РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 43/2012 НА СЪВЕТА
от 17 януари 2012 година
за определяне на възможностите за риболов за 2012 г. на кораби на ЕС за определени рибни запаси и групи от рибни запаси, които не са предмет на международни преговори или споразумения
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 43, параграф 3 от него,
като взе предвид предложението на Европейската комисия,
като има предвид, че:
(1)
В член 43, параграф 3 от Договора е предвидено, че Съветът, по предложение на Комисията, приема мерки за определянето и разпределянето на възможностите за риболов.
(2)
Регламент (ЕО) № 2371/2002 на Съвета от 20 декември 2002 г. относно опазването и устойчивата експлоатация на рибните ресурси в рамките на общата политика в областта на рибарството (1) изисква да се установят мерки, уреждащи достъпа до водите и ресурсите и устойчивото осъществяване на риболовните дейности, като взема предвид наличните научни, технически и икономически становища, и по-специално докладите, съставени от Научния, технически и икономически комитет по рибарство (НТИКР), както и предвид всякакви становища, получени от регионалните консултативни съвети.
(3)
Задължение на Съвета е да приеме мерки за определяне и разпределяне на възможностите за риболов по вид риболовна дейност или групи риболовни дейности, включително определени условия, имащи функционална връзка с тях, според случая. Възможностите за риболов следва да се разпределят между държавите-членки по такъв начин, че да осигуряват за всяка държава-членка относителна стабилност на риболовните дейности за всеки запас или риболовна дейност, като се отчитат надлежно целите на общата политика в областта на рибарството, определени в Регламент (ЕО) № 2371/2002.
(4)
За да се осигурят еднакви условия за изпълнение относно предоставянето на отделна държава-членка на правото да се възползва от схемата за управление на разпределянето на риболовното си усилие в съответствие със схемата за киловатдни, на Комисията следва да бъдат предоставени изпълнителни правомощия.
(5)
За да се осигурят еднакви условия за прилагането на настоящия регламент, на Комисията следва да се предоставят изпълнителни правомощия по отношение на предоставянето на допълнителни дни в морето за окончателно преустановяване на риболовните дейности и за засилено присъствие на наблюдатели с научна цел, както и по отношение на установяването на форматите на таблиците за въвеждане и предаване на информацията относно прехвърляне на дни в морето между риболовни кораби, плаващи под знамето на дадена държава-членка. Тези правомощия следва да се упражняват в съответствие с Регламент (ЕС) № 182/2011 на Европейския парламент и на Съвета от 16 февруари 2011 г. за установяване на общите правила и принципи относно реда и условията за контрол от страна на държавите-членки върху упражняването на изпълнителните правомощия от страна на Комисията (2).
(6)
Когато общият допустим улов (ОДУ), свързан с определен запас, е разпределен само на една държава-членка, е целесъобразно въпросната държава-членка да се оправомощи в съответствие с член 2, параграф 1 от Договора да определи равнището на този ОДУ. Следва да се предвидят разпоредби, за да се гарантира, че когато определя равнището на ОДУ, въпросната държава-членка действа по начин, който напълно съответства на принципите и правилата на общата политика в областта на рибарството.
(7)
Определени видове ОДУ позволяват на държавите-членки да предоставят допълнително разпределени квоти за кораби, участващи в опити за напълно документиран риболов. Целта на тези опити е да се тества системата на квоти за улов за предотвратяване на изхвърлянето на улов и причинената от това загуба на рибни ресурси, които могат да се използват по друг начин. Неконтролираните изхвърляния на риба са заплаха за дългосрочната устойчивост на рибните ресурси като обществено благо и съответно за целите на общата политика в областта на рибарството. От друга страна, системите на квоти за улов по своята същност представляват стимул за рибарите да оптимизират избирателния характер на операциите си по отношение на улова. За да се постигне рационално управление на изхвърлянията на улов, напълно документираният риболов трябва да обхваща всяка операция в морето, а не само разтоварения в пристанището улов. Условията, при които държавите-членки могат да предоставят такива допълнително разпределени квоти, следва следователно да включват задължение за използване на камери за видеонаблюдение (CCTV), свързани със система от датчици. Това следва да позволи да се водят подробни записи за цялата задържана на борда и изхвърлена част от улова. Система, основана на хора, работещи като наблюдатели в реално време на борда, би била не толкова ефективна, по-скъпоструваща, и по-несигурна. Ето защо използването на CCTV този път е предпоставка за постигането на схеми за намаляване на изхвърлянията на улов, като схемата за напълно документиран риболов, при условие че се спазват изискванията на Директива 95/46/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 24 октомври 1995 г. за защита на физическите лица при обработването на лични данни и за свободното движение на тези данни (3).
(8)
ОДУ следва да се определя въз основа на наличните научни становища, като се отчитат биологичните и социално-икономическите аспекти и същевременно се гарантира справедливо третиране на различните сектори на рибарството, както и в контекста на становищата, изразени по време на консултациите със заинтересованите страни, и най-вече на заседанията с Консултативния комитет по рибарство и аквакултури и съответните регионални консултативни съвети.
(9)
За рибните запаси, за които се прилагат специални многогодишни планове, ОДУ следва да бъде определян в съответствие с правилата, предвидени в тези планове. Следователно ОДУ за запасите от мерлуза, от норвежки омар, от морски език в Бискайския залив и в Западния Ламанш, от херинга на запад от Шотландия и от атлантическа треска в Категат, на запад от Шотландия и в Ирландско море следва да бъде определян в съответствие с правилата, предвидени в: Регламент (ЕО) № 811/2004 на Съвета от 21 април 2004 г. относно въвеждането на мерки за възстановяване на популацията на северна мерлуза (4); Регламент (ЕО) № 2166/2005 на Съвета от 20 декември 2005 година за установяване на мерки за възстановяването на запасите от австралийска мерлуза и норвежки омар в Карибско море и Западния иберийски полуостров (5); Регламент (ЕО) № 388/2006 на Съвета от 23 февруари 2006 г. за съставяне на многогодишен план за устойчива експлоатация на запаса от морски език в Бискайския залив (6); Регламент (ЕО) № 509/2007 на Съвета от 7 май 2007 година за съставяне на многогодишен план за устойчива експлоатация на запаса от морски език в Западния Ламанш (7); Регламент (ЕО) № 1300/2008 на Съвета от 18 декември 2008 година за създаване на многогодишен план за запаса от херинга, намиращ се на запад от Шотландия, и за риболовните дейности по експлоатация на този запас (8); и Регламент (ЕО) № 1342/2008 на Съвета от 18 декември 2008 година за създаване на дългосрочен план за запасите от атлантическа треска и риболовните стопанства, които експлоатират тези запаси (9) (наричан по-нататък „план за запасите от треска“).
(10)
За запасите, за които няма достатъчно или надеждни данни, позволяващи да се направи оценка на размера, мерките за управление, както и равнищата на ОДУ следва да се определят в съответствие с подхода на предпазливост при управлението на риболовните дейности, както е определен в член 3, буква и) от Регламент (ЕО) № 2371/2002, като същевременно се вземат предвид специфичните за запасите фактори, по-специално наличната информация относно тенденциите в развитието на запасите и съображения, свързани със смесения характер на риболова.
(11)
Съгласно член 2 от Регламент (ЕО) № 847/96 на Съвета от 6 май 1996 година относно определяне на допълнителните условия за годишното управление на допустимите количества улов и на квотите (10), запасите, които са предмет на различните посочени в него мерки, трябва да бъдат определени.
(12)
При някои видове, като например някои видове акули, дори ограничена риболовна дейност може да доведе до сериозен риск за тяхното опазване. Ето защо възможностите за риболов на такива видове следва да бъдат напълно ограничени чрез обща забрана за риболов на тези видове.
(13)
Норвежкият омар е улавян заедно с различни други видове при смесени дълбоководни риболовни дейности. В научните становища се препоръчва уловът на този вид да не се увеличава през 2012 г. в зоната на запад от Ирландия, известна като „Porcupine Bank“. За да се спомогне запасът да продължи да се възстановява, е целесъобразно в определена част от тази зона и през определени периоди възможностите за риболов да останат ограничени до ловенето на пелагични видове, с които не се улавя норвежки омар.
(14)
Тъй като няма научни доказателства, че зоните на ОДУ за сребриста сайда съответстват на различни биологични запаси, и тъй като разпространението на този вид е непрекъснато от северно от британските острови до южно от Иберийския полуостров, за да се гарантира пълноценно оползотворяване на възможностите за риболов е уместно да се позволи прилагането на гъвкави договорености между някои от зоните на ОДУ.
(15)
Необходимо е да се определят тавани на риболовното усилие за 2012 г. в съответствие с член 8 от Регламент (ЕО) № 2166/2005, член 5 от Регламент (ЕО) № 509/2007, членове 11 и 12 от Регламент (ЕО) № 1342/2008, като същевременно се взема предвид Регламент (ЕО) № 754/2009 на Съвета от 27 юли 2009 година за изключване на определени групи кораби от режима на риболовното усилие, предвиден в глава III от Регламент (ЕО) № 1342/2008 (11).
(16)
Използването на възможностите за риболов на кораби на ЕС, определени в настоящия регламент, е предмет на Регламент (ЕО) № 1224/2009 на Съвета от 20 ноември 2009 г. за създаване на система за контрол на Общността за гарантиране на спазването на правилата на общата политика в областта на рибарството (12), и по-специално на членове 33 и 34 от него, отнасящи се до записването на улова и риболовното усилие, и съобщаването на данни относно изчерпването на възможностите за риболов. Ето защо е необходимо да се определят кодовете, които да се използват от държавите-членки при изпращане на данни до Комисията във връзка с разтоварването на запаси, за които се прилага настоящият регламент.
(17)
С цел да се избегне прекъсването на риболовните дейности и да се осигури прехраната на рибарите от Съюза, настоящият регламент следва да се прилага от 1 януари 2012 г., с изключение на разпоредбите относно ограниченията на риболовното усилие, които следва да се прилагат, считано от 1 февруари 2012 г. Поради съображения за спешност настоящият регламент следва да влезе в сила веднага след публикуването му.
(18)
Възможностите за риболов следва да се използват в пълно съответствие с приложимото право на Съюза,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
ДЯЛ I
ПРИЛОЖНО ПОЛЕ И ОПРЕДЕЛЕНИЯ
Член 1
Предмет
1. С настоящия регламент се определят възможностите за риболов на кораби на ЕС за определени рибни запаси и групи от рибни запаси, които не са предмет на международни преговори и споразумения.
2. Възможностите за риболов, посочени в параграф 1, включват:
a)
ограниченията за улова за 2012 г.; както и
б)
ограниченията на риболовното усилие за периода от 1 февруари 2012 г. до 31 януари 2013 г.
Член 2
Приложно поле
Настоящият регламент се прилага за кораби на ЕС.
Член 3
Определения
За целите на настоящия регламент се прилагат следните определения:
a)
„кораб на ЕС“ означава риболовен кораб, плаващ под знамето на държава-членка и регистриран в Съюза;
б)
„води на ЕС“ означава водите под суверенитета или юрисдикцията на държавите-членки, с изключение на водите, граничещи с отвърдморските страни и територии, посочени в приложение II към Договора;
в)
„общ допустим улов“ (ОДУ) означава количеството, което може да се улови и разтовари на брега от всеки рибен запас в рамките на една година;
г)
„квота“ означава дял от ОДУ, разпределен на Съюза или на държава-членка;
д)
„международни води“ означава водите извън суверенитета или юрисдикцията на която и да е държава;
е)
„размер на окото“ означава размерът на окото на риболовните мрежи, определен в съответствие с Регламент (ЕО) № 517/2008 (13);
ж)
„регистър на риболовния флот на ЕС“ означава регистърът, създаден от Комисията в съответствие с член 15, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 2371/2002;
з)
„риболовен дневник“ означава дневникът, посочен в член 14 от Регламент (ЕО) № 1224/2009.
Член 4
Риболовни зони
За целите на настоящия регламент се прилагат следните определения на зони:
a)
зони на ICES (Международен съвет за изследване на морето) са географските зони, определени в приложение III към Регламент (ЕО) № 218/2009 (14);
б)
„Скагерак (Skagerrak)“ означава географската зона, ограничена на запад от линия, прекарана от фара Hanstholm до фара Lindesnes, и на юг от линия, прекарана от фара Skagen до фара Tistlarna, и от тази точка до най-близката точка на шведския бряг;
в)
„Категат (Kattegat)“ означава географската зона, ограничена на север от линия, прекарана от фара Skagen до фара Tistlarna, и от тази точка - до най-близката точка на шведския бряг, и на юг - от линия, прекарана от Hasenøre до Gnibens Spids, от Korshage до Spodsbjerg, и от Gilbjerg Hoved до Kullen;
г)
„VII (Porcupine Bank - единица 16)“ означава географската зона, ограничена от локсодромите, последователно съединяващи следните точки:
-
53° 30′ с.ш., 15° 00′ з.д.,
-
53° 30′ с.ш., 11° 00′ з.д.,
-
51° 30′ с.ш., 11° 00′ з.д.,
-
51° 30′ с.ш., 13° 00′ з.д.,
-
51° 00′ с.ш., 13° 00′ з.д.,
-
51° 00′ с.ш., 15° 00′ з.д.,
-
53° 30′ с.ш., 15° 00′ з.д.;
д)
„Залив на Кадис“ означава географската зона на участък IXa на ICES, разположена на изток от 7° 23′ 48″ з.д.;
е)
зоните CECAF (Комитет по риболова в централната източна част на Атлантическия океан) са географските зони, определени в приложение II към Регламент (ЕО) № 216/2009 (15).
ДЯЛ II
ВЪЗМОЖНОСТИ ЗА РИБОЛОВ
Член 5
ОДУ и разпределение
ОДУ за кораби на ЕС във води на ЕС или в определени води извън ЕС и разпределението на този ОДУ между държавите-членки, както и условията, функционално свързани с тях според случая, са определени в приложение I.
Член 6
Специални разпоредби за някои видове ОДУ
1. ОДУ за някои рибни запаси, се определя от съответната държава-членка. Тези запаси са посочени в приложение I.
2. ОДУ, който се определя от държава-членка, отговаря на следните условия:
а)
съответства на принципите и правилата на общата политика в областта на рибарството, по-специално на принципа на устойчива експлоатация на запаса, както и
б)
води:
i)
ако са на разположение аналитични оценки, с възможно най-висока степен на вероятност, до експлоатация на запаса, която съответства на максималния устойчив улов, считано от 2015 г. нататък.
ii)
ако няма на разположение аналитични оценки или пък те са непълни, до експлоатация на запаса, която съответства на подхода на предпазливост при управлението на риболовните дейности.
3. До 15 март 2012 г., всяка заинтересована държава-членка предоставя на Комисията следната информация:
a)
приетия ОДУ;
б)
данните, събрани и оценени от съответната държава-членка, на които се основава приетият ОДУ; както и
в)
подробности до каква степен приетият ОДУ е в съответствие с параграф 2.
Член 7
Допълнително разпределени квоти за кораби, участващи в опити за напълно документиран риболов
1. За определени запаси отделна държава-членка може да предостави допълнително разпределени квоти на корабите, плаващи под нейното знаме, които участват в опити за напълно документиран риболов. Тези запаси са посочени в приложение I. Допълнително разпределените квоти не надвишават общото ограничение, определено в приложение I като процент от квотата, разпределена на съответната държава-членка.
2. Допълнително разпределени квоти, посочени в параграф 1, може да бъдат предоставяни само в съответствие със следните условия:
а)
корабът използва камери за видеонаблюдение (CCTV), свързани със система от датчици, които записват всички риболовни и преработващи дейности на борда на корабите;
б)
размерът на допълнително разпределената квота на отделен кораб, участващ в опити за напълно документиран риболов, не надхвърля 75 % от предвидените изхвърляния на улов за вида кораби, към които принадлежи, и в никакъв случай да не представлява повече от 30 % увеличение на първоначално разпределената квота; както и
в)
целият улов на съответните запаси от този кораб, за които са предоставени допълнително разпределени квоти, се приспада от неговите общо разпределените квоти.
Независимо от точка б дадена държава-членка може по изключение да разреши кораб, плаващ под нейното знаме, допълнително разпределение, което отговаря на повече от 75 % от предвидените изхвърляния на улов за вида кораби, към които принадлежи съответният кораб, при условие че:
i)
предвидените изхвърляния на улов за вида кораби са по-малко от 10 %;
ii)
може да бъде доказано, че включването на този вид кораби е важно за оценяване на потенциала за контрол на системата от камери за видеонаблюдение (CCTV); както и
iii)
не се надхвърля общо ограничение от 75 % от предвидените изхвърляния на улов за всички кораби, които участват в опитите.
Доколкото записите, получени в съответствие с буква а), включват обработването на лични данни по смисъла на Директива 95/46/ЕО, посочената директива следва да се прилага при обработването на тези данни.
3. Когато държава-членка установи, че участващ в опити за напълно документиран риболов кораб не спазва определените в параграф 2 условия, тя незабавно отнема допълнително разпределената квота на този кораб и го изключва от участие в опитите за останалата част от 2012 г.
4. Преди да предоставят допълнително разпределени квоти, посочени в параграф 1, държавите-членки изпращат на Комисията следната информация:
a)
списъка на корабите, плаващи под нейното знаме, които участват в опити за напълно документиран риболов;
б)
спецификациите на инсталираното на борда на тези кораби електронно оборудване за наблюдение от разстояние;
в)
капацитета, вида и спецификацията на уредите, използвани от тези кораби;
г)
предвидените количества изхвърляния за всеки вид кораб, участващ в опитите; както и
д)
количеството на улова от запаса, за който се прилага съответният ОДУ, извършен през 2011 г. от корабите, участващи в опитите.
5. Комисията може да поиска оценката на предвидените изхвърляния на корабите, посочени в параграф 2, буква б), да се представи на научен консултативен орган за преглед. При липсата на потвърждаваща оценка съответната държава-членка писмено информира Комисията за предприетите мерки, за да осигури спазването от съответните кораби на условието за предвидените изхвърляния, установено в параграф 2, буква б).
Член 8
Условия за разтоварване на улова и прилова
Риба от запасите, за които е определен ОДУ, се задържа на борда или се разтоварва на брега единствено ако:
а)
уловът е извършен от кораби, плаващи под знамето на държава-членка, която има квота, и тази квота не е изчерпана; или
б)
уловът представлява част от квота на ЕС, която не е била разпределена по квоти между държавите-членки, и тази квота на ЕС не е изчерпана.
Член 9
Ограничения на риболовното усилие
От 1 февруари 2012 г. до 31 януари 2013 г. мерките за риболовното усилие, определени във:
а)
приложение IIA, се прилагат за управлението на запасите от атлантическа треска в Категат, участъци VIIa и VIa на ICES и водите на ЕС от участък Vb на ICES;
б)
приложение IIБ, се прилагат за възстановяването на мерлузата и норвежкия омар в участъци VIIIc и IXa на ICES, с изключение на залива на Кадис;
в)
приложение IIВ, се прилагат за управлението на запасите от морски език в участък VIIe на ICES.
Член 10
Специални разпоредби относно разпределението на възможностите за риболов
1. Определеното в настоящия регламент разпределение на възможностите за риболов между държавите-членки се извършва, без да се засягат:
a)
размените, направени съгласно член 20, параграф 5 от Регламент (ЕО) № 2371/2002;
б)
преразпределението, направено съгласно член 37 от Регламент (ЕО) № 1224/2009 или съгласно член 10, параграф 4 от Регламент (ЕО) № 1006/2008 (16);
в)
разтоварването на брега на допълнителни количества, разрешено съгласно член 3 от Регламент (ЕО) № 847/96;
г)
удържаните количества в съответствие с член 4 от Регламент (ЕО) № 847/96;
д)
приспаданията, направени съгласно членове 37, 105, 106 и 107 от Регламент (ЕО) № 1224/2009.
2. Освен в случаите, когато в приложение I към настоящия регламент е посочено друго, член 3 от Регламент (ЕО) № 847/96 се прилага за запасите, по отношение на които се прилага предпазен ОДУ, а член 3, параграфи 2 и 3 и член 4 от посочения регламент - за запасите, по отношение на които се прилага аналитичен ОДУ.
Член 11
Сезонна забрана за риболова
1. Забранява се риболовът или задържането на борда на всеки от следните видове в Porcupine Bank за периода 1 май-31 юли 2012 г.: атлантическа треска, мегрим (видове), морски дявол, пикша, меджид, мерлуза, норвежки омар, писия, сребриста сайда, сайда, скатоподобни, обикновен морски език и черноморска бодлива акула.
2. За целите на настоящия член Porcupine Bank обхваща географската зона, ограничена от лаксодромите, последователно съединяващи следните точки:
Точка
Географска ширина
Географска дължина
1
52° 27′ с.ш.
12° 19′ з.д.
2
52° 40′ с.ш.
12° 30′ з.д.
3
52° 47′ с.ш.
12° 39,600′ з.д.
4
52° 47′ с.ш.
12° 56′ з.д.
5
52° 13,5′ с.ш.
13° 53,830′ з.д.
6
51° 22′ с.ш.
14° 24′ з.д.
7
51° 22′ с.ш.
14° 03′ з.д.
8
52° 10′ с.ш.
13° 25′ з.д.
9
52° 32′ с.ш.
13° 07,500′ з.д.
10
52° 43′ с.ш.
12° 55′ з.д.
11
52° 43′ с.ш.
12° 43′ з.д.
12
52° 38,800′ с.ш.
12° 37′ з.д.
13
52° 27′ с.ш.
12° 23′ з.д.
14
52° 27′ с.ш.
12° 19′ з.д.
3. Чрез дерогация от параграф 1 се разрешава транзитно преминаване през Porcupine Bank със задържане на посочените в този параграф видове на борда в съответствие с член 50, параграфи 3, 4 и 5 от Регламент (ЕО) № 1224/2009.
Член 12
Забрани
1. На корабите на ЕС се забранява да извършват риболов, да задържат на борда, да претоварват или да разтоварват следните видове:
а)
гигантска акула (Cetorhinus maximus) и бяла акула (Carcharodon carcharias) във водите на ЕС и извън тях;
б)
селдова акула (Lamna nasus) във всички води, освен когато е предвидено друго в приложение IА, част Б;
в)
морски ангел (Squatina squatina) във водите на ЕС;
г)
обикновен скат (Dipturus batis) във водите на ЕС от участък IIa и подзони III, IV, VI, VII, VIII, IX и X на ICES;
д)
вълнист скат (Raja undulata) и бял скат (Rostroraja alba) във водите на ЕС от подзони VI, VII, VIII, IX и X на ICES;
е)
риба китара - (видове) (Rhinobatidae) във води на ЕС от подзони I, II, III, IV, V, VI, VII, VIII, IХ, Х и ХII на ICES.
2. Забранява се да се нараняват видовете по параграф 1, ако случайно бъдат уловени. Те незабавно се освобождават обратно в морето.
Член 13
Предаване на данни
Когато държавите-членки изпращат на Комисията данни относно разтоварванията на уловените запаси съгласно членове 33 и 34 от Регламент (ЕО) № 1224/2009, те използват кодовете на запасите, посочени в приложение I към настоящия регламент.
ДЯЛ III
ЗАКЛЮЧИТЕЛНИ РАЗПОРЕДБИ
Член 14
Процедура на комитет
1. Комисията се подпомага от Комитета по рибарство и аквакултури, създаден съгласно член 30 от Регламент (ЕО) № 2371/2002. Този комитет е комитет по смисъла на Регламент (ЕС) № 182/2011.
2. При позоваване на настоящия параграф се прилага член 5 от Регламент (ЕС) № 182/2011.
Член 15
Влизане в сила и прилагане
Настоящият регламент влиза в сила в деня след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Прилага се от 1 януари 2012 г.
Член 9 обаче се прилага от 1 февруари 2012 г.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Брюксел на 17 януари 2012 година.
TARYBOS REGLAMENTAS (ES) Nr. 43/2012
2012 m. sausio 17 d.
kuriuo ES laivams nustatomos 2012 m. tam tikrų žuvų išteklių ir žuvų išteklių grupių, dėl kurių nevedamos tarptautinės derybos ir kuriems netaikomi tarptautiniai susitarimai, žvejybos galimybės
EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 43 straipsnio 3 dalį,
atsižvelgdama į Europos Komisijos pasiūlymą,
kadangi:
(1)
Sutarties 43 straipsnio 3 dalyje numatyta, kad Taryba, remdamasi Komisijos pasiūlymu, turi patvirtinti priemones dėl žvejybos galimybių nustatymo ir skyrimo;
(2)
2002 m. gruodžio 20 d. Tarybos reglamente (EB) Nr. 2371/2002 dėl žuvų išteklių apsaugos ir tausojančio naudojimo pagal Bendrąją žuvininkystės politiką (1) reikalaujama, kad priemonės, kuriomis reglamentuojama galimybė naudotis vandenimis bei ištekliais ir tausi žvejybos veikla, būtų nustatomos atsižvelgiant į turimas mokslines, technines ir ekonomines rekomendacijas, ypač į Žuvininkystės mokslo, technikos ir ekonomikos komiteto (toliau - STECF) parengtas ataskaitas, taip pat atsižvelgiant į rekomendacijas, gautas iš Regioninių konsultacinių tarybų;
(3)
Tarybai tenka pareiga patvirtinti žvejybos galimybių nustatymo ir skyrimo pagal žvejybos rūšį arba žvejybos rūšių grupę priemones, atitinkamais atvejais įskaitant tam tikras su jomis funkciškai susietas sąlygas. Žvejybos galimybės valstybėms narėms turėtų būti paskirstytos taip, kad kiekvienai valstybei narei būtų užtikrintas santykinis kiekvienos rūšies išteklių žvejybos arba žvejybos kiekviename rajone stabilumas, tinkamai atsižvelgiant į bendros žuvininkystės politikos tikslus, nustatytus Reglamente (EB) Nr. 2371/2002;
(4)
siekiant užtikrinti vienodas įgyvendinimo sąlygas, susijusias su leidimo pasinaudoti savo žvejybos pastangų paskirstymo pagal kilovatdienių sistemą valdymo sistema suteikimu atskirai valstybei narei, Komisijai turėtų būti suteikti įgyvendinimo įgaliojimai;
(5)
siekiant užtikrinti vienodas šio reglamento įgyvendinimo sąlygas, Komisijai turėtų būti suteikti įgyvendinimo įgaliojimai, susiję su papildomų dienų jūroje suteikimu visam laikui nutraukus žvejybos veiklą ir siekiant sustiprinti mokslinį stebėjimą, taip pat susiję su informacijai apie su valstybės narės vėliava plaukiojančio žvejybos laivo dienų jūroje perleidimą kitam su tos pačios valstybės narės vėliava plaukiojančiam žvejybos laivui rinkti ir perduoti skirtų lentelinės skaičiuoklės formatų nustatymu. Tais įgaliojimais turėtų būti naudojamasi laikantis 2011 m. vasario 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) Nr. 182/2011, kuriuo nustatomos valstybių narių vykdomos Komisijos naudojimosi įgyvendinimo įgaliojimais kontrolės mechanizmų taisyklės ir bendrieji principai (2);
(6)
jei su konkrečiais ištekliais siejamas bendras leidžiamas sužvejoti kiekis (toliau - BLSK) skiriamas tik vienai valstybei narei, tikslinga tą valstybę narę pagal Sutarties 2 straipsnio 1 dalį įgalioti nustatyti tokį BLSK. Reikėtų numatyti nuostatas, kuriomis būtų užtikrinta, kad nustatydama tą BLSK atitinkama valstybė narė visapusiškai laikytųsi bendros žuvininkystės politikos principų bei taisyklių;
(7)
kai kurių BLSK atveju valstybėms narėms leidžiama suteikti papildomas kvotas laivams, dalyvaujantiems bandomuosiuose išsamiai dokumentuojamos žvejybos reisuose. Tų bandymų tikslas yra išbandyti sužvejojamų žuvų kvotų sistemą, kuria siekiama išvengti žuvų išmetimo į jūrą ir žuvų išteklių, kuriuos galima kitaip panaudoti, eikvojimo veltui. Nekontroliuojamas žuvų išmetimas į jūrą kelia grėsmę ilgalaikiam žuvų kaip bendro turto tvarumo užtikrinimui, taigi ir bendros žuvininkystės politikos tikslams. O sužvejojamų žuvų kvotų sistema yra paskata žvejams siekti, kad jų žvejybos operacijos būtų kuo selektyvesnės. Kad būtų užtikrintas racionalus žuvų išmetimo į jūrą valdymas, turėtų būti išsamiai dokumentuojama ne tai, kas iškraunama uoste, o kiekviena jūroje vykdoma operacija. Todėl į sąlygas, kuriomis valstybės narės gali suteikti tokias papildomas kvotas, reikėtų įtraukti įsipareigojimą naudoti prie jutiklių sistemos prijungtas uždarosios grandinės televizijos kameras (toliau - CCTV). Tai turėtų sudaryti sąlygas išsamiai registruoti visus paliekamus ir į jūrą išmetamus sužvejotų žuvų kiekius. Sistema, pagal kurią tai atliktų realiuoju laiku laive esantys stebėtojai, būtų ne tokia efektyvi, brangesnė ir mažiau patikima. Todėl CCTV naudojimas yra šiuo metu būtina sąlyga siekiant įgyvendinti į jūrą išmetamų žuvų kiekio sumažinimo priemones, pvz., išsamų žvejybos dokumentavimą, su sąlyga, kad laikomasi 1995 m. spalio 24 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 95/46/EB dėl asmenų apsaugos tvarkant asmens duomenis ir dėl laisvo tokių duomenų judėjimo (3) reikalavimų;
(8)
BLSK turėtų būti nustatyti remiantis turimomis mokslinėmis rekomendacijos ir atsižvelgiant į biologinius bei socialinius ir ekonominius aspektus, kartu užtikrinant vienodas veiklos sąlygas visiems žvejybos sektoriams, taip pat atsižvelgiant į nuomones, pareikštas konsultacijose su suinteresuotaisiais subjektais, visų pirma susitikimuose su Žuvininkystės ir akvakultūros patariamojo komiteto ir atitinkamų regioninių patariamųjų tarybų atstovais;
(9)
išteklių, kuriems valdyti parengti specialūs daugiamečiai planai, BLSK turėtų būti nustatyti pagal tuose planuose apibrėžtas taisykles. Todėl europinių paprastųjų jūrinių lydekų, norveginių omarų, paprastųjų jūrų liežuvių Biskajos įlankoje ir vakarinėje Lamanšo sąsiaurio dalyje, atlantinių silkių į vakarus nuo Škotijos esančiuose vandenyse ir atlantinių menkių Kategato sąsiauryje, į vakarus nuo Škotijos esančiuose vandenyse ir Airijos jūroje BLSK turėtų būti nustatyti pagal taisykles, atitinkamai nustatytas 2004 m. balandžio 21 d. Tarybos reglamente (EB) Nr. 811/2004, nustatančiame priemones šiaurinių jūrų lydekų ištekliams atkurti (4), 2005 m. gruodžio 20 d. Tarybos reglamente (EB) Nr. 2166/2005, nustatančiame Zelandijos merlūzų ir norveginių omarų išteklių Kantabrijos jūroje ir prie vakarinės Pirėnų pusiasalio dalies atkūrimo priemones (5), 2006 m. vasario 23 d. Tarybos reglamente (EB) Nr. 388/2006, nustatančiame jūrų liežuvių išteklių Biskajos įlankoje tausojančio naudojimo daugiametį planą (6), 2007 m. gegužės 7 d. Tarybos reglamente (EB) Nr. 509/2007, nustatančiame Lamanšo sąsiaurio vakarinės dalies jūrų liežuvių išteklių tausojančio naudojimo daugiametį planą (7), 2008 m. gruodžio 18 d. Tarybos reglamente (EB) Nr. 1300/2008, nustatančiame atlantinių silkių išteklių, esančių į vakarus nuo Škotijos, ir šių išteklių žvejybos būdų daugiametį planą (8), ir 2008 m. gruodžio 18 d. Tarybos reglamente (EB) Nr. 1342/2008, nustatančiame menkių išteklių ir šių išteklių žvejybos būdų daugiametį planą (9) (toliau - menkių planas);
(10)
tais atvejais, kai apie išteklius trūksta duomenų arba jie nėra patikimi ir išteklių dydžio apskaičiuoti neįmanoma, valdymo priemonės ir BLSK turėtų būti grindžiami žuvininkystės valdymui taikomu atsargos principu, kaip apibrėžta Tarybos reglamento (EB) Nr. 2371/2002 3 straipsnio i punkte, atsižvelgiant į konkretiems ištekliams būdingus veiksnius, visų pirma įskaitant turimą informaciją apie išteklių būklės kaitos tendencijas ir tai, ar sužvejojamas kiekis yra mišrios sudėties;
(11)
pagal 1996 m. gegužės 6 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 847/96, nustatančio bendrų leistinų sugavimų ir kvotų kasmetinio valdymo papildomas sąlygas (10), 2 straipsnį turėtų būti nustatyti ištekliai, kuriems taikomos tame reglamente nurodytos įvairios priemonės;
(12)
netgi ribota tam tikrų rūšių, pavyzdžiui, tam tikrų rūšių ryklių, žvejybos veikla galėtų sukelti rimtą pavojų jų išsaugojimui. Todėl tokių rūšių žvejybos galimybės turėtų būti visapusiškai ribojamos taikant bendrą draudimą žvejoti tas rūšis;
(13)
norveginiai omarai sugaunami drauge su kitų rūšių žuvimis žvejojant įvairių priedugnio rūšių žuvis. Mokslinėje rekomendacijoje siūloma 2012 m. nedidinti zonoje, esančioje į vakarus nuo Airijos, kuri vadinama Porkupino sekluma, sužvejojamo šios rūšies kiekio. Siekiant remti tolesnį šių išteklių atkūrimą tikslinga apriboti žvejybos galimybes tam tikroje to rajono dalyje ir tam tikrais laikotarpiais, leidžiant žvejoti tik pelaginių rūšių žuvis, kurias žvejojant norveginiai omarai nesugaunami;
(14)
kadangi nėra jokių mokslinių įrodymų, kad sidabrinių polakų BLSK rajonai atitinka atskirus biologinius išteklius, o šios rūšies ištekliai yra nepertraukiamai pasiskirstę nuo Britų salų šiaurinės dalies iki Pirėnų pusiasalio pietinės dalies, norint garantuoti visišką žvejybos galimybių panaudojimą tikslinga leisti tarp kai kurių BLSK rajonų įgyvendinti lanksčią priemonę;
(15)
būtina nustatyti žvejybos pastangų ribas 2012 m. pagal Reglamento (EB) Nr. 2166/2005 8 straipsnį, Reglamento (EB) Nr. 509/2007 5 straipsnį, Reglamento (EB) Nr. 1342/2008 11 ir 12 straipsnius, atsižvelgiant į 2009 m. liepos 27 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 754/2009, kuriuo leidžiama tam tikrų grupių laivams netaikyti Reglamento (EB) Nr. 1342/2008 III skyriuje nustatytos žvejybos pastangų sistemos (11);
(16)
šiame reglamente nustatytos ES laivams skirtos žvejybos galimybės naudojamos pagal 2009 m. lapkričio 20 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1224/2009, nustatantį Bendrijos kontrolės sistemą, kuria užtikrinamas bendrosios žuvininkystės politikos taisyklių laikymasis (12), ypač jo 33 ir 34 straipsnius, susijusius su sužvejoto kiekio ir žvejybos pastangų registravimu ir duomenų apie žvejybos galimybių išnaudojimą perdavimu. Todėl būtina nurodyti kodus, kuriuos turi naudoti valstybės narės, siųsdamos Komisijai duomenis apie iškraunamus žuvų išteklių, kuriems taikomas šis reglamentas, kiekius;
(17)
siekiant išvengti žvejybos veiklos sutrikdymo ir užtikrinti pragyvenimą Sąjungos žvejams, šis reglamentas turėtų būti taikomas nuo 2012 m. sausio 1 d., išskyrus nuostatas dėl žvejybos pastangų apribojimų, kurios turėtų būti taikomos nuo 2012 m. vasario 1 d. Dėl skubos priežasčių šis reglamentas turėtų įsigalioti iš karto, kai tik bus paskelbtas;
(18)
žvejybos galimybės turėtų būti naudojamos griežtai laikantis taikytinos Sąjungos teisės,
PRIĖMĖ ŠĮ REGLAMENTĄ:
I ANTRAŠTINĖ DALIS
TAIKYMO SRITIS IR TERMINŲ APIBRĖŽTYS
1 straipsnis
Dalykas
1. Šiuo reglamentu ES laivams nustatomos tam tikrų žuvų išteklių ir išteklių grupių, dėl kurių nevedamos tarptautinės derybos ir kuriems netaikomi tarptautiniai susitarimai, žvejybos galimybės.
2. Į 1 dalyje nurodytas žvejybos galimybes įtraukiami:
a)
2012 m. sužvejojamų žuvų kiekio apribojimai ir
b)
2012 m. vasario 1 d.-2013 m. sausio 31 d. laikotarpio žvejybos pastangų apribojimai.
2 straipsnis
Taikymo sritis
Šis reglamentas taikomas ES laivams.
3 straipsnis
Terminų apibrėžtys
Šiame reglamente vartojamų terminų apibrėžtys:
a) ES laivas- su valstybės narės vėliava plaukiojantis ir Sąjungoje registruotas žvejybos laivas;
b) ES vandenys- vandenys, į kuriuos valstybės narės turi suverenias teises arba kurie priklauso jų jurisdikcijai, išskyrus vandenis, esančius greta Sutarties II priede išvardytų užjūrio šalių ir teritorijų;
c) bendras leidžiamas sužvejoti kiekis (BLSK)- kiekvienos rūšies žuvų išteklių kiekis, kurį per metus galima sužvejoti ir iškrauti;
d) kvota- Sąjungai arba valstybei narei skirta BLSK dalis;
e) tarptautiniai vandenys- vandenys, į kuriuos nė viena valstybė neturi suverenių teisių arba kurie nepriklauso nė vienos valstybės jurisdikcijai;
f) tinklinio audeklo akių dydis- žvejybos tinklų akių dydis, nustatytas pagal Reglamentą (EB) Nr. 517/2008 (13);
g) ES žvejybos laivyno registras- pagal Reglamento (EB) Nr. 2371/2002 15 straipsnio 3 dalį Komisijas sukurtas registras;
h) žvejybos žurnalas- Reglamento (EB) Nr. 1224/2009 14 straipsnyje nurodytas žurnalas.
4 straipsnis
Žvejybos zonos
Šiame reglamente taikomos šios žvejybos zonų apibrėžtys:
a)
ICES (Tarptautinės jūrų tyrinėjimo tarybos) zonos yra geografiniai rajonai, apibrėžti Reglamento (EB) Nr. 218/2009 (14) III priede;
b)
Skagerako sąsiauris - geografinis rajonas, kurio ribą vakaruose žymi linija, brėžiama nuo Hanstholmo švyturio iki Lindesnes švyturio, o pietuose - linija, brėžiama nuo Skageno švyturio iki Tistlarnos švyturio ir iš šio taško iki artimiausio Švedijos pakrantės taško;
c)
Kategato sąsiauris - geografinis rajonas, kurio ribą šiaurėje žymi linija, brėžiama nuo Skageno švyturio iki Tistlarnos švyturio ir iš šio taško iki artimiausio Švedijos pakrantės taško, o pietuose - linija, brėžiama nuo Hasenøre iki Gnibens Spids, nuo Korshage iki Spodsbjerg ir nuo Gilbjerg Hoved iki Kullen;
d)
VII parajonis (Porkupino sekluma - 16 padalinys) - geografinis rajonas, apibrėžtas laksodromomis, kuriomis paeiliui sujungiami šie taškai:
-
53° 30′ šiaurės platumos 15° 00′ vakarų ilgumos,
-
53° 30′ šiaurės platumos 11° 00′ vakarų ilgumos,
-
51° 30′ šiaurės platumos 11° 00′ vakarų ilgumos,
-
51° 30′ šiaurės platumos 13° 00′ vakarų ilgumos,
-
51° 00′ šiaurės platumos, 13° 00′ vakarų ilgumos,
-
51° 00′ šiaurės platumos, 15° 00′ vakarų ilgumos,
-
53° 30′ šiaurės platumos 15° 00′ vakarų ilgumos;
e)
Kadiso įlanka - ICES IXa kvadrato į rytus nuo 7° 23′ 48″ vakarų ilgumos geografinis rajonas;
f)
CECAF (Žvejybos rytų vidurio Atlante komitetas) rajonai yra geografiniai rajonai, apibrėžti Reglamento (EB) Nr. 216/2009 (15) II priede.
II ANTRAŠTINĖ DALIS
ŽVEJYBOS GALIMYBĖS
5 straipsnis
BLSK ir jų paskirstymas
ES vandenyse arba kai kuriuose ES nepriklausančiuose vandenyse žvejojantiems ES laivams taikomi BLSK, jų paskirstymas valstybėms narėms ir atitinkamais atvejais su jomis funkciškai susietos sąlygos nustatyti I priede.
6 straipsnis
Specialiosios nuostatos dėl tam tikrų BLSK
1. Tam tikrų žuvų išteklių BLSK nustato atitinkama valstybė narė. Tie ištekliai nurodyti I priede.
2. Valstybės narės nustatytini BLSK:
a)
turi atitikti bendros žuvininkystės politikos principus ir taisykles, ypač tausaus išteklių naudojimo principą; ir
b)
tuo atveju:
i)
jei yra analitinis įvertinimas, turi būti tokie, kad būtų kuo didesnė tikimybė, jog nuo 2015 m. ir tolesniais metais bus išlaikytas didžiausias tausią žvejybą užtikrinantis sužvejotų žuvų kiekis;
ii)
jei analitinio įvertinimo nėra arba jis yra neišsamus, turi būti tokie, kad ištekliai būtų naudojami vadovaujantis žuvininkystės valdymui taikomu atsargos principu.
3. Ne vėliau kaip 2012 m. kovo 15 d. kiekviena atitinkama valstybė narė Komisijai pateikia šią informaciją:
a)
patvirtintus BLSK;
b)
atitinkamos valstybės narės surinktus ir įvertintus duomenis, kuriais grindžiami patvirtinti BLSK; ir
c)
išsamius duomenis apie tai, kaip patvirtinti BSLK atitinka 2 dalį.
7 straipsnis
Papildoma kvota, skiriama laivams, dalyvaujantiems bandomuosiuose išsamiai dokumentuojamos žvejybos reisuose
1. Valstybė narė gali suteikti papildomą kai kurių išteklių kvotą su jos vėliava plaukiojantiems laivams, dalyvaujantiems bandomuosiuose išsamiai dokumentuojamos žvejybos reisuose. Tie ištekliai nurodyti I priede. Papildoma kvota sudaro tokią tai valstybei narei suteiktos kvotos procentinę dalį, kuri neviršija bendros I priede nustatytos ribos.
2. 1 dalyje nurodyta papildoma kvota gali būti suteikiama tik tokiomis sąlygomis:
a)
laive naudojamos prie jutiklių sistemos prijungtos uždarosios grandinės televizijos kameros (toliau - CCTV), skirtos visai laivuose vykdomai žvejybos ir perdirbimo veiklai užfiksuoti;
b)
atskiram laivui, dalyvaujančiam bandomuosiuose išsamiai dokumentuojamos žvejybos reisuose, suteikta papildoma kvota neturi būti didesnė nei 75 % į jūrą išmetamų žuvų kiekio, kuris paprastai išmetamas iš tokio tipo laivo, ir bet kuriuo atveju dėl tokio kiekio pagrindinė laivui skirta kvota nepadidėja daugiau nei 30 %; ir
c)
visi sužvejoti atitinkamo ištekliaus, kurio papildoma kvota yra skirta tam laivui, kiekiai turi būti įskaičiuoti į bendrą jam skirtą kvotą.
Nepaisant b punkto, valstybė narė gali išimties tvarka suteikti su jos vėliava plaukiojančiam laivui papildomą kvotą, kuri yra lygi daugiau nei 75 % į jūrą išmetamų žuvų kiekio, kuris paprastai išmetamas iš tokio tipo, kuriam priklauso atitinkamas laivas, laivo, jeigu:
i)
paprastai iš tokio tipo laivo išmetamas kiekis yra mažesnis nei 10 %;
ii)
gali būti įrodyta, kad tokio tipo laivo įtraukimas yra svarbus norint įvertinti CCVT sistemos potencialą kontrolės tikslais; ir
iii)
nėra viršyta visiems bandomuosiuose reisuose dalyvaujantiems laivams nustatyta paprastai išmetamo kiekio 75 % bendra riba.
Jei pagal a punktą gauti užregistruoti duomenys yra susiję su asmens duomenų tvarkymu, kaip apibrėžta Direktyvoje 95/46/EB, tvarkant tokius duomenis taikoma ta direktyva.
3. Jei valstybė narė nustato, kad laivas, dalyvaujantis bandomuosiuose išsamiai dokumentuojamos žvejybos reisuose, nesilaiko 2 dalyje nustatytų sąlygų, ji nedelsiant panaikina tam laivui suteiktą papildomą kvotą ir likusiu 2012 m. laikotarpiu neleidžia jam dalyvauti tuose bandomuosiuose reisuose.
4. Prieš suteikdama 1 dalyje nurodytą papildomą kvotą valstybė narė Komisijai pateikia šią informaciją:
a)
su jos vėliava plaukiojančių laivų, dalyvaujančių bandomuosiuose išsamiai dokumentuojamos žvejybos reisuose, sąrašą;
b)
tuose laivuose įrengtos elektroninės nuotolinės stebėjimo įrangos specifikacijas;
c)
tuose laivuose naudojamų žvejybos įrankių pajėgumą, rūšį ir specifikacijas;
d)
žuvų kiekį, paprastai išmetamą į jūrą iš kiekvieno tipo bandomuosiuose reisuose dalyvaujančio laivo; ir
e)
bandomuosiuose reisuose dalyvaujančių laivų 2011 m. sužvejotą žuvų, kurių ištekliams taikomas atitinkamas BLSK, kiekį.
5. Komisija gali pareikalauti, kad iš 2 dalies b punkte nurodyto tipo laivo paprastai išmetamo žuvų kiekio vertinimas būtų pateiktas peržiūrėti mokslinei patariamajai įstaigai. Jei patvirtinamasis vertinimas negaunamas, atitinkama valstybė narė raštu informuoja Komisiją apie priemones, kurių imtasi siekiant užtikrinti, kad atitinkami laivai laikytųsi 2 dalies b punkte nustatytos paprastai išmetamo žuvų kiekio sąlygos.
8 straipsnis
Sužvejotų žuvų ir priegaudos iškrovimo sąlygos
Išteklių, kuriems nustatyti BLSK, žuvys laikomos laive arba iškraunamos tik tuo atveju, jeigu:
a)
tas žuvis sužvejojo su kvotą turinčios valstybės narės vėliava plaukiojantys laivai ir ta kvota nėra išnaudota; arba
b)
sužvejoti žuvų kiekiai sudaro ES kvotos dalį, kuri nebuvo paskirstyta valstybėms narėms kvotomis, ir ta ES kvota nebuvo išnaudota.
9 straipsnis
Žvejybos pastangų apribojimai
2012 m. vasario 1 d.-2013 m. sausio 31 d. žvejybos pastangų valdymo priemonės taikomos taip:
a)
IIA priedas taikomas atlantinių menkių ištekliams Kategato sąsiauryje, ICES VIIa ir Via kvadratuose ir ICES Vb kvadrato ES vandenyse valdyti;
b)
IIB priedas taikomas europinių paprastųjų jūrinių lydekų ir norveginių omarų ištekliams ICES VIIIc ir IXa kvadratuose, išskyrus Kadiso įlanką, atkurti;
c)
IIC priedas taikomas paprastųjų jūrų liežuvių ištekliams ICES VIIe kvadrate valdyti.
10 straipsnis
Specialiosios žvejybos galimybių skyrimo nuostatos
1. Šiame reglamente nustatytos žvejybos galimybės valstybėms narėms skiriamos nedarant poveikio:
a)
žvejybos galimybėms, kuriomis pasikeista pagal Reglamento (EB) Nr. 2371/2002 20 straipsnio 5 dalį;
b)
žvejybos galimybių perskirstymui pagal Reglamento (EB) Nr. 1224/2009 37 straipsnį arba pagal Reglamento (EB) Nr. 1006/2008 (16) 10 straipsnio 4 dalį;
c)
papildomiems žuvų kiekiams, kuriuos leidžiama iškrauti pagal Reglamento (EB) Nr. 847/96 3 straipsnį;
d)
neišnaudotiems kiekiams pagal Reglamento (EB) Nr. 847/96 4 straipsnį;
e)
išskaitymams, atliekamiems pagal Reglamento (EB) Nr. 1224/2009 37, 105, 106 ir 107 straipsnius.
2. Reglamento (EB) Nr. 847/96 3 straipsnis taikomas ištekliams, kuriems taikomas mokslinėmis rekomendacijomis nepagrįstas BLSK, o to reglamento 3 straipsnio 2 bei 3 dalys ir 4 straipsnis taikomi ištekliams, kuriems taikomas mokslinėmis rekomendacijomis pagrįstas BLSK, išskyrus atvejus, kai šio reglamento I priede nurodyta kitaip.
11 straipsnis
Žvejybos draudimo laikotarpis
1. 2012 m. gegužės 1 d.-liepos 31 d. Porkupino seklumoje draudžiama žvejoti arba laikyti laive šių rūšių žuvis: atlantines menkes, megrimus, europinius jūrų velnius, juodadėmes menkes, paprastuosius merlangus, europines paprastąsias jūrines lydekas, norveginius omarus, jūrines plekšnes, sidabrinius polakus, ledjūrio menkes, rombines rajas, europinius jūrų liežuvius ir paprastuosius dygliaryklius.
2. Taikant šį straipsnį Porkupino seklumą sudaro geografinis rajonas, apibrėžtas laksodromomis, kuriomis paeiliui sujungiami šie taškai:
Taškas
Platuma
Ilguma
1
52° 27′ šiaurės platumos
12° 19′ vakarų ilgumos
2
52° 40′ šiaurės platumos
12° 30′ vakarų ilgumos
3
52° 47′ šiaurės platumos
12° 39,600′ vakarų ilgumos
4
52° 47′ šiaurės platumos
12° 56′ vakarų ilgumos
5
52° 13,5′ šiaurės platumos
13° 53,830′ vakarų ilgumos
6
51° 22′ šiaurės platumos
14° 24′ vakarų ilgumos
7
51° 22′ šiaurės platumos
14° 03′ vakarų ilgumos
8
52° 10′ šiaurės platumos
13° 25′ vakarų ilgumos
9
52° 32′ šiaurės platumos
13° 07,500′ vakarų ilgumos
10
52° 43′ šiaurės platumos
12° 55′ vakarų ilgumos
11
52° 43′ šiaurės platumos
12° 43′ vakarų ilgumos
12
52° 38,800′ šiaurės platumos
12° 37′ vakarų ilgumos
13
52° 27′ šiaurės platumos
12° 23′ vakarų ilgumos
14
52° 27′ šiaurės platumos
12° 19′ vakarų ilgumos
3. Nukrypstant nuo 1 dalies, Porkupino seklumoje leidžiama tranzitu laivuose gabenti toje dalyje nurodytas rūšis pagal Reglamento (EB) Nr. 1224/2009 50 straipsnio 3, 4 ir 5 dalis.
12 straipsnis
Draudimai
1. ES laivams draudžiama žvejoti, laikyti laive, perkrauti į kitą laivą ar iškrauti šių rūšių žuvis:
a)
milžinryklius (Cetorinhus maximus) ir baltuosius ryklius (Carcharodon carcharias) ES vandenyse ir ne ES vandenyse;
b)
atlantinius silkiaryklius (Lamna nasus) visuose vandenyse, išskyrus tuos atvejus, kai I priedo B dalyje nustatyta kitaip;
c)
europinius plokščiakūnius ryklius (Squatina squatina) ES vandenyse;
d)
švelniąsias rajas (Dipturus batis) ICES IIa kvadrato bei ICES III, IV, VI, VII, VIII, IX ir X parajonių ES vandenyse;
e)
marmurines rombines rajas (Raja undulata) ir baltąsias rajas (Rostroraja alba) ICES VI, VII, VIII, IX ir X parajonių ES vandenyse;
f)
gitaržuves (Rhinobatidae) ICES I, II, III, IV, V, VI, VII, VIII, IX, X ir XII parajonių ES vandenyse.
2. Jei 1 dalyje nurodytų rūšių žuvys atsitiktinai sužvejojamos, siekiama jų nesužaloti. Jos nedelsiant paleidžiamos.
13 straipsnis
Duomenų perdavimas
Valstybės narės, pagal Reglamento (EB) Nr. 1224/2009 33 ir 34 straipsnius Komisijai pateikdamos duomenis apie iškrautą sužvejotų žuvų išteklių kiekį, naudoja šio reglamento I priede nustatytus žuvų išteklių kodus.
III ANTRAŠTINĖ DALIS
BAIGIAMOSIOS NUOSTATOS
14 straipsnis
Komiteto procedūra
1. Komisijai padeda Žuvininkystės ir akvakultūros komitetas, įsteigtas pagal Reglamentą (EB) Nr. 2371/2002. Tas komitetas - komitetas, kaip apibrėžta Reglamente (ES) Nr. 182/2011.
2. Kai daroma nuoroda į šią dalį, taikomas Reglamento (ES) Nr. 182/2011 5 straipsnis.
15 straipsnis
Įsigaliojimas ir taikymas
Šis reglamentas įsigalioja kitą dieną po jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.
Jis taikomas nuo 2012 m. sausio 1 d.
Tačiau 9 straipsnis taikomas nuo 2012 m. vasario 1 d.
Šis reglamentas privalomas visas ir tiesiogiai taikomas visose valstybėse narėse.
Priimta Briuselyje 2012 m. sausio 17 d.