РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 1255/2011 НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
от 30 ноември 2011 година
за установяване на програма за подпомагане на по-нататъшното развитие на интегрираната морска политика
(текст от значение за ЕИП)
ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взеха предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 43, параграф 2, член 91, параграф 1, член 100, параграф 2, член 173, параграф 3, членове 175 и 188, член 192, параграф 1, член 194, параграф 2 и член 195, параграф 2 от него,
като взеха предвид предложението на Европейската комисия,
след като предадоха проекта на законодателния акт на националните парламенти,
като взеха предвид становището на Европейския икономически и социален комитет (1),
като взеха предвид становището на Комитета на регионите (2),
в съответствие с обикновената законодателна процедура (3),
като имат предвид, че:
(1)
В съответствие със Съобщението на Комисията до Европейския парламент, Съвета, Европейския икономически и социален комитет и Комитета на регионите от 10 октомври 2007 г. относно Интегрирана морска политика за Европейския съюз („съобщението на Комисията“) главната цел на интегрираната морска политика на Съюза („ИМП“) е да развива и осъществява интегрирано, координирано, съгласувано, прозрачно и устойчиво вземане на решения във връзка с океаните, моретата, крайбрежните, островните и най-отдалечените региони, както и в морските сектори.
(2)
В плана за действие, придружаващ съобщението на Комисията, се излагат редица действия, които Комисията предлага да се предприемат като първа стъпка в прилагането на нова ИМП на Съюза.
(3)
Докладът на Комисията за напредъка на Интегрираната морска политика на ЕС от 15 октомври 2009 г. обобщава основните постижения на ИМП досега и набелязва плана за следващия етап на прилагането ѝ.
(4)
В своите заключения от 16 ноември 2009 г. относно интегрираната морска политика Съветът подчерта значението на финансирането за по-нататъшното развитие и прилагане на ИМП, като прикани Комисията да представи необходимите предложения за финансиране на действията по линия на интегрираната морска политика в рамките на съществуващата финансова рамка с оглед на влизането им в сила до 2011 г.
(5)
В резолюцията си от 21 октомври 2010 г. относно интегрираната морска политика (ИМП) - Оценка на постигнатия напредък и нови предизвикателства, Европейският парламент изрично подкрепи „заявеното от Комисията намерение да финансира ИМП с 50 милиона евро през следващите две години с цел надграждане на основата на предишни проекти в областта на политиката, управлението, устойчивостта и наблюдението“.
(6)
Финансовият пакет за ИМП, установен в настоящия регламент, отчита както съществуващия икономически спад, така и факта, че това е първата оперативна програма, посветена специално на прилагането на ИМП.
(7)
Необходимо е постоянно финансиране от Съюза, за да се даде възможност на Съюза да прилага и да доразвива ИМП съгласно резолюцията на Европейския парламент от 20 май 2008 г. относно интегрираната морска политика за Европейския съюз (4) и да преследва общите цели, както е предвидено в съобщението на Комисията, потвърдено в доклада за напредъка от октомври 2009 г. и одобрено в заключенията на Съвета от 16 ноември 2009 г.
(8)
Тъй като не всички приоритети и цели на ИМП се покриват от съществуващи инструменти на Съюза, като например Кохезионния фонд, Европейския фонд за регионално развитие, Европейския фонд за рибарство, Седмата рамкова програма за научни изследвания, технологично развитие и демонстрационни дейности, Инструментът за предприсъединителна помощ и Европейския инструмент за съседство и партньорство, следователно е необходимо да се установи програма за подпомагане на по-нататъшното развитие на ИМП (наричана по-долу „програмата“).
(9)
Без да се засягат предстоящите преговори за многогодишната финансова рамка за периода след 2013 г., ще е необходимо да се осигурят достатъчно ресурси, които да гарантират развитието и постигането на целите на ИМП, без това да бъде за сметка на определените за други политики средства, като се стимулира устойчивото развитие на морските региони на Европейския съюз, включително на островите и най-отдалечените региони. За тази цел се счита, че е от съществено значение ИМП да бъде включена в многогодишната финансова рамка за периода след 2013 г. Освен това, ако е необходимо, следва да бъде изготвено предложение за продължаване на програмата след 2013 г., заедно с предложение за подходящ финансов пакет.
(10)
Развитието на морското дело посредством финансова подкрепа за мерки, свързани с ИМП, ще има значително въздействие по отношение на икономическото, социалното и териториалното сближаване.
(11)
Финансирането от Съюза следва да е разработено така, че да подпомага проучвателната работа за дейности, целящи насърчаването на стратегическите цели на ИМП, като се отдава дължимото внимание на техните кумулативни въздействия съобразно екосистемния подход, на устойчивия „син“ икономически растеж, заетостта, иновациите и конкурентоспособността в крайбрежните, островните и най-отдалечените региони и на насърчаването на международното измерение на ИМП.
(12)
Стратегическите цели на ИМП включват интегрираното морско управление на всички нива, по-нататъшното развитие и прилагане на интегрираните стратегии за морските басейни, пригодени към специфичните нужди на различните морски региони на Европа, по-нататъшното развитие на междусекторните инструменти за интегрирано разработване на политики с цел подобряване на положителните взаимодействия и съгласуване между съществуващите политики и инструменти, в т.ч. посредством обмен на данни и познания в морската област, по-нататъшното ангажиране на заинтересованите страни в схемите за интегрирано морско управление, опазването и устойчивото използване на морските и крайбрежните ресурси, определянето на границите на устойчивостта на човешките дейности и защитата на морската и крайбрежната околна среда и биологичното многообразие в контекста на Рамковата директива за морската стратегия (5), която съставлява екологичния стълб на ИМП, както и на Рамковата директива за водите (6).
(13)
Важно е програмата да бъде добре съгласувана с останалите политики на Съюза, които биха могли да имат морско измерение, по-специално със структурните фондове, трансевропейската транспортна мрежа, общата политика в областта на рибарството, туризма, околната среда и изменението на климата, рамковата програма за научноизследователска и развойна дейност и енергийната политика.
(14)
За да се постигне съгласуваност между различните аспекти на програмата, следва да се определят общи цели. За всяка обща цел следва да се установят по-подробни оперативни цели. Разпределението на средствата за общите цели за периода 2011-2013 г. е посочено в приложението. Това разпределение позволява гъвкавост за увеличаване/намаляване на общото финансово разпределение за всяка цел, без да се надхвърля общият финансов пакет.
(15)
Финансирането от Съюза следва да даде възможност да се подкрепи развитието на интеграцията на морското наблюдение в съответствие с резолюцията на Европейския парламент от 21 октомври 2010 г. и със заключенията на Съвета от 17 ноември 2009 г. относно Интегрираното морско наблюдение, като се вземе предвид пътната карта за създаването на обща среда за обмен на информация за морската област на ЕС. Ето защо това специално финансиране следва да бъде ограничено до разработването на децентрализирана система за обмен на информация, по-специално мерки, включително софтуер, за подобряване на интерфейса между системите за наблюдение. Програмата следва да отчита резултатите от други проекти по отношение на децентрализираната система за морско наблюдение.
(16)
Прилагането на програмата в трети държави следва да допринесе за целите за развитие на държавата бенефициер и да е съвместимо с други инструменти за сътрудничество на Съюза, включително целите и приоритетите на имащите отношение политики на Съюза и достиженията на правото на Съюза и приложимите международни конвенции.
(17)
Програмата следва да допълва и да е съгласувана със съществуващи и бъдещи финансови инструменти, предоставени от Съюза и държавите-членки, на национално и поднационално равнище за насърчаване на опазването и устойчивото използване на океаните, моретата и бреговете, като допринася за насърчаването на по-ефективно сътрудничество между държавите-членки и техните крайбрежни, островни и най-отдалечени региони и отчита степенуването по значение и напредъка на националните и местните проекти.
(18)
Действията, предвидени в програмата, следва да допълват други действия на Съюза, за да се осигури съгласувано прилагане на правните актове на Съюза за съответните секторни политики, като се избегне дублиране.
(19)
Необходимо е също така да се определят правила за управление на планирането на мерките, допустимостта на разходите, размерът на финансовата помощ на Съюза, основните условия, на базата на които ще бъде предоставяна, и цялостният бюджет за програмата.
(20)
Програмата следва да бъде прилагана в съответствие с Регламент (ЕО, Евратом) № 1605/2002 на Съвета от 25 юни 2002 г. относно Финансовия регламент, приложим за общия бюджет на Европейските общности (7) („Финансовият регламент“), и с Регламент (ЕО, Евратом) № 2342/2002 на Комисията от 23 декември 2002 г. относно определянето на подробни правила за прилагането на Регламент (ЕО, Евратом) № 1605/2002 на Съвета относно Финансовия регламент, приложим към общия бюджет на Европейските общности (8).
(21)
С настоящия регламент се установява финансовият пакет за многогодишната програма, който представлява основна отправна точка за бюджетния орган по време на годишната бюджетна процедура по смисъла на точка 37 от Междуинституционалното споразумение от 17 май 2006 г. между Европейския парламент, Съвета и Комисията относно бюджетната дисциплина и доброто финансово управление (9).
(22)
С цел да се помогне на Комисията да следи за прилагането на настоящия регламент, следва да бъде възможно финансирането на разходи, свързани с мониторинг, проверки и оценяване.
(23)
Годишните работни програми, установени за прилагането на програмата, следва да бъдат приети от Комисията в съответствие с Регламент (ЕС) № 182/2011 на Европейския парламент и на Съвета от 16 февруари 2011 г. за установяване на общите правила и принципи относно реда и условията за контрол от страна на държавите-членки върху упражняването на изпълнителните правомощия от страна на Комисията (10).
(24)
Във връзка с действията, финансирани съгласно настоящия регламент, е необходимо да се гарантира защитата на финансовите интереси на Съюза чрез прилагането на Регламент (ЕО, Евратом) № 2988/95 на Съвета от 18 декември 1995 г. относно защитата на финансовите интереси на Европейските общности (11), Регламент (Евратом, ЕО) № 2185/96 на Съвета от 11 ноември 1996 г. относно контрола и проверките на място, извършвани от Комисията за защита на финансовите интереси на Европейските общности срещу измами и други нередности (12) и с Регламент (ЕО) № 1073/1999 на Европейския парламент и на Съвета от 25 май 1999 г. относно разследванията, провеждани от Европейската служба за борба с измамите (OLAF) (13).
(25)
С цел да се гарантира ефективността на финансирането от Съюза, дейностите, финансирани по настоящия регламент, следва да се оценяват редовно.
(26)
Подразбира се, че нито едно от действията, предвидени в контекста на програмата, няма да изисква прибягване до допълнително правно основание.
(27)
Тъй като целите на настоящия регламент не могат да бъдат постигнати в достатъчна степен при самостоятелно действие на държавите-членки и следователно, поради мащаба и последиците на дейностите, подлежащи на финансиране по линия на програмата, могат да бъдат постигнати по-добре на равнището на Съюза, Съюзът може да приеме мерки в съответствие с принципа на субсидиарност, установен в член 5 от Договора за Европейския съюз. В съответствие с принципа за пропорционалност, посочен в същия член, настоящият регламент не надхвърля необходимото за постигането на тези цели,
ПРИЕХА НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Предмет
С настоящия регламент се установява програма за подпомагане на мерките, целящи по-нататъшно насърчаване на развитието и прилагането на интегрираната морска политика на Съюза („програмата“).
Интегрираната морска политика на Съюза (ИМП) насърчава съгласувано и последователно вземане на решения за постигане на най-добри резултати по отношение на устойчивото развитие, икономическия растеж и социалното сближаване на държавите-членки, и по-специално по отношение на крайбрежните, островните и най-отдалечените региони в Съюза, както и на морските сектори чрез съгласувани политики и международно сътрудничество в морската област.
Програмата подпомага устойчивото използване на моретата и океаните и разширяването на научните знания.
Член 2
Общи цели
Програмата ще има следните общи цели:
а)
да насърчава развитието и прилагането на интегрирано управление на морското дело и въпросите, свързани с крайбрежните региони;
б)
да допринася за разработването на междусекторни инструменти, като морското пространствено планиране, общата среда за обмен на информация (CISE) и познанията за морската среда по отношение на океаните, моретата и крайбрежните региони, в рамките на и граничещи със Съюза, за да се постигат полезни взаимодействия и да се подкрепят политиките, свързани с морето или крайбрежните региони, особено в областта на икономическото развитие, заетостта, опазването на околната среда, научните изследвания, морската безопасност и енергетиката, както и за разработването на екологосъобразни морски технологии, като се вземат предвид и се доразвиват съществуващите инструменти и инициативи;
в)
да насърчава опазването на морската среда, по-конкретно на нейното биологично разнообразие, и устойчивото използване на морските и крайбрежните ресурси и да определя по-нататък границите на устойчивостта на човешките дейности, които имат отражение върху морската среда, по-специално в контекста на Директива 2008/56/ЕО (Рамковата директива за морската стратегия);
г)
да подкрепя развитието и прилагането на стратегии за морските басейни;
д)
да подобрява и насърчава външното сътрудничество и координация във връзка с целите на ИМП въз основа на развитието на дебатите в тази област в рамките на международните форуми; във връзка с това следва да се настоява третите държави да ратифицират и прилагат Конвенцията на ООН по морско право (UNCLOS);
е)
да подкрепя устойчивия икономически растеж, заетостта, иновациите и новите технологии в морските сектори и в крайбрежните, островните и най-отдалечените региони на Съюза.
Член 3
Оперативни цели
1. В рамките на целта, определена в член 2, буква а) (интегрирано морско управление), програмата:
а)
насърчава действия, които поощряват държавите-членки и регионите на ЕС да развиват, въвеждат или осъществяват интегрирано морско управление;
б)
насърчава платформи и мрежи за междусекторно сътрудничество, включващи представители на публичните органи, на регионалните и местните органи, на промишления сектор, на заинтересованите страни в сферата на изследователската дейност, на гражданите, на организациите на гражданското общество и на социалните партньори;
в)
повишава видимостта на интегрирания подход към морското дело и осведомеността на публичните органи, частния сектор и широката общественост по въпроса.
2. В рамките на целта, определена в член 2, буква б) (междусекторни инструменти), програмата насърчава развитието на:
а)
обща среда за обмен на информация за морската област на Съюза, която насърчава обмен на информация за междусекторното и трансграничното наблюдение, като свързва всички потребителски общности, в съответствие с принципите на интегрираното морско наблюдение, за да утвърди безопасното, сигурно и устойчиво използване на морското пространство, отчита съответното развитие на секторните политики по отношение на наблюдението и допринася по подобаващ начин за необходимото им развитие;
б)
морско пространствено планиране и интегрирано управление на крайбрежните зони, които са важни инструменти за устойчивото развитие на морските зони и крайбрежните региони и допринасят за целите на управлението, основано на екосистемите, и за развитието на връзките между сушата и морето, например що се отнася до разработването на експериментални и други мерки, съчетаващи генерирането на възобновяема енергия и аквакултурата;
в)
пълна и общественодостъпна база данни за информация и знания с високо качество, която улеснява обмена, повторното използване и разпространение на тези данни и знания сред различни групи ползватели, като се използват съществуващите данни и по този начин се избягва дублирането на базите данни; за тази цел трябва по най-добър начин да се използват вече съществуващите програми на Съюза и на държавите-членки, включително INSPIRE (14) и ГМОСС (15).
3. В рамките на целта, определена в член 2, буква в) (опазване на морската среда), програмата:
а)
подкрепя защитата и опазването на морската и крайбрежната среда, както и предотвратява и намалява изхвърлянията в морската среда, в т.ч. отпадъците в морето, с цел постепенно да се прекрати замърсяването;
б)
допринася за здрави, биологично разнообразни и устойчиви морски и крайбрежни екосистеми;
в)
улеснява координацията между държавите-членки и другите участници при прилагането на подхода към управлението на човешките дейности, основан на екосистемите, и на принципа на предохранителните мерки;
г)
улеснява разработването на методи и норми;
д)
насърчава дейности, имащи за цел смекчаването на последствията от изменението на климата върху морската, крайбрежната и островната среда и адаптирането към тях, като се отделя специално внимание на най-уязвимите в това отношение райони;
е)
подкрепя разработването на стратегически подходи към научните изследвания за оценяването на актуалното състояние на екосистемите, като по този начин се предоставя основата за управление и планиране, основано на екосистемите, на регионално и национално равнище.
4. В рамките на целта, определена в член 2, буква г) (стратегии за морските басейни), програмата:
а)
подкрепя разработването и прилагането на интегрирани стратегии за морските басейни, като се отчитат балансираният подход във всички морски басейни и особеностите на морските басейни и морските подбасейни, както и съответните макрорегионални стратегии, когато има такива, и особено онези, в които вече е установен обмен на информация и опит между различните държави и съществуват работещи многонационални структури;
б)
насърчава и улеснява полезните взаимодействия между националното и регионалното равнище и равнището на Съюза, обмена на информация, в т.ч. относно методите и нормите, и обмена на най-добри практики относно морската политика, включително управлението ѝ и секторните политики, които имат отражение върху регионалните морета и крайбрежните региони.
5. В рамките на целта, определена в член 2, буква д) (международно измерение), програмата:
а)
насърчава продължаването на работата, в тясно сътрудничество с държавите-членки, по интегриран подход с трети държави и заинтересовани страни от трети държави, които имат общ морски басейн с държави-членки на Съюза, включително по ратифицирането и прилагането на UNCLOS;
б)
насърчава диалога с трети държави, като взема предвид UNCLOS и приложимите действащи международни конвенции на базата на UNCLOS;
в)
насърчава обмена на най-добри практики, допълващи съществуващите инициативи, като взема предвид разработването на регионални стратегии на подрегионално равнище.
Тази оперативна цел се преследва съгласувано с инструментите на Съюза за сътрудничество, като се вземат предвид целите на националните и регионалните стратегии за развитие.
6. В рамките на целта, определена в член 2, буква е) (растеж, заетост и иновации), програмата:
а)
насърчава инициативи за растеж и заетост в морските сектори и в крайбрежните и островните региони;
б)
насърчава обучението, образованието и възможностите за кариера в морските професии;
в)
насърчава разработването на зелени технологии, морски възобновяеми източници на енергия, екологосъобразен превоз и морски превоз на къси разстояния;
г)
насърчава развитието на крайбрежния, морския и островния туризъм.
Член 4
Допустими действия
Програмата може да предвиди финансово подпомагане за следните видове действия в съответствие с целите, определени в членове 2 и 3:
а)
проекти, в т.ч. пробни проекти; проучвания; изследователски и оперативни програми за сътрудничество, включително образователни програми, програми за професионално обучение и преквалификация;
б)
обмен на обществена информация и най-добри практики, повишаване на информираността и свързани дейности по информиране и разпространение на информацията, включително кампании и прояви за популяризиране, както и развитие и поддръжка на интернет сайтове и съответните социални мрежи и бази данни;
в)
конференции, семинари, работни групи и форуми на заинтересованите страни;
г)
обединяване, мониторинг, визуализиране и предоставяне на публичен достъп до значително количество данни, най-добри практики и бази данни на финансирани от Съюза регионални проекти, включително, когато е приемливо, чрез секретариат, назначен за една или няколко от тези цели, което ще улесни приемането на общи уеднаквени стандарти за събирането и обработката на данни;
д)
действия, свързани с междусекторни инструменти, включително пробни проекти.
Член 5
Вид финансова интервенция
1. Финансовата помощ на Съюза може да приеме следните законови форми:
а)
субсидии, за които максималният процент на съфинансиране от Съюза е 80 % за действие;
б)
договори за възлагане на обществена поръчка;
в)
административни договорености със Съвместния изследователски център.
2. По линия на програмата могат да се предоставят както субсидии за действия, така и оперативни безвъзмездни средства. Освен ако не е предвидено друго във Финансовия регламент, бенефициерите на субсидиите или на договорите за обществени поръчки се избират след покана за подаване на предложения или покана за участие в търг.
Член 6
Бенефициери
1. Финансовата помощ по програмата може да се предоставя като приоритет на физически или юридически лица, регулирани от частното или публичното право на държава-членка или на Съюза.
2. От програмата може да се възползват и трети държави и заинтересовани страни в трети държави, които имат общ морски басейн с държави-членки на Съюза, както и международни организации или органи, преследващи една или повече от общите и оперативните цели, определени в членове 2 и 3. Мерките трябва винаги да включват участници от Съюза.
3. Критериите за допускане до участие в процедурата се определят в съответната покана за подаване на предложения или покана за участие в търг.
Член 7
Принципи за прилагане
1. Не се допуска проектите, финансирани по програмата, да получават помощ от други финансови инструменти на Съюза. Търси се полезно взаимодействие и допълване с други инструменти на Съюза. Действията в рамките на програмата допълват осъществяването на съответните секторни политики.
2. Комисията си осигурява от заявилите финансова помощ по програмата и от бенефициерите на тази помощ изчерпателна информация за финансирането на действията. Финансова помощ по програмата ще бъде предоставяна единствено дотолкова, доколкото няма налично друго финансиране на Съюза.
3. Подкрепяните от програмата действия съответстват на целите и политиките на Съюза за 2020 г. и 2050 г. Всички държави-членки, морски сектори и крайбрежни, островни и най-отдалечени региони могат да се възползват от програмата и да бъде създадена действителна европейска добавена стойност. По отношение на финансирането на действията в различните морски басейни се търси съответно регионално равновесие.
4. Подкрепяните от програмата действия стимулират и засилват диалога, сътрудничеството и координацията със и между държавите-членки, регионите на ЕС, заинтересованите страни, гражданите, организациите на гражданското общество и социалните партньори, като едновременно гарантират пълна прозрачност.
5. Подкрепяните от програмата действия улесняват използването на полезни взаимодействия, споделянето на информация и обмена на методи, норми и най-добри практики.
6. При осъществяването на програмата се прилагат принципите на добро управление и на прозрачност на процесите на вземане на решения, а целта на настоящата програма е да допринася за прозрачността и доброто управление във всички съответни секторни политики на европейско, национално и регионално равнище.
Член 8
Процедури за изпълнение
1. Комисията изпълнява програмата в съответствие с Финансовия регламент.
2. За изпълнение на програмата в съответствие с целите, определени в членове 2 и 3, Комисията приема годишни работни програми в съответствие с процедурата, посочена в член 14, параграф 2.
Член 9
Бюджетни ресурси
1. Финансовият пакет за изпълнение на програмата се определя на 40 000 000 EUR за периода от 1 януари 2011 г. до 31 декември 2013 г.
2. Бюджетните ресурси, отпуснати за програмата, се вписват в годишните бюджетни кредити на общия бюджет на Съюза. Годишните бюджетни кредити за програмата се одобряват от бюджетния орган в границите на финансовата рамка.
3. Разпределението на средствата за общите цели, определени в член 2, е посочено в приложението.
Член 10
Техническа помощ
1. До 1 % от финансовия пакет, установен съгласно член 9, може да покрива и необходимите разходи, свързани с подготвителни действия, мониторинг, контрол, одит или оценка, непосредствено необходими за ефективното и ефикасното изпълнение на допустимите действия съгласно настоящия регламент и за постигането на неговите цели.
2. Дейностите, посочени в параграф 1, може да включват в частност проучвания, срещи на експерти, разходи за свързани с информационните технологии инструменти, системи и мрежи и всякаква друга техническа, научна и административна помощ и експертни знания според изискването на Комисията за прилагането на настоящия регламент.
Член 11
Мониторинг
1. Всеки бенефициер на финансова помощ предоставя на Комисията технически и финансови доклади за прогреса на работата, финансирана по програмата. До три месеца след завършването на всеки проект се внася и окончателен доклад.
2. Независимо от одитите, извършени от Сметната палата в сътрудничество с компетентните национални органи или отдели за одит съгласно член 287 от Договора за функционирането на Европейския съюз (ДФЕС), или всяка проверка, извършена съгласно член 322, параграф 1, буква б) от ДФЕС, длъжностните лица или други служители на Комисията провеждат проверки на място, включително проверки на образци на проекти и други мерки, финансирани по линия на програмата, по-специално за да проверят съвместимостта с целите на програмата и допустимостта на действията, както е определено в членове 2, 3 и 4 от настоящия регламент.
3. В договорите и споразуменията, произтичащи от прилагането на настоящия регламент, се предвижда по-специално осъществяване на наблюдение и финансов контрол от страна на Комисията или на всеки представител, упълномощен от Комисията, и на одити от страна на Сметната палата, ако е необходимо на място.
4. Всеки бенефициер на финансова помощ пази на разположение на Комисията всички придружаващи документи, свързани с разходите по всеки проект, за период от пет години след последното плащане по съответния проект.
5. На базата на резултатите от докладите и проверките на образци, посочени в параграфи 1 и 2, Комисията коригира, ако е необходимо, размера или условията на отпускане на първоначално одобрената финансова помощ, както и графика на плащанията.
6. Комисията проверява дали финансираните по програмата действия са били осъществени както подобава, дали са съгласувани с мерките по други секторни политики и инструменти и дали са в съответствие с настоящия регламент и с Финансовия регламент.
Член 12
Защита на финансовите интереси на Съюза
1. Комисията гарантира, че при изпълнението на действия, финансирани по програмата, финансовите интереси на Съюза са защитени чрез:
а)
прилагане на превантивни мерки срещу измама, корупция и всяка друга форма на незаконна дейност;
б)
ефективни проверки;
в)
възстановяване на неправомерно изплатените суми; и
г)
прилагане на ефективни, съразмерни и възпиращи санкции, ако бъдат отчетени нередности.
2. За целите на параграф 1 Комисията предприема действия в съответствие с Регламент (ЕО, Евратом) № 2988/95, Регламент (Евратом, ЕО) № 2185/96 и Регламент (ЕО) № 1073/1999.
3. Комисията намалява, преустановява или си възстановява сумата на финансовата помощ, предоставена за дадено действие, ако открие нередности, включително липса на съответствие с настоящия регламент или индивидуалното решение, или договора, или споразумението, по което се отпуска финансовата подкрепа, или ако открие, че без да е търсено одобрение от Комисията, дадено действие е било подложено на промяна, която противоречи на същността или условията на изпълнение.
4. Ако времевите ограничения не са спазени или само част от предназначената финансова помощ е оправдана от напредъка, постигнат с прилагането на действие, Комисията следва да изиска от бенефициера да предостави наблюдения в рамките на конкретен срок. Ако бенефициерът не предостави задоволителен отговор, Комисията може да преустанови оставащата финансова помощ и да поиска възстановяване на вече платените суми.
5. Всяко неправомерно плащане се възстановява на Комисията. Начисляват се лихви върху всички суми, които не са възстановени навреме съгласно условията, определени чрез Финансовия регламент.
6. За целите на настоящия член „нередност“ означава всяко нарушение на разпоредба на правото на Съюза или всяко нарушение на договорно задължение, произтичащо от действие или бездействие от страна на стопански субект, което има или би имало като последица нанасянето на вреда на общия бюджет на Съюза или на бюджетите, управлявани от Съюза, чрез извършването на неоправдан разход.
Член 13
Докладване, оценка и удължаване
1. Комисията редовно и навременно информира Европейския парламент и Съвета относно работата си.
2. Комисията представя пред Европейския парламент и пред Съвета:
а)
доклад за напредъка не по-късно от 31 декември 2012 г.; докладът за напредъка включва оценка на въздействието на програмата върху други политики на Съюза;
б)
доклад за последваща оценка, не по-късно от 31 декември 2014 г.
3. Ако е необходимо, Комисията представя законодателно предложение за удължаване на срока на действие на програмата за периода след 2013 г. заедно с подходящ финансов пакет.
Член 14
Процедура на комитет
1. Комисията се подпомага от комитет. Това е комитет по смисъла на Регламент (ЕС) № 182/2011.
2. При позоваване на настоящия параграф се прилага член 5 от Регламент (ЕС) № 182/2011.
Член 15
Влизане в сила
Настоящият регламент влиза в сила в деня след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Брюксел на 30 ноември 2011 година.
EUROPOS PARLAMENTO IR TARYBOS REGLAMENTAS (ES) Nr. 1255/2011
2011 m. lapkričio 30 d.
kuriuo sukuriama integruotos jūrų politikos tolesnio vystymo paramos programa
(Tekstas svarbus EEE)
EUROPOS PARLAMENTAS IR EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
atsižvelgdami į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 43 straipsnio 2 dalį, 91 straipsnio 1 dalį, 100 straipsnio 2 dalį, 173 straipsnio 3 dalį, 175 straipsnį, 188 straipsnį, 192 straipsnio 1 dalį, 194 straipsnio 2 dalį ir 195 straipsnio 2 dalį,
atsižvelgdami į Europos Komisijos pasiūlymą,
perdavus įstatymo galią turinčio teisės akto projektą nacionaliniams parlamentams,
atsižvelgdami į Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nuomonę (1),
atsižvelgdami į Regionų komiteto nuomonę (2),
laikydamiesi įprastos teisėkūros procedūros (3),
kadangi:
(1)
pagal 2007 m. spalio 10 d. Komisijos komunikatą Europos Parlamentui, Tarybai, Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komitetui ir Regionų komitetui dėl integruotos jūrų politikos Europos Sąjungai (toliau - Komisijos komunikatas) pagrindinis Sąjungos integruotos jūrų politikos (IJP) tikslas yra integruoto, koordinuoto, nuoseklaus, skaidraus ir tvaraus sprendimų dėl vandenynų, jūrų, pakrančių, salų ir atokiausių regionų ir jūrų sektorių priėmimo proceso plėtra ir įgyvendinimas;
(2)
kartu su Komisijos komunikatu pateiktame veiksmų plane nurodomos kelios priemonės, kurių Komisija siūlo imtis pradedant įgyvendinti naują Sąjungos IJP;
(3)
2009 m. spalio 15 d. Komisijos ES integruotos jūrų politikos įgyvendinimo pažangos ataskaitoje iki tos datos apibendrinami pagrindiniai IJP laimėjimai ir nustatoma tolesnio jos įgyvendinimo etapo kryptis;
(4)
2009 m. lapkričio 16 d. išvadose dėl integruotos jūrų politikos Taryba pabrėžė finansavimo svarbą tolesnei IJP plėtrai ir įgyvendinimui, prašydama Komisijos pateikti reikiamus pasiūlymus dėl integruotos jūrų politikos veiksmų finansavimo pagal galiojančią finansinę programą, kad jie įsigaliotų iki 2011 m.;
(5)
Europos Parlamentas savo 2010 m. spalio 21 d. rezoliucijoje dėl integruotos jūrų politikos (IJP): padarytos pažangos vertinimas ir nauji uždaviniai pritarė Komisijos pareikštam ketinimui IJP finansavimui per ateinančius dvejus metus skirti 50 mln. eurų, siekiant plėtoti ankstesnius projektus politikos, valdymo, tvarumo ir priežiūros srityse;
(6)
šiame reglamente nustatant IJP skirtą finansinį paketą atsižvelgta tiek į esamą ekonomikos nuosmukį, tiek į tai, kad tai yra pirmoji specialiai IJM įgyvendinimui skirta veiklos programa;
(7)
būtinas tolesnis Sąjungos finansavimas, kad Sąjunga galėtų įgyvendinti ir toliau plėtoti jos IJP pagal 2008 m. gegužės 20 d. Europos Parlamento rezoliuciją dėl integruotos jūrų politikos Europos Sąjungai (4) ir siekti visiems rūpimų tikslų, nustatytų Komisijos komunikate ir patvirtintų 2009 m. spalio mėn. pažangos ataskaitoje bei 2009 m. lapkričio 16 d. Tarybos išvadose;
(8)
kadangi ne visi IJP prioritetai ir tikslai finansuojami iš esamų Sąjungos šaltinių, tokių kaip Sanglaudos fondas, Europos regionų plėtros fondas, Europos žuvininkystės fondas, Mokslinių tyrimų, technologijų plėtros ir demonstracinės veiklos septintoji bendroji programa, Pasirengimo narystei pagalbos priemonė ir Europos kaimynystės ir partnerystės priemonė, todėl būtina sukurti IJP tolesnio vystymo paramos programą (toliau - programa);
(9)
nedarant poveikio būsimoms deryboms dėl daugiametės finansinės programos po 2013 m., reikės pakankamai išteklių siekiant užtikrinti galimybę vystyti ir įgyvendinti IJP tikslus, nesumažinant kitoms politikos sritims skirtų išteklių, skatinant tvarų Sąjungos jūrų regionų, įskaitant salas ir atokiausius regionus, vystymąsi. Manoma, kad tuo tikslu reikia IJP įtraukti į daugiametę finansinę programą po 2013 m. Be to, prireikus turėtų būti parengtas pasiūlymas dėl programos pratęsimo po 2013 m. kartu su pasiūlymu, kuriame būtų nustatytas atitinkamas finansinis paketas;
(10)
jūrų klausimų sprendimas teikiant finansinę paramą IJP priemonėms turės didelės įtakos ekonominei, socialinei ir teritorinei sanglaudai;
(11)
Sąjungos finansavimas turėtų būti skirtas tiriamajam darbui, susijusiam su veiksmais, kuriais siekiama skatinti strateginius IJP tikslus, tinkamai atsižvelgiant į jų bendrą poveikį ir remiantis ekosistemų metodu bei atsižvelgiant į tvarų „žydrosios“ ekonomikos augimą, užimtumą, naujoves ir konkurencingumą pakrančių, salų bei atokiausiuose regionuose ir IJP tarptautinio aspekto propagavimą, remti;
(12)
strateginiai IJP tikslai yra šie: integruotas jūrų valdymas visais lygmenimis; tolesnis integruotų jūrų baseinų strategijų, pritaikytų prie skirtingų Europos jūrų baseinų konkrečių poreikių, vystymas ir įgyvendinimas; tolesnis kompleksinių integruoto politikos formavimo priemonių rengimas siekiant gerinti esamų politikos sričių ir priemonių sąveiką bei koordinavimą, be kita ko, keičiantis su jūromis susijusiais duomenimis ir žiniomis; didesnis suinteresuotųjų subjektų įtraukimas į integruoto jūrų valdymo schemas; jūrų ir pakrančių išteklių apsauga ir tausus jų naudojimas; ir žmogaus veiklos tvarumo ribų nustatymas ir jūrų bei pakrančių aplinkos bei biologinės įvairovės apsauga pagal Jūrų strategijos pagrindų direktyvą (5), kuri yra IJP aplinkosauginis ramstis, ir Vandens pagrindų direktyvą (6);
(13)
svarbu, kad programa būtų susieta su kitomis Sąjungos politikos sritimis, kurios gali būti susijusios su jūrų klausimais, visų pirma struktūriniais fondais, transeuropiniu transporto tinklu, bendra žuvininkystės politika, turizmu, aplinka ir klimato kaita, mokslinių tyrimų ir technologinės plėtros bendrąja programa ir energetikos politika;
(14)
siekiant užtikrinti skirtingų programos aspektų suderinamumą, reikėtų nustatyti jos bendruosius tikslus. Pagal kiekvieną bendrąjį tikslą reikėtų nustatyti išsamesnius veiklos tikslus. Priede nurodoma, kaip 2011-2013 m. laikotarpiu paskirstomos lėšos bendriesiems tikslams. Toks paskirstymas suteikia galimybę lanksčiai didinti/mažinti bendrą finansavimą pagal tikslus neviršijant bendro finansinio paketo ribų;
(15)
Sąjungos finansavimas turėtų suteikti galimybių vystyti jūrų priežiūros integravimą, kaip nurodyta 2010 m. spalio 21 d. Europos Parlamento rezoliucijoje ir 2009 m. lapkričio 17 d. Tarybos išvadose dėl jūrų priežiūros integravimo, atsižvelgiant į ES jūrų sričiai skirtos bendros dalijimosi informacija aplinkos (BDIA) sukūrimo veiksmų planą. Todėl toks tikslinis finansavimas turėtų būti teikiamas tik siekiant sukurti decentralizuotą keitimosi informacija sistemą, pavyzdžiui, parengti priemones, įskaitant programinę įrangą, kuriomis būtų siekiama sustiprinti priežiūros sistemų sąveiką. Programoje reikėtų atsižvelgti į kitų projektų, vykdomų decentralizuotos jūrų priežiūros sistemos srityje, rezultatus;
(16)
programos įgyvendinimas trečiosiose šalyse turėtų padėti siekti šalies naudos gavėjos plėtros tikslų ir derėti su kitomis Sąjungos bendradarbiavimo priemonėmis, įskaitant susijusių Sąjungos politikos krypčių, Sąjungos acquis ir tarptautinių konvencijų tikslus ir prioritetus;
(17)
programa turėtų papildyti ir nuosekliai atitikti esamas ir būsimas Sąjungos ir valstybių narių nacionaliniu arba subnacionaliniu lygmeniu turimas finansines priemones, siekiant skatinti vandenynų, jūrų ir pakrančių apsaugą ir tausų naudojimą, padėti skatinti veiksmingesnį valstybių narių ir jų pakrančių, salų bei atokiausių regionų bendradarbiavimą ir atsižvelgti į nacionalinių bei vietos projektų svarbą ir pažangą;
(18)
programoje numatytos priemonės turėtų papildyti kitas Sąjungos priemones, kad būtų užtikrintas Sąjungos teisės aktų dėl atitinkamų sektorių politikos nuoseklus įgyvendinimas, kartu vengiant dubliavimosi;
(19)
taip pat būtina nustatyti taisykles, kuriomis būtų reglamentuojamas priemonių rengimas, išlaidų tinkamumas, Sąjungos finansinės paramos lygis, pagrindinės sąlygos, kuriomis ji turėtų būti teikiama, ir bendras programos biudžetas;
(20)
programa turėtų būti įgyvendinama pagal 2002 m. birželio 25 d. Tarybos reglamentą (EB, Euratomas) Nr. 1605/2002 dėl Europos Bendrijų bendrajam biudžetui taikomo finansinio reglamento (toliau - Finansinis reglamentas) (7) ir 2002 m. gruodžio 23 d. Komisijos reglamentą (EB, Euratomas) Nr. 2342/2002, nustatantį išsamias Tarybos reglamento (EB, Euratomas) Nr. 1605/2002 dėl Europos Bendrijų bendrajam biudžetui taikomo finansinio reglamento įgyvendinimo taisykles (8);
(21)
šiuo reglamentu nustatomas daugiametės programos finansinis paketas, kuris yra svarbiausias orientacinis dydis biudžeto valdymo institucijai vykdant metinę biudžeto sudarymo procedūrą, kaip apibrėžta 2006 m. gegužės 17 d. Europos Parlamento, Tarybos ir Komisijos tarpinstitucinio susitarimo dėl biudžetinės drausmės ir patikimo finansų valdymo 37 punkte (9);
(22)
siekiant padėti Komisijai stebėti šio reglamento įgyvendinimą, turėtų būti įmanoma finansuoti su stebėjimu, tikrinimais ir vertinimu susijusias išlaidas;
(23)
metines darbo programas, sudaromas šiai programai įgyvendinti, Komisija turėtų priimti pagal 2011 m. vasario 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (ES) Nr. 182/2011, kuriuo nustatomos valstybių narių vykdomos Komisijos naudojimosi įgyvendinimo įgaliojimais kontrolės mechanizmų taisyklės ir bendrieji principai (10);
(24)
pagal šį reglamentą finansuojamų priemonių atžvilgiu būtina apsaugoti Sąjungos finansinius interesus taikant 1995 m. gruodžio 18 d. Tarybos reglamentą (EB, Euratomas) Nr. 2988/95 dėl Europos Bendrijų finansinių interesų apsaugos (11), 1996 m. lapkričio 11 d. Tarybos reglamentą (Euratomas, EB) Nr. 2185/96 dėl Komisijos atliekamų patikrinimų ir inspektavimų vietoje siekiant apsaugoti Europos Bendrijų finansinius interesus nuo sukčiavimo ir kitų pažeidimų (12) ir 1999 m. gegužės 25 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1073/1999 dėl Europos kovos su sukčiavimu tarnybos (OLAF) atliekamų tyrimų (13);
(25)
siekiant užtikrinti Sąjungos finansavimo veiksmingumą pagal šį reglamentą finansuojamos priemonės turėtų būti reguliariai vertinamos;
(26)
susitarta, kad pagal šią programą nebus numatoma tokių priemonių, kurioms reikėtų papildomo teisinio pagrindo;
(27)
kadangi šio reglamento tikslų valstybės narės negali deramai pasiekti veikdamos vienos ir kadangi dėl pagal programą finansuotinų priemonių masto ir poveikio tų tikslų būtų geriau siekti Sąjungos lygmeniu, Sąjunga gali patvirtinti priemones laikydamasi Europos Sąjungos sutarties 5 straipsnyje nustatyto subsidiarumo principo. Pagal tame straipsnyje nustatytą proporcingumo principą šiuo reglamentu neviršijama to, kas būtina nurodytiems tikslams pasiekti,
PRIĖMĖ ŠĮ REGLAMENTĄ:
1 straipsnis
Dalykas
Šiuo reglamentu sukuriama programa, skirta Sąjungos integruotos jūrų politikos tolesnio vystymo ir įgyvendinimo priemonėms paremti (toliau - programa).
Sąjungos integruota jūrų politika (toliau - IJP) skatinamas koordinuotas ir nuoseklus sprendimų priėmimas siekiant maksimaliai užtikrinti tvarų valstybių narių, visų pirma Sąjungos pakrančių, salų bei atokiausių regionų, taip pat ir jūrų sektorių, vystymąsi, ekonomikos augimą ir socialinę sanglaudą vykdant darnią su jūromis susijusią politiką ir atitinkamą tarptautinį bendradarbiavimą.
Programa remiamas tausus jūrų ir vandenynų naudojimas bei mokslinių žinių plėtra.
2 straipsnis
Bendrieji tikslai
Bendrieji programos tikslai:
a)
skatinti integruoto jūrų ir pakrančių reikalų valdymo plėtrą ir įgyvendinimą;
b)
padėti vystyti tarpsektorines priemones, būtent: jūrų erdvės planavimą, bendrą dalijimosi informacija aplinką (CISE) bei duomenis ir žinias apie vandenynus, jūras ir pakrantės regionus, esančius Sąjungoje ir jos pasienyje, siekiant kurti sąveikas ir remti jūrų arba su pakrantėmis susijusią politiką, visų pirma ekonomikos vystymosi, užimtumo, aplinkos apsaugos, mokslinių tyrimų, saugios laivybos, energetikos ir ekologiškų jūrų technologijų vystymo srityse, atsižvelgiant į esamas priemones ir iniciatyvas ir jomis remiantis;
c)
skatinti jūrų aplinkos, visų pirma jos biologinės įvairovės, apsaugą ir tausų jūrų bei pakrančių išteklių naudojimą, toliau nustatyti poveikį jūrų aplinkai darančios žmogaus veiklos tvarumo ribas, visų pirma įgyvendinant Direktyvą 2008/56/EB (Jūrų strategijos pagrindų direktyva);
d)
remti jūrų baseinų strategijų kūrimą ir įgyvendinimą;
e)
gerinti ir tvirtinti išorinį bendradarbiavimą ir koordinavimą, susijusį su IJP tikslais, remiantis tarptautiniuose forumuose vykstančiomis diskusijomis; todėl trečiosios šalys raginamos ratifikuoti ir įgyvendinti Jungtinių Tautų jūrų teisės konvenciją (UNCLOS);
f)
remti tvarų ekonomikos augimą, užimtumą, naujoves ir naująsias technologijas jūrų sektoriuose ir Sąjungos pakrančių, salų bei atokiausiuose regionuose.
3 straipsnis
Veiklos tikslai
1. Laikantis 2 straipsnio a punkte nustatyto tikslo (integruotas jūrų valdymas) programa:
a)
skatinami veiksmai, kuriais valstybės narės ir ES regionai raginami vystyti, įvesti ar įgyvendinti integruotą jūrų valdymą;
b)
skatinti tarpsektorinio bendradarbiavimo platformų ir tinklų vystymą, įtraukiant valstybės, vietos ir regionų valdžios institucijų, pramonės, mokslinių tyrimų suinteresuotųjų šalių, piliečių, pilietinės visuomenės organizacijų ir socialinių partnerių atstovus;
c)
didinti integruoto požiūrio į jūrų reikalus matomumą ir gerinti valdžios institucijų, privataus sektoriaus ir plačiosios visuomenės informuotumą šioje srityje.
2. Laikantis 2 straipsnio b punkte nustatyto tikslo (tarpsektorinės priemonės), programa padedama plėtoti:
a)
Sąjungos jūrų sričiai skirtą bendrą dalijimosi informacija aplinką, kuria skatinama keistis priežiūros informacija tarp įvairių sektorių ir valstybių, susiejant visas vartotojų bendruomenes ir vadovaujantis integruotos jūrų priežiūros principais, kad jūrų erdvės naudojimas būtų saugesnis, patikimesnis ir tausesnis, atsižvelgiant į atitinkamą sektorių politikos priežiūros srityje raidą ir atitinkamais atvejais prisidedant prie reikiamo jos vystymo;
b)
jūrų erdvės planavimą ir integruotą pakrančių zonų valdymą - abi šios priemonės svarbios tvariam jūrų ir pakrančių regionų vystymui užtikrinti ir jomis padedama siekti ekosistemomis grindžiamo valdymo tikslų ir sausumos bei jūros sąsajų vystymo, taip pat sudaryti palankesnes sąlygas valstybių narių bendradarbiavimui, pavyzdžiui, kuriant eksperimentines ir kitas priemones, apimančias atsinaujinančiųjų išteklių energijos gamybą ir žuvų auginimą;
c)
išsamią ir viešai prieinamą aukštos kokybės jūrų duomenų ir žinių bazę, kuri įvairioms esamus duomenis naudojančioms vartotojų grupėms padėtų keistis šiais duomenimis ir žiniomis, jais naudotis ir juos platinti tarpusavyje, taip išvengiant duomenų bazių dubliavimosi; tuo tikslu turi būti pasinaudota visomis galimybėmis, kurias teikia jau vykdomos Sąjungos ir valstybių narių programos, įskaitant INSPIRE (14) ir GMES (15).
3. Laikantis 2 straipsnio c punkte nustatyto tikslo (jūrų aplinkos apsauga) programa:
a)
remiama jūrų ir pakrančių aplinkos apsauga ir išsaugojimas, taip pat užkertamas kelias atliekų patekimui į jūrų aplinką, įskaitant jūras teršiančias šiukšles, ir jis mažinamas siekiant palaipsniui panaikinti taršą;
b)
prisidedama prie jūrų ir pakrančių ekosistemų gerovės, biologinės įvairovės ir atsparumo;
c)
sudaromos palankesnės sąlygos valstybėms narėms ir kitiems subjektams tarpusavyje koordinuoti veiklą įgyvendinant ekosistemomis grindžiamą žmogaus veiklos valdymo metodą ir atsargumo principą;
d)
palengvinamas metodų ir standartų kūrimas;
e)
skatinamos klimato kaitos poveikio jūrų, pakrančių ir salų aplinkai švelninimo ir prisitaikymo prie šio poveikio priemonės, daugiausia dėmesio skiriant toms sritims, kurios šiuo atžvilgiu labiausiai pažeidžiamos;
f)
remiamas strateginių požiūrių į mokslinius tyrimus plėtojimas siekiant įvertinti dabartinę ekosistemų būklę, taip sudarant pagrindą ekosistemomis grindžiamam valdymui ir planavimui regioniniu ir nacionaliniu lygmenimis.
4. Laikantis 2 straipsnio d punkte nustatyto tikslo (jūrų baseinų strategijos) programa:
a)
remiamas integruotų jūrų baseinų strategijų kūrimas ir įgyvendinimas laikantis subalansuoto požiūrio visų jūrų baseinų atžvilgiu, taip pat atsižvelgiant į jūrų baseinų ir jūrų baseinų dalių ypatumus, ir, prireikus, atitinkamų makroregioninių strategijų kūrimas ir įgyvendinimas, ypač tų, pagal kurias įvairios šalys tarpusavyje jau keičiasi informacija bei patirtimi ir veikia daugianacionalinės veiklos struktūros;
b)
skatinama naudotis nacionalinio, regioninio ir Sąjungos lygių sinergija, keistis informacija, be kita ko, apie metodus ir standartus, ir keistis jūrų politikos srities geriausios praktikos pavyzdžiais, įskaitant jos valdymo ir sektorių politikos, kurie daro poveikį regioninėms jūroms ir pakrančių regionams, pavyzdžius, ir sudaromos tam palankesnės sąlygos.
5. Laikantis 2 straipsnio e punkte nustatyto tikslo (tarptautinis aspektas) programa:
a)
skatinama, kad glaudžiai bendradarbiaujant su valstybėmis narėmis būtų tęsiamas darbas, vykdomas su trečiosiomis šalimis ir jose veikiančiais subjektais, turinčiais bendrus su Sąjungos valstybėmis narėmis jūrų baseinus, integruoto metodo klausimais, įskaitant UNCLOS ratifikavimą ir įgyvendinimą;
b)
skatinamas dialogas su trečiosiomis šalimis, atsižvelgiant į UNCLOS ir į susijusias galiojančias UNCLOS grindžiamas tarptautines konvencijas;
c)
skatinamas keitimasis geriausios praktikos pavyzdžiais, jais papildant esamas iniciatyvas, atsižvelgiant į regioninių strategijų plėtojimą subregioniniu lygiu.
Šio veiklos tikslo siekiama kartu užtikrinant darną su Sąjungos bendradarbiavimo priemonėmis, atsižvelgiant į nacionalinių ir regioninių plėtros strategijų tikslus.
6. Laikantis 2 straipsnio f punkte nustatyto tikslo (augimas, užimtumas ir naujovės) programa:
a)
skatinamos ekonomikos augimo ir užimtumo iniciatyvos jūrų sektoriuose ir pakrančių bei salų regionuose;
b)
skatinamos jūrininkystės profesijų atstovams skirtos mokymo, švietimo ir karjeros galimybės;
c)
skatinama vystyti ekologiškas technologijas, jūrų atsinaujinančiuosius energijos išteklius, ekologišką laivybą ir trumpųjų nuotolių jūrų laivybą;
d)
skatinama plėtoti pakrančių, jūrų ir salų turizmą.
4 straipsnis
Reikalavimus atitinkančios priemonės
Pagal programą laikantis 2 ir 3 straipsniuose nustatytų tikslų galima skirti finansinę paramą šio pobūdžio priemonėms:
a)
projektams, įskaitant bandomuosius projektus; tyrimams; moksliniams tyrimams ir su veikla susijusioms bendradarbiavimo programoms, įskaitant švietimo, profesinio mokymo ir perkvalifikavimo programas;
b)
viešajam keitimuisi informacija ir gerąja patirtimi, informuotumo didinimui ir susijusiai ryšių bei sklaidos veiklai, įskaitant viešąsias kampanijas bei renginius ir interneto svetainių bei atitinkamų socialinių tinklų ir duomenų bazių kūrimą bei priežiūrą;
c)
konferencijoms, seminarams, praktiniams seminarams ir suinteresuotųjų šalių forumams;
d)
su Sąjungos finansuojamais regioniniais projektais susijusių duomenų, gerosios patirties ir duomenų bazių kaupimui, stebėjimui, vizualizavimui ir viešosios prieigos prie jų užtikrinimui, įskaitant, kai reikia, pasitelkiant sekretoriatą, įsteigtą vienai ar daugiau iš šių paskirčių, kuris sudarys palankesnes sąlygas patvirtinti bendrus duomenų rinkimo ir tvarkymo standartus;
e)
su kompleksinėmis priemonėmis susijusiems veiksmams, įskaitant bandomuosius projektus.
5 straipsnis
Finansinės intervencijos tipas
1. Sąjungos finansinė parama gali būti teikiama tokiomis teisinėmis formomis:
a)
dotacijomis; Sąjungos teikiamo bendrojo finansavimo vienai priemonei didžiausia norma - 80 %;
b)
viešųjų pirkimų sutartimis;
c)
administraciniais susitarimais su Jungtiniu tyrimų centru.
2. Pagal programą gali būti teikiamos tiek priemonių, tiek veiklos dotacijos. Išskyrus atvejus, kai Finansiniame reglamente numatyta kitaip, dotacijų gavėjai arba subjektai, su kuriais sudaromos viešųjų pirkimų sutartys, parenkami pagal kvietimą teikti paraiškas arba dalyvauti konkurse.
6 straipsnis
Paramos gavėjai
1. Finansinė parama pagal programą gali būti visų pirma teikiama fiziniams arba juridiniams asmenims, veikiantiems pagal valstybių narių arba Sąjungos privačiąją arba administracinę teisę.
2. Pagal programą taip pat galima remti trečiąsias šalis, turinčias bendrus jūrų baseinus su Sąjungos valstybėmis narėmis, taip pat tarptautines organizacijas ar įstaigas, siekiančias vieno ar kelių bendrųjų ir veiklos tikslų, nustatytų 2 ir 3 straipsniuose. Tokiose priemonėse visada privalo dalyvauti Sąjungos subjektai.
3. Tinkamumas dalyvauti procedūroje nustatomas atitinkamame kvietime teikti paraiškas arba dalyvauti konkurse.
7 straipsnis
Įgyvendinimo principai
1. Pagal programą finansuojamoms priemonėms parama pagal kitas Sąjungos finansines priemones negali būti teikiama. Reikėtų siekti sąveikos su kitomis Sąjungos priemonėmis bei jas papildyti. Pagal programą vykdomos priemonės papildo atitinkamų sektorių politikos įgyvendinimą.
2. Komisija užtikrina, kad paraiškas finansinei paramai pagal programą gauti pateikę subjektai ir tokios paramos gavėjai jai teiktų išsamią informaciją apie priemonių finansavimą. Pagal programą skiriama finansinė parama teikiama tik tuo atveju, jei nėra kito Sąjungos finansavimo.
3. Programa remiamos priemonės atitinka 2020 m. ir 2050 m. Sąjungos tikslus ir politikos kryptis. Visos valstybės narės, jūrų sektoriai ir pakrančių, salų ir atokiausi regionai turi turėti galimybę pasinaudoti programa ir turi būti sukurta tikra Europos pridėtinė vertė. Vykdant priemonių įvairiuose jūrų baseinuose finansavimą, turi būti pasiekta tinkama regioninė pusiausvyra.
4. Įgyvendinant pagal programą remiamas priemones skatinamas ir intensyvinamas valstybių narių, ES regionų, suinteresuotųjų subjektų, piliečių, pilietinės visuomenės organizacijų ir socialinių partnerių dialogas, bendradarbiavimas ir jų veiklos koordinavimas, užtikrinant visišką skaidrumą.
5. Įgyvendinant pagal programą remiamas priemones sudaromos palankesnės sąlygos naudotis sąveikomis, keistis informacija ir metodais, standartais ir geriausios praktikos pavyzdžiais.
6. Įgyvendinant programą taikomi gero valdymo ir sprendimų priėmimo procesų skaidrumo principai, be to, programa siekiama prisidėti prie skaidrumo ir gero valdymo visose susijusių sektorių politikos srityse Sąjungos, nacionaliniu ir regioniniu lygmenimis.
8 straipsnis
Įgyvendinimo tvarka
1. Komisija įgyvendina programą laikydamasi Finansinio reglamento.
2. Programai įgyvendinti Komisija, laikydamasi 2 ir 3 straipsniuose nustatytų tikslų, 14 straipsnio 2 dalyje nustatyta tvarka priima metines darbo programas.
9 straipsnis
Biudžeto ištekliai
1. Programos įgyvendinimo finansinis paketas 2011 m. sausio 1 d.-2013 m. gruodžio 31 d. laikotarpiu yra 40 000 000 EUR.
2. Programai įgyvendinti skirti biudžeto ištekliai įtraukiami į Sąjungos bendrojo biudžeto metinius asignavimus. Metinius asignavimus biudžeto institucija tvirtina neviršydama finansinėje programoje numatytų apribojimų.
3. Priede nurodoma, kaip paskirstomos lėšos 2 straipsnyje nustatytiems bendriesiems tikslams.
10 straipsnis
Techninė pagalba
1. Į 9 straipsniu nustatytą finansinį paketą gali būti įtraukta ne daugiau kaip 1 % būtinų išlaidų, susijusių su bet kokiomis parengiamosiomis priemonėmis, stebėjimu, kontrole, auditu arba vertinimu, tiesiogiai būtinais, kad šio reglamento reikalavimus atitinkančios priemonės būtų veiksmingai ir efektyviai įgyvendintos, o jo tikslai pasiekti.
2. 1 dalyje nurodytai veiklai ypač gali būti priskiriami tyrimai, ekspertų susitikimai, išlaidos informatikos priemonėms, sistemoms bei tinklams ir bet kokia kita techninė, mokslinė ir administracinė pagalba bei žinios, kurių Komisija reikalauja šiam reglamentui įgyvendinti.
11 straipsnis
Stebėjimas
1. Kiekvienas finansinės paramos gavėjas Komisijai teikia technines ir finansines pagal programą finansuojamo darbo pažangos ataskaitas. Be to, per tris mėnesius po kiekvieno projekto pabaigos pateikiama baigiamoji ataskaita.
2. Nepažeidžiant Audito Rūmų kartu su kompetentingomis nacionalinėmis audito įstaigomis ar padaliniais pagal Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo (SESV) 287 straipsnį atliekamo audito ar bet kokio tikrinimo, atliekamo pagal SESV 322 straipsnio 1 dalies b punktą, Komisijos pareigūnai ir kiti darbuotojai atlieka patikras vietoje, įskaitant projektų ir kitų pagal programą finansuojamų priemonių atrankines patikras, pirmiausia tam, kad patikrintų, kaip laikomasi programos tikslų ir priemonių atitikties reikalavimams, kaip nustatyta šio reglamento 2, 3 ir 4 straipsniuose.
3. Įgyvendinant šį reglamentą sudarytose sutartyse ir susitarimuose, be kitų dalykų, numatoma Komisijos ar bet kurio jos įgaliotojo atstovo vykdoma priežiūra bei finansų kontrolė ir Audito Rūmų auditas, jei reikia, atliekamas vietoje.
4. Kiekvienas finansinės paramos gavėjas saugo Komisijai visus su projekto išlaidomis susijusius patvirtinamuosius dokumentus penkerius metus po paskutinės išmokos tam projektui.
5. Remdamasi 1 ir 2 dalyse nurodytų ataskaitų ir atrankinių patikrų rezultatais, Komisija prireikus pakoreguoja iš pradžių patvirtintos finansinės paramos dydį, skyrimo sąlygas ir išmokų mokėjimo grafiką.
6. Komisija tikrina, ar pagal programą finansuojamos priemonės vykdomos tinkamai, ar jos atitinka pagal kitų sektorių politiką įgyvendinamas priemones ir ar jos vykdomos laikantis šio reglamento ir Finansinio reglamento.
12 straipsnis
Sąjungos finansinių interesų apsauga
1. Komisija užtikrina, kad, įgyvendinant pagal programą finansuojamas priemones, Sąjungos finansiniai interesai būtų apsaugoti:
a)
taikant klastojimo, korupcijos ir bet kokios kitos neteisėtos veiklos prevencijos priemones;
b)
atliekant veiksmingas patikras;
c)
susigrąžinant neteisingai išmokėtas lėšas; ir
d)
taikant veiksmingas, proporcingas ir atgrasomas sankcijas, aptikus pažeidimų.
2. 1 dalyje nustatytais tikslais Komisija veikia pagal Reglamentą (EB, Euratomas) Nr. 2988/95, Reglamentą (Euratomas, EB) Nr. 2185/96 ir Reglamentą (EB) Nr. 1073/1999.
3. Komisija sumažina, sustabdo arba susigrąžina už priemonę suteiktos finansinės paramos sumą, jei nustato pažeidimų, įskaitant šio reglamento, atskiro sprendimo ar sutarties ar susitarimo, pagal kuriuos suteikta ta finansinė parama, nesilaikymą, arba paaiškėja, kad, neatsiklausus Komisijos leidimo, priemonė buvo pakeista taip, kad tai prieštarauja jos pobūdžiui ar įgyvendinimo sąlygoms.
4. Jei nesilaikyta terminų ar priemonės įgyvendinimo pažanga pagrindžiama tik dalis skirtos finansinės paramos, Komisija reikalauja, kad jos gavėjas per nustatytą laikotarpį pateiktų paaiškinimus. Jei naudos gavėjas nepateikia patenkinamo atsakymo, Komisija gali atšaukti likusią finansinę paramą ir pareikalauti grąžinti jau išmokėtas sumas.
5. Be kuri neteisingai sumokėta išmoka grąžinama Komisijai. Skaičiuojami visų pagal Finansiniame reglamente nustatytas sąlygas laiku negrąžintų sumų delspinigiai.
6. Šiame straipsnyje pažeidimas - tai Sąjungos teisės nuostatos pažeidimas arba sutartinio įsipareigojimo nesilaikymas dėl ekonominės veiklos vykdytojo veiksmų ar neveikimo, kai dėl nepagrįstų išlaidų padaroma arba gali būti padaryta žala Sąjungos bendrajam biudžetui arba Sąjungos valdomiems biudžetams.
13 straipsnis
Ataskaitos, vertinimas ir pratęsimas
1. Komisija reguliariai ir laiku informuoja Europos Parlamentą ir Tarybą apie savo darbą.
2. Komisija Europos Parlamentui ir Tarybai pateikia:
a)
pažangos ataskaitą ne vėliau kaip 2012 m. gruodžio 31 d.; ataskaita apima programos poveikio kitoms Sąjungos politikos sritims vertinimą;
b)
ex-post vertinimo ataskaitą ne vėliau kaip 2014 m. gruodžio 31 d.
3. Prireikus Komisija pateikia pasiūlymą dėl teisės akto dėl programos galiojimo pratęsimo po 2013 m. kartu su atitinkamu finansiniu paketu.
14 straipsnis
Komiteto procedūra
1. Komisijai padeda komitetas. Tas komitetas - tai komitetas, kaip apibrėžta Reglamente (ES) Nr. 182/2011.
2. Kai daroma nuoroda į šią dalį, taikomas Reglamento (ES) Nr. 182/2011 5 straipsnis.
15 straipsnis
Įsigaliojimas
Ši reglamentas įsigalioja dieną po jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.
Šis reglamentas privalomas visas ir tiesiogiai taikomas visose valstybėse narėse.
Priimta Briuselyje 2011 m. lapkričio 30 d.