ДЕЛЕГИРАН РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 918/2012 НА КОМИСИЯТА
от 5 юли 2012 година
за допълване на Регламент (ЕС) № 236/2012 на Европейския парламент и на Съвета относно късите продажби и някои аспекти на суапите за кредитно неизпълнение във връзка с определенията, изчисляването на нетните къси позиции, покритите суапи за кредитно неизпълнение по държавни дългови инструменти, прагове за уведомяване, прагове на ликвидност за отмяна на ограниченията, значителен спад в стойността на финансови инструменти и неблагоприятните събития
(текст от значение за ЕИП)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Регламент (ЕС) № 236/2012 на Европейския парламент и на Съвета от 14 март 2012 г. относно късите продажби и някои аспекти на суапите за кредитно неизпълнение (1), и по-специално член 2, параграф 2, член 3, параграф 7, член 4, параграф 2, член 7, параграф 3, член 13, параграф 4, член 23, параграф 7 и член 30 от него,
като има предвид, че:
(1)
По силата на Регламент (ЕС) № 236/2012 се налагат някои мерки във връзка с късите продажби и суапите за кредитно неизпълнение. Съгласно член 42 от Регламент (ЕС) № 236/2012 Комисията има правомощие да приема делегирани актове, допълващи разпоредбите на посочения регламент в съответствие с член 290 от Договора за функционирането на Европейския съюз. Настоящият делегиран акт допълва и изменя определени несъществени елементи.
(2)
Разпоредбите на настоящия регламент са тясно свързани, тъй като праговете за уведомяване и публикуване и определянето на непокритите суапи за кредитно неизпълнение зависят от определенията и методите за изчисляване на къси позиции, докато разпоредбите за значителния спад в стойността на финансовите инструменти, за спада в ликвидността на пазарите на държавни дългови инструменти и определянето на неблагоприятните събития са неразривно свързани. С цел да се гарантира съгласуваност между различните разпоредби относно късите продажби, които следва да влязат в сила едновременно, е подходящо всички изисквани съгласно Регламент (ЕС) № 236/2012 разпоредби да се включат в един регламент.
(3)
В Регламент (ЕС) № 236/2012 се съдържат някои определения. За по-голяма яснота и правна сигурност е целесъобразно да се предвидят допълнителни разпоредби във връзка с определенията по член 2, параграф 1, и по-специално в случаите, когато се приема, че дадено физическо или юридическо лице притежава финансов инструмент за целите на определението за „къса продажба“, както и по-подробно уточняване кога дадено физическо или юридическо лице „притежава“ акция или дългов инструмент за целите на Регламент (ЕС) № 236/2012. Целта на подробните указания е да се гарантира, че Регламент (ЕС) № 236/2012 постига заложените в него резултати по последователен начин въпреки различните подходи, застъпени в законодателствата на държавите членки. Понастоящем понятията за собственост и притежание по отношение на ценните книжа в държавите членки не са хармонизирани, но се предвижда разпоредбите на Регламент (ЕС) № 236/2012 да се прилагат само за късите продажби и да не засягат бъдещите правни тенденции, като например хармонизирането на законодателството.
(4)
Регламент (ЕС) № 236/2012 налага ограничения и задължения (като например изисквания за уведомяване и публикуване) за физически или юридически лица, които притежават или откриват нетни къси позиции в акции и държавни дългови инструменти. Дългите и късите позиции в акции и държавни дългови инструменти могат да бъдат притежавани и остойностявани по различни начини. За да се гарантира последователен подход и желаното действие на мерките относно късите позиции в акции и държавни дългови инструменти, е необходимо допълнително да се уточни начинът на изчисляване на нетните къси позиции. Късите продажби могат да се извършват чрез единични инструменти или чрез портфейли от държавни дългови инструменти, поради което е необходимо да се определи как късите продажби чрез портфейл са включени в тези изчисления. С цел да се осигури солиден подход спрямо изчисляването на нетните къси позиции, е необходимо дългите позиции в акции да бъдат определени по по-ограничителен начин, отколкото късите позиции. Тъй като стойността на някои финансови инструменти зависи от колебанието в цените на базовите инструменти, е необходимо да се определи начин за отчитането на този фактор. Определя се моделът, коригиран с коефициента делта, тъй като той е широко приет в практиката.
(5)
Нетните къси позиции се изчисляват въз основа на дългите и късите позиции, притежавани от физическо или юридическо лице. Дългите и късите позиции обаче могат да бъдат притежание на различни субекти в група или в различни фондове, начело на които стои управител. Големите нетни къси позиции могат да се прикрият чрез разпределянето им сред субекти в група или между различни фондове. С цел да се ограничи неизпълнението на изискванията за уведомяване и докладване на къси позиции и да се гарантира, че по този начин се предоставят реални и представителни данни, са необходими по-подробни разпоредби, в които се посочва как да се извършва изчисляването на нетните къси позиции за субекти в група и за управители на фондове. С оглед прилагането на тези разпоредби е необходимо да се определи значението на понятието „инвестиционна стратегия“, за да се поясни късите позиции на кои субекти в група и на кои фондове следва да се сумират. Налага се също така да се определи понятието „управленски дейности“, за да се поясни късите позиции на кои фондове следва да се сумират. С цел да се гарантира извършването на уведомленията е необходимо да се определи за кои субекти в група или в различни фондове се изисква да извършват изчисленията и уведомленията.
(6)
По силата на Регламент (ЕС) № 236/2012 се налагат ограничения върху сключването на сделки с непокрити позиции в суапи за кредитно неизпълнение по държавен дългов инструмент, но се допускат сделки с покрити позиции в суапи за кредитно неизпълнение по държавен дългов инструмент, сключени за целите на законното хеджиране. Могат да бъдат хеджирани множество активи и пасиви, като се използват суапи за кредитно неизпълнение по държавен дългов инструмент, но в редица случаи разграничението между законно хеджиране и спекулации може да се окаже трудно. Вследствие на това е необходимо подробно и допълнително уточнение относно случаите, в които може да бъде прието, че даден суап за кредитно неизпълнение по държавен дългов инструмент е покрит. Когато е необходимо да се определи последователно количествен показател на корелация, следва да се използва прост, широко приет и разбираем показател, какъвто е корелационният коефициент на Пирсън (Pearson), изчислен като ковариация на две променливи, разделена на продукта на техните стандартни отклонения. Съчетанието на активи и пасиви с цел постигане на оптимално хеджиране на практика е трудно поради нееднаквите характеристики на различните активи и пасиви и честите колебания в техните стойности. Съгласно Регламент (ЕС) № 236/2012 се изисква пропорционален подход към мерките и при определянето на непокрит суап за кредитно неизпълнение, поради което е необходимо да се определи как да се прилага пропорционален подход към активи и пасиви, хеджирани с покрит суап за кредитно неизпълнение. Макар че в Регламент (ЕС) № 236/2012 не се предписва конкретна степен на корелационна зависимост, необходима за покрита позиция в суап за кредитно неизпълнение по държавен дългов инструмент, следва да се уточни, че тази зависимост следва да бъде значителна.
(7)
Съгласно Регламент (ЕС) № 236/2012 се изисква физическите или юридическите лица, притежаващи нетна къса позиция в държавен дългов инструмент, чийто размер надвишава определен праг, да уведомят съответния компетентен орган за тази позиция. Поради това е необходимо този праг да бъде съответно уточнен. За минималните стойности, които не биха оказали значително въздействие върху съответния пазар на държавни дългови инструменти, не следва да се изисква уведомяване, като наред с останалите елементи прагът следва да отчита ликвидността на всеки отделен пазар на облигации и размера на емитираните и неизкупени обратно държавни дългови инструменти, както и целите на тази мярка.
(8)
Данните, необходими за изчисляването на прагове за уведомяване за нетните къси позиции, свързани с емитираните държавни дългови инструменти, няма да бъдат налични към датата на влизане в сила на настоящия регламент. Следователно двата критерия, използвани при определянето на първоначалните прагове за уведомяване към датата на публикуване, следва да бъдат на първо място общата стойност на емитираните и неизкупени обратно държавни дългови инструменти на емитента на държавен дълг, и на второ - съществуването на ликвиден фючърсен пазар за тези инструменти. Преразгледаните прагови стойности следва да бъдат приети, когато са налице съответните данни по всички критерии.
(9)
Когато ликвидността на пазара на държавни дългови инструменти падне под определен праг, ограниченията за инвеститорите, извършващи непокрити къси продажби на държавни дългови инструменти, могат да бъдат временно отменени с цел да се насърчи ликвидността на този пазар. При наличието на значителен спад в стойността на даден финансов инструмент на място за търговия компетентните органи могат да забранят или ограничат късите продажби, или по друг начин да намалят сделките със съответния инструмент. Поради наличието на множество разнообразни инструменти е необходимо да се определи прагът за всеки отделен клас финансови инструменти, като се отчетат различията, като например тези между инструментите и колебанията в стойността им на съответните пазари.
(10)
В настоящия регламент не е посочен праг за значителен спад в стойността на цената на дял в ПКИПЦК, допуснат за търговия на организиран пазар, с изключение на търгувани на организиран пазар фондове, които са ПКИПЦК, тъй като, макар да е възможно цената да варира свободно на мястото за търговия, към нея се прилага правило, установено в Директива 2009/65/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 13 юли 2009 г. относно координирането на законовите, подзаконовите и административните разпоредби относно предприятията за колективно инвестиране в прехвърлими ценни книжа (ПКИПЦК) (2), което поддържа цените близо до стойността на нетните активи на ПКИПЦК. Не се посочва праг за значителен спад в стойността на деривати, различни от тези, които са определени в настоящия регламент.
(11)
В настоящия регламент са разяснени правомощията за намеса на съответните компетентни органи и Европейския орган за ценни книжа и пазари (ЕОЦКП), който е учреден и изпълнява своите правомощия в съответствие с Регламент (ЕС) № 1095/2010 на Европейския парламент и на Съвета (3), по отношение на неблагоприятни събития или тенденции. Необходимо е съставянето на списък на тези събития, за да се осигури прилагането на последователен подход, като същевременно се позволи предприемането на подходящи действия при възникването на неблагоприятни събития или тенденции.
(12)
Поради съображения, свързани с правната сигурност, е необходимо настоящият регламент да влезе в сила в същия ден като Делегиран регламент (ЕС) № 919/2012 на Комисията (4),
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
ГЛАВА I
ОБЩИ ПОЛОЖЕНИЯ
Член 1
Предмет
С настоящия регламент се определят подробни правила, допълващи следните членове от Регламент (ЕС) № 236/2012:
-
член 2, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 236/2012, като се формулира по-подробно определение за собственост и къса продажба,
-
член 3, параграф 7 от Регламент (ЕС) № 236/2012, като се формулират по-подробно случаите, в които се изчисляват нетните къси позиции и методите на изчисляването им, както и определението за притежание,
-
член 4, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 236/2012, като се формулира по-подробно определение за непокрита позиция в суап за кредитно неизпълнение по държавни дългови инструменти, както и методите за изчисляване за групи и дейности по управление на фондове,
-
член 7, параграф 3 от Регламент (ЕС) № 236/2012, като се формулира по-подробно определение на прага за уведомяване за значителни къси позиции в държавни дългови инструменти,
-
член 13, параграф 4 от Регламент (ЕС) № 236/2012, като се формулира по-подробно определение на прага на ликвидност за отмяна на ограниченията върху късите продажби на държавни дългови инструменти,
-
член 23, параграф 7 от Регламент (ЕС) № 236/2012, като се формулира по-подробно определение на понятието за значителен спад на стойността на финансовите инструменти, различни от ликвидни акции,
-
член 30 от Регламент (ЕС) № 236/2012, като се формулират по-подробни критерии и фактори, вземани предвид при определянето на случаи, в които възникват неблагоприятните събития или тенденции по членове 18-21 и член 27, и заплахите, посочени в член 28, параграф 2, буква а) от Регламент (ЕС) № 236/2012.
Член 2
Определения
За целите на настоящия регламент се прилагат следните определения:
а)
„група“ означава правните субекти, които са контролирани предприятия по смисъла на член 2, параграф 1, буква е) от Директива 2004/109/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (5), и отделното физическо или юридическо лице, което контролира такова предприятие;
б)
„наднационален емитент“ означава емитент по смисъла на член 2, параграф 1, буква г), подточки i), iv), v) и vi) от Регламент (ЕС) № 236/2012.
ГЛАВА II
ДОПЪЛНИТЕЛНИ УКАЗАНИЯ ОТНОСНО ОПРЕДЕЛЕНИЯТА ПО ЧЛЕН 2, ПАРАГРАФ 2 И ЧЛЕН 3, ПАРАГРАФ 7, БУКВА а)
Член 3
Указания относно понятието „собственост“ и определяне на къса продажба
1. За целите на определянето на къса продажба при необходимост се преценява дали за дадено физическо или юридическо лице се смята, че притежава финансов инструмент при наличието на законно право на собственост или действително притежаване, като за целта се прилага действащото законодателство за късата продажба на съответната акция или дългов инструмент. Когато физически или юридически лица са действителните собственици на дадена акция или дългов инструмент, се смята, че съответните акция или дългов инструмент са собственост на крайния действителен собственик, включително когато акцията или дълговият инструмент се държат от представител. За целите на настоящия член действителният собственик е инвеститорът, който поема икономическия риск, свързан с придобиването на финансов инструмент.
2. За целите на член 2, параграф 1, буква б), подточки i), ii) и iii) от Регламент (ЕС) № 236/2012 понятието „къса продажба“ по смисъла на член 2, параграф 1, буква б) от същия регламент не включва:
а)
продажба на финансови инструменти, които са били прехвърлени съгласно споразумение за предоставяне на ценни книжа на заем или за репо сделка, при условие че ценните книжа или ще бъдат върнати, или прехвърлителят ще ги изземе обратно, така че сетълментът да може да се извърши на дължимата дата;
б)
продажба на финансов инструмент от страна на физическо или юридическо лице, което е закупило финансовия инструмент преди продажбата, но към момента на нейното извършване не е получило финансовия инструмент, при условие че инструментът ще бъде доставен в срок, позволяващ навременен сетълмент;
в)
продажба на финансов инструмент от страна на физическо или юридическо лице, което е упражнило опция или подобен иск върху него, при условие че инструментът ще бъде доставен в срок, позволяващ навременен сетълмент.
Член 4
Притежание
Смята се, че физическо или юридическо лице притежава акция или дългов инструмент за целите на член 3, параграф 2, буква а) от Регламент (ЕС) № 236/2012 при следните обстоятелства:
а)
физическото или юридическото лице притежава акция или дългов инструмент в съответствие с член 3, параграф 1;
б)
налице е иск за принудително изпълнение за прехвърляне на собствеността върху акцията или дълговия инструмент на физическото или юридическото лице в съответствие с приложимия закон към съответната продажба.
ГЛАВА III
НЕТНИ КЪСИ ПОЗИЦИИ ПО ЧЛЕН 3, ПАРАГРАФ 7, БУКВА б)
Член 5
Нетни къси позиции в акции - дълги позиции
1. Притежанието на акция чрез дълга позиция в портфейл от акции също се взема предвид във връзка с посочената акция до степента, в която тази акция е представена в портфейла.
2. Всяка експозиция чрез финансов инструмент, различен от акция, която предоставя финансово предимство в случай на нарастване на цената на акцията, както е посочено в член 3, параграф 2, буква б) от Регламент (ЕС) № 236/2012, означава всяка експозиция към акционерен капитал чрез един или повече от инструментите, изброени в приложение I, част 1.
Експозицията, посочена в първа алинея, зависи от стойността на акцията, по отношение на която трябва да бъде изчислена дадена нетна къса позиция и която предоставя финансово предимство в случай на повишаване на цената или стойността на акцията.
Член 6
Нетни къси позиции в акции - къси позиции
1. Късата продажба на акция чрез къса продажба на портфейл от акции също се взема предвид във връзка с посочената акция до степента, в която тази акция е представена в портфейла.
2. За целите на член 3, параграф 1, буква а) и параграф 3 от Регламент (ЕС) № 236/2012 когато дадена позиция във финансов инструмент, включително посочените в приложение I, част 1, предоставя финансово предимство в случай на намаление на цената или стойността на акцията, тази позиция се взема предвид при изчисляването на късата позиция.
Член 7
Нетни къси позиции в акции - общи положения
За целите на нетните къси позиции, посочени в членове 5 и 6, се вземат предвид следните критерии:
а)
без значение е дали е бил договорен паричен сетълмент или физическа доставка на базовите активи;
б)
късите позиции във финансови инструменти, даващи основание за иск за неемитирани акции, както и правата на записване, конвертируемите облигации и другите сравними инструменти, не се смятат за къси позиции при изчисляването на нетна къса позиция.
Член 8
Нетни къси позиции в държавен дългов инструмент - дълги позиции
1. За целите на настоящия член и на приложение II ценообразуване означава доходността или - когато няма печалба за някой от съответните активи или пасиви, или когато печалбата е неподходяща система за съпоставка между съответните активи или пасиви - цената. Притежаването на държавен дългов инструмент чрез дълга позиция в портфейл от държавни дългови инструменти на различни емитенти на държавен дълг се взема предвид във връзка с този държавен дългов инструмент до степента, в която посоченият инструмент е представен в този портфейл.
2. За целите на член 3, параграф 2, буква б) от Регламент (ЕС) № 236/2012 всяка експозиция чрез инструмент, различен от държавен дългов инструмент, която дава финансово предимство в случай на повишаване на цената на държавния дългов инструмент, означава всяка експозиция чрез един или повече от инструментите, изброени в приложение I, част 2, при условие че тяхната стойност зависи от стойността на държавния дългов инструмент, по отношение на които трябва да се изчисли дадена нетна къса позиция, и която предоставя финансово предимство в случай на повишаване на цената или стойността на държавния дългов инструмент.
3. При условие че има висока корелация в съответствие с член 3, параграф 5 от Регламент (ЕС) № 236/2012 и с параграфи 4 и 5, всички нетни притежания на държавен дългов инструмент на даден емитент на държавен дълг, който е във висока корелация с ценообразуването на държавния дългов инструмент във всяка къса позиция, се включват в изчисляването на дългата позиция. Не се включват държавните дългови инструменти от емитенти, намиращи се извън Съюза.
4. За активи с ликвидна пазарна цена високата корелация между цената на дългов инструмент на друг емитент на държавни дългови инструменти и цената на задължението на съответния емитент на държавни дългови инструменти се измерва посредством данните за минали периоди, като се използват ежедневно претеглени данни, събрани за 12-месечния период, предхождащ позицията в държавния дългов инструмент. За активи, за които няма ликвиден пазар, или когато ценовите данни обхващат период, по-малък от 12 месеца, се използва подходящ начин на измерване с подобна продължителност.
5. За целите на член 3, параграф 5 от Регламент (ЕС) № 236/2012 се приема, че дългов инструмент и емитиран държавен дългов инструмент имат висока корелация, когато корелационният коефициент на Пирсън (Pearson) е най-малко 80 % между цената на дълговия инструмент на друг емитент на държавни дългови инструменти и цената на дадения държавен дългов инструмент за съответния период.
6. Ако впоследствие позицията изгуби високата си корелация въз основа на непрекъснат 12-месечен срок, тогава държавният дългов инструмент на емитент, чиито държавни дългови инструменти преди са имали висока корелация, вече не може да бъде отчитан при изчисляването на дълга позиция. Независимо от това не се счита, че позициите губят високата си корелация, когато е налице временен спад в нивото на корелация на държавните дългови инструменти за не повече от 3 месеца под нивото, посочено в параграф 4, при условие че през този 3-месечен период коефициентът на корелация е най-малко 60 %.
7. При изчисляването на нетните къси позиции е без значение дали е договорен паричен сетълмент или физическа доставка на базовите активи.
Член 9
Нетни къси позиции в държавни дългови инструменти - къси позиции
1. Късата продажба на държавен дългов инструмент чрез продажба на портфейл от държавни дългови инструменти също се взема предвид във връзка с посочения инструмент до степента, в която този инструмент е представен в портфейла.
2. За целите на член 3, параграф 1, буква а) и параграф 3 от Регламент (ЕС) № 236/2012 когато дадена позиция във финансов инструмент, включително посочените в член 8, параграф 2, предоставя финансово предимство в случай на намаление на цената или стойността на държавния дългов инструмент, тази позиция се взема предвид при изчисляването на късата позиция.
3. Всички суапи за кредитно неизпълнение по държавни дългови инструменти, свързани с емитент на такива инструменти, се включват в изчислението на нетните къси позиции в посочените държавни дългови инструменти. Продажбите на суапи за кредитно неизпълнение по държавни дългови инструменти се смятат за дълги позиции, а покупките на суапи за кредитно неизпълнение по държавни дългови инструменти - за къси позиции.
4. Ако позиция в суап за кредитно неизпълнение по държавен дългов инструмент се използва за хеджирането на риск, различен от свързания с държавния дългов инструмент риск, стойността на хеджирания риск не може да се разглежда като дълга позиция, когато се изчислява дали физическо или юридическо лице има нетна къса позиция в емитираните държавни дългови инструменти на емитент на такива инструменти.
5. При изчисляването на нетните къси позиции е без значение дали е договорен паричен сетълмент или физическа доставка на базовите активи.
Член 10
Метод за изчисляване на нетните къси позиции във връзка с акции
1. За целите на изчисляването на нетните къси позиции в акции съгласно член 3, параграф 4 от Регламент (ЕС) № 236/2012 се използва моделът, коригиран с коефициента делта, за акциите, посочен в приложение II.
2. При всички извършени от физическо или юридическо лице изчисления на дълга и къса позиция по отношение на едни и същи акции се използват едни и същи методи.
3. При изчисляването на нетните къси позиции се отчитат сделките с всички финансови инструменти - без значение дали са извършени на мястото за търговия или извън него - които предоставят финансово предимство в случай на промяна в цената или стойността на акцията.
Член 11
Изчисляване на нетни къси позиции в държавни дългови инструменти
1. За целите на член 3, параграф 5 от Регламент (ЕС) № 236/2012 нетните къси позиции в държавни дългови инструменти се изчисляват, като се вземат предвид сделките с всички финансови инструменти, които предоставят финансово предимство в случай на промяна в цената или доходността на държавния дългов инструмент. Използва се коригираният с коефициента делта модел за държавни дългови инструменти, установен в приложение II.
2. В съответствие с член 3, параграф 6 от Регламент (ЕС) № 236/2012 позициите се изчисляват за всеки отделен емитент на държавни дългови инструменти, по отношение на който дадено физическо или юридическо лице притежава къса позиция.
ГЛАВА IV
НЕТНИ КЪСИ ПОЗИЦИИ ВЪВ ФОНДОВЕ ИЛИ ГРУПИ СЪГЛАСНО ЧЛЕН 3, ПАРАГРАФ 7, БУКВА в)
Член 12
Метод за изчисляване на позициите при дейности, свързани с управлението на няколко фонда или портфейла
1. Съгласно член 3, параграф 7, букви а) и б) от Регламент (ЕС) № 236/2012 изчисляването на нетните къси позиции по отношение на даден емитент се извършва поотделно за всеки фонд, без оглед на правната му форма, и за всеки управляван портфейл.
2. За целите на членове 12 и 13 се прилагат следните определения:
а)
„инвестиционна стратегия“ означава стратегия, която управляващият субект следва по отношение на даден емитент и с която цели откриването на нетна къса позиция или нетна дълга позиция чрез сделки с различни финансови инструменти, емитирани от съответния емитент или свързани с него;
б)
„дейности по управление“ означава управление на фондове без оглед на тяхната правна форма и управление на портфейли в съответствие с мандата, предоставен от клиенти, въз основа на преценка за всеки отделен клиент, когато тези портфейли включват един или повече финансови инструменти;
в)
„управляващ субект“ означава юридическо лице или субект, включително подразделение, звено или отдел, който управлява по своя преценка фондове или портфейли съгласно предоставения му мандат.
3. Управляващият субект сумира нетните къси позиции в управляваните от него фондове и портфейли, за които се следва една и съща инвестиционна стратегия по отношение на даден емитент.
4. При прилагането на горепосочения метод управляващият субект:
а)
отчита позициите във фондове и портфейли, чието управление му е възложено от трета страна;
б)
изключва позициите във фондове и портфейли, чието управление е възложено на трета страна.
Управляващият субект докладва и, когато това се изисква, оповестява нетната къса позиция, получена в резултат от прилагането на параграфи 3 и 4, когато тя достигне или надхвърли съответния праг за уведомяване или оповестяване в съответствие с членове 5-11 от Регламент (ЕС) № 236/2012.
5. Когато един и същ правен субект извършва дейности по управление наред с дейности, несвързани с управление, той прилага описания в параграфи 1-3 метод само към дейностите по управление, като докладва и оповестява нетните къси позиции, получени в резултат от прилагането на този метод.
6. За несвързаните с управление дейности, в резултат на които правен субект придобива нетни къси позиции за своя сметка, той извършва изчислението на нетната къса позиция по отношение на даден емитент в съответствие с член 3, параграф 7, букви а) и б) от Регламент (ЕС) № 236/2012, докладва и оповестява получените нетни къси позиции.
Член 13
Метод за изчисляване на позиции за правни субекти в състава на група, които имат дълги или къси позиции по отношение на даден емитент
1. За всеки правен субект, влизащ в състава на група, изчислението на нетната къса позиция се извършва в съответствие с член 3, параграф 7, букви а) и б) от Регламент (ЕС) № 236/2012. Конкретният правен субект или, от негово име - групата, в чийто състав влиза, докладва и оповестява нетната къса позиция по отношение на даден емитент, когато тя достигне или надхвърли прага за уведомяване или оповестяване. Когато един или повече правни субекти, влизащи в състава на група, се явяват управляващи субекти, те прилагат метода, описан в член 12, параграфи 1-4, във връзка с дейностите по управление на фондове и портфейли.
2. Нетните къси и дълги позиции на всички правни субекти, влизащи в състава на група, се сумират и прихващат, с изключение на позициите на управляващите субекти, които извършват дейности по управление. Групата докладва и, когато е необходимо, оповестява нетната къса позиция по отношение на даден емитент, когато тя достигне или надхвърли съответния праг за уведомяване или оповестяване.
3. Когато нетна къса позиция достигне или премине прага за уведомяване по член 5 или прага за оповестяване по член 6 от Регламент (ЕС) № 236/2012, правният субект, влизащ в състава на група, докладва и оповестява в съответствие с членове 5-11 от Регламент (ЕС) № 236/2012 нетната къса позиция по отношение на даден емитент, изчислена съгласно параграф 1, при условие че на равнището на групата нито една нетна къса позиция, изчислена съгласно параграф 2, не достига или не преминава прага за уведомяване или оповестяване. Определеният за тази цел правен субект докладва и, когато е необходимо, оповестява нетната къса позиция на равнището на групата по отношение на даден емитент, изчислена съгласно параграф 2, когато:
i)
нито един правен субект, влизащ в състава на групата, не е достигнал или преминал прага за уведомяване или оповестяване;
ii)
прагът за уведомяване или оповестяване е достигнат или преминат едновременно от самата група и от някой от влизащите в състава ѝ правни субекти.
ГЛАВА V
ПОКРИТИ ПОЗИЦИИ В СУАПИ ЗА КРЕДИТНО НЕИЗПЪЛНЕНИЕ ПО ДЪРЖАВНИ ДЪЛГОВИ ИНСТРУМЕНТИ СЪГЛАСНО ЧЛЕН 4, ПАРАГРАФ 2
Член 14
Случаи, които не представляват непокрити позиции в суапи за кредитно неизпълнение по държавни дългови инструменти
1. Позиция в суап за кредитно неизпълнение по държавни дългови инструменти не се счита за непокрита позиция по смисъла на член 4, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 236/2012 в следните случаи:
а)
по отношение на хеджирането за целите на член 4, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕС) № 236/2012 суапът за кредитно неизпълнение по държавни дългови инструменти не се счита за непокрита позиция по смисъла на член 4, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 236/2012 и служи за хеджиране срещу риска от спад в стойността на активите или пасивите, който е в корелация с риска от спад в стойността на държавните дългови инструменти, към които се отнася суапът за кредитно неизпълнение, и когато тези активи или пасиви се отнасят до субекти от обществения или от частния сектор в същата държава членка;
б)
позиция в суап за кредитно неизпълнение по държавни дългови инструменти, където активите или пасивите се отнасят до субекти от обществения или от частния сектор в държавата членка, с чиито дългови инструменти е свързан суапът за кредитно неизпълнение, не се счита за непокрита позиция по смисъла на член 4, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 236/2012, когато тя:
i)
се отнася до държава членка, включително нейно министерство, агенция или дружество със специално предназначение, или когато държавата членка е федерална държава - един от членовете, съставящи федерацията;
ii)
се използва за хеджиране на активи или пасиви, които отговарят на критерия за корелация, посочен в член 18;
в)
позиция в суап за кредитно неизпълнение по държавни дългови инструменти, където активите или пасивите се отнасят до емитент на държавни дългови инструменти, когато емитентът на държавните дългови инструменти, свързани със суапа за кредитно неизпълнение, е гарант или акционер, не се счита за непокрита позиция по смисъла на член 4, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 236/2012, когато тя:
i)
се отнася до държава членка;
ii)
се използва за хеджиране на активи или пасиви, които отговарят на критерия за корелация, посочен в член 18.
2. За целите на параграф 1, буква а) трябва да е налице корелация между стойността на хеджирания актив или пасив и стойността на държавните дългови инструменти, с които е свързан, както е посочено в член 18.
Член 15
Случаи, които не представляват непокрити позиции в суап за кредитно неизпълнение по държавни дългови инструменти, когато длъжникът е установен в повече от една държава членка или активите или пасивите се намират в повече от една държава членка
1. Когато длъжникът или контрагентът по даден актив или пасив е установен в повече от една държава членка, позицията в суап за кредитно неизпълнение по държавни дългови инструменти не се счита за непокрита позиция по смисъла на член 4, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 236/2012 в следните случаи, при условие че критерият за корелация по член 18 от настоящия регламент е изпълнен за всеки отделен случай:
а)
дружеството майка е установено в една държава членка, дъщерното дружество е установено в друга държава членка и заемът е отпуснат на дъщерното дружество. Когато е налице експлицитна или имплицитна подкрепа от страна на дружеството майка за кредитирането на дъщерното дружество, се допуска суапите за кредитно неизпълнение по държавни дългови инструменти да се купуват в държавата членка, където е установено дружеството майка, а не в държавата членка, където е установено дъщерното дружество;
б)
холдинг майка притежава или контролира оперативно дъщерно дружество в друга държава членка. Ако емитент на облигацията е дружеството майка, а хеджираните активи и приходи са собственост на дъщерното дружество, се допуска да се купуват суапи за кредитно неизпълнение по държавни дългови инструменти, отнасящи се към държавата членка, където е установено дъщерното дружество;
в)
за хеджиране на експозиция към дружество в една държава членка, което е инвестирало в държавни дългови инструменти на втора държава членка до такава степен, че би било сериозно засегнато при значителен спад в стойността на държавните дългови инструменти на втората държава членка, при условие че това дружество е установено в двете държави членки. Когато корелацията между риска и дълговите инструменти на втората държава членка е по-голяма от корелацията между риска и дълговите инструменти на държавата членка, в която е установено дружеството, се допуска да се купуват суапи за кредитно неизпълнение по държавни дългови инструменти, отнасящи се към втората държава членка.
2. Позицията в суап за кредитно неизпълнение по държавни дългови инструменти не се счита за непокрита позиция по смисъла на член 4, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 236/2012 в следните случаи, при условие че критерият за корелация по член 18 от настоящия регламент е изпълнен за всеки отделен случай:
а)
когато длъжникът или контрагентът по актив или пасив, който се хеджира, е дружество с дейност на цялата територия на Съюза, или експозицията, която се хеджира, се отнася до Съюза или до държавите членки, чиято валута е еврото, се допуска тази експозиция да се хеджира с подходящ европейски индекс или индекс на еврозоната, който отразява суапите за кредитно неизпълнение по държавни облигации;
б)
когато контрагентът по актив или пасив, който се хеджира, е наднационален емитент, се допуска рискът от контрагента да се хеджира с подходящо избрано портфолио от суапи за кредитно неизпълнение по държавни дългови инструменти, отнасящи се до гарантите или акционерите на този субект.
Член 16
Обосновка на непокрити позиции в суапи за кредитно неизпълнение по държавни дългови инструменти
По искане на компетентния орган всяко физическо или юридическо лице, което открива позиция в суап за кредитно неизпълнение по държавни дългови инструменти:
а)
обосновава пред компетентния орган кои от изброените в член 15 случаи са били изпълнени към момента на откриване на позицията;
б)
доказва пред компетентния орган, че през целия период, в който държи суап за кредитно неизпълнение по държавни дългови инструменти, критерият за корелация по член 18 и изискванията за пропорционалност по член 19 са изпълнени по отношение на съответната позиция в този суап.
Член 17
Хеджирани активи и пасиви
Ако са изпълнени условията, посочени в членове 15 и 18 от Регламент (ЕС) № 236/2012, активите и пасивите могат да се хеджират чрез позиция в суап за кредитно неизпълнение по държавни дългови инструменти в следните случаи:
а)
дълга позиция в държавни дългови инструменти на съответния емитент;
б)
всяка позиция или всеки портфейл, които се използват във връзка с хеджиране на експозиции към емитент на държавни дългови инструменти, отнасящи се до суапи за кредитно неизпълнение;
в)
всички активи и пасиви, които се отнасят до субекти от обществения сектор в държавата членка, към чиито дългови инструменти се отнася суапът за кредитно неизпълнение. Това обхваща експозиции към централната, регионалната и местната администрация, към субектите от обществения сектор или всяка експозиция, гарантирана от съответния субект, и може да включва финансови договори, портфейл от активи или финансови задължения, лихвен процент или сделки с валутни суапи, по отношение на които суапът за кредитно неизпълнение по държавни дългови инструменти се използва като инструмент за управление на риска от контрагента за хеджиране на експозиция по финансови и външнотърговски договори;
г)
експозиции към субекти от частния сектор, установени в държавата членка, към чиито дългови инструменти се отнася суапът за кредитно неизпълнение. Въпросните експозиции включват, но не се ограничават до заеми, кредитен риск от контрагента (включително потенциална експозиция, когато за нея се изисква регулаторен капитал), вземания и гаранции. Активите и пасивите включват, но не се ограничават до финансови договори, портфейл от активи или финансови задължения, лихвен процент или сделки с валутни суапи, по отношение на които суапът за кредитно неизпълнение по държавни дългови инструменти се използва като инструмент за управление на риска от контрагента за хеджиране на експозиция по финансови и външнотърговски договори;
д)
всички непреки експозиции към някой от горепосочените субекти, които се дължат на експозиция към индекси, фондове или дружества със специално предназначение.
Член 18
Критерии за корелация
1. Посоченият в настоящата глава критерий за корелация се счита за изпълнен в един от следните случаи:
а)
критерият за количествена корелация е изпълнен, когато корелационният коефициент на Пирсън за цената на активите и пасивите и цената на държавните дългови инструменти, изчислен въз основа на изминал период, като се използват данните от дните за търговия най-малко за 12-те месеца, непосредствено предхождащи датата, на която е открита позицията в суап за кредитно неизпълнение по държавни дългови инструменти, достигне стойност от 70 %;
б)
критерият за качествена корелация е изпълнен, когато се достигне значима корелация, която се основава на подходящи данни за изминал период и показва зависимост, която не е от временен характер. Корелацията се изчислява въз основа на данните за изминал период, като се използват данните от дните за търговия най-малко за 12-те месеца, предхождащи датата, на която е открита позицията в суап за кредитно неизпълнение по държавни дългови инструменти, и се сравняват с текущия период. Ако се установи, че преобладаващите през съответния период условия са сходни с условията към датата, на която е открита позицията в суап за кредитно неизпълнение по държавни дългови инструменти, или с условията, които биха могли да настъпят през периода на хеджиране на експозицията, се използва различен период. При активите, за които няма ликвидна пазарна цена или достатъчно данни за сравнение с изминали периоди, се използва подходящо приближение.
2. Критерият за корелация по параграф 1 се счита за изпълнен, ако може да се докаже, че:
а)
експозицията, която се хеджира, се отнася до предприятие, чийто собственик е емитентът на държавни дългови инструменти, до предприятие, в което емитентът притежава мнозинство от акциите с право на глас, или до предприятие, чиито дългове се гарантират от емитента на държавни дългови инструменти;
б)
експозицията, която се хеджира, се отнася до регионална, местна или общинска администрация на държава членка;
в)
експозицията, която се хеджира, се отнася до предприятие, чиито парични потоци в значителна степен зависят от поръчки от страна на емитент на държавни дългови инструменти или от проект, който е изцяло или в значителна степен финансиран или поет от емитент на държавни дългови инструменти, като например инфраструктурен проект.
3. По искане на компетентния орган съответната страна обосновава факта, че критерият за корелация е бил изпълнен към датата, на която е открита позицията в суап за кредитно неизпълнение по държавни дългови инструменти.
Член 19
Пропорционалност
1. Когато при определяне на това, дали размерът на позицията в суап за кредитно неизпълнение по държавни дългови инструменти отговаря на размера на хеджираните експозиции, не е възможно пълно хеджиране, не се изисква точно съответствие и се допуска ограничено завишаване съгласно параграф 2. По искане на компетентния орган съответната страна обосновава защо не е възможно да се постигне точно съответствие.
2. Когато това е оправдано от естеството на активите и пасивите, които се хеджират, и тяхното отношение към размера на задълженията на емитента на държавни дългови инструменти, които задължения попадат в обхвата на суапа за кредитно неизпълнение, за хеджиране на дадения размер на експозициите се задържа по-голям размер от суапа за кредитно неизпълнение по държавни дългови инструменти. Това обаче се позволява, само когато се установи, че за компенсиране на степента на риска, свързан със съответния портфейл, е необходим по-голям размер на суапа за кредитно неизпълнение по държавни дългови инструменти, като се отчетат следните фактори:
а)
размер на номиналната позиция;
б)
коефициент на чувствителност на експозициите към задълженията на емитента на държавни дългови инструменти, когато тези задължения попадат в обхвата на суапа за кредитно неизпълнение;
в)
динамичен или статичен характер на избраната стратегия за хеджиране.
3. Лицето, което държи съответната позиция, е длъжно да гарантира, че неговата позиция в суап за кредитно неизпълнение по държавни дългови инструменти винаги е пропорционална и че нейното времетраене, доколкото това е възможно предвид преобладаващите пазарни правила и ликвидността, максимално съответства на времетраенето на експозициите, които се хеджират, или на периода, за който лицето възнамерява да държи експозицията. Ако експозициите, които се хеджират чрез позиция в суап за кредитно неизпълнение, са ликвидирани или откупени, те трябва да се заменят с еквивалентни експозиции или позицията в суапа за кредитно неизпълнение трябва да се намали или да се отстрани по друг начин.
4. Ако позицията в суап за кредитно неизпълнение по държавни дългови инструменти е била покрита в момента на откриването ѝ, тя впоследствие не се разглежда като непокрита, ако преобразуването ѝ в непокрита позиция се дължи единствено на движение в пазарната стойност на хеджираните експозиции или на стойността на суапа за кредитно неизпълнение по държавни дългови инструменти.
5. При всички случаи, когато страните приемат, че дадена позиция в суап за кредитно неизпълнение по държавни дългови инструменти е резултат от техните задължения като членове на централен контрагент, който извършва клиринг на сделки със суапове за кредитно неизпълнение по държавни дългови инструменти, както и от действието на правилата на този централен контрагент, такава позиция се разглежда като недоброволно открита от съответната страна позиция, поради което не се счита за непокрита позиция по смисъла на член 4, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 236/2012.
Член 20
Метод за изчисляване на непокрита позиция в суап за кредитно неизпълнение по държавни дългови инструменти
1. Позицията на физическо или юридическо лице в суап за кредитно неизпълнение по държавни дългови инструменти представлява неговата нетна позиция.
2. При изчисляване на размера на допустимите рискове, които са хеджирани или предстои да бъдат хеджирани чрез позиция в суап за кредитно неизпълнение по държавни дългови инструменти, се прави разграничение между статични и динамични стратегии за хеджиране. При статично хеджиране, като преки експозиции към държава или към органи от нейния обществен сектор, като мярка се използва размерът на загубата в случай на внезапно неизпълнение от страна на субекта, към който има експозиции лицето, държащо съответната позиция. Получената стойност се сравнява с нетната условна стойност на позицията в суапа за кредитно неизпълнение.
3. При изчисляване на размера на рисковете, коригирани според пазарната стойност, за които се изисква динамична стратегия за хеджиране, изчисленията трябва да се правят с отчитане на риска, а не въз основа на условни стойности, като се взема предвид степента, до която дадена експозиция може да нарасне или да спадне през своето времетраене, както и относителната променливост на активите и пасивите, които се хеджират, както и на съответните държавни дългови инструменти. Ако активът или пасивът, хеджиран чрез позицията в суап за кредитно неизпълнение, е различен от референтния актив на суапа за кредитно неизпълнение, се прилага корекция с коефициент бета.
4. Непреките експозиции към рискове, например посредством индекси, фондове, дружества със специално предназначение, както и към позиции в суапи за кредитно неизпълнение, се отчитат пропорционално на степента, в която референтният актив, пасив или суап за кредитно неизпълнение е представен в индекса, фонда или в друг механизъм.
5. Стойността на допустимия портфейл от активите или пасивите, които трябва да бъдат хеджирани, се изважда от стойността на държаната нетна позиция в суапи за кредитно неизпълнение. Ако получената стойност е положителна, позицията се счита за непокрита позиция в суапи за кредитно неизпълнение по смисъла на член 4, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 236/2012.
ГЛАВА VI
ПРАГОВЕ ЗА УВЕДОМЯВАНЕ ОТНОСНО НЕТНИ КЪСИ ПОЗИЦИИ В ДЪРЖАВНИ ДЪЛГОВИ ИНСТРУМЕНТИ СЪГЛАСНО ЧЛЕН 7, ПАРАГРАФ 3
Член 21
Прагове за уведомяване относно нетни къси позиции в емитирани държавни дългови инструменти
1. Стойността на прага, при който се изисква уведомяване на съответния компетентен орган относно нетни къси позиции в емитирани държавни дългови инструменти на емитент на държавни дългови инструменти, представлява процент от общата стойност на емитираните и неизкупени обратно държавни дългови инструменти на всеки емитент на държавни дългови инструменти.
2. Прагът за докладване се изразява в парична стойност. Тази парична стойност се определя, като към емитираните и неизкупени обратно държавни дългови инструменти на емитента на държавни дългови инструменти се прилага процентен праг и получената стойност се закръглява на най-близкото цяло число в милиони евро.
3. Паричната стойност, отговаряща на процентния праг, се преразглежда и актуализира на всяко тримесечие, за да се отразят промените в общата стойност на емитираните и неизкупени обратно държавни дългови инструменти на всеки емитент на държавни дългови инструменти.
4. Паричната стойност, отговаряща на процентния праг, и общата стойност на емитираните и неизкупени обратно държавни дългови инструменти се изчисляват в съответствие с метода за изчисляване на нетни къси позиции в държавни дългови инструменти.
5. Първоначалният размер и последователните нарастващи равнища за всеки емитент на държавни дългови инструменти се определят въз основа на следните фактори:
а)
праговете не налагат уведомяване относно нетни къси позиции с минимална стойност по отношение на който и да било емитент на държавни дългови инструменти;
б)
общата стойност на емитираните и неизкупени обратно държавни дългови инструменти на емитент на държавни дългови инструменти и средния размер на държаните от участници на пазара позиции в емитирани държавни дългови инструменти на този емитент на държавни дългови инструменти;
в)
ликвидността на пазара на държавни дългови инструменти за всеки емитент на държавни дългови инструменти, включително, когато е необходимо, ликвидността на фючърсния пазар за конкретните държавни дългови инструменти.
6. Като се отчетат изложените в параграф 5 фактори, съответните прагове за уведомяване относно началния размер, които трябва да се отчитат за всеки емитент на държавни дългови инструменти, представляват процент, който се равнява на 0,1 % или 0,5 % от общата стойност на емитираните и неизкупени обратно държавни дългови инструменти. Процентът, който следва да се прилага за всеки емитент на държавни дългови инструменти, се определя чрез описаните в параграф 5 критерии, така че за всеки емитент на държавни дългови инструменти се установява един от двата процентни прага, използвани за изчисляването на паричните стойности, които са от значение за уведомлението.
7. В деня на влизане в сила на настоящия регламент важат следните две категории начални прагове:
а)
начален праг от 0,1 %, който се прилага тогава, когато общата стойност на емитираните и неизкупени обратно държавни дългови инструменти е от 0 до 500 милиарда евро;
б)
праг от 0,5 %, който се прилага тогава, когато общата стойност на емитираните и неизкупени обратно държавни дългови инструменти е над 500 милиарда евро или когато за конкретните държавни дългови инструменти съществува ликвиден фючърсен пазар.
8. Последователните нарастващи равнища се определят на 50 % от началните прагове и са:
а)
всеки 0,05 % над началния праг за уведомяване от 0,1 %, като се започва от равнище 0,15 %;
б)
всеки 0,25 % над началния праг за уведомяване от 0,5 %, като се започва от равнище 0,75 %.
9. Емитентът на държавни дългови инструменти преминава в подходящата прагова група, когато това е обосновано от промяна в пазара на държавни дългови инструменти на емитентa на държавни дългови инструменти и промяната е наблюдавана най-малко в продължение на една календарна година, като се прилагат посочените в параграф 5 фактори.
ГЛАВА VII
ПАРАМЕТРИ И МЕТОДИ ЗА ИЗЧИСЛЯВАНЕ НА ПРАГА НА ЛИКВИДНОСТ ЗА ПРЕУСТАНОВЯВАНЕ НА ОГРАНИЧЕНИЯТА ВЪРХУ КЪСИ ПРОДАЖБИ НА ДЪРЖАВНИ ДЪЛГОВИ ИНСТРУМЕНТИ СЪГЛАСНО ЧЛЕН 13, ПАРАГРАФ 4
Член 22
Методи за изчисляване и определяне на прага на ликвидност за преустановяване на ограниченията върху къси продажби на държавни дългови инструменти
1. Стойността за ликвидността на емитираните държавни дългови инструменти, която следва да се използва от всеки компетентен орган, е отношението между оборота, който се определя като обща номинална стойност на търгуваните държавни дългови инструменти, и кошница от базови показатели с различен матуритет.
2. Временно преустановяване на ограниченията върху непокрити къси продажби на държавни дългови инструменти може да последва тогава, когато оборотът за даден месец спадне под петия процентил на месечния обем на сделките за предходните дванадесет месеца.
3. За извършване на тези изчисления всеки компетентен орган използва налични представителни данни от едно или повече места за търговия, от извънборсова търговия или от двата посочени източника и информира ЕОЦКП за използваните данни.
4. Преди компетентните органи да упражнят правомощието си да преустановят ограниченията върху късите продажби на държавни дългови инструменти, те гарантират, че значителният спад в ликвидността не е следствие от сезонни въздействия.
ГЛАВА VIII
ЗНАЧИТЕЛЕН СПАД В СТОЙНОСТТА НА ФИНАНСОВИ ИНСТРУМЕНТИ, РАЗЛИЧНИ ОТ ЛИКВИДНИ АКЦИИ, СЪГЛАСНО ЧЛЕН 23
Член 23
Значителен спад в стойността на финансови инструменти, различни от ликвидни акции
1. При акция, различна от ликвидна акция, значителен спад в стойността в рамките на един ден за търговия в сравнение с цената на затваряне в предходния ден за търговия означава:
а)
намаление на цената на акцията с 10 % или повече, когато акцията е включена в основния национален индекс на дяловите ценни книжа и е базов финансов инструмент за дериватен договор, допуснат до търговия на място за търговия;
б)
намаление на цената на акцията с 20 % или повече, когато цената на акцията е равна на или по-висока от 0,50 EUR или еквивалента в местна валута;
в)
намаление на цената на акцията с 40 % или повече във всички останали случаи.
2. За значителен спад в стойността на държавна облигация се счита увеличение на доходността със 7 % или повече по цялата крива на доходност в рамките на един ден за търговия по отношение на съответния емитент на държавни дългови инструменти.
3. За значителен спад в стойността на корпоративна облигация се счита увеличение на доходността на тази корпоративна облигация с 10 % или повече в рамките на един ден за търговия.
4. За значителен спад в стойността на инструмент на паричния пазар се счита намаление на цената на този инструмент с 1,5 % или повече в рамките на един ден за търговия.
5. За значителен спад в стойността на фонд, търгуван на организиран пазар, включително фондове, търгувани на организиран пазар, представляващи предприятия за колективно инвестиране в прехвърлими ценни книжа (ПКИПЦК), се счита намаление на цената на този фонд, търгуван на организиран пазар, с 10 % или повече в рамките на един ден за търговия. Фонд, търгуван на организиран пазар, който използва заети средства, се коригира със съответния коефициент на задлъжнялост, за да се отрази спад от 10 % в цената на еквивалентния пряк фонд, търгуван на организиран пазар, който не използва заети средства. Фонд, търгуван на организиран пазар, който е обратен на борсовия индекс, се коригира с коефициент от -1, за да се отрази спад от 10 % в цената на еквивалентния пряк фонд, търгуван на организиран пазар, който не използва заети средства.
6. Когато дериват, включително финансови договори за разлики, се търгува на място за търговия и има за базов финансов инструмент единствено финансов инструмент, за който в настоящия член и в член 23, параграф 5 от Регламент (ЕС) № 236/2012 е посочен значителен спад в цената, се счита, че значителният спад в цената на този дериватен инструмент е настъпил тогава, когато значително е спаднала цената на базовия финансов инструмент.
ГЛАВА IX
НЕБЛАГОПРИЯТНИ СЪБИТИЯ ИЛИ ТЕНДЕНЦИИ СЪГЛАСНО ЧЛЕН 30
Член 24
Критерии и фактори, които следва да се отчитат, когато се определя в кои случаи са налице неблагоприятни събития или тенденции и възникват заплахи
1. За целите на членове 18-21 от Регламент (ЕС) № 236/2012 неблагоприятни събития или тенденции, които могат да представляват сериозна заплаха за финансовата стабилност или доверието на пазара в засегнатата държава членка или в една или повече други държави членки по смисъла на член 30 от Регламент (ЕС) № 236/2012, включват всяко действие, резултат, факт или събитие, за което с основание се очаква или може да се очаква, че ще доведе до следното:
а)
сериозни финансови, парични или бюджетни проблеми, които могат да предизвикат финансова нестабилност, засягаща държава членка или банка и други финансови институции, считани за важни за глобалната финансова система, като застрахователни дружества, доставчици на пазарни инфраструктури и дружества за управление на активи, които извършват дейност на територията на Съюза, когато това може да застраши нормалното функциониране и целостта на финансовите пазари или стабилността на финансовата система в Съюза;
б)
действие във връзка с кредитен рейтинг или неизпълнение на задължения от страна на държава членка или банки и други финансови институции, считани за важни за глобалната финансова система, като застрахователни дружества, доставчици на пазарни инфраструктури и дружества за управление на активи, които извършват дейност на територията на Съюза, което причинява или с основание може да се очаква да причини съществена несигурност по отношение на тяхната платежоспособност;
в)
значителен натиск върху продажбите или необичайна променливост, които предизвикват низходящи тенденции при всеки финансов инструмент, свързан с банки и други финансови институции, считани за важни за глобалната финансова система като застрахователни дружества, доставчици на пазарни инфраструктури и дружества за управление на активи, които извършват дейност на територията на Съюза, както и емитенти на държавни дългови инструменти, според конкретния случай;
г)
значима повреда на физическата инфраструктура на важни финансови емитенти, пазарни инфраструктури, системи за клиринг и сетълмент и надзорни органи, която може да окаже неблагоприятно въздействие върху пазарите, и в частност, когато повредата се дължи на природно бедствие или терористично нападение;
д)
значимо смущение в платежна система или в процес на сетълмент, в частност, когато то е свързано с междубанкови операции и може съществено да възпрепятства или да забави плащания или сетълмент в платежните системи на Съюза, особено когато това може да предизвика разпространение на финансови или икономически сътресения в банка и други финансови институции, считани за важни за глобалната финансова система, като застрахователни дружества, доставчици на пазарни инфраструктури и дружества за управление на активи, или в държава членка.
2. За целите на член 27, когато преценява критериите по параграф 1, ЕОЦКП отчита възможността от разпространение или пренасяне на неблагоприятни явления към други системи или емитенти и, по-специално, наличието на самореализиращи се прогнози.
3. За целите на член 28, параграф 2, буква а) заплаха за нормалното функциониране и целостта на финансовите пазари или за стабилността на финансовата система в Съюза като цяло или на част от нея означава:
а)
всяка заплаха от сериозна финансова, парична или бюджетна нестабилност по отношение на държава членка или на финансовата система в рамките на държава членка, когато това може сериозно да застраши нормалното функциониране и целостта на финансовите пазари или стабилността на финансовата система в Съюза като цяло или на част от нея;
б)
вероятността държава членка или наднационален емитент да не изпълни финансовите си задължения;
в)
всяка сериозна повреда на физическата инфраструктура на важни финансови емитенти, пазарни инфраструктури, системи за клиринг и сетълмент и надзорни органи, която може да засегне сериозно трансграничните пазари, в частност, когато повредата се дължи на природно бедствие или терористично нападение, когато това може сериозно да застраши нормалното функциониране и целостта на финансовите пазари или стабилността на финансовата система в Съюза като цяло или на част от нея;
г)
всяко значимо смущение в платежна система или в процес на сетълмент, в частност, когато то е свързано с междубанкови операции и може съществено да възпрепятства или да забави плащания или сетълмент в платежните системи на Съюза, особено когато това може да предизвика разпространение на финансови или икономически сътресения във финансовата система в Съюза като цяло или в част от нея.
Член 25
Влизане в сила
Настоящият регламент влиза в сила на третия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Той се прилага от 1 ноември 2012 г.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави членки.
Съставено в Брюксел на 5 юли 2012 година.
KOMISIJOS DELEGUOTASIS REGLAMENTAS (ES) Nr. 918/2012
2012 m. liepos 5 d.
kuriuo papildomos Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) Nr. 236/2012 dėl skolintų vertybinių popierių pardavimo ir tam tikrų kredito įsipareigojimų neįvykdymo apsikeitimo sandorių aspektų nuostatos, susijusios su apibrėžtimis, grynųjų trumpųjų pozicijų apskaičiavimu, padengtais valstybės kredito įsipareigojimų neįvykdymo apsikeitimo sandoriais, informacijos pranešimo ribomis, likvidumo ribomis apribojimams sustabdyti, dideliu finansinių priemonių vertės sumažėjimu ir neigiamais įvykiais
(Tekstas svarbus EEE)
EUROPOS KOMISIJA,
atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo,
atsižvelgdama į 2012 m. kovo 14 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (ES) Nr. 236/2012 dėl skolintų vertybinių popierių pardavimo ir tam tikrų kredito įsipareigojimų neįvykdymo apsikeitimo sandorių aspektų (1), ypač į jo 2 straipsnio 2 dalį, 3 straipsnio 7 dalį, 4 straipsnio 2 dalį, 7 straipsnio 3 dalį, 13 straipsnio 4 dalį, 23 straipsnio 7 dalį ir 30 straipsnį,
kadangi:
(1)
Reglamentu (ES) Nr. 236/2012 nustatomos tam tikros priemonės, susijusios su skolintų vertybinių popierių pardavimu ir kredito įsipareigojimų neįvykdymo apsikeitimo sandoriais. Reglamento (ES) Nr. 236/2012 42 straipsnyje, vadovaujantis Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 290 straipsniu, Komisijai suteikiami įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus, kuriais būtų papildomos to reglamento nuostatos. Šiuo deleguotuoju aktu papildomos ir iš dalies keičiamos tam tikros neesminės nuostatos;
(2)
šio reglamento nuostatos yra glaudžiai susijusios, nes informacijos pranešimo bei skelbimo reikalavimų ribos ir nepadengtų kredito įsipareigojimų neįvykdymo apsikeitimo sandorių nustatymas priklauso nuo apibrėžčių ir trumpųjų pozicijų apskaičiavimo metodų, o nuostatos dėl finansinių priemonių didelio vertės sumažėjimo ir likvidumo sumažėjimo valstybės skolos vertybinių popierių rinkose yra glaudžiai susijusios su neigiamų įvykių nustatymu. Siekiant užtikrinti šių nuostatų dėl skolintų vertybinių popierių pardavimo, kurios turėtų įsigalioti vienu metu, tarpusavio nuoseklumą, tikslinga visas nuostatas, kurių reikalaujama Reglamentu (ES) Nr. 236/2012, pateikti viename reglamente;
(3)
Reglamente (ES) Nr. 236/2012 apibrėžtos tam tikros sąvokos. Papildomo aiškumo ir teisinio tikrumo sumetimais tikslinga numatyti papildomas nuostatas dėl 2 straipsnio 1 dalyje pateiktų apibrėžčių, visų pirma, kada laikoma, kad fiziniam arba juridiniam asmeniui priklauso finansinė priemonė taikant skolintų vertybinių popierių pardavimo apibrėžtį, ir reikia papildomai patikslinti, kada laikoma, kad fizinis arba juridinis asmuo „turi“ akciją arba skolos finansinę priemonę taikant Reglamentą (ES) Nr. 236/2012. Apibrėžtis patikslinti nuspręsta tam, kad numatytas Reglamento (ES) Nr. 236/2012 poveikis būtų nuosekliai užtikrintas, nepaisant valstybių narių teisės metodų skirtumų. Vertybinių popierių nuosavybės ir turėjimo sąvokos valstybėse narėse šiuo metu nėra suderintos, bet Reglamento (ES) Nr. 236/2012 nuostatos turi būti taikomos tik skolintų vertybinių popierių pardavimui ir netrukdo būsimiems teisiniams pokyčiams, pvz., derinant teisės aktus;
(4)
Reglamente (ES) Nr. 236/2012 įtvirtinti apribojimai ir prievolės, kaip antai informacijos pranešimo ir skelbimo reikalavimai, fiziniams ar juridiniams asmenims, turintiems ar įgyjantiems akcijų ir valstybės skolos vertybinių popierių grynąsias trumpąsias pozicijas. Akcijų ir valstybės skolos vertybinių popierių ilgąsias ir trumpąsias pozicijas galima turėti ir vertinti įvairiai. Todėl, siekiant užtikrinti nuoseklų požiūrį ir įgyvendinti su akcijų ir valstybės skolos vertybinių popierių trumposiomis pozicijomis susijusių priemonių tikslus, būtina papildomai patikslinti, kaip turėtų būti apskaičiuojamos grynosios trumposios pozicijos. Skolintų vertybinių popierių pardavimo sandoris gali būti susijęs su atskiromis priemonėmis arba valstybės skolos vertybinių popierių krepšeliais, taigi būtina patikslinti, kaip į šiuos skaičiavimus įtraukiami skolintų vertybinių popierių krepšelių pardavimo sandoriai. Siekiant užtikrinti grynųjų trumpųjų pozicijų skaičiavimo patikimumą, ilgąsias akcijų pozicijas būtina griežčiau apibrėžti negu trumpąsias pozicijas. Kadangi kai kurių finansinių priemonių vertė priklauso nuo pagrindinių priemonių kainos pasikeitimų, būtina nurodyti, kaip į tai atsižvelgti. Nurodyta korekcijos pagal delta koeficientą metodika, nes tai yra visuotinai pripažįstama praktika;
(5)
grynosios trumposios pozicijos apskaičiuojamos vertinant fizinio ar juridinio asmens turimas ilgąsias ir trumpąsias pozicijas. Tačiau ilgąsias ir trumpąsias pozicijas gali turėtų įvairūs grupės subjektai arba jos gali būti skirtinguose fondų valdytojo valdomuose fonduose. Dideles grynąsias trumpąsias pozicijas galima paslėpti paskirstant jas tarp grupės subjektų ar tarp skirtingų fondų. Siekiant apriboti galimybes apeiti taisykles ir užtikrinti, kad būtų tiksliai ir išsamiai pranešama apie trumpąsias pozicijas, būtinos išsamesnės nuostatos dėl to, kaip reikia apskaičiuoti grupės subjektų ir fondų valdytojų grynąsias trumpąsias pozicijas. Kad šios nuostatos būtų veiksmingos, būtina apibrėžti investavimo strategijos sąvoką siekiant paaiškinti, kurias grupės subjektų trumpąsias pozicijas ir kurias fondų trumpąsias pozicijas reikėtų agreguoti. Be to, būtina apibrėžti valdymo veiklą siekiant paaiškinti, kurias fondų trumpąsias pozicijas reikėtų agreguoti. Siekiant užtikrinti, kad pranešimai būtų teikiami, būtina patikslinti, kurie grupės subjektai arba skirtingų fondų subjektai turi atlikti skaičiavimus ir teikti pranešimus;
(6)
Reglamentu (ES) Nr. 236/2012 ribojamos galimybės sudaryti nepadengtus valstybės kredito įsipareigojimų neįvykdymo apsikeitimo sandorius, bet leidžiama sudaryti padengtus valstybės kredito įsipareigojimų neįvykdymo apsikeitimo sandorius teisėto rizikos draudimo tikslais. Daugeliu atvejų turtą ir įsipareigojimus galima apdrausti nuo rizikos pasinaudojant valstybės kredito įsipareigojimų neįvykdymo apsikeitimo sandoriais, bet dažnai gali būti sunku atskirti teisėtą draudimą nuo spekuliacijos. Todėl reikia išsamiai papildomai patikslinti atvejus, kada valstybės kredito įsipareigojimų neįvykdymo apsikeitimo sandorius galima laikyti padengtais. Kai reikia nuosekliai nurodyti kiekybinę koreliacijos priemonę, reikėtų taikyti tokią paprastą, plačiai pripažįstamą ir suprantamą priemonę kaip Pearsono koreliacijos koeficientas, apskaičiuotas kaip dviejų kintamųjų kovariacija, padalyta iš jų standartinių nuokrypių sandaugos. Praktikoje sugretinti turtą ir įsipareigojimus visiškam rizikos draudimui užtikrinti yra sunku dėl skirtingų skirtingo turto bei įsipareigojimų požymių ir jų verčių nestabilumo. Reglamentu (ES) Nr. 236/2012 reikalaujama proporcingo požiūrio į priemones ir nepadengto kredito įsipareigojimų neįvykdymo apsikeitimo sandorio nustatymą, todėl būtina patikslinti, kaip proporcingas požiūris turėtų būti taikomas turtui ir įsipareigojimams, apdraustiems sudarius padengtą kredito įsipareigojimų neįvykdymo apsikeitimo sandorį. Kadangi Reglamente (ES) Nr. 236/2012 nenurodytas konkretus koreliacijos, kuri būtina padengtai valstybės kredito įsipareigojimų neįvykdymo apsikeitimo sandorio pozicijai, laipsnis, būtina patikslinti, kad koreliacija turėtų būti prasminga;
(7)
Reglamente (ES) Nr. 236/2012 reikalaujama, kad fizinis arba juridinis asmuo, turintis grynąją trumpąją poziciją, susijusią su valstybės skolos vertybiniais popieriais, praneštų atitinkamai kompetentingai institucijai, kai ši pozicija viršija nustatytą ribą. Todėl reikia tinkamai apibrėžti šią ribą. Apie mažiausias vertes, kurios neturi didelio poveikio atitinkamai valstybės skolos vertybinių popierių rinkai, pranešti nereikėtų, ir nustatant ribą, inter alia, reikėtų atsižvelgti į kiekvienos obligacijų rinkos likvidumą ir likusių valstybės skolos vertybinių popierių atsargas bei šios priemonės tikslus;
(8)
kai įsigalios šis reglamentas, dar nebus duomenų, reikalingų informacijos apie grynąsias trumpąsias pozicijas, susijusias su išleistais valstybės skolos vertybiniais popieriais, pranešimo riboms apskaičiuoti. Todėl du kriterijai, kuriais vadovaujantis būtų nustatytos pirminės pranešimo ribos paskelbimo dieną, turėtų būti, pirma, valstybės skolos vertybinių popierių emitento išleistų likusių valstybės skolos vertybinių popierių bendroji suma ir, antra, ateities sandorių su tokiais valstybės skolos vertybiniais popieriais likvidžios rinkos buvimas. Peržiūrėtas ribas reikėtų patvirtinti, kai bus reikiamų duomenų apie visus kriterijus;
(9)
jei valstybės skolos vertybinių popierių rinkoje likvidumas sumažėja tiek, kad nebesiekia tam tikros ribos, apribojimai investuotojams, sudarantiems nepadengtą skolintų valstybės skolos vertybinių popierių pardavimo sandorį, gali būti laikinai panaikinti siekiant paskatinti tos rinkos likvidumą. Prekybos vietoje labai sumažėjus finansinės priemonės vertei, kompetentingos institucijos gali uždrausti ar apriboti galimybę parduoti tą skolintą finansinę priemonę arba kitaip apriboti sandorius, susijusius su šia finansine priemone. Ši nuostata taikoma labai įvairioms finansinėms priemonėms, ir būtina, atsižvelgiant į finansinių priemonių skirtumus ir jų rinkų nepastovumą, nustatyti ribą kiekvienai finansinių priemonių klasei;
(10)
šiame reglamente nenustatyta riba, kuri būtų taikoma labai sumažėjus į biržos prekybos sąrašus įtrauktų KIPVPS investicinio vieneto kainai, išskyrus fondus, kurių akcijomis prekiaujama biržoje ir kurie yra KIPVPS, nes nors prekybos vietoje kaina gali laisvai keistis, jai taikoma taisyklė, įtvirtinta 2009 m. liepos 13 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvoje 2009/65/EB dėl įstatymų ir kitų teisės aktų, susijusių su kolektyvinio investavimo į perleidžiamus vertybinius popierius subjektais (KIPVPS) (2), derinimo, pagal kurią užtikrinama, kad kainos nenutoltų nuo KIPVPS grynojo turto vertės. Be šiame reglamente nustatytų ribų, išvestinėms finansinėms priemonėms didelio vertės sumažėjimo ribų nenustatyta;
(11)
šiame reglamente patikslinti ir atitinkamų kompetentingų institucijų, ir Europos vertybinių popierių ir rinkų institucijos (EVPRI), įsteigtos ir besinaudojančios įgaliojimais pagal Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (ES) Nr. 1095/2010 (3), intervenciniai įgaliojimai, kai yra neigiamų įvykių ar pokyčių. Siekiant užtikrinti nuoseklų požiūrį ir kartu suteikti galimybę imtis tinkamų veiksmų nenumatytų neigiamų įvykių ar pokyčių atveju, reikalingas tokių įvykių sąrašas;
(12)
dėl teisinio tikrumo priežasčių būtina, kad šis reglamentas įsigaliotų tą pačią dieną kaip Komisijos deleguotasis reglamentas (ES) Nr. 919/2012 (4),
PRIĖMĖ ŠĮ REGLAMENTĄ:
I SKYRIUS
BENDROSIOS NUOSTATOS
1 straipsnis
Dalykas
Šiame reglamente nustatytos išsamios taisyklės, kuriomis, kaip toliau nurodyta, papildomi šie Reglamento (ES) Nr. 236/2012 straipsniai:
-
Reglamento (ES) Nr. 236/2012 2 straipsnio 2 dalis papildomai patikslinant nuosavybės ir skolintų vertybinių popierių pardavimo sandorio apibrėžtis;
-
Reglamento (ES) Nr. 236/2012 3 straipsnio 7 dalis papildomai patikslinant grynosios trumposios pozicijos apskaičiavimo atvejus ir metodą ir turėjimo apibrėžtį;
-
Reglamento (ES) Nr. 236/2012 4 straipsnio 2 dalis papildomai patikslinant nepadengtas valstybės kredito įsipareigojimų neįvykdymo apsikeitimo sandorių pozicijas ir grupėms bei fondo valdymo veiklai taikomus skaičiavimo metodus;
-
Reglamento (ES) Nr. 236/2012 7 straipsnio 3 dalis papildomai patikslinant pranešimo apie dideles trumpąsias valstybės skolos vertybinių popierių pozicijas ribą;
-
Reglamento (ES) Nr. 236/2012 13 straipsnio 4 dalis papildomai patikslinant likvidumo ribą skolintų valstybės skolos vertybinių popierių pardavimo apribojimams sustabdyti;
-
Reglamento (ES) Nr. 236/2012 23 straipsnio 7 dalis papildomai patikslinant, koks finansinių priemonių, išskyrus likvidžias akcijas, vertės sumažėjimas laikomas dideliu;
-
Reglamento (ES) Nr. 236/2012 30 straipsnis papildomai patikslinant kriterijus ir veiksnius, į kuriuos reikia atsižvelgti, nustatant, ar vyksta Reglamento (ES) Nr. 236/2012 18-21 ir 27 straipsniuose nurodyti neigiami įvykiai arba pokyčiai ir kyla to reglamento 28 straipsnio 2 dalies a punkte nurodyta grėsmė.
2 straipsnis
Apibrėžtys
Šiame reglamente vartojamų terminų apibrėžtys:
a) grupė- juridiniai subjektai, kurie yra kontroliuojamos įmonės, kaip apibrėžta Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2004/109/EB (5) 2 straipsnio 1 dalies f punkte, ir pavieniai fiziniai ar juridiniai asmenys, kontroliuojantys tokią įmonę;
b) viršvalstybinis emitentas- emitentas, kaip apibrėžta Reglamento (ES) Nr. 236/2012 2 straipsnio 1 dalies d punkto i, iv, v ir vi papunkčiuose.
II SKYRIUS
PAPILDOMAS APIBRĖŽČIŲ PATIKSLINIMAS PAGAL 2 STRAIPSNIO 2 DALĮ IR 3 STRAIPSNIO 7 DALIES a PUNKTĄ
3 straipsnis
Sąvokos „nuosavybė“ patikslinimas ir skolintos finansinės priemonės pardavimo apibrėžtis
1. Apibrėžiant skolintos finansinės priemonės pardavimo sąvoką, kada laikoma, kad fiziniam ar juridiniam asmeniui priklauso finansinė priemonė, kai yra teisinė arba tikroji tos priemonės nuosavybė, kai taikoma, nustatoma, vadovaujantis tos skolintos akcijos ar skolos finansinės priemonės pardavimui taikoma teise. Kai fiziniai arba juridiniai asmenys yra tikrieji akcijos arba skolos finansinės priemonės savininkai, ta akcija ar skolos finansinė priemonė laikoma priklausančia galutiniam tikrajam savininkui, taip pat tuo atveju, kai akciją ar skolos finansinę priemonę turi paskirtasis asmuo. Taikant šį straipsnį, tikrasis savininkas yra investuotojas, prisiimantis ekonominę finansinės priemonės įsigijimo riziką.
2. Taikant Reglamento (ES) Nr. 236/2012 2 straipsnio 1 dalies b punkto i, ii ir iii papunkčius, „skolintos finansinės priemonės pardavimas“, kaip apibrėžta Reglamento (ES) Nr. 236/2012 2 straipsnio 1 dalies b punkte, nėra:
a)
finansinių priemonių, perleidžiamų sudarant vertybinių popierių skolinimo ar atpirkimo sandorį, pardavimas, jei vertybiniai popieriai bus grąžinti ar perleidėjas pareikalauja grąžinti vertybinius popierius ir atsiskaitymas įvyksta, suėjus terminui;
b)
fizinio ar juridinio asmens vykdomas finansinės priemonės pardavimas, kai šis fizinis ar juridinis asmuo įsigijo finansinę priemonę prieš pardavimą, bet jos negavo pardavimo metu, jeigu finansinė priemonė bus pristatyta laiku, kad atsiskaitymas įvyktų, suėjus terminui;
c)
fizinio ar juridinio asmens vykdomas finansinės priemonės pardavimas, kai šis fizinis ar juridinis asmuo sudarė pasirinkimo sandorį ar panašiu būdu įgijo teisę į šią finansinę priemonę, jeigu finansinė priemonė bus pristatyta laiku, kad atsiskaitymas įvyktų, suėjus terminui.
4 straipsnis
Turėjimas
Taikant Reglamento (ES) Nr. 236/2012 3 straipsnio 2 dalies a punktą, laikoma, kad fizinis ar juridinis asmuo turi akciją ar skolos finansinę priemonę šiomis aplinkybėmis:
a)
fiziniam ar juridiniam asmeniui priklauso akcija ar skolos finansinė priemonė pagal 3 straipsnio 1 dalį;
b)
yra vykdytinas reikalavimas perleisti akcijos ar skolos finansinės priemonės nuosavybę fiziniam ar juridiniam asmeniui pagal atitinkamam pardavimui taikytinus teisės aktus.
III SKYRIUS
GRYNOSIOS TRUMPOSIOS POZICIJOS PAGAL 3 STRAIPSNIO 7 DALIES b PUNKTĄ
5 straipsnis
Su akcijomis susijusios grynosios trumposios pozicijos - ilgosios pozicijos
1. Į akcijos turėjimą turint ilgąją poziciją akcijų krepšelyje šios akcijos atžvilgiu taip pat atsižvelgiama tiek, kokia tos akcijos dalis yra tame krepšelyje.
2. Bet kokia pozicija, susijusi su kita finansine priemone (ne akcija), suteikianti finansinį pranašumą didėjant akcijos kainai, kaip nustatyta Reglamento (ES) Nr. 236/2012 3 straipsnio 2 dalies b punkte, yra bet kokia akcinio kapitalo pozicija, susijusi su viena ar daugiau finansinių priemonių, išvardytų I priedo 1 dalyje.
Pirmoje pastraipoje minėta pozicija priklauso nuo akcijos, kurios grynąją trumpąją poziciją reikia apskaičiuoti, vertės ir suteikia finansinį pranašumą didėjant jos kainai ar vertei.
6 straipsnis
Su akcijomis susijusios grynosios trumposios pozicijos - trumposios pozicijos
1. Į skolintos akcijos pardavimą vykdant skolintų akcijų krepšelio pardavimą šios akcijos atžvilgiu taip pat atsižvelgiama tiek, kokia tos akcijos dalis yra tame krepšelyje.
2. Taikant Reglamento (ES) Nr. 236/2012 3 straipsnio 1 dalies a punktą ir 3 straipsnio 3 dalį, kai finansinės priemonės, įskaitant išvardytąsias I priedo 1 dalyje, pozicija suteikia finansinį pranašumą mažėjant akcijos kainai ar vertei, į šią poziciją atsižvelgiama apskaičiuojant trumpąją poziciją.
7 straipsnis
Su akcijomis susijusios grynosios trumposios pozicijos - bendrosios nuostatos
Apskaičiuojant grynąsias trumpąsias pozicijas pagal 5 ir 6 straipsnius atsižvelgiama į šiuos kriterijus:
a)
nesvarbu, ar susitarta dėl atsiskaitymo pinigais, ar dėl pagrindinio turto fizinio pateikimo;
b)
trumposios pozicijos, susijusios su finansinėmis priemonėmis, dėl kurių atsiranda teisė į neišleistas akcijas, pasirašymo teisėmis, konvertuojamosiomis obligacijomis ir kitomis panašiomis priemonėmis, nelaikomos trumposiomis pozicijomis apskaičiuojant grynąją trumpąją poziciją.
8 straipsnis
Su valstybės skolos vertybiniais popieriais susijusios grynosios trumposios pozicijos - ilgosios pozicijos
1. Taikant šį straipsnį ir II priedą, kainodara yra pajamingumas arba, jei atitinkamo turto ar įsipareigojimų vieneto pajamingumo nėra arba pajamingumas yra netinkamas atitinkamo turto ir įsipareigojimų palyginimo rodiklis, kainodara yra kaina. Į valstybės skolos finansinės priemonės turėjimą turint ilgąją poziciją įvairių valstybės skolos vertybinių popierių emitentų išleistų valstybės skolos vertybinių popierių krepšelyje tos skolos finansinės priemonės atžvilgiu taip pat atsižvelgiama tiek, kokia tos skolos finansinės priemonės dalis yra tame krepšelyje.
2. Taikant Reglamento (ES) Nr. 236/2012 3 straipsnio 2 dalies b punktą, bet kokia pozicija, susijusi su kita finansine priemone (ne valstybės skolos vertybiniais popieriais), suteikianti finansinį pranašumą didėjant valstybės skolos vertybinių popierių kainai, yra bet kokia pozicija, susijusi su viena ar daugiau finansinių priemonių, išvardytų I priedo 2 dalyje, tačiau visada jų vertė priklauso nuo valstybės skolos vertybinių popierių, kuriems reikia apskaičiuoti grynąją trumpąją poziciją, vertės ir suteikia finansinį pranašumą didėjant valstybės skolos vertybinių popierių kainai ar vertei.
3. Visais atvejais, kai valstybės skolos vertybinių popierių emitento valstybės skolos vertybinių popierių grynosios pozicijos yra labai susijusios su trumposios pozicijos valstybės skolos vertybinių popierių kainodara pagal Reglamento (ES) Nr. 236/2012 3 straipsnio 5 dalį ir 4 bei 5 dalis, į visas tokias susijusio valstybės skolos vertybinių popierių emitento valstybės skolos vertybinių popierių grynąsias pozicijas atsižvelgiama apskaičiuojant ilgąją poziciją. Už Sąjungos ribų esančių emitentų išleistoms valstybės skolos finansinės priemonėms ši nuostata netaikoma.
4. Likvidžios rinkos kainos turto atveju kito valstybės skolos vertybinių popierių emitento išleistos skolos finansinės priemonės kainodaros ir konkretaus valstybės skolos vertybinių popierių emitento išleistos skolos finansinės priemonės kainodaros glaudi sąsaja vertinama istoriškai, vadovaujantis 12 mėnesių iki valstybės skolos vertybinių popierių pozicijos kasdieniais sukauptais svertiniais duomenimis. Jei nėra likvidžios turto rinkos arba jei istorinis turto kainos laikotarpis yra trumpesnis nei 12 mėnesių, naudojami panašios trukmės alternatyvūs duomenys.
5. Taikant Reglamento (ES) Nr. 236/2012 3 straipsnio 5 dalį, skolos finansinė priemonė ir išleistas valstybės skolos vertybinis popierius laikomi labai susijusiais, kai Pearsono koreliacijos koeficientas yra bent 80 % tarp kito valstybės skolos vertybinių popierių emitento išleistos skolos finansinės priemonės kainodaros ir konkretaus valstybės skolos vertybinių popierių emitento išleisto valstybės skolos vertybinio popieriaus kainodaros per atitinkamą laikotarpį.
6. Jei ilgainiui pozicija tampa nebe labai susijusi vertinant pagal 12 mėnesių duomenis, apskaičiuojant ilgąją poziciją nebeatsižvelgiama į anksčiau labai susijusio valstybės skolos vertybinių popierių emitento išleistus valstybės skolos vertybinius popierius. Tačiau pozicijos ir toliau laikomos labai susijusiomis, kai valstybės skolos vertybinio popieriaus sąsajos lygis sumažėja laikinai ir ne ilgiau nei 3 mėnesius nesiekia 4 dalyje nustatytos ribos, jei per šį 3 mėnesių laikotarpį koreliacijos koeficientas yra bent 60 %.
7. Apskaičiuojant grynąsias trumpąsias pozicijas nesvarbu, ar susitarta dėl atsiskaitymo pinigais, ar dėl pagrindinio turto fizinio pateikimo.
9 straipsnis
Su valstybės skolos vertybiniais popieriais susijusios grynosios trumposios pozicijos - trumposios pozicijos
1. Į skolintų valstybės skolos vertybinių popierių pardavimą vykdant valstybės skolos vertybinių popierių krepšelio pardavimą šio valstybės skolos vertybinio popieriaus atžvilgiu taip pat atsižvelgiama tiek, kokia to valstybės skolos vertybinio popieriaus dalis yra tame krepšelyje.
2. Taikant Reglamento (ES) Nr. 236/2012 3 straipsnio 1 dalies a punktą ir 3 straipsnio 3 dalį, kai finansinės priemonės, įskaitant išvardytąsias 8 straipsnio 2 dalyje, pozicija suteikia finansinį pranašumą mažėjant valstybės skolos vertybinio popieriaus kainai ar vertei, į šią poziciją atsižvelgiama apskaičiuojant trumpąją poziciją.
3. Į bet kokius su valstybės skolos vertybinių popierių emitentu susijusius valstybės kredito įsipareigojimų neįvykdymo apsikeitimo sandorius atsižvelgiama apskaičiuojant tokių valstybės skolos vertybinių popierių grynąsias trumpąsias pozicijas. Valstybės kredito įsipareigojimų neįvykdymo apsikeitimo sandorių pardavimas laikomas ilgosiomis pozicijomis, o valstybės kredito įsipareigojimų neįvykdymo apsikeitimo sandorių pirkimas - trumposiomis pozicijomis.
4. Jei valstybės kredito įsipareigojimų neįvykdymo apsikeitimo sandorio pozicija yra naudojama apdrausti kitai rizikai, kuri nėra susijusi su tuo valstybės skolos vertybiniu popieriumi, apdraustos rizikos vertė negali būti laikoma ilgąja pozicija apskaičiuojant, ar fizinis ar juridinis asmuo turi grynąją trumpąją poziciją, susijusią su valstybės skolos vertybinių popierių emitento išleistu valstybės skolos vertybiniu popieriumi.
5. Apskaičiuojant grynąsias trumpąsias pozicijas nesvarbu, ar susitarta dėl atsiskaitymo pinigais, ar dėl pagrindinio turto fizinio pateikimo.
10 straipsnis
Su akcijomis susijusių grynųjų trumpųjų pozicijų apskaičiavimo metodas
1. Taikant Reglamento (ES) Nr. 236/2012 3 straipsnio 4 dalį apskaičiuojant su akcijomis susijusią grynąją trumpąją poziciją, taikomas II priede aprašytas korekcijos pagal delta koeficientą modelis akcijoms.
2. Fizinis ar juridinis asmuo, apskaičiuodamas su tomis pačiomis akcijomis susijusią ilgąją ir trumpąją pozicijas, taiko tuos pačius metodus.
3. Apskaičiuojant grynąsias trumpąsias pozicijas atsižvelgiama į sandorius su visomis finansinėmis priemonėmis prekybos vietoje ar kitur, suteikiančius finansinį pranašumą keičiantis akcijos kainai ar vertei.
11 straipsnis
Su valstybės skolos vertybiniais popieriais susijusių grynųjų trumpųjų pozicijų apskaičiavimas
1. Pagal Reglamento (ES) Nr. 236/2012 3 straipsnio 5 dalį valstybės skolos vertybinių popierių grynosios trumposios pozicijos apskaičiuojamos atsižvelgiant į sandorius su visomis finansinėmis priemonėmis, suteikiančius finansinį pranašumą keičiantis valstybės skolos vertybinio popieriaus kainai ar pajamingumui. Taikomas II priede pateiktas korekcijos pagal delta koeficientą modelis valstybės skolos vertybiniams popieriams.
2. Pagal Reglamento (ES) Nr. 236/2012 3 straipsnio 6 dalį pozicijos apskaičiuojamos kiekvienam valstybės skolos vertybinių popierių emitentui, kurio atžvilgiu fizinis ar juridinis asmuo turi trumpąją poziciją.
IV SKYRIUS
ŠIAME REGLAMENTE NUSTATYTOS IŠSAMIOS TAISYKLĖS, KURIOMIS, KAIP TOLIĖMIS SUSIJUSIOS GRYNOSIOS TRUMPOSIOS POZICIJOS PAGAL 3 STRAIPSNIO 7 DALIES c PUNKTĄ
12 straipsnis
Su keliais fondais ar valdomais portfeliais susijusios valdymo veiklos pozicijų apskaičiavimo metodas
1. Tam tikro emitento grynoji trumpoji pozicija apskaičiuojama remiantis Reglamento (ES) Nr. 236/2012 3 straipsnio 7 dalies a ir b punktais kiekvienam atskiram fondui, neatsižvelgiant į jo teisinį statusą, ir kiekvienam valdomam portfeliui.
2. Taikant 12 ir 13 straipsnius vartojamų terminų apibrėžtys:
a) investavimo strategija- strategija, kurią valdymo subjektas įgyvendina tam tikro emitento atžvilgiu ir kuria siekiama turėti grynąją trumpąją ar grynąją ilgąją poziciją vykdant sandorius su įvairiomis to emitento išleistomis ar su juo susijusiomis finansinėmis priemonėmis;
b) valdymo veikla- fondų valdymas neatsižvelgiant į jų teisinį statusą ir portfelių valdymas pagal klientų suteiktus įgaliojimus vadovaujantis individualiai su kiekvienu klientu sutartomis sąlygomis, kai portfelio dalis yra viena ar daugiau finansinių priemonių;
c) valdymo subjektas- juridinis asmuo ar subjektas, įskaitant padalinį, skyrių ar departamentą, kuris pagal įgaliojimus savo nuožiūra valdo fondus ar portfelius.
3. Valdymo subjektas agreguoja savo valdomų fondų ir portfelių, kuriems taikoma ta pati su tam tikru emitentu susijusi investavimo strategija, grynąsias trumpąsias pozicijas.
4. Taikydamas pirmiau aprašytą metodą, valdymo subjektas:
a)
atsižvelgia į trečiosios šalies pavedimu valdomų fondų ir portfelių pozicijas;
b)
neatsižvelgia į trečiajai šaliai jo pavestų valdyti fondų ir portfelių pozicijas.
Pagal Reglamento (ES) Nr. 236/2012 5-11 straipsnius valdymo subjektas praneša ir prireikus atskleidžia informaciją apie grynąją trumpąją poziciją pagal 3 ir 4 dalis, pasiekus ar viršijant tam tikrą informacijos pranešimo ar atskleidimo ribą.
5. Jei vienas juridinis asmuo vykdo valdymo veiklą kartu su kita ne valdymo veikla, 1-3 dalyse aprašytą metodą jis taiko tik valdymo veiklai ir praneša ir atskleidžia informaciją apie atitinkamas grynąsias trumpąsias pozicijas.
6. Jei toks vienas juridinis asmuo turi su ne valdymo veikla susijusių trumpųjų pozicijų savo sąskaita, jis pagal Reglamento (ES) Nr. 236/2012 3 straipsnio 7 dalies a ir b punktus apskaičiuoja su tam tikru emitentu susijusią grynąją trumpąją poziciją ir praneša ir atskleidžia informaciją apie atitinkamas grynąsias trumpąsias pozicijas.
13 straipsnis
Grupės juridinių asmenų, turinčių su tam tikru emitentu susijusių ilgųjų ar trumpųjų pozicijų, pozicijų apskaičiavimo metodas
1. Grynoji trumpoji pozicija vadovaujantis Reglamento (ES) Nr. 236/2012 3 straipsnio 7 dalies a ir b punktais apskaičiuojama kiekvienam grupės juridiniam asmeniui. Atitinkamas juridinis asmuo ar jo vardu grupė, kuriai jis priklauso, praneša ir atskleidžia informaciją apie su tam tikru emitentu susijusią grynąją trumpąją poziciją, pasiekus ar viršijant informacijos pranešimo ar atskleidimo ribą. Kai vienas ar daugiau grupę sudarančių juridinių asmenų yra valdymo subjektai, fondų ir portfelių valdymo veiklai jie taiko 12 straipsnio 1-4 dalyse aprašytą metodą.
2. Agreguojamos ir tarpusavyje užskaitomos visų grupę sudarančių juridinių asmenų grynosios trumposios ir ilgosios pozicijos, išskyrus valdymo veiklą vykdančių valdymo subjektų pozicijas. Grupė praneša ir prireikus atskleidžia informaciją apie su tam tikru emitentu susijusią grynąją trumpąją poziciją, pasiekus ar viršijant nustatytą informacijos pranešimo ar atskleidimo ribą.
3. Kai grynoji trumpoji pozicija pasiekia ar viršija informacijos pranešimo ribą pagal Reglamento (ES) Nr. 236/2012 5 straipsnį arba informacijos atskleidimo ribą pagal 6 straipsnį, grupės juridinis asmuo pagal Reglamento (ES) Nr. 236/2012 5-11 straipsnius praneša ir atskleidžia informaciją apie trumpąją poziciją, susijusią su tam tikru emitentu, apskaičiuojamą pagal 1 dalį, jei pagal 2 dalį apskaičiuota grupės lygmens grynoji trumpoji pozicija nesiekia ar neviršija informacijos pranešimo ar atskleidimo ribos. Šiuo tikslu paskirtas juridinis asmuo praneša ir prireikus atskleidžia informaciją apie grynąją trumpąją poziciją grupės lygmeniu, susijusią su tam tikru emitentu ir apskaičiuotą pagal 2 dalį, kai:
i)
nė vienas grupei priklausantis juridinis asmuo nesiekia ar neviršija informacijos pranešimo ar atskleidimo ribos;
ii)
informacijos pranešimo ar atskleidimo ribą siekia ar viršija vienu metu ir pati grupė, ir bet koks tai grupei priklausantis juridinis asmuo.
V SKYRIUS
PADENGTI VALSTYBĖS KREDITO ĮSIPAREIGOJIMŲ NEĮVYKDYMO APSIKEITIMO SANDORIAI PAGAL 4 STRAIPSNIO 2 DALĮ
14 straipsnis
Atvejai, kurie nėra nepadengtos valstybės kredito įsipareigojimų neįvykdymo apsikeitimo sandorių pozicijos
1. Valstybės kredito įsipareigojimų neįvykdymo apsikeitimo sandorio pozicija pagal Reglamento (ES) Nr. 236/2012 4 straipsnio 1 dalį nelaikoma nepadengta pozicija šiais atvejais:
a)
kalbant apie rizikos draudimą, taikant Reglamento (ES) Nr. 236/2012 4 straipsnio 1 dalies b punktą, valstybės kredito įsipareigojimų neįvykdymo apsikeitimo sandorio pozicija pagal Reglamento (ES) Nr. 236/2012 4 straipsnio 1 dalį nelaikoma nepadengta pozicija ir yra draudimas nuo turto ar įsipareigojimų vertės sumažėjimo rizikos, susijusios su valstybės skolos vertybinių popierių, kuriems sudaromas kredito įsipareigojimų neįvykdymo apsikeitimo sandoris, vertės sumažėjimo rizika, kai šis turtas ar įsipareigojimai yra susiję su viešojo ar privačiojo sektoriaus subjektais toje pačioje valstybėje narėje;
b)
valstybės kredito įsipareigojimų neįvykdymo apsikeitimo sandorio pozicija, kai turtas ar įsipareigojimai yra susiję su viešojo ar privačiojo sektoriaus subjektais toje pačioje valstybėje narėje, kurioje yra įsisteigęs kredito įsipareigojimų neįvykdymo apsikeitimo sandorio valstybės subjektas, pagal Reglamento (ES) Nr. 236/2012 4 straipsnio 1 dalį nelaikoma nepadengta pozicija, kai ji:
i)
yra susijusi su valstybe nare, įskaitant bet kokią valstybės narės ministeriją, agentūrą ar specialiosios paskirties įmonę, arba, kai valstybė narė yra federacinė valstybė, - su vienu iš federacijos narių;
ii)
naudojama siekiant apdrausti turtą ar įsipareigojimus, vykdančius koreliacijos testą pagal 18 straipsnį;
c)
valstybės kredito įsipareigojimų neįvykdymo apsikeitimo sandorio pozicija, kai turtas ar įsipareigojimai yra susiję su valstybės skolos vertybinių popierių emitentu, kuriame kredito įsipareigojimų neįvykdymo apsikeitimo sandorio valstybės subjektas yra garantas ar akcininkas, pagal Reglamento (ES) Nr. 236/2012 4 straipsnio 1 dalį nelaikoma nepadengta pozicija, kai ji:
i)
yra susijusi su valstybe nare;
ii)
naudojama siekiant apdrausti turtą ar įsipareigojimus, vykdančius koreliacijos testą pagal 18 straipsnį.
2. Taikant 1 dalies a punktą, draudžiamo turto ar įsipareigojimo vertė yra susijusi su valstybės skolos vertybinių popierių, dėl kurių sudaromas sandoris, verte, kaip nustatyta 18 straipsnyje.
15 straipsnis
Atvejai, kurie nėra nepadengtos valstybės kredito įsipareigojimų neįvykdymo apsikeitimo sandorių pozicijos, kai skolininkas yra įsteigtas daugiau nei vienoje valstybėje narėje arba turtas ar įsipareigojimai yra daugiau nei vienoje valstybėje narėje
1. Kai turto ar įsipareigojimų skolininkas (ar kita sandorio šalis) yra įsteigtas daugiau nei vienoje valstybėje narėje, valstybės kredito įsipareigojimų neįvykdymo apsikeitimo sandorio pozicija pagal Reglamento (ES) Nr. 236/2012 4 straipsnio 1 dalį nelaikoma nepadengta pozicija, kai visais atvejais įvykdomas koreliacijos testas pagal šio reglamento 18 straipsnį, šiais atvejais:
a)
kai patronuojančioji bendrovė yra vienoje valstybėje narėje, o patronuojamoji įmonė - kitoje valstybėje narėje ir patronuojamajai įmonei suteikta paskola. Kai patronuojančioji bendrovė akivaizdžiai ar neakivaizdžiai skolina patronuojamajai įmonei, valstybės kredito įsipareigojimų neįvykdymo apsikeitimo sandorių pirkimą galima vykdyti patronuojančiosios, o ne patronuojamosios įmonės valstybėje narėje;
b)
kai yra patronuojančioji kontroliuojančioji bendrovė, kuri turi arba kontroliuoja įvairiose valstybėse narėse veikiančią patronuojamąją įmonę. Jei patronuojančioji bendrovė išleidžia obligaciją, bet apdrausto turto ir įplaukų savininkė yra patronuojamoji įmonė, galima vykdyti patronuojamosios įmonės valstybės narės kredito įsipareigojimų neįvykdymo apsikeitimo sandorių pirkimą;
c)
siekiant apdrausti riziką, susijusią su bendrove vienoje valstybėje narėje, kuri investavo į valstybės skolos vertybinius popierius kitoje valstybėje narėje, atsižvelgiant į tai, koks didelis poveikis būtų padarytas tai įmonei, jei labai sumažėtų tos kitos valstybės narės skolos vertybinių popierių vertė, su sąlyga, kad bendrovė įsteigta abiejose valstybėse narėse. Jei ši rizika ir kitos valstybės narės skola yra labiau susijusios nei ši rizika ir valstybės narės, kurioje yra įsteigta bendrovė, skola, galima vykdyti tos kitos valstybės narės kredito įsipareigojimų neįvykdymo apsikeitimo sandorių pirkimą.
2. Valstybės kredito įsipareigojimų neįvykdymo apsikeitimo sandorio pozicija pagal Reglamento (ES) Nr. 236/2012 4 straipsnio 1 dalį nelaikoma nepadengta pozicija, kai visais atvejais įvykdomas koreliacijos testas pagal šio reglamento 18 straipsnį, šiais atvejais:
a)
kai draudžiamo turto ar įsipareigojimų skolininkas (ar sandorio šalis) yra bendrovė, vykdanti veiklą visoje Sąjungoje, arba kai apdrausta pozicija yra susijusi su Sąjunga ar valstybėmis narėmis, kurių valiuta yra euro, galima užtikrinti rizikos draudimą taikant tinkamą Europos ar euro zonos valstybės obligacijų kredito įsipareigojimų neįvykdymo apsikeitimo sandorių indeksą;
b)
kai draudžiamo turto ar įsipareigojimų sandorio šalis yra viršvalstybinis emitentas, sandorio šalies riziką galima apdrausti naudojant tinkamai parinktą su subjekto garantais ar akcininkais susijusių valstybės kredito įsipareigojimų neįvykdymo apsikeitimo sandorių krepšelį.
16 straipsnis
Nepadengtų valstybės kredito įsipareigojimų neįvykdymo apsikeitimo sandorių pozicijų pagrindimas
Valstybės kredito įsipareigojimų neįvykdymo apsikeitimo sandorių poziciją įgyjantis fizinis ar juridinis asmuo kompetentingai valdžios institucijai paprašius:
a)
pateikia tai kompetentingai institucijai pagrindimą, kuris iš 15 straipsnyje minėtų atvejų įvykdytas įgyjant poziciją;
b)
bet kuriuo metu, kol turi tą valstybės kredito įsipareigojimų neįvykdymo apsikeitimo sandorį, įrodo tai kompetentingai institucijai, kad tos valstybės kredito įsipareigojimų neįvykdymo apsikeitimo sandorių pozicijos atžvilgiu laikosi 18 straipsnyje nustatyto koreliacijos testo ir 19 straipsnyje nustatytų proporcingumo reikalavimų.
17 straipsnis
Nuo rizikos apdraustas turtas ir įsipareigojimai
Jei yra įvykdytos Reglamento (ES) Nr. 236/2012 15 ir 18 straipsniuose nustatytos sąlygos, turtą ir įsipareigojimus galima apdrausti nuo rizikos vykdant valstybės kredito įsipareigojimų neįvykdymo apsikeitimo sandorius ir tai yra šie atvejai:
a)
atitinkamo emitento išleistų valstybės skolos vertybinių popierių ilgoji pozicija;
b)
bet kokia pozicija ar portfelis, panaudojami esant rizikos draudimo pozicijoms, susijusioms su kredito įsipareigojimų neįvykdymo apsikeitimo sandoriuose nurodytu valstybės skolos vertybinių popierių emitentu;
c)
bet koks turtas ar įsipareigojimai, susiję su viešojo sektoriaus subjektais valstybėje narėje, su kurios valstybės skolos vertybiniais popieriais vykdomas kredito įsipareigojimų neįvykdymo apsikeitimo sandoris. Tai apima bet kokią poziciją centrinės, regioninės ir vietos valdžios bei viešojo sektoriaus subjektų atžvilgiu arba bet kokią poziciją, kurią garantuoja bet kuris iš minėtųjų subjektų; tai gali apimti finansinius sandorius, turto ar finansinių įsipareigojimų portfelį, palūkanų normų ar valiutų apsikeitimo sandorius, kai valstybės kredito įsipareigojimų neįvykdymo apsikeitimo sandoriai naudojami kaip sandorio šalies rizikos valdymo priemonė siekiant apsidrausti nuo su finansiniais ar užsienio prekybos sandoriais susijusios rizikos;
d)
pozicijos, susijusios su privačiojo sektoriaus subjektais, įsteigtais valstybėje narėje, su kurios valstybės skolos vertybiniais popieriais vykdomas kredito įsipareigojimų neįvykdymo apsikeitimo sandoris. Tai apima (bet tuo neapsiriboja) paskolas, sandorio šalies kredito riziką (įskaitant potencialią poziciją, kai būtinas su tokia pozicija susijęs reguliuojamasis kapitalas), gautinas sumas ir garantijas. Turtas ir įsipareigojimai apima (bet tuo neapsiriboja) finansinius sandorius, turto ar finansinių įsipareigojimų portfelį, palūkanų normų ar valiutų apsikeitimo sandorius, kai valstybės kredito įsipareigojimų neįvykdymo apsikeitimo sandoriai naudojami kaip sandorio šalies rizikos valdymo priemonė siekiant apsidrausti nuo su finansiniais ar prekybos finansavimo sandoriais susijusios rizikos;
e)
netiesioginės pozicijos bet kurio iš minėtųjų subjektų atžvilgiu, įgytos esant pozicijoms, susijusioms su indeksais, fondais arba specialiosios paskirties įmonėmis.
18 straipsnis
Koreliacijos testai
1. Šiame skyriuje minimas koreliacijos testas laikomas įvykdytu bet kuriuo iš šių atvejų:
a)
kiekybinis koreliacijos testas laikomas įvykdytu, kai turto ar įsipareigojimų kainos ir valstybės skolos vertybinių popierių kainos, apskaičiuojamos istoriškai vadovaujantis bent 12 mėnesių prekybos dienų laikotarpio iki valstybės kredito įsipareigojimų neįvykdymo apsikeitimo sandorio pozicijos įgijimo dienos duomenimis, Pearsono koreliacijos koeficientas yra bent 70 %;
b)
kokybinis koreliacijos testas laikomas įvykdytu, kai yra prasminga koreliacija, t. y. koreliacija yra pagrįsta tinkamais duomenimis, o ne tik laikinos priklausomybės įrodymu. Koreliacija apskaičiuojama vadovaujantis 12 mėnesių prekybos dienų laikotarpio iki valstybės kredito įsipareigojimų neįvykdymo apsikeitimo sandorio pozicijos įgijimo dienos istoriniais duomenimis, pasvertais atsižvelgiant į artimiausią praėjusį laikotarpį. Jei matyti, kad to laikotarpio sąlygos buvo panašios į sąlygas, kai įgyjama valstybės kredito įsipareigojimų neįvykdymo apsikeitimo sandorio pozicija, arba rizikos draudimo laikotarpio sąlygas, naudojamas kitas laikotarpis. Jei nėra likvidžios turto rinkos kainos ar jei istorinis turto kainos laikotarpis yra nepakankamai ilgas, naudojami alternatyvūs duomenys.
2. 1 dalyje nustatytas koreliacijos testas laikomas įvykdytu, jei galima įrodyti, kad:
a)
draustina rizika yra susijusi su įmone, kurios savininkas ar didžiausias akcininkas yra valstybės skolos vertybinių popierių emitentas ar kurios skolas garantuoja valstybės skolos vertybinių popierių emitentas;
b)
draustina rizika yra susijusi su valstybės narės regionine, vietos ar miesto valdžios institucija;
c)
draustina rizika yra susijusi su įmone, kurios pinigų srautai labai priklauso nuo sutarčių su valstybės skolos vertybinių popierių emitentu ar projekto, kurį finansuoja, daugiausia finansuoja ar užsako valstybės skolos vertybinių popierių emitentas, kaip antai infrastruktūros projekto.
3. Atitinkamai kompetentingai institucijai paprašius, atitinkama šalis pateikia pagrindimą, kad koreliacijos testas įvykdytas, kai buvo įgyta valstybės kredito įsipareigojimų neįvykdymo apsikeitimo sandorio pozicija.
19 straipsnis
Proporcingumas
1. Nustatant, ar valstybės kredito įsipareigojimų neįvykdymo apsikeitimo sandorio pozicijos dydis yra proporcingas draustinos rizikos lygiui, kai visiškas rizikos draudimas yra neįmanomas, visiškos atitikties nereikalaujama ir pagal 2 dalį leistinas ribotas perteklinis draudimas. Kompetentingai institucijai paprašius, atitinkama šalis pateikia pagrindimą, kodėl buvo neįmanoma užtikrinti visiškos atitikties.
2. Jei tai pagrįsta dėl draustino turto ir įsipareigojimų pobūdžio ir jų ryšio su valstybės skolos vertybinių popierių emitento įsipareigojimų verte vykdant kredito įsipareigojimų neįvykdymo apsikeitimo sandorį, tam tikros vertės rizika yra draudžiama valstybės kredito įsipareigojimų neįvykdymo apsikeitimo sandorio didesne verte. Tačiau tai leistina tik tuo atveju, kai yra įrodyta, jog valstybės kredito įsipareigojimų neįvykdymo apsikeitimo sandorio didesnė vertė yra būtina siekiant užtikrinti, kad ji atitiktų tam tikros su portfeliu susijusios rizikos dalies vertę, atsižvelgiant į šiuos veiksnius:
a)
nominaliosios pozicijos dydį;
b)
su valstybės skolos vertybinių popierių emitento įsipareigojimais susijusių pozicijų jautrumo santykį vykdant kredito įsipareigojimų neįvykdymo apsikeitimo sandorį;
c)
ar rizikos draudimo strategija yra dinamiška, ar statiška.
3. Būtent pozicijos turėtojas turi užtikrinti, kad jo turima valstybės kredito įsipareigojimų neįvykdymo apsikeitimo sandorio pozicija visuomet liktų proporcinga ir kad valstybės kredito įsipareigojimų neįvykdymo apsikeitimo sandorio pozicijos trukmė kiek įmanoma labiau atitiktų vyraujančias tendencijas rinkoje bei rinkos likvidumą, atsižvelgiant į draustinos rizikos trukmę ar laikotarpį, kurį subjektas ketina išlaikyti poziciją. Jei pozicijos, kurių rizika yra draudžiama kredito įsipareigojimų neįvykdymo apsikeitimo sandorio pozicija, likviduojamos ar išperkamos, jos privalo būti pakeistos tokiomis pat pozicijomis arba kredito įsipareigojimų neįvykdymo apsikeitimo sandorio pozicija turi būti sumažinta ar kitaip panaikinta.
4. Jei valstybės kredito įsipareigojimų neįvykdymo apsikeitimo sandorio pozicija ją įgyjant buvo padengta, ji nelaikoma nepadengta, jei vienintelė pozicijos nepadengimo priežastis yra apdraustų pozicijų rinkos vertės ar valstybės kredito įsipareigojimų neįvykdymo apsikeitimo sandorio vertės svyravimas.
5. Visomis aplinkybėmis, kai valstybės kredito įsipareigojimų neįvykdymo apsikeitimo sandorio poziciją šalys pripažįsta savo įsipareigojimų kaip pagrindinės sandorio šalies, atliekančios valstybės kredito įsipareigojimų neįvykdymo apsikeitimo sandorių tarpuskaitą, narių pasekme ir tos pagrindinės sandorio šalies taisyklių įgyvendinimo rezultatu, tokia pozicija laikoma nesavanoriška ir nelaikoma pozicija, kurią šalis įgijo, todėl pagal Reglamento (ES) Nr. 236/2012 4 straipsnio 1 dalį ji nelaikoma nepadengta pozicija.
20 straipsnis
Nepadengtos valstybės kredito įsipareigojimų neįvykdymo apsikeitimo sandorių pozicijos apskaičiavimo metodas
1. Fizinio ar juridinio asmens valstybės kredito įsipareigojimų neįvykdymo apsikeitimo sandorio pozicija apskaičiuojama kaip jo grynoji pozicija.
2. Apskaičiuojant reikalavimus atitinkančios draustinos rizikos ar rizikos, draustinos įgyjant valstybės kredito įsipareigojimų neįvykdymo apsikeitimo sandorio poziciją, vertę, daromas skirtumas tarp statiškos ir dinamiškos rizikos draudimo strategijų. Draudžiant riziką statiškai, pavyzdžiui, draudžiant tiesioginę riziką, susijusią su valstybės skolos vertybinių popierių emitentu ar jo viešojo sektoriaus įstaigomis, jei subjektas, su kuriuo yra susijęs pozicijos turėtojas, neįvykdo įsipareigojimų, taikoma priemonė yra nuostolio netikėto įsipareigojimų neįvykdymo atveju priemonė. Gauta vertė tuomet lyginama su valstybės kredito įsipareigojimų neįvykdymo apsikeitimo sandorio pozicijos grynąja tariamąja verte.
3. Apskaičiuojant pagal rinkos vertę koreguotos rizikos, kuriai reikia dinamiškos rizikos draudimo strategijos, vertę, skaičiuoti reikia remiantis pagal riziką koreguota, o ne tariamąja verte, atsižvelgiant į tai, kiek rizika gali padidėti ar sumažėti jos galiojimo laikotarpiu, ir į draudžiamo turto ir įsipareigojimų bei atitinkamų valstybės skolos vertybinių popierių santykinį kintamumą. Korekcija pagal beta koeficientą taikoma tuo atveju, jei turtas ar įsipareigojimas, kurio rizika yra draudžiama įgyjant kredito įsipareigojimų neįvykdymo apsikeitimo sandorio poziciją, skiriasi nuo turto, su kuriuo sudaromas kredito įsipareigojimų neįvykdymo apsikeitimo sandoris.
4. Į netiesiogines pozicijas, įgytas, pavyzdžiui, esant pozicijoms, susijusioms su indeksais, fondais, specialiosios paskirties įmonėmis, ar kredito įsipareigojimų neįvykdymo apsikeitimo sandorio pozicijoms, atsižvelgiama tiek, kokia atitinkamo turto, įsipareigojimo ar kredito įsipareigojimų neįvykdymo apsikeitimo sandorio dalis yra susijusi su indeksu, fondu ar kitu mechanizmu.
5. Reikalavimus atitinkančio draustino turto ar įsipareigojimų portfelio vertė išskaičiuojama iš įgytos grynosios kredito įsipareigojimų neįvykdymo apsikeitimo sandorio pozicijos vertės. Jei gautas rezultatas yra teigiamas, pozicija pagal Reglamento (ES) Nr. 236/2012 4 straipsnio 1 dalį laikoma nepadengta kredito įsipareigojimų neįvykdymo apsikeitimo sandorio pozicija.
VI SKYRIUS
INFORMACIJOS APIE SU VALSTYBĖS SKOLOS VERTYBINIAIS POPIERIAIS SUSIJUSIAS GRYNĄSIAS TRUMPĄSIAS POZICIJAS PRANEŠIMO RIBOS PAGAL 7 STRAIPSNIO 3 DALĮ
21 straipsnis
Informacijos apie su išleistais valstybės skolos vertybiniais popieriais susijusias grynąsias trumpąsias pozicijas pranešimo ribos
1. Riba, kurią pasiekus reikia pranešti atitinkamai kompetentingai institucijai apie su valstybės skolos vertybinių popierių emitento išleistais valstybės skolos vertybiniais popieriais susijusias grynąsias trumpąsias pozicijas, yra kiekvieno valstybės skolos vertybinių popierių emitento išleistų likusių valstybės skolos vertybinių popierių bendrosios sumos procentinė dalis.
2. Informacijos pranešimo riba yra pinigų suma. Ši pinigų suma yra nustatoma valstybės skolos vertybinių popierių emitento likusiems valstybės skolos vertybiniams popieriams taikant procentinę ribą ir suapvalinant ją iki artimiausio milijono eurų.
3. Procentinę ribą atitinkanti pinigų suma peržiūrima ir atnaujinama kas ketvirtį siekiant atsižvelgti į kiekvieno valstybės skolos vertybinių popierių emitento išleistų likusių valstybės skolos vertybinių popierių bendrosios sumos pokyčius.
4. Procentinę ribą atitinkanti pinigų suma peržiūrima ir likusių išleistų valstybės skolos vertybinių popierių bendroji suma apskaičiuojama taikant su valstybės skolos vertybiniais popieriais susijusių grynųjų trumpųjų pozicijų apskaičiavimo metodą.
5. Pradinės sumos ir papildomi ribiniai lygiai, susiję su valstybės skolos vertybinių popierių emitentais, nustatomi vadovaujantis šiais veiksniais:
a)
nustatytos ribos nėra tokios, kad reikėtų pranešti apie mažiausios vertės su valstybės skolos vertybinių popierių emitentais susijusias grynąsias trumpąsias pozicijas;
b)
bendroji valstybės skolos vertybinių popierių emitento išleistų likusių valstybės skolos vertybinių popierių suma ir rinkos dalyvių turimų pozicijų, susijusių su to valstybės skolos vertybinių popierių emitento valstybės skolos vertybiniais popieriais, dydžio vidurkis;
c)
kiekvieno valstybės skolos vertybinių popierių emitento valstybės skolos vertybinių popierių rinkos likvidumas, jei tinka, įskaitant ir ateities sandorių su tais valstybės skolos vertybiniais popieriais rinkos likvidumą.
6. Atsižvelgiant į 5 dalyje išvardytus veiksnius, atitinkamos informacijos pranešimo ribos pradinei sumai kiekvienam valstybės skolos vertybinių popierių emitentui yra procentinė dalis, kuri sudaro 0,1 % arba 0,5 % likusių išleistų valstybės skolos vertybinių popierių bendrosios sumos. Kiekvienam emitentui taikytina procentinė dalis nustatoma taikant 5 dalyje išvardytus kriterijus, kad kiekvienam valstybės skolos vertybinių popierių emitentui būtų priskirta viena iš dviejų procentinių ribų, taikomų apskaičiuojant pinigų sumas, nuo kurių priklauso informacijos pranešimo reikalavimas.
7. Dvi pradinių ribų kategorijos šio reglamento įsigaliojimo dieną yra:
a)
0,1 % pradinė riba, taikoma, kai likusių išleistų valstybės skolos vertybinių popierių bendroji suma yra nuo 0 iki 500 milijardų eurų;
b)
0,5 % riba, taikoma, kai likusių išleistų valstybės skolos vertybinių popierių bendroji suma yra daugiau nei 500 milijardų eurų arba kai yra ateities sandorių su konkrečiais valstybės skolos vertybiniais popieriais likvidi rinka.
8. Papildomi ribiniai lygiai yra 50 % pradinių ribų ir sudaro:
a)
kaskart po 0,05 % virš 0,1 % pradinės informacijos pranešimo ribos, pradedant skaičiuoti nuo 0,15 % lygio;
b)
kaskart po 0,25 % virš 0,5 % pradinės ribos, pradedant skaičiuoti nuo 0,75 % lygio.
9. Valstybės skolos vertybinių popierių emitentas pereina į atitinkamą ribų grupę, kai įvyksta pokyčių valstybės skolos vertybinių popierių emitento valstybės skolos vertybinių popierių rinkoje ir, atsižvelgiant į 5 dalyje išvardytus veiksnius, tie pokyčiai laikosi bent vienus kalendorinius metus.
VII SKYRIUS
LIKVIDUMO RIBOS APSKAIČIAVIMO PARAMETRAI IR METODAI, TAIKYTINI SIEKIANT SUSTABDYTI SKOLINTŲ VALSTYBĖS SKOLOS VERTYBINIŲ POPIERIŲ PARDAVIMO APRIBOJIMUS PAGAL 13 STRAIPSNIO 4 DALĮ
22 straipsnis
Likvidumo ribos apskaičiavimo ir nustatymo metodai, taikytini siekiant sustabdyti skolintų valstybės skolos vertybinių popierių pardavimo apribojimus
1. Visų kompetentingų institucijų taikytinas išleistų valstybės skolos vertybinių popierių likvidumo rodiklis yra apyvarta, kuri yra skolos finansinių priemonių, kuriomis prekiaujama, bendroji nominalioji vertė, palyginti su skirtingų išpirkimo terminų priemonių krepšeliu.
2. Nesutartų pasiskolinti valstybės skolos vertybinių popierių pardavimo apribojimus galima laikinai sustabdyti, kai mėnesio apyvarta nesiekia ankstesnių dvylikos mėnesių mėnesinės prekybos apimties penktojo procentilio ribos.
3. Šiems skaičiavimams atlikti kiekviena kompetentinga institucija naudoja vienos ar daugiau prekybos vietų turimus reprezentatyvius nebiržinės arba biržinės ir nebiržinės prekybos duomenis ir paskui praneša EVPRI apie panaudotus duomenis.
4. Prieš pasinaudodamos įgaliojimu panaikinti skolintų valstybės skolos vertybinių popierių pardavimo apribojimus, kompetentingos institucijos įsitikina, kad likvidumas labai sumažėjo ne dėl sezoninio poveikio likvidumui.
VIII SKYRIUS
FINANSINIŲ PRIEMONIŲ, IŠSKYRUS LIKVIDŽIAS AKCIJAS, DIDELIS VERTĖS SUMAŽĖJIMAS PAGAL 23 STRAIPSNĮ
23 straipsnis
Finansinių priemonių, išskyrus likvidžias akcijas, didelis vertės sumažėjimas
1. Akcijų, išskyrus likvidžias akcijas, atveju didelis vertės sumažėjimas per vieną prekybos dieną, palyginti su ankstesnės prekybos dienos rinkos uždarymo kaina, yra:
a)
akcijos kainos sumažėjimas 10 % ar daugiau, kai akcija įtraukta į pagrindinį nacionalinį akcijų indeksą ir yra pagrindinė finansinė priemonė sandoryje su išvestine finansine priemone, kuria leidžiama prekiauti prekybos vietoje;
b)
akcijos kainos sumažėjimas 20 % ar daugiau, kai akcijos kaina yra 0,50 EUR (ar ekvivalentas vietos valiuta) ar didesnė;
c)
akcijos kainos sumažėjimas 40 % ar daugiau visais kitais atvejais.
2. Tam tikro valstybės skolos vertybinių popierių emitento pajamingumo padidėjimas 7 % ar daugiau pajamingumo kreivėje per vieną prekybos dieną laikomas Vyriausybės obligacijų dideliu vertės sumažėjimu.
3. Įmonių obligacijų pajamingumo padidėjimas 10 % ar daugiau per vieną prekybos dieną laikomas įmonių obligacijų dideliu vertės sumažėjimu.
4. Pinigų rinkos finansinės priemonės kainos sumažėjimas 1,5 % ar daugiau per vieną prekybos dieną laikomas pinigų rinkos finansinės priemonės dideliu vertės sumažėjimu.
5. Fondų, kurių akcijomis prekiaujama biržoje, kainos sumažėjimas 10 % ar daugiau per vieną prekybos dieną laikomas fondų, kurių akcijomis prekiaujama biržoje, įskaitant fondus, kurių akcijomis prekiaujama biržoje ir kurie yra KIPVPS, dideliu vertės sumažėjimu. Svertą naudojančiam fondui, kurio akcijomis prekiaujama biržoje, taikoma sverto santykio korekcija siekiant atsižvelgti į tokio pat tiesioginio sverto nenaudojančio fondo, kurio akcijomis prekiaujama biržoje, kainos sumažėjimą 10 % Atvirkštiniam fondui, kurio akcijomis prekiaujama biržoje, taikomas -1 koeficientas, siekiant atsižvelgti į tokio pat tiesioginio sverto nenaudojančio fondo, kurio akcijomis prekiaujama biržoje, kainos sumažėjimą 10 %.
6. Jei prekybos vietoje prekiaujama išvestine finansine priemone, įskaitant finansines sutartis dėl kainų skirtumų, ir ji turi tik vieną pagrindinę finansinę priemonę, kurios didelis vertės sumažėjimas yra nustatytas šiame straipsnyje ir Reglamento (ES) Nr. 236/2012 23 straipsnio 5 dalyje, šios išvestinės finansinės priemonės vertė laikoma labai sumažėjusia, kai labai sumažėja tos pagrindinės finansinės priemonės vertė.
IX SKYRIUS
NEIGIAMI ĮVYKIAI AR POKYČIAI PAGAL 30 STRAIPSNĮ
24 straipsnis
Kriterijai ir veiksniai, į kuriuos reikia atsižvelgti nustatant, ar kyla neigiamų įvykių ar pokyčių grėsmė
1. Taikant Reglamento (ES) Nr. 236/2012 18-21 straipsnius, neigiami įvykiai ar pokyčiai, pagal Reglamento (ES) Nr. 236/2012 30 straipsnį galintys sukelti didelę grėsmę finansiniam stabilumui arba pasitikėjimui rinka konkrečioje valstybėje narėje arba vienoje ar daugiau kitų valstybių narių, apima bet kokį veiksmą, rezultatą, faktą ar įvykį, kuris sukelia arba pagrįstai galima tikėtis, kad sukels:
a)
didelių finansinių, pinigų arba biudžeto problemų, kurios gali lemti finansinį nestabilumą valstybėje narėje arba banke ir kitose finansų įstaigose, kurios yra svarbios visai finansų sistemai, kaip antai draudimo bendrovės, rinkos infrastruktūros paslaugų teikėjai ir turto valdymo bendrovės, veikiančios Sąjungoje, kai tai gali kelti pavojų tinkamam Sąjungos finansų rinkų veikimui ir vientisumui ar finansų sistemos stabilumui;
b)
reitingavimo veiksmą ar įsipareigojimų nevykdymą valstybėje narėje arba bankuose ir kitose finansų įstaigose, kurios yra svarbios visai finansų sistemai, kaip antai draudimo bendrovės, rinkos infrastruktūros paslaugų teikėjai ir turto valdymo bendrovės, veikiančios Sąjungoje, kai tai sukelia ar pagrįstai galima tikėtis, kad sukels didelį netikrumą dėl jų mokumo;
c)
didelį spaudimą parduodant ar neįprastą kintamumą, sukeliantį bet kokių finansinių priemonių, susijusių su bankais ir kitomis finansų įstaigomis, kurios yra svarbios visai finansų sistemai, kaip antai draudimo bendrovės, rinkos infrastruktūros paslaugų teikėjai ir turto valdymo bendrovės, veikiančios Sąjungoje, bei tam tikrais atvejais - su valstybės skolos vertybinių popierių emitentu, didelį vertės sumažėjimą;
d)
bet kokią žalą svarbių finansų emitentų fizinei įrangai, rinkos infrastruktūroms, tarpuskaitos ir atsiskaitymų sistemoms bei priežiūros institucijoms, kai tai gali turėti neigiamą poveikį rinkoms, visų pirma, kai tokia žala padaryta dėl gaivalinės nelaimės ar teroristų išpuolio;
e)
sutrikimą mokėjimų sistemoje ar atsiskaitymų procese, visų pirma vykdant tarpbankines operacijas, kai tai sukelia ar gali sukelti svarbius mokėjimų ar atsiskaitymų sutrikimus ar vėlavimą Sąjungos mokėjimo sistemose, ypač kai dėl to gali būti padarytas neigiamas finansinis ar ekonominis poveikis bankui ir kitoms finansų įstaigoms, kurios yra svarbios visai finansų sistemai, kaip antai draudimo bendrovės, rinkos infrastruktūros paslaugų teikėjai ir turto valdymo bendrovės, ar valstybei narei.
2. Siekdama taikyti 27 straipsnį ir svarstydama 1 dalyje nustatytus kriterijus, EVPRI atsižvelgia į tai, kad gali būti padarytas šalutinis poveikis arba perduotas užkratas kitoms sistemoms ar emitentams, ir ypač į tai, kad reiškiniai savaime gali turėti neigiamą poveikį.
3. Taikant 28 straipsnio 2 dalies a punktą, grėsmė metodiškam finansų rinkų veikimui ir vientisumui arba visos Sąjungos finansų sistemos arba jos dalies stabilumui yra:
a)
grėsmė, susijusi su dideliu finansiniu, pinigų arba biudžeto nestabilumu valstybėje narėje arba valstybės narės finansų sistemoje, kai dėl to kyla didelis pavojus metodiškam finansų rinkų veikimui ir vientisumui arba visos Sąjungos finansų sistemos arba jos dalies stabilumui;
b)
valstybės narės arba viršvalstybinio emitento įsipareigojimų neįvykdymo galimybė;
c)
didelė žala svarbių finansų emitentų fizinei įrangai, rinkos infrastruktūroms, tarpuskaitos ir atsiskaitymų sistemoms bei priežiūros institucijoms, kai tai gali turėti didelį poveikį tarpvalstybinėms rinkoms, visų pirma, kai tokia žala padaryta dėl gaivalinės nelaimės ar teroristų išpuolio, kai dėl to kyla didelis pavojus metodiškam finansų rinkų veikimui ir vientisumui arba visos Sąjungos finansų sistemos arba jos dalies stabilumui;
d)
didelis sutrikimas mokėjimų sistemoje ar atsiskaitymų procese, visų pirma vykdant tarpbankines operacijas, kai tai sukelia ar gali sukelti svarbius mokėjimų ar atsiskaitymų sutrikimus ar vėlavimą Sąjungos tarpvalstybinėse mokėjimo sistemose, ypač kai dėl to gali būti padarytas neigiamas finansinis ar ekonominis poveikis visai Sąjungos finansų sistemai arba jos daliai.
25 straipsnis
Įsigaliojimas
Šis reglamentas įsigalioja trečią dieną po jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.
Jis taikomas nuo 2012 m. lapkričio 1 d.
Šis reglamentas yra privalomas visas ir tiesiogiai taikomas visose valstybėse narėse.
Priimta Briuselyje 2012 m. liepos 5 d.