РЕШЕНИЕ НА КОМИСИЯТА
от 23 ноември 2011 година
относно държавна помощ C 28/10, приведена в действие от Португалия за застрахователната схема за краткосрочни експортни кредити
(нотифицирано под номер C(2011) 7756)
(само текстът на португалски език е автентичен)
(текст от значение за ЕИП)
(2014/532/ЕС)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз (ДФЕС), и по-специално член 108, параграф 2, първа алинея от него,
като взе предвид Споразумението за създаване на Европейското икономическо пространство, и по-специално член 62, параграф 1, буква а) от него,
като прикани заинтересованите страни да представят мненията си в съответствие с посочените разпоредби (1),
като има предвид, че:
(1)
Настоящото решение засяга държавна помощ, приведена в действие от Португалия под формата на застрахователна схема за краткосрочни експортни кредити (наричана по-долу „схемата“).
1. ПРОЦЕДУРНИ АСПЕКТИ
(2)
На 12 януари 2009 г. Португалия изпрати уведомление относно застрахователна схема за краткосрочни експортни кредити съгласно раздел 5.1 от съобщението на комисията относно „Временна общностна рамка за мерките за държавна помощ за подпомагане на достъпа до финансиране при настоящата финансова и икономическа криза“ (2) (наричана по-долу „временната рамка“).
(3)
Въпреки че в първоначално уведомление схемата е представена като застраховане на краткосрочни експортни кредити за държавите от ОИСР, схемата покрива и транзакции, свързани с вътрешна търговия.
(4)
Тъй като португалските органи потвърдиха, че схемата е приведена в действие през януари 2009 г., с писмо от 19 април 2010 г. Комисията уведоми Португалия, че схемата е била прехвърлена в регистъра на помощите, за които не е изпратено уведомление.
(5)
С писмо от 27 октомври 2010 г. Комисията уведоми Португалия за започването на разследване съгласно член 108, параграф 2 от ДФЕС по отношение на схемата.
(6)
С писмо от 29 ноември 2010 г. португалските органи изпратиха своите забележки по отношение на писмото на Комисията от 27 октомври 2010 г. Те приложиха две писма от кредитни застрахователи (CESCE и COSEC) съответно от 22 ноември 2010 г. и 23 ноември 2010 г.
(7)
Решението на Комисията за откриване на процедурата беше публикувано в Официален вестник на Европейския съюз на 9 април 2011 г. (3) Комисията прикани заинтересованите страни да представят мнения по отношение на схемата. Мнения не бяха получени.
2. ОПИСАНИЕ НА МЯРКАТА
2.1. ЦЕЛ
(8)
Португалските органи твърдят, че настоящата финансова криза е довела до увеличаване на риска за търговките операции. Това от своя страна е довело до все по-консервативно поведение от страна на кредитните застрахователи, отразено в равнището на застрахователното покритие за рискове, присъщи за търговски операции.
(9)
Целта на схемата е да се преодолее неефективност на пазара, дължаща се на липсата на предлагане на застраховане на кредити, и да се спомогне за възстановяването на доверието в пазара за кредитно застраховане.
(10)
Постигането на тези цели се преследва чрез предоставянето на застрахователно покритие за кредити на износители и на предприятия, които са временно изправени пред липсата на застрахователно покритие за експортни кредити на частния пазар за транзакции с купувачи в държавите от ЕИСР или за вътрешни транзакции.
(11)
Според португалските органи застрахователният сектор се е свил значително от 2008 г. насам, което е довело до липсата на покритие. Към 30 септември 2010 г. общата стойност на застрахования портфейл е намаляла с 32,84 % между 31 декември 2008 г. и 31 декември 2009 г. и с още 22,4 % от 31 декември 2009 г. до 30 септември 2010 г. Общата стойност на застрахования портфейл е намаляла до 15,9 милиарда EUR през 2010 г. от 30,6 милиарда EUR в края на 2008 г. Броят на застрахованите дружества е намалял от 3709 в края на 2008 г. на 2290 през септември 2010 г. Застрахователите представиха и писма, обосноваващи необходимостта от продължаване на схемата до края на 2010 г. въпреки твърденията в писмата, че няма да бъде достигнат максималният размер на покритието, предоставен по схемата. В писмата беше обяснена необходимостта от схемата, като се посочва повишеният риск при застраховането на експортни кредити поради общото икономическо положение в период на възстановяване от кризата, с последващо увеличаване на цените и намаляване на покритието от частни застрахователи в някои сектори.
2.2. ПРАВНО ОСНОВАНИЕ
(12)
Националното правно основание за схемата е Наредба-закон № 175/2008 от 26 август 2008 г. за създаване на Finova и Наредба-закон № 211/1998 г. от 16 юли 1998 г. за установяване на правила, приложими за организациите за взаимно гарантиране (изменена с Наредба-закон № 19/2001 от 30 януари 2001 г. и Наредба-закон № 309-A/2007 от 7 септември 2007 г.).
2.3. ПРИЛАГАЩ ОРГАН
(13)
Схемата се реализира чрез следните частни кредитни застрахователи, извършващи дейност на португалския пазар: COSEC, CESCE, COFACE и Credito y Caución.
2.4. ПОЛУЧАТЕЛИ
(14)
Според информацията, изпратена на 26 ноември 2010 г. от португалските органи, към октомври 2010 г. е имало 399 получатели по схемата.
(15)
Разпределението на кредитните тавани, предоставени към октомври 2010 г., е представено в следните таблици:
(16)
Използване по застрахователни посредници:
Застрахователно дружество
Получатели
Кредитен таван в евро
Брой
(%)
Стойност
(%)
COSEC
273
68,42
151 693 571
71,68
Credito y Caución
43
10,78
28 259 171
13,35
CESCE
55
13,78
24 747 850
11,69
COFACE
28
7,02
6 929 700
3,27
Общо
399
100
211 630 292
100
(17)
Разбивка според пазарния дял в евро на транзакциите, свързани с вътрешна търговия и с износ, през октомври 2010 г.
Действително използван кредитен таван (4)
Стойност (EUR)
(%)
Транзакции, свързани с вътрешна търговия
137 175 542
73,20
Транзакции, свързани с износ
50 221 841
26,80
Общо
187 397 383
100
(18)
Разбивка според размера на получателя:
Размер на получателя
Получатели
Кредитен таван в евро
Брой
(%)
Стойност (EUR)
(%)
Големи предприятия
126
31,58
101 135 009
47,79
Средни предприятия
158
39,60
71 507 618
33,79
Микро-/малки предприятия
115
28,82
38 987 665
18,42
Общо
399
100
211 630 292
100
2.5. УСЛОВИЯ ЗА ПРИЛАГАНЕ НА СХЕМАТА
(19)
Схемата покрива търговски рискове (като например неплатежоспособност и забавени неизплатени плащания), свързани с транзакции за износ за периоди под две години с държавите от ОИСР, и рискове по отношение на транзакции, свързани с вътрешна търговия.
(20)
Обществената застраховка действа като инструмент за споделяне на риска (с допълващ характер) с частни застрахователи. Тя се предоставя само в допълнение към покритието, предоставено от частен застраховател.
(21)
Според португалските органи обществената застраховка се предоставя при напълно идентични условия като тези на частната застраховка. Така сумата, която се покрива от обществената застраховка, никога не може да надвишава сумата, покрита от частния застраховател. Приложимата застрахователна премия обаче възлиза на 60 % от премията, прилагана от частния застраховател. Средната ставка, приложима по схемата, е представлявала 0,21 % от оборота, докато пазарната ставка, прилагана от частните застрахователи, е възлизала средно на 0,36 % от оборота през 2009 г. Дори средните пазарни ставки - съответно 0,23 % и 0,24 % през 2007 г. и 2008 г. - са били по-високи от средната приложима ставка по схемата от 2009 г. насам.
(22)
В случай на настъпване на застрахователното събитие всички суми за възстановяване се поделят между държавата и частния застраховател, осигуряващ основното покритие, пропорционално на дела от общото гарантирано покритие, т.е на квотния дял. Процедурата за възстановяване се управлява от частния застраховател.
2.6. ПРОДЪЛЖИТЕЛНОСТ
(23)
Уведомление за схемата е изпратено на 12 януари 2009 г. за срок от 1 януари 2009 г. до 31 декември 2010 г. Комисията не е уведомена за удължаване.
2.7. БЮДЖЕТ
(24)
Според информацията, предоставена на Комисията от страна на португалските органи, максималната гаранция за един получател е 1,5 милиона евро.
(25)
Според информацията, предоставена на Комисията от португалските органи, общият бюджет на схемата за вътрешни и експортни транзакции, е 2 милиарда EUR (5).
3. РЕШЕНИЕ НА КОМИСИЯТА ОТНОСНО ОФИЦИАЛНАТА ПРОЦЕДУРА ПО РАЗСЛЕДВАНЕ
(26)
В решението си от 27 октомври 2010 г. за откриване на официалната процедура по разследване Комисията представи своята предварителна оценка и изрази съмнения по отношение на съвместимостта на схемата с вътрешния пазар. Съмненията, изразени в решението, засягаха:
-
прилагането на схемата по отношение на застраховането на краткосрочни експортни кредити, когато цените по гаранцията са били под равнището, което обикновено се изисква съгласно Съобщението на Комисията относно застраховането на краткосрочни експортни кредити (6) (наричано по-долу „съобщението“). Комисията изрази съмнения, че възнаграждението е било необходимо и пропорционално за постигане на целта, като се има предвид потенциалното нарушаване на конкуренцията, свързано с него,
-
прилагането на схемата по отношение на вътрешните транзакции. Комисията изрази съмнения по отношение на съвместимостта на мярката и отново постави под въпрос цената на предоставената гаранция.
4. МНЕНИЕ НА ПОРТУГАЛИЯ
(27)
В мнението си по отношение на откриването на официалната процедура по разследване португалските органи заявяват, че твърдението на Комисията, че предприятията по схемата се възползват от предимство, което иначе не би съществувало, не съответства на целите, представени във временната рамка. За да докажат неефективността на пазара, португалските органи посочват коефициента на загубата, който е достигнал рекордната стойност от 102 % през 2008 г. въпреки факта, че броят на застрахованите предприятия е намалял с 29,41 % в края на 2009 г. в сравнение с края на 2008 г. и с още 12,53 % до края на септември 2010 г. Стойността на застрахования портфейл е намаляла с 32,84 % в края на 2009 г. в сравнение с края на 2008 г. и с още 22,36 % към септември 2010 г. Португалия твърди още, че други държави-членки също са приели такива схеми.
(28)
По отношение на избирателния характер на предимството Португалия твърди, че схемата не е избирателна, а представлява мярка от общ характер, която не води до вътрешносекторна или междусекторна дискриминация. Освен това Португалия критикува липсата на определение на Комисията за това какво представлява обща мярка. Според Португалия липсата на дискриминация се доказва с i) прилагането на схемата и по отношение на предприятия от други държави-членки, които извършват дейност в Португалия; ii) приемането на заявления за схемата от всички четири застрахователи, осъществяващи дейност в Португалия, като всички те са поне частична собственост на чуждестранни образувания; iii) липсата на промяна в необходимостта от финансиране по време на кризата; iv) основният получател по схемата, който през октомври 2010 г. е бил сегментът с операциите, свързани с националния пазар (73,2 %); v) възможността всички предприятия, извършващи дейност в Португалия, да използват схемата, независимо от това дали естеството на дейността им е свързано с търговия със стоки (отраслите „строителство“, „транспорт“ и „други услуги - с изключение на търговия“ са се възползвали от схемата със суми съответно в размер на 2 155 000 EUR, 471 500 EUR и 4 580 000 EUR), въпреки че по своето естество експортните кредити са свързани основно с транзакции със стоки. Освен това според Португалия моделът с допълващ характер не е източник на дискриминация, тъй като не възпрепятства нито едно предприятие да договори такава политика с частен застраховател. Публичните органи разчитат изцяло на оценката на риска на частните застрахователи. Освен това според португалските органи максималният таван, определен за една застраховка, не ограничава достъпа до нея за големи предприятия, които са се възползвали от схемата (до 47,79 % според стойността на операциите в сравнение с 33,79 % за средни предприятия и 18,42 % за малки предприятия, но само до 31,58 % според броя на получателите в сравнение с 39,60 % за средни предприятия и 28,82 % за малки предприятия). Максималният таван е предназначен да гарантира, че използваните държавни ресурси са пропорционални на преследваните цели и че рискът е диверсифициран по подходящ начин, като същевременно се осигурява достъп до схемата за по-голям брой предприятия. Според португалските органи фактът, че максималната сума по схемата не е била използвана, служи за доказателство за липсата на дискриминация за големите предприятия. И накрая, Португалия изразява съмнение по отношение на връзката между съдебната практика, посочена от Комисията в точка 36 от решението за откриване на официалната процедура по разследване, и дискриминацията. Тя изразява съжаление, че Комисията не е определила критерии, на които дадена мярка трябва да отговаря, за да бъде от общ характер.
(29)
Португалия обоснова по-ниските цени по схемата в сравнение с тези при частното застраховане, твърдейки, че може да се наблюдава неблагоприятен избор, т.к. предприятията са решавали да застраховат по-малко рисковите операции по схемата, като са оставили по-рисковите операции за покритие чрез частно застраховане. Във връзка с това според португалските органи обосновката на Комисията не би могла да бъде уместна за сектора на експортните кредити, където рискът не се увеличава с размера на кредита, както се случва при банковите кредити. Според португалските органи ниският риск се доказва с факта, че към октомври 2010 г. обемът на исканията, натрупани по схемата, се е увеличил само с 0,26 % от общата стойност на договорените застраховки. Освен това според португалските органи цените, прилагани за държавната гаранция, съответстват на пазарните цени преди кризата и следователно не създават предимство за техните получатели.
(30)
Освен това според португалските органи схемата не предизвиква нарушаване на конкуренцията между държавите-членки, тъй като: i) тя обхваща и национални операции; ii) разходите за застраховане се различават в държавите-членки, както проличава от различните цени за застраховане; и iii) този вид услуга не се предлага на пазара.
5. МНЕНИЯ НА ДРУГИ ЗАИНТЕРЕСОВАНИ СТРАНИ
(31)
След публикуването на решението на Комисията за откриване на официалната процедура по разследване в Официален вестник на 9 април 2011 г. Комисията не получи мнения от трети страни.
6. ОЦЕНКА
6.1. КВАЛИФИЦИРАНЕ НА МЯРКАТА КАТО ДЪРЖАВНА ПОМОЩ
(32)
Член 107, параграф 1 от ДФЕС гласи:
Освен когато е предвидено друго в настоящия договор, всяка помощ, предоставена от държава-членка или чрез ресурси на държава-членка, под каквато и да било форма, която нарушава или заплашва да наруши конкуренцията чрез поставяне в по-благоприятно положение на определени предприятия или производството на някои стоки, доколкото засяга търговията между държавите-членки, е несъвместима с вътрешния пазар.
(33)
За да се прилага член 107, параграф 1 от ДФЕС, трябва да е налице мярка за помощ, която може да се припише на държавата и се предоставя чрез държавни ресурси, засяга търговията между държавите-членки и нарушава конкуренцията на вътрешния пазар, като предоставя избирателно предимство на определени предприятия.
Държавни ресурси
(34)
Както се обяснява в решението на Комисията от 27 октомври 2010 г. за откриване на официалната процедура по разследване, застраховката се предлага пряко от държавата и всички загуби, произтичащи от схемата, засягат националния бюджет. Следователно схемата включва държавни ресурси. Наличието на държавни ресурси не се оспорва от Португалия.
Избирателно предимство за застрахователи
(35)
Комисията анализира пазарите за застраховане на краткосрочни експортни кредити в решенията си относно застрахователните схеми за краткосрочни експортни кредити (7). Ставките на премиите на пазара за застраховане на краткосрочни експортни кредити обикновено се фиксират в договори за минимален срок от една година. Поради това всяка промяна в цените на предлаганото покритие започва да действа единствено след известен период. Освен това пазарната практика е да се коригира предлагането на кредитно застраховане чрез увеличаване или намаляване на размерите на предлаганите кредити, а не чрез промяна на ставката, прилагана за покритието. Тази практика се наблюдава също и от началото на финансовата криза, както се доказва с писмата за отказ на покритие, изпратени от Португалия, и писмата за отказ, изпратени по други дела за застрахователни схеми за краткосрочни експортни кредити (8). Като цяло писмата за отказ от застрахователите не предлагат на износителите като алтернатива по-висока цена за покритието на някои купувачи. Сведенията показват, че в резултат на финансовата криза частните застрахователи значително са намалили предлаганото покритие, като често изобщо го оттеглят. Други данни, предоставени от пазарни оператори, потвърждават горепосоченото (9). Следователно конкуренцията между застрахователите се основава главно на количествата, а не на цените. Чрез мярката държавата е реагирала на търсенето, за което липсва покритие от съществуващите частни оператори. Въпреки това на конкурентен пазар без държавна намеса нов оператор би реагирал на търсенето чрез предоставяне на допълнително застрахователно покритие. Следователно въздействието на държавната намеса е било да защити пазарните позиции на частните оператори, които вече извършват дейност на португалския пазар.
(36)
Застраховането на краткосрочни експортни кредити е продукт, при който застрахователят поема търговския и политическия риск от неизпълнение от страна на купувача при търговска транзакция. Банките също предлагат поемането на търговските рискове, свързани с търговски транзакции, чрез документарен кредит и факторинг без право на обратен иск. Застраховането на краткосрочни експортни кредити, предлагано от дружествата за застраховане на експортни кредити, и документарните кредити, предлагани от банките, са взаимно заменяеми по отношение на търсенето на пазара за защита срещу търговски риск при търговски транзакции. При липсата на държавна намеса износителите биха прибегнали поне в някаква степен до документарен кредит (акредитив), предлаган от банките. (10) Поради възможната заменяемост между застраховането на краткосрочни експортни кредити, предлагано от застрахователите, и документарния кредит, предлаган от банките, мярката създава предимство в полза на сектора на застраховането на краткосрочни експортни кредити, тъй като допринася за поддържането на пазарния дял на застрахователите на експортни кредити на пазара за защита срещу търговски и политически рискове, свързани с търговски транзакции. Тъй като банките не отговарят на условията за кандидатстване по схемата, при която публичното застраховане се предлага единствено като допълнение към покритието, предлагано от частни застрахователи, предимството е избирателно.
(37)
С оглед на горепосоченото Комисията достига до заключението, че мярката предоставя избирателно предимство на застрахователите.
Избирателно предимство за износители и предприятия, извършващи вътрешна търговия
(38)
Износителите и предприятията, извършващи вътрешна търговия, които участват в схемата, заплащат премия, която е по-ниска от пазарната премия. Това води до укрепване на позицията на предприятията, които се възползват от схемата, в сравнение с тези, които вероятно ще получат своето покритие единствено от частни застрахователи на пазарна цена. Самото укрепване чрез мерки на дадена схема на позицията на някои участници на пазара в сравнение с техните конкуренти в сходно положение се счита за предимство (11). В настоящия случай укрепването на позицията на тези получатели не би било възможно в същата степен без намесата на държавата.
(39)
Освен това, както потвърждава Португалия, покритието не се предлага на пазара, поне не в същата степен, за рисковете, покривани по схемата. Така предприятията, които се възползват от схемата, получават двойно предимство под формата на достъп до застрахователно покритие, което иначе не би се предлагало: те не само се възползват от по-ниска премия в сравнение с пазарната цена, но се възползват и от съществуването на допълнителното покритие.
(40)
Португалската схема de facto e избирателна.
(41)
Първоначален признак, че схемата е избирателна, е, че предприятията, които се възползват от мярката, са почти изключително предприятия, търгуващи със стоки, докато предприятията, които предоставят услуги, се възползват в много по-малка степен от нея. В контекста на официалната процедура по разследване португалските органи посочват, че няма правни ограничения, възпрепятстващи предприятията, които не извършват търговска дейност, да се възползват от схемата, и че отраслите „строителство“, „транспорт“ и „други услуги - с изключение на търговия“ са се възползвали от схемата. Въпреки това Португалия признава също, че поради своето естество застраховането на експортни кредити засяга основно транзакциите със стоки. Само около 2,4 % от застраховките, предоставени по схемата към октомври 2010 г., са били за предприятия, които предоставят транспорт и други услуги. Като се има предвид, че предприятията, които предоставят услуги, са съставлявали само 8 от общо 361 предприятия, възползвали се от схемата, и около 1,25 % от дела на кредитните тавани, е ясно, че въпросната мярка е подпомогнала основно предприятия, които търгуват със стоки.
(42)
Има други елементи, които показват, че схемата de facto e избирателна.
(43)
Първо, въпреки твърдението на португалските органи, че схемата има общ характер, тъй като получателите се определят по обективни критерии, които не водят до дискриминация по отношение на образувания от други държави-членки, условията, определени съгласно схемата, предоставят известна възможност за избор на получатели. Схемата следва модел с допълващ характер, според който само предприятия, които имат кредитен таван при частен застраховател, отговарят на условията на схемата, докато предприятия, на които частни кредитни застрахователи напълно отказват покритие, не отговарят на условието за допълване. Схемата изцяло предоставя възможността на частните предприятия да преценят изпълнението на изискванията за покритие. При липсата на еднакви и обективни критерии за определяне на риска, свързан с транзакциите, които всеки износител или търговец извършва, схемата предоставя на частните оператори известна степен на свобода при оценката на кредитоспособността на предприятията, които отговарят на условията за кандидатстване за покритие. Съдът е преценил, че за да се счита за неизбирателна, дадена мярка следва да се основава на критерий за прилагане, който е обективен, няма географски или отраслов аспект и съответства на целта на мярката (12). В настоящия случай липсата на обективен критерий за решението за предоставяне на частно покритие води до потенциална дискриминация между получателите, които са в съпоставимо фактическо положение (13).
(44)
Второ, дори ако критериите за достъп до схемата се считат за обективни, според Съда единствено съществуването на обективни критерии не пречи мярката да има избирателен характер, когато действието ѝ облагодетелства някои предприятия за сметка на други. Във връзка с това Съдът посочи, че „[ф]актът, че помощта не е насочена към един или повече конкретни получатели, определени предварително, а че тя е предмет на редица обективни критерии, според които може да бъде предоставена, в рамките на предварително определено общо разпределение на бюджета, на неограничен брой получатели, които не са определени индивидуално предварително, не може да бъде достатъчен, за да се постави под въпрос избирателният характер на мярката и съответно определянето ѝ като държавна помощ по смисъла на член 92 от Договора [член 107, параграф 1 от ДФЕС]. Това обстоятелство може най-много да означава, че въпросната мярка не е индивидуална помощ. Това обаче не е пречка тази публична мярка да се счита за схема за помощ, представляваща избирателна и следователно конкретна мярка, ако поради своите критерии на прилагане тя осигурява предимство на определени предприятия или на производството на някои стоки при изключване на други.“ (14) Следователно според Съда случаите на държавна намеса не следва да се оценяват въз основа на причините за тях или на техните цели, а на тяхното въздействие. (15) В настоящия случаи схемата de facto е избирателна.
(45)
Трето, за да има общ характер, мярката трябва не само да се основава на обективни и хоризонтални критерии, но и да не бъде ограничена нито във времето, нито в областта на своето приложение. Схемата, въпреки че Португалия защитава нейния общ характер, е ограничена както във времето, така и в областта на своето приложение, включително поради самото естество на модела с допълващ характер, както е обяснено по-горе в съображение 43.
(46)
И накрая, критериите по схемата не съответстват на целта и логиката на мярката (16). Дори ако схемата се прилагаше по обективен начин от частните застрахователи, само предприятия, чието покритие е намаляло по време на кризата, биха отговаряли на условията по схемата. Предприятията, за които частните застрахователи са отменили кредитните тавани напълно, се изключват от схемата. Следователно въпреки целта на схемата, а именно да бъде преодоляна предполагаема липса на покритие на частния пазар, тя не обхваща предприятията, които са засегнати най-тежко от намаляването на капацитета за частно застраховане на пазара. Във връзка с това формата на мярката не е подходяща за преодоляване на установената неефективност на пазара.
(47)
Въз основа на горепосочените съображения предимствата, предоставяни на износителите и търговските предприятия, които участват в схемата, имат избирателен характер.
Въздействие върху търговията и нарушаване на конкуренцията
(48)
По отношение на въздействието върху търговията схемата покрива транзакции за износ и вътрешни транзакции за търгуеми стоки.
(49)
Като покрива вътрешни операции, схемата евентуално може да засяга търговията между държавите-членки в степен, която може значително да наруши търговските потоци, например като пренасочва търговските дейности от износ към вътрешни транзакции.
(50)
По отношение на нарушаването на конкуренцията, съгласно практиката на Съда дори само фактът, че конкурентната позиция на дадено предприятие укрепва в сравнение с други конкурентни предприятия, като му се предоставя икономическа полза, която иначе не би получило при нормално протичане на неговата дейност, е признак за евентуално нарушаване на конкуренцията (17).
(51)
Тъй като схемата се прилага по отношение на износа, включително за други държави-членки, мярката очевидно засяга търговските потоци между държавите-членки, тъй като улеснява извършването на експортна дейност от страна на получателите.
(52)
Освен това схемата засяга търговията, доколкото обхваща вътрешни транзакции. Установена съдебна практика е, че когато помощ, предоставена от държава-членка, укрепва позицията на предприятие в сравнение с други конкурентни предприятия при търговия в рамките на Съюза, се счита, че търговията е засегната от тази помощ. Във връзка с това фактът, че икономически отрасъл е бил либерализиран на равнището на Съюза, може да послужи да се определи, че помощта има действително или потенциално въздействие върху конкуренцията и засяга търговията между държавите-членки. Освен това не е необходимо самото предприятие на получателя да участва в търговията в рамките на Съюза. Помощ, предоставена от държава-членка на предприятие, може да допринесе за поддържане или увеличаване на дейността на вътрешния пазар, като вследствие на това предприятия, установени в други държави-членки, имат по-малко възможности за навлизане на пазара на въпросната държава-членка. Освен това укрепването на предприятие, което до момента не е участвало в търговия в рамките на Съюза, може да постави това предприятие в позиция, която му позволява да навлезе на пазара на друга държава-членка (18).
(53)
В настоящия случай мярката облагодетелства предприятия, които извършват дейност в различни сектори, които са отворени за търговия на територията на Европейския съюз. Така дори предимствата, предоставени за вътрешните транзакции на предприятията, извършващи дейност само на португалския пазар, засягат търговията между държавите-членки.
(54)
Освен това предназначението на мярката е да подпомага търговската дейност на предприятията, установени в Португалия, а не на предприятията, установени в други държави-членки. Следователно мярката може да наруши конкуренцията на вътрешния пазар.
Заключение
(55)
Следователно настоящият проект представлява държавна помощ по смисъла на член 107, параграф 1 от ДФЕС. Помощта може да се счита за съвместима с общия пазар, ако изпълнява условията на някое от изключенията, предвидени в Договора.
6.2. СЪВМЕСТИМОСТ НА ПОМОЩТА ЗА ЗАСТРАХОВАТЕЛИ
(56)
В съобщението си Комисията определи условията, при които помощ за застрахователи под формата на подкрепени от държавата схеми за краткосрочни експортни кредити, се счита за съвместима. В условията на финансовата криза временната рамка определя условията за прилагане на съобщението.
(57)
В точка 2.5 от измененото съобщение (19)„продаваеми рискове“ се определят като търговските и политическите рискове във връзка с публични и непублични длъжници, установени в държавите, изброени в приложението (20) към съобщението. Обикновено се забраняват финансови предимства в полза на застрахователи на експортни кредити, които сключват или покриват транзакция, квалифицирана като продаваем риск.
(58)
В точка 3.1 от съобщението се посочва, че факторите, които могат да нарушат конкуренцията между частни или публично подкрепяни застрахователи на експортни кредити, които застраховат продаваеми рискове, са de jure и de facto държавните гаранции за вземане на заеми и за загуби. Тези гаранции позволяват на застрахователите да вземат заеми при ставки, по-ниски от нормалните пазарни ставки, или изобщо им осигуряват възможност да вземат заеми. Освен това те премахват необходимостта застрахователите да се презастраховат на частния пазар.
(59)
Що се отнася до държави, които не са изброени в приложението към съобщението, тези рискове са „непродаваеми“ по смисъла на съобщението и публичната подкрепа за тяхното застраховане не е обхваната от съобщението.
(60)
В точка 4.2 от съобщението се предвижда, че „продаваемите рискове“ не могат да бъдат покривани чрез застраховане на експортни кредити с помощ от държавите-членки. В точка 4.4 от съобщението обаче се посочва, че при определени условия тези рискове могат временно да бъдат покривани от публични или публично подкрепяни застрахователи на експортни кредити. По-специално тя гласи, че рисковете, поети по отношение на длъжници, установени в държавите, изброени в приложението към съобщението, се считат за временно непродаваеми само ако може да бъде доказано, че на частния застрахователен пазар липсва покритие за рисковете, които по принцип се считат за продаваеми. Държавите-членки, които искат да задействат тази клауза за дерогация, трябва да представят пазарен доклад и да осигурят доказателства от двама големи международно признати застрахователи на експортни кредити, както и от национален кредитен застраховател, за липсата на покритие за рисковете на частния застрахователен пазар. Освен това публично подкрепяните застрахователи на експортни кредити трябва, доколкото е възможно, да съгласуват ставките на своите премии за такива „непродаваеми рискове“ със ставките, прилагани другаде от частните застрахователи на експортни кредити за въпросния вид риск, и да осигурят описание на условията, които публичният застраховател на експортни кредити възнамерява да прилага по отношение на такива рискове.
(61)
За да се ускори процедурата във временната рамка беше опростено, до 31 декември 2010 г., доказателството, което държавите-членки трябва да представят, за да докажат липсата на покритие. За тази цел държавите-членки трябваше да представят доказателства, осигурени от един голям международно признат частен застраховател на експортни кредити и от един национален кредитен застраховател, или от поне от четири утвърдени износители на местния пазар. Временната рамка беше удължена до 31 декември 2011 г. (21)
Липса на покритие
(62)
Португалия представи няколко писма от износители, които показват, че им е отказано покритие за редица транзакции. Въпреки това Комисията не намери достатъчно доказателства за липсата на покритие в писмата, предоставени от португалските органи. Посочените в писмата причини за отказ са или поверителни, или се посочва ясно, че отказът се дължи на недостатъчната ликвидност и финансовото състояние на клиента, което е нормална бизнес практика при добре функциониращ застрахователен пазар. Португалия представи данни в отговора си във връзка с решението на Комисията от 27 октомври 2010 г. за откриване на официалната процедура по разследване, които показват намаляване на броя на дружествата, които сключват застраховки (към края на 2009 г. има намаление от 29,41 % в сравнение с предходната година и още 12,53 % до септември 2010 г.), както и намаление на стойността на застрахования портфейл (намаление от 32,84 % към края на 2009 г. в сравнение с предходната година и още 22,36 % до септември 2010 г.). Въпреки това от двете писма от частни застрахователи, предоставени от Португалия, в които се отбелязва липсата на покритие на частния пазар, в едно от тях (от CESCE от 22 ноември 2010 г.) се посочва, че нуждите от финансиране на предприятията също са намалели поради намаляването на търсенето на пазарите. Поради това предполагаемото намаление на застрахованите обеми не е достатъчно доказателство за липсата на покритие на пазара.
(63)
Освен това, ако на частния пазар действително има липса на покритие и впоследствие такова започне да се предлага, когато държавата предостави частично покритие, това може да бъде признак, че застрахователите са получили държавна помощ. Тъй като пазарът се приспособява основно според количеството, а не според цените, както се обяснява в съображение 35, наличието на кредитиране, получено чрез държавната помощ, позволява на операторите, които вече присъстват на пазара, да поддържат своята позиция.
Съгласуване на ставките на премиите със ставките, прилагани от частните кредитни застрахователи
(64)
Ставките, прилагани съгласно схемата, представляват 60 % от ставките, прилагани от частен застраховател, за осигуряване на покритие за един и същ клиент. Освен това, обратно на твърденията на Португалия, рискът, който се прехвърля на държавата във връзка със схемата, може да се счита за по-висок от риска, който се покрива самостоятелно от частния застраховател. Следва да се припомни, че рискът от неизпълнение се увеличава с увеличаването на застрахованата сума. Така с по-голяма стойност на застрахователното покритие износителят ще приеме да сключи повече търговски транзакции с даден купувач. Общата стойност на транзакциите може да надвиши капацитета на купувача за изплащане.
(65)
Португалските органи считат, че рискът от допълнителни транзакции е по-нисък, като приемат, че износител, който е получил ограничено покритие, първо ще застрахова най-рисковите купувачи; а с увеличаване на покритието износителят постепенно ще застрахова купувачите, които са по-малко рискови. При този аргумент обаче се пропуска фактът, че кредитните тавани се предоставят за отделните купувачи и следователно износителят няма избор да използва целия предоставен таван изключително за купувачите с най-ниска кредитоспособност.
(66)
Освен това твърдението на португалските органи, че допълнителните застраховани транзакции са с по-нисък риск в сравнение с транзакциите, застраховани от частния застраховател, води до заключението, че частните застрахователи приемат по-висок риск за определено равнище на премията, като същевременно отказват да покриват транзакции с по-нисък риск за същото равнище на премията. Ако този аргумент беше верен, един рационален частен застраховател би застраховал повече транзакции, което ще увеличи неговия приход от премии от тях при същевременно намаляване на риска. С други думи според аргумента на португалските органи частните застрахователи биха действали нерационално, като биха се съгласили да застраховат по-рискова част от портфейла вместо по-малко рисковата част. Поради това аргументът не може да бъде приет.
(67)
В резултат на увеличения риск, покрит чрез мярката, държавата поема риска от по-голяма очаквана крайна загуба в сравнение с частния застраховател, когато предоставя и определя цената на първоначалното покритие самостоятелно. Поради това при схема с допълващ характер, при което решението за разширяване на покритието се взема едва след като е определена премията за първоначалния таван за застраховането на кредити, цената на допълнителната част трябва да отразява по-високия риск от евентуално прекомерно покритие. Аргументът на португалските органи, според които предприятията биха направили неблагоприятен избор, който би гарантирал, че по-рисковите операции ще бъдат покрити от частни застрахователи, не е подкрепен от конкретни данни, нито от познатата пазарна практика. Най-разпространената форма на частно застраховане на краткосрочни кредити (полиза за целия оборот) изисква целият портфейл на кредитираните продажби да се покрива от полицата. Така застрахованото дружество няма възможност да застрахова своите рискове избирателно. Комисията счита, че цената на допълнителната застраховка следва да бъде съобразена с по-високото равнище на поетия риск. Затова цената е следвало да бъде по-висока от цената, прилагана от страна на частните застрахователи за основното покритие.
(68)
В настоящия случай ставките, прилагани по схемата, са по-ниски от текущите ставки на пазара за застраховане на експортни кредити, което се потвърждава от Португалия в отговора ѝ по повод на решението на Комисията от 27 октомври 2010 г. за откриване на официалната процедура по разследване. Тази цена е по-ниска и от пазарните ставки през 2007 и 2008 г. Поради тази причина аргументът, представен от португалските органи, според който определените цени съответстват на пазарните ставки преди кризата, също не се потвърждава. Освен това цената следва да бъде съобразена и с равнището на поетия риск. Следователно цената всъщност следва да бъде по-висока от пазарната цена.
(69)
С оглед на горепосоченото схемата, прилагана по отношение на застрахователи, е несъвместима със съобщението и временната рамка.
6.3. СЪВМЕСТИМОСТ НА ПОМОЩТА ЗА ИЗНОСИТЕЛИ И ПРЕДПРИЯТИЯ, ИЗВЪРШВАЩИ ВЪТРЕШНА ТЪРГОВИЯ
6.3.1. Съвместимост на мярката, предназначена за застраховане на краткосрочни експортни кредити
(70)
Член 107, параграф 3, буква в), приложима при нормални пазарни условия, и член 107, параграф 3, буква б) от ДФЕС, приложима в периоди на сериозни затруднения в икономиката, позволяват помощта да се разглежда като съвместима с вътрешния пазар при определени условия.
(71)
Комисията припомня, че според съдебната практика член 107, параграф 3, буква б) от ДФЕС трябва да се прилага строго и да служи за преодоляване на затруднения в цялата икономика на държава-членка (22).
(72)
В съответствие с принципите, определени във временната рамка (параграф 5.1), удължена до 31 декември 2012 г., за да се счита за съвместима, мярката за помощ трябва да отговаря на следните критерии:
а.
Уместност
Помощта трябва да бъде насочена по подходящ начин, за да може ефективно да постига целта за преодоляване на сериозни затруднения в икономиката. Това няма да е така, ако мярката не е подходяща за преодоляване на затрудненията.
б.
Необходимост
Мярката за помощ трябва по своя размер и форма да бъде необходима за постигане на целта. Следователно тя трябва да бъде в минималния размер, необходим за постигане на целта, и да бъде в най-подходящата форма за преодоляване на затрудненията. С други думи, ако помощ в по-малък размер или мярка във форма, пораждаща по-слабо нарушение, са достатъчни за преодоляване на сериозни затруднения в цялата икономика, въпросната мярка не би била необходима. Този анализ се потвърждава от утвърдената практика на Съда (23).
в.
Пропорционалност
Положителното въздействие на мярката трябва да бъде балансирано правилно по отношение на нарушаването на конкуренцията, така че нарушенията да бъдат ограничени до необходимия минимум за постигане на целите на мерките. С член 107, параграф 1 от ДФЕС се забраняват всички избирателни публични мерки, които могат да нарушат търговията между държавите-членки. При всяка дерогация съгласно член 107, параграф 3, буква б) от ДФЕС, с която се разрешава държавна помощ, трябва да се гарантира, че помощта е ограничена до необходимото за постигане на нейната определена цел.
Уместност
(73)
Както е обяснено в съображение 46, моделът на схемата изключва предприятия, които са засегнати най-сериозно от кризата, и поради това тя не е подходяща за преодоляване на предполагаема неефективност на пазара поради липса на частно покритие.
Необходимост и пропорционалност: съгласуване на ставките на премиите със ставките, прилагани от частните кредитни застрахователи
(74)
Както се посочва по-горе в съображение 62, въпреки че информацията, предоставена от Португалия, показва затруднения на частния пазар за застраховане на кредити, тя не доказва липса на покритие. Следователно не може да бъде установена необходимост от държавна намеса.
(75)
Както се обяснява в съображения 21 и 64, ставките, прилагани по схемата, представляват 60 % от ставките, прилагани от частни застрахователи, за осигуряване на покритие за един и същ клиент.
(76)
Както се обяснява по-горе в съображения 65-67, при схема с допълващ характер, когато решението за разширяване на покритието се взема едва след като е определена премията за първоначалния таван на застраховка на кредит, цената на допълнителната част трябва да отразява по-висок риск от евентуалното прекомерно покритие.
(77)
Целта да се осигури предполагаемото липсващо застрахователно покритие може да бъде постигната и чрез схема, чиито цени са определени така, че да отразяват основния риск, поет от държавата. Следователно цените по схемата, основаващи се на премия, която е по-ниска от премията, която би била прилагана на пазара за подобни рискове, не са пропорционални на целта на схемата.
(78)
С оглед на горепосоченото частта от схемата, отнасяща се за застраховането на експортни кредити, не може да се счита за съвместима помощ за износители съгласно член 107, параграф 3, буква б) от ДФЕС и временната рамка.
(79)
Що се отнася до член 107, параграф 3, буква в), всички аргументи във връзка с уместността, необходимостта и пропорционалността, имат еднакво отношение към анализа за съвместимост съгласно член 107, параграф 3, буква б). Следователно помощта за застрахователи на експортни кредити по схемата засяга условията на търговия в степен, която противоречи на общия интерес.
6.3.2. Съвместимост на схемата по отношение на застраховането на транзакции, свързани с вътрешна търговия
(80)
По отношение на прилагането на схемата за вътрешни транзакции, застраховането на вътрешна търговия под пазарната цена може да отклони търговските транзакции от износ в полза на вътрешни транзакции и да окаже сериозно въздействие върху вноса. Поради това при нормални пазарни условия подкрепата от държавата в полза на вътрешнотърговски операции е строго забранена. С букви в) и б) от член 107, параграф 3 от ДФЕС обаче се позволява помощта да се счита за съвместима с вътрешния пазар при определени условия. Във връзка с това в съобщението и във временната рамка се определят критерии за съвместимостта на мерките за помощ за застраховане на краткосрочни експортни кредити. Тези текстове обаче не включват транзакции, свързани с вътрешна търговия.
(81)
Въпреки това Португалия изпрати уведомление за схемата в контекста на настоящата финансова криза съгласно временната рамка. Поради това трябва да се установи дали, с оглед на всеобхватните последствия от настоящата икономическа криза, схемата може да се счита за пряко съвместима съгласно член 107, параграф 3, буква б) от ДФЕС. Ако това не е така, трябва да се анализира дали мярката може да се счита за съвместима съгласно член 107, параграф 3, буква в).
(82)
По отношение на съвместимостта съгласно член 107, параграф 3, буква б) от ДФЕС посочената разпоредба позволява на Комисията да обяви помощ за съвместима с вътрешния пазар, ако целта ѝ е „преодоляването на сериозни затруднения в икономиката на държава-членка“.
(83)
Комисията отбелязва отново, че член 107, параграф 3, буква б) от ДФЕС трябва да се прилага строго и да служи за преодоляване на затруднения, които засягат цялата икономика на държава-членка (24). Тя припомня също, както е посочено в съображение 73 по-горе, че мярката трябва да отговаря на принципите за уместност, необходимост и пропорционалност.
(84)
Мярката беше приведена в действие в условията на настоящата финансова криза и е ограничена по време.
(85)
Комисията получи писма от износители и частни застрахователи, в които се посочва намаление на застрахователното покритие за вътрешни транзакции. Португалските органи твърдят, че коефициентът на загубата се е увеличил на 102 %. От тази забележка обаче не може да се направи заключение, тъй като увеличението следва постоянна тенденция от 2004 г., както е посочено в коментарите, предоставени от португалските органи. Постоянното увеличаване на коефициента на загубата още преди настъпването на финансовата криза е възможно да не бъде признак за неефективност на пазара при финансирането на вътрешната търговия, а по-скоро за структурен проблем. Поради това Комисията не намери доказателства, че схемата е подходяща за преодоляване на сериозни затруднения в икономиката, и счита, че схемата не може да бъде обявена за съвместима с временната рамка или член 107, параграф 3, буква б).
(86)
По отношение на съвместимостта на мярката съгласно съобщението и член 107, параграф 3, буква в), целта на схемата е да се преодолее липсата на покритие на застрахователния пазар. Поради своя допълващ характер обаче схемата, която позволява известна степен на свобода на частните застрахователи при избора на получател, съществува вероятност тя да остави без покритие предприятия, които са в съпоставимо фактическо положение с предприятията, ползващи покритие, но засегнати от кризата в по-голяма степен. За тези изключени предприятия застрахователното покритие би било оттеглено напълно, а не само частично отменено. Освен това мярката не само осигурява допълнително покритие на получателите, но и предоставя предимство по отношение на цената, като се има предвид, че ставките на премиите са под пазарните ставки. Както вече беше отбелязано, ставките, прилагани по схемата, представляват 60 % от ставките, прилагани от частен застраховател за осигуряване на покритие за един и същ клиент, а фактът, че таванът на покритието е увеличен двойно в сравнение с първоначалния таван, предполага по-голям риск, който не е отразен в премията. Равнището на цените по схемата не е обосновано от гледна точка на необходимостта да се преодолее липсата на застрахователно покритие. Схемата не е пропорционална за постигането на нейната определена цел предвид потенциалното нарушаване на конкуренцията.
(87)
Поради това Комисията заключава, че държавната помощ, предоставена за застраховане на вътрешнотърговскте транзакции, не изпълнява условията на букви б) или в) от член 107, параграф 3 от ДФЕС и е несъвместима с вътрешния пазар.
7. ЗАКЛЮЧЕНИЕ
(88)
С оглед на горепосоченото Комисията заключава, че схемата предоставя държавна помощ по смисъла на член 107, параграф 1 от ДФЕС, която не може да бъде обявена за съвместима с вътрешния пазар.
8. ВЪЗСТАНОВЯВАНЕ
(89)
Съгласно член 14, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 659/1999 на Съвета (25), когато са взети отрицателни решения в случаи с неправомерна помощ, Комисията решава съответната държава-членка да вземе всички необходими мерки за възстановяване на помощта от получателите. Възстановява се само помощ, която е несъвместима с вътрешния пазар.
(90)
Целта на възстановяването е връщане към положението, съществувало преди предоставянето на помощта. Тя се постига, след като несъвместимата помощ бъде изплатена от получателите, които по този начин се отказват от предимството, което са имали спрямо своите конкуренти. Сумата, която подлежи на възстановяване, следва да бъде такава, че да се премахне икономическото предимство, предоставено на получателите.
(91)
За да се определи точната количествена стойност на помощта, тъй като не е налична подходяща пазарна цена за възнаграждението за покритието от държавата, е необходимо да се определи подходящ показател. Както се посочва в първото тире на точка 4.2 от известието на Комисията относно гаранциите (26)„еквивалентът на помощта в брой“ за гаранция по заем през дадена година може да се изчисли по същия начин като еквивалента за помощта за заем при облекчени условия. Следователно размерът на помощта може да се изчисли като разлика между теоретичната пазарна ставка и получената благодарение на държавната гаранция ставка, след като се приспаднат всички изплатени премии.
(92)
По отношение на помощта за застрахователи предимството се изразява под формата на запазване на пазарния дял на застрахователите. При липса на помощ покритието би могло да се осигури от друг участник на пазара. По-специално, както е обяснено в съображение 35, конкуренцията на пазара се основава главно на количествата, а не на цените. Освен това пазарната практика е да се определи средна цена за целия портфейл, който след това следва да се застрахова при същия застраховател (27) с цел да се избегне подбиране на определени клиенти (cherry picking) от страна на застрахованото предприятие. Подбирането на определени клиенти може да възникне, ако застрахованото предприятие заплати средна цена само за клиенти с висок риск и не застрахова клиентите с по-нисък риск или застрахова клиенти с по-нисък риск при друг застраховател. Следователно, ако друг участник на пазара беше предоставил покритие на износителите за целия изискан кредитен таван дори на по-висока цена, износителите вероятно щяха да пренасочат съвкупността от своите застрахователи полици към алтернативния доставчик на покритие. Предимството в парично отношение е маржът на печалбата, реализирана по застрахования обем от всеки частен застраховател, като се приспаднат разходите, свързани с този обем. Тези елементи, преобразувани в печалбите, реализирани от частните застрахователи, участващи в схемата през периода, в който държавата е предоставяла допълнителното покритие, биха били отчетени от друг участник на пазара при липса на схема. Следователно помощта в полза на застрахователите се определя количествено като печалбите, реализирани от застрахователите, участващи в схемата през периода на нейното действие, в резултат на тяхното покритие на индивидуални износители и вътрешнотърговски предприятия, включени в схемата. Предимството за клиентите, които са се включили в схемата, следва да се изчисли на равнището на всеки индивидуален застраховател, участващ в схемата, и в случай че печалбата надвишава стойността de minimis, тя следва да бъде възстановена.
(93)
По отношение на износителите получателите следва да са заплатили възнаграждение за покритието от държавата при пазарни условия. Следователно стойността на помощта следва да се изчисли като разлика между действителната пазарна ставка, коригирана според промяната в равнището на риска. Комисията разработи метод за изчисляване на сумата за възстановяване (обяснен в приложението към настоящото решение), основаващ се на разумни допускания и на обичайната пазарна практика. При този метод теоретичната пазарна цена за покритието, предоставено от държавата, се равнява на 110 % от цената (под формата на ставка на премията), определена от частния застраховател за всеки индивидуален износител. Тъй като цената, която се заплаща по схемата, е 60 % от премиите, прилагани от частния застраховател, сумата, която следва да се възстанови при всяка транзакция, се равнява на сумата, прилагана от държавата съгласно схемата, умножена по 5/6.
(94)
Сумата, посочена в съображение 93, представлява сумата, която трябва да се възстанови, плюс лихвата по възстановяването, която се натрупва реално върху тази сума от датата, на която помощта е предоставена на получателите (дата на индивидуалните гаранции) до нейното действително възстановяване. Лихвата по възстановяването се изчислява с натрупване съгласно глава V на Регламент (ЕО) № 794/2004 на Комисията (28), изменен с Регламент (ЕО) № 271/2008 (29).
(95)
Настоящото решение се прилага незабавно, по-специално по отношение на възстановяването на всички индивидуални помощи, предоставени по схемата, с изключение на помощите, които отговарят на условията, посочени в регламентите, приети в съответствие с членове 1 и 2 от Регламент (ЕО) № 994/98 на Съвета (30), или чрез друга одобрена схема за помощ, до максималния интензитет на помощта или границите de minimis, приложими за този вид помощ.
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
Държавната помощ, която се съдържа в застрахователната схема за краткосрочни експортни кредити в изпълнение на Наредба-закон № 175/2008 от 26 август 2008 г. за създаване на Finova и Наредба-закон № 211/1998 г. за установяване на правилата, приложими за организациите за взаимно гарантиране, от 16 юли 1998 г. (изменени с Наредба-закон № 19/2001 от 30 януари 2001 г. и Наредба-закон № 309-A/2007 от 7 септември 2007 г.), предоставена неправомерно от Португалия в нарушение на член 108, параграф 3 от Договора за функционирането на Европейския съюз, е несъвместима с вътрешния пазар.
Член 2
Индивидуалната помощ, предоставена по схемата, посочена в член 1, която към момента на предоставянето отговаря на условията, посочени в регламент, приет в съответствие с член 1 от Регламент (ЕО) № 994/98, или в друга одобрена схема за помощ, е съвместима с вътрешния пазар, до максималния интензитет на помощта или границите de minimis, приложими за този вид помощ.
Член 3
1. Португалия възстановява от получателите несъвместимата помощ, посочена в член 1.
2. Върху сумите, които следва да бъдат възстановени, се начисляват лихви от датата на тяхното предоставяне на получателя до тяхното действително възстановяване.
3. Лихвата се изчислява с натрупване в съответствие с глава V на Регламент (ЕО) № 794/2004, изменен с Регламент (ЕО) № 271/2008.
4. Португалия преустановява незабавно схемата, посочена в член 1, и анулира всички неизвършени плащания на помощ по схемата, посочена в член 1, от датата на уведомлението за настоящото решение.
Член 4
1. Възстановяването на помощта, предоставена по схемата, посочена в член 1, се извършва незабавно и ефективно.
2. Португалия гарантира, че настоящото решение се прилага в срок от четири месеца от датата на уведомлението за настоящото решение.
Член 5
1. В срок от два месеца след уведомлението за настоящото решение Португалия изпраща на Комисията следната информация:
а)
списък на получателите, които са получили помощ по схемата, посочена в член 1, и общата стойност на помощта, получена от всеки от тях;
б)
общата сума (главница и лихва по възстановяването), подлежаща на възстановяване от всеки получател;
в)
подробно описание на вече предприетите и планираните мерките за изпълнение на настоящото решение;
г)
документи, доказващи, че на получателите е наредено да възстановят помощта.
2. Португалия информира Комисията за напредъка по националните мерки, предприети за изпълнение на настоящото решение, до пълното възстановяване на помощта, посочена в член 1. При поискване от страна на Комисията Португалия предоставя незабавно информация за вече предприетите и планираните мерки за изпълнение на настоящото решение. Тя предоставя също подробна информация относно сумите на помощта и лихвите, които вече са възстановени от получателите.
Член 6
Адресат на настоящото решение е Република Португалия.
Съставено в Брюксел на 23 ноември 2011 година.
KOMISIJOS SPRENDIMAS
2011 m. lapkričio 23 d.
dėl valstybės pagalbos C 28/10, kurią Portugalija suteikė trumpalaikio eksporto kredito draudimo schemai
(pranešta dokumentu C(2011) 7756)
(Tekstas autentiškas tik portugalų kalba)
(Tekstas svarbus EEE)
(2014/532/ES)
EUROPOS KOMISIJA,
atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 108 straipsnio 2 dalies pirmąją pastraipą,
atsižvelgdama į Europos ekonominės erdvės susitarimą, ypač į jo 62 straipsnio 1 dalies a punktą,
paraginusi suinteresuotąsias šalis pateikti savo pastabas pagal minėtas nuostatas (1),
kadangi:
(1)
Šis sprendimas priimamas dėl valstybės pagalbos, kurią Portugalija suteikė trumpalaikio eksporto kredito draudimo schemai (toliau - schema).
1. PROCEDŪRINIAI ASPEKTAI
(2)
2009 m. sausio 12 d. Portugalija pranešė apie trumpalaikio eksporto kredito draudimo schemą pagal Komisijos komunikato „Bendrijos laikinoji valstybės pagalbos priemonių sistema siekiant padidinti galimybes gauti finansavimą dabartinės finansų ir ekonomikos krizės sąlygomis“ (2) (toliau - laikinoji sistema) 5.1 skirsnį.
(3)
Nors apie schemą iš pradžių buvo pranešta kaip apie trumpalaikį eksporto kredito draudimą, skirtą eksportui į OECD šalis, ji taip pat taikoma vidaus prekybos sandoriams.
(4)
Kadangi Portugalijos valdžios institucijos patvirtino, kad schema buvo įgyvendinama nuo 2009 m. sausio mėn., Komisija 2010 m. balandžio 19 d. raštu pranešė Portugalijai, kad schema perkelta į pagalbos, apie kurią nepranešta, registrą.
(5)
2010 m. spalio 27 d. raštu Komisija pranešė Portugalijai apie tyrimą, pradėtą dėl šios schemos pagal Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo (SESV) 108 straipsnio 2 dalį.
(6)
2010 m. lapkričio 29 d. raštu Portugalijos valdžios institucijos nusiuntė savo pastabas dėl Komisijos 2010 m. spalio 27 d. rašto. Jos pridėjo du kredito draudikų (CESCE ir COSEC) raštus, kurių datos atitinkamai yra 2010 m. lapkričio 22 d. ir 2010 m. lapkričio 23 d.
(7)
Komisijos sprendimas pradėti procedūrą buvo paskelbtas 2011 m. balandžio 9 d.Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje (3). Komisija pakvietė suinteresuotąsias šalis pateikti savo pastabas dėl šios schemos. Pastabų nebuvo.
2. PRIEMONĖS APRAŠYMAS
2.1. TIKSLAS
(8)
Portugalijos valdžios institucijos tvirtino, kad dėl dabartinės finansų krizės padidėjo komercinės veiklos rizika. Dėl to kredito draudikų požiūris buvo vis konservatyvesnis ir atitinkamai mažėjo komercinės veiklos rizikai taikomos draudimo apsaugos dydis.
(9)
Schemos tikslas yra pašalinti rinkos nepakankamumą, atsiradusį dėl negalėjimo gauti kredito draudimo, ir padėti atkurti pasitikėjimą kredito draudimo rinka.
(10)
Šių tikslų siekiama teikiant kredito draudimą eksportuotojams ir bendrovėms, kurios laikinai negali privačioje rinkoje eksporto draudimu drausti savo sandorių su pirkėjais OECD šalyse ar vidaus prekybos sandorių.
(11)
Pasak Portugalijos valdžios institucijų, nuo 2008 m. labai sumažėjo draudimo sektorius, todėl atitinkamai sumažėjo galimybių apsidrausti. 2010 m. rugsėjo 30 d. duomenimis, bendra draudimo portfelio vertė nuo 2009 m. gruodžio 31 d. iki 2009 m. gruodžio 31 d. sumažėjo 32,84 %, o nuo 2009 m. gruodžio 31 d. iki 2010 m. rugsėjo 30 d. - dar 22,4 %. Bendra draudimo portfelio vertė sumažėjo nuo 30,6 mlrd. EUR 2008 m. pabaigoje iki 15,9 mlrd. EUR 2010 m. Apsidraudusių įmonių sumažėjo nuo 3 709 2008 m. pabaigoje iki 2 290 2010 m. rugsėjo mėn. Be to, pateikti draudikų raštai siekiant pagrįsti būtinybę taikyti schemą iki 2010 m. pabaigos, nors tuose raštuose buvo tvirtinama, kad didžiausios draudimo sumos pagal taikomą schemą nebuvo įmanoma pasiekti. Tuose raštuose paaiškintas sistemos būtinumas, remiantis dėl bendros ekonominės padėties atsigavimo po krizės laikotarpiu padidėjusia eksporto kredito draudimo rizika, kai tam tikruose sektoriuose padidėjo privačių draudikų teikiamų draudimo paslaugų kainos ir sumažėjo jų mastas.
2.2. TEISINIS PAGRINDAS
(12)
Schemos nacionalinis teisinis pagrindas yra 2008 m. rugpjūčio 26 d. įstatyminis potvarkis Nr. 175/2008 dėl FINOVA įsteigimo ir 1998 m. liepos 16 d. įstatyminis potvarkis Nr. 211/1998, kuriame nustatytos savitarpio garantijų draugijoms taikomos taisyklės (su pakeitimais, padarytais 2001 m. sausio 30 d. įstatyminiu potvarkiu Nr. 19/2001 ir 2007 m. rugsėjo 7 d. įstatyminiu potvarkiu Nr. 309-A/2007).
2.3. ĮGYVENDINANČIOJI INSTITUCIJA
(13)
Schemą įgyvendina Portugalijos rinkoje veikiantys privatūs kredito draudikai: COSEC, CESCE, COFACE ir Credito y Caución.
2.4. PAGALBOS GAVĖJAI
(14)
Remiantis Portugalijos valdžios institucijų 2010 m. lapkričio 26 d. suteikta informacija, taikoma schema iki 2010 m. spalio mėn. pasinaudojo 399 pagalbos gavėjai.
(15)
Tolesnėse lentelėse išskaidyti suteikto kredito draudimo limitai 2010 m. spalio mėn.
(16)
Naudojimasis pagalba per draudimo tarpininkus
Draudimo bendrovė
Pagalbos gavėjai
Kredito draudimo limitas (EUR)
Skaičius
(%)
Vertė
(%)
COSEC
273
68,42
151 693 571
71,68
Credito y Caución
43
10,78
28 259 171
13,35
CESCE
55
13,78
24 747 850
11,69
COFACE
28
7,02
6 929 700
3,27
Iš viso
399
100
211 630 292
100
(17)
Išskaidymas pagal rinkos dydį į vidaus prekybos ir eksporto sandorius 2010 m. spalio mėn. (EUR)
Kredito draudimo limitas, kuriuo veiksmingai pasinaudota (4)
Vertė (EUR)
(%)
Vidaus prekybos sandoriai
137 175 542
73,20
Eksporto sandoriai
50 221 841
26,80
Iš viso
187 397 383
100
(18)
Išskaidymas pagal pagalbos gavėjų įmonių dydį:
Pagalbos gavėjo įmonės dydis
Pagalbos gavėjai
Kredito draudimo limitas (EUR)
Skaičius
(%)
Vertė (EUR)
(%)
Didelės įmonės
126
31,58
101 135 009
47,79
Vidutinės įmonės
158
39,60
71 507 618
33,79
Labai mažos ir mažosios įmonės
115
28,82
38 987 665
18,42
Iš viso
399
100
211 630 292
100
2.5. SCHEMOS TAIKYMO NUOSTATOS IR SĄLYGOS
(19)
Schema dengia trumpiau kaip dvejiems metams sudarytų prekybos su OECD šalimis eksporto sandorių riziką (pavyzdžiui, nemokumą ir mokėjimo įsipareigojimų nevykdymą) ir su vidaus prekybos sandoriais susijusią riziką.
(20)
Valstybinis draudimas veikia kaip rizikos pasidalijimo su privačiais draudikais (papildomo draudimo) schema. Ji suteikiama tik kaip papildomas draudimas kartu su privataus draudiko teikiamu draudimu.
(21)
Pasak Portugalijos valdžios institucijų, valstybinis draudimas teikiamas tokiomis pačiomis sąlygomis kaip privatus draudimas. Todėl valstybinio draudimo dengiama suma negali viršyti privataus draudiko dengiamos sumos, tačiau taikoma draudimo įmoka sudaro 60 % privataus draudiko nustatytos įmokos. Vidutinis tarifas pagal šią schemą 2009 m. sudarė 0,21 % apyvartos, o privačių draudikų taikomas rinkos tarifas - vidutiniškai 0,36 % apyvartos. NET ir vidutiniai rinkos tarifai - 0,23 % ir 0,24 % atitinkamai 2007 ir 2008 m. - buvo didesni nei vidutinis tarifas pagal taikomą schemą 2009 m. ir vėliau.
(22)
Įvykus draudžiamajam įvykiui, bet kokias mokėtinas sumas pasidalija valstybė ir privatus draudikas, suteikęs bazinį draudimą, proporcingai bendro garantuoto draudimo daliai, t. y. kvotinei proporcinei daliai. Mokėjimo išieškojimo procedūrą administruoja privatus draudikas.
2.6. TRUKMĖ
(23)
2009 m. sausio 12 d. buvo pranešta apie šią schemą, kuri turėjo būti taikoma nuo 2009 m. sausio 1 d. iki 2010 m. gruodžio 31 d. Apie jos taikymo pratęsimą Komisijai nepranešta.
2.7. BIUDŽETAS
(24)
Remiantis Portugalijos valdžios institucijų Komisijai suteikta informacija, didžiausia garantijos suma vienam pagalbos gavėjui yra 1,5 mln. EUR.
(25)
Remiantis Portugalijos valdžios institucijų Komisijai suteikta informacija, schemai (tiek vidaus prekybos, tiek eksporto sandoriams) skirtas bendras 2 mlrd. EUR biudžetas (5).
3. KOMISIJOS SPRENDIMAS DĖL OFICIALIOS TYRIMO PROCEDŪROS
(26)
2010 m. spalio 27 d. sprendime, kuriuo pradėta oficiali tyrimo procedūra, Komisija išdėstė savo preliminarų vertinimą ir abejones dėl to, ar aptariama schema yra suderinama su vidaus rinka. Komisija savo sprendime išreiškė abejones dėl:
-
schemos taikymo trumpalaikiam eksporto kredito draudimui, kurio garantijos kaina buvo mažesnė už kainą, kuri paprastai nustatoma pagal Komisijos komunikatą dėl trumpalaikio eksporto kredito draudimo (6) (toliau - komunikatas). Komisija abejojo, ar toks atlygis yra būtinas ir proporcingas tikslui pasiekti, turint omenyje galimus su tuo susijusius konkurencijos iškraipymus,
-
schemos taikymo vidaus prekybos sandoriams. Komisija abejojo, ar tokia priemonė yra suderinama su vidaus rinka, ir dėl teikiamos garantijos kainos.
4. PORTUGALIJOS PASTABOS
(27)
Savo pastabose dėl pradėtos oficialios tyrimo procedūros Portugalijos valdžios institucijos teigė, jog Komisijos tvirtinimas, kad bendrovės pagal schemą gauna naudos, kurios negautų kitokiomis aplinkybėmis, neatitinka laikinojoje sistemoje nustatytų tikslų. Norėdamos įrodyti rinkos nepakankamumą, Portugalijos valdžios institucijos rėmėsi draudimo nuostolingumu, kuris 2008 m. pasiekė rekordinį 102 % dydį, nors apdraustų įmonių 2009 m. pabaigoje buvo 29,41 % mažiau negu 2008 m. pabaigoje, o iki 2010 m. rugsėjo mėn. pabaigos jų sumažėjo dar 12,53 %. Draudimo portfelio vertė nuo 2008 m. pabaigos iki 2009 m. pabaigos sumažėjo 32,84 %, o iki 2010 m. rugsėjo mėn. - dar 22,36 %. Portugalija taip pat teigė, kad panašias schemas taikė ir kitos valstybės narės.
(28)
Dėl atrankinio pranašumo Portugalija tvirtina, kad schema nėra atrankinė; pasak jos, ši schema yra bendro pobūdžio priemonė, kurią taikant nėra jokios diskriminacijos tame pačiame sektoriuje arba tarp sektorių. Portugalija taip pat išreiškė apgailestavimą, kad Komisija nėra pateikusi bendro pobūdžio priemonės apibrėžimo. Pasak Portugalijos, diskriminacijos nebuvimą įrodo: i) schemos taikymas ir kitų valstybių narių bendrovėms, užsiimančios veikla Portugalijoje; ii) prašymus leisti pasinaudoti schema priima visi keturi Portugalijoje veikiantys draudikai ir visi jie bent iš dalies priklauso užsienio subjektams; iii) finansavimo poreikiai per krizę nepasikeitė; iv) pagrindinis pagalbos gavėjas pagal schemą 2010 m. spalio mėn. buvo su šalies rinka susijusios veiklos segmentas (73,2 %); v) schema gali naudotis visos Portugalijoje veikiančios įmonės nepriklausomai nuo to, ar jų veikla yra susijusi su prekyba prekėmis (statybos, transporto ir kitų paslaugų, išskyrus prekybą, sektoriuose pagal schemą atitinkamai suteiktos 2 155 000 EUR, 471 500 EUR ir 4 580 000 EUR pagalbos sumos), nors eksporto kreditai iš esmės yra daugiausia susiję su prekybos prekėmis sandoriais. Be to, pasak Portugalijos, papildomo draudimo modelis nebūtų diskriminacijos priežastis, nes pagal jį nė vienai įmonei neužkertamas kelias derėtis dėl tokio draudimo su privačiu draudiku. Valdžios institucijos visiškai pasikliauja privačių draudikų atliekamu rizikos vertinimu. Be to, pasak Portugalijos valdžios institucijų, nustatytas didžiausias draudimo limitas netrukdo draustis didelėms įmonėms, kurios pasinaudojo šia schema (iki 47,79 % operacijų vertės, palyginti su 33,79 % vidutinėms ir 18,42 % mažosioms įmonėms, bet tik iki 31,58 % pagal gavėjų skaičių, palyginti su 39,60 % vidutinėms ir 28,82 % mažosioms įmonėms). Tas didžiausias limitas nustatytas siekiant užtikrinti, kad valstybės ištekliai būtų naudojami proporcingai siekiamiems tikslams, kad rizika būtų tinkamai padalyta ir kad schema galėtų pasinaudoti kiek įmanoma daugiau įmonių. Pasak Portugalijos valdžios institucijų, tai, kad didžiausia galima pagalbos suma pagal šią schemą nebuvo pasinaudota, įrodo, kad didelės įmonės nebuvo diskriminuojamos. Galiausiai Portugalija suabejojo dėl Teismo praktikos, nurodytos Komisijos sprendimo pradėti oficialią tyrimo procedūrą 36 punkte, ryšio su diskriminacija. Ji išreiškė apgailestavimą, kad Komisija nenustatė kriterijų, kuriuos turėtų atitikti bendro pobūdžio priemonė.
(29)
Mažesnes kainas, palyginti su privataus draudimo kainomis, pagal šią schemą Portugalija pateisino, pasak jos, vykdomą neigiamą atranką: įmonės pagal šią schemą rinkosi drausti mažiau rizikingą veiklą, o rizikingesnė veikla buvo draudžiama privačiu draudimu. Todėl, pasak Portugalijos valdžios institucijų, Komisijos argumentai netinka eksporto kredito sektoriui, kuriame rizika nedidėja proporcingai kredito sumos dydžiui, priešingai negu teikiant bankų kreditus. Portugalijos valdžios institucijų teigimu, tai, kad rizika yra maža, patvirtina ir faktas, kad draudimo išmokų pagal schemą bendra suma iki 2010 m. spalio mėn. tepadidėjo tik 0,26 % bendros sudarytų draudimo sutarčių vertės. Be to, pasak Portugalijos valdžios institucijų, valstybės garantijos kaina atitinka rinkos kainą iki krizės, tad garantijos gavėjai dėl jos neįgyja pranašumo.
(30)
Be to, pasak Portugalijos valdžios institucijų, valstybių narių tarpusavio konkurencija šia schema neiškraipoma, nes: i) schema taikoma ir veiklai šalyje; ii) draudimo sąnaudos įvairiose valstybėse narėse skiriasi, kaip galima spręsti iš skirtingų draudimo kainų; ir iii) tos rūšies paslaugos rinkoje neteikiamos.
5. KITŲ SUINTERESUOTŲJŲ ŠALIŲ PASTABOS
(31)
2011 m. balandžio 9 d. Oficialiajame leidinyje paskelbus Komisijos sprendimą pradėti oficialią tyrimo procedūrą, Komisija negavo jokių trečiųjų šalių pastabų.
6. VERTINIMAS
6.1. VERTINIMAS, AR PRIEMONĖ YRA VALSTYBĖS PAGALBA
(32)
SESV 107 straipsnio 1 dalyje nustatyta:
„Išskyrus tuos atvejus, kai Sutartys nustato kitaip, valstybės narės arba iš jos valstybinių išteklių bet kokia forma suteikta pagalba, kuri, palaikydama tam tikras įmones arba tam tikrų prekių gamybą, iškraipo konkurenciją arba gali ją iškraipyti, yra nesuderinama su vidaus rinka, kai ji daro įtaką valstybių narių tarpusavio prekybai.“
(33)
Kad būtų taikoma SESV 107 straipsnio 1 dalis, turi būti valstybės iš savo išteklių taikoma priemonė, kuri veiktų valstybių narių tarpusavio prekybą ir iškreiptų konkurenciją vidaus rinkoje, nes tam tikroms įmonėms ji suteiktų atrankinį pranašumą.
Valstybės ištekliai
(34)
Kaip paaiškinta 2010 m. spalio 27 d. Komisijos sprendime, kuriuo pradėta oficiali tyrimo procedūra, draudimą tiesiogiai teikia valstybė ir bet kokie pagal šią schemą patiriami nuostoliai padengiami iš valstybės biudžeto. Todėl šiai schemai naudojami valstybės ištekliai, Portugalija tam neprieštarauja.
Draudikams teikiamas atrankinis pranašumas
(35)
Komisija ištyrė eksporto kredito draudimo rinkas savo sprendimuose dėl trumpalaikio eksporto kredito draudimo schemų (7). Trumpalaikio eksporto kredito draudimo rinkoje įmokų tarifai paprastai nustatomi sutartyse bent vienų metų laikotarpiui. Todėl bet koks siūlomo draudimo kainų pasikeitimas įvyksta tik po tam tikro laiko. Be to, rinkoje yra įprasta derinti kredito draudimo pasiūlą didinant arba mažinant siūlomo kredito sumas, o ne keičiant draudimo įmokų tarifus. Pastebėta, kad tokios praktikos laikomasi ir prasidėjus dabartinei finansų krizei, kaip matyti iš Portugalijos siųstų raštiškų atsisakymų drausti ir kitais atvejais siųstų raštiškų atsisakymų drausti pagal kitas trumpalaikio eksporto kredito draudimo schemas (8). Draudikai, teikdami raštiškus atsisakymus drausti, paprastai nesiūlo eksportuotojams alternatyvos - draudimo už didesnę kainą nuo su tam tikrais pirkėjais susijusios rizikos. Yra įrodymų, kad dėl finansų krizės privatūs draudikai labai sumažino draudimo pasiūlą, o daugeliu atvejų visai liovėsi teikti draudimo paslaugas. Kiti rinkos subjektų pateikti duomenys visa tai patvirtina (9). Taigi, konkurencija tarp draudikų daugiausia priklauso nuo draudimo sandorių skaičiaus, o ne nuo kainų. Taikydama šią priemonę valstybė patenkino paklausą, kurios netenkino veikiantys privatūs draudikai. Tačiau konkurencingoje rinkoje be valstybės intervencijos koks nors naujas draudikas būtų pasinaudojęs esama paklausa ir pradėjęs teikti papildomas draudimo paslaugas. Taip dėl valstybės intervencijos buvo apsaugota Portugalijos rinkoje jau veikiančių privačių draudikų padėtis toje rinkoje.
(36)
Trumpalaikis eksporto kredito draudimas yra toks produktas, kai draudikas perima prekybos sandoryje dalyvaujančio pirkėjo įsipareigojimų neįvykdymo komercinę ir politinę riziką. Bankai taip pat siūlosi perimti prekybos sandorių komercinę riziką teikdami dokumentinius akredityvus ir faktoringą be regreso teisės. Eksporto kredito draudimo bendrovių siūlomas trumpalaikis eksporto kredito draudimas ir bankų siūlomi dokumentiniai akredityvai yra galimi pakaitalai paklausos atžvilgiu apsaugos nuo prekybos sandorių komercinės rizikos rinkoje. Be valstybės intervencijos galbūt eksportuotojai būtų bent iš dalies pasinaudoję bankų siūlomais dokumentiniais akredityvais (10). Turint omenyje draudikų siūlomo trumpalaikio eksporto kredito draudimo ir bankų siūlomų dokumentinių akredityvų galimą tarpusavio pakeičiamumą, nagrinėjama priemone teikiamas pranašumas trumpalaikio eksporto kredito draudimo sektoriui, nes padedama išlaikyti eksporto kredito draudikų rinkos dalį apsaugos nuo su prekybos sandoriais susijusios komercinės ir politinės rizikos rinkoje. Bankai negali naudotis šia schema, pagal kurią valstybės draudimas siūlomas tik kaip papildomas draudimas kartu su privačių draudikų teikiamu draudimu, ir tai reiškia, kad teikiamas atrankinis pranašumas.
(37)
Atsižvelgdama į tai, kas išdėstyta, Komisija daro išvadą, kad nagrinėjama priemone draudikams suteiktas atrankinis pranašumas.
Eksportuotojams ir vidaus prekybos bendrovėms teikiamas atrankinis pranašumas
(38)
Nagrinėjama schema besinaudojančių eksportuotojų ir prekybos bendrovių mokama įmoka yra mažesnė už rinkos draudimo įmoką. Taip sustiprinama schema besinaudojančių bendrovių padėtis, palyginti su bendrovėmis, kurios draustųsi tik privačių draudikų siūlomu draudimu už rinkos kainą. Manoma, kad vien šis kai kurių rinkos dalyvių padėties sustiprinimas pagal schemą taikomomis priemonėmis kitų panašioje padėtyje esančių konkurentų nenaudai rodo, kad jiems teikiamas pranašumas (11). Nagrinėjamu atveju tų pagalbos gavėjų padėties nebūtų buvę įmanoma tiek pat sustiprinti be valstybės intervencijos.
(39)
Be to, kaip patvirtino Portugalija, rinkoje (bent iš dalies) nėra įmanoma draustis nuo rizikos, kuriai skirta schema. Todėl schema besinaudojančios bendrovės įgyja dvejopą pranašumą naudodamosi draudimu, kuriuo kitais atvejais negalėtų draustis: jos ne tik moka mažesnę negu rinkoje įmoką, bet ir gauna naudos iš to, kad gali draustis papildomai.
(40)
Portugalijos taikoma schema yra de facto atrankinė.
(41)
Pirmas požymis, kad schema yra atrankinė, yra tai, kad ši priemonė yra naudinga beveik vien tik prekyba prekėmis užsiimančioms bendrovėms, o paslaugas teikiančios bendrovės ja naudojasi kur kas mažiau. Dėl oficialios tyrimo procedūros Portugalijos valdžios institucijos pažymi, kad nėra teisinių kliūčių komercine veikla neužsiimančioms bendrovėms naudotis šia schema ir kad ji yra naudinga statybos, transporto ir kitų paslaugų, išskyrus prekybą, sektoriams. Tačiau Portugalija taip pat pripažįsta, kad eksporto kredito draudimas iš esmės daugiausia skirtas prekybos prekėmis sandoriams. Transporto ir kitas paslaugas teikiančioms bendrovėms 2010 m. spalio mėn. teko tik 2,4 % viso pagal schemą suteikto draudimo. Atsižvelgiant į tai, kad paslaugas teikiančių įmonių buvo tik 8 (iš viso schema pasinaudojo 361 įmonė) ir joms teko apie 1,25 % viso kredito draudimo limito, yra aišku, kad pagalbą pagal šią priemonę gavo beveik vien tik prekyba prekėmis užsiimančios bendrovės.
(42)
Kad schema yra de facto atrankinė, galima spręsti ir iš kitų duomenų.
(43)
Pirma, nepaisant Portugalijos valdžios institucijų teigimo, kad schema yra bendro pobūdžio, nes pagalbos gavėjai nustatomi pagal objektyvius kriterijus nediskriminuojant subjektų iš kitų valstybių narių, iš tiesų nustatytos schemos taikymo sąlygos palieka tam tikrą laisvę spręsti, kas gali gauti pagalbą. Schema atitinka rizikos pasidalijimo su privačiais draudikais (papildomo draudimo) modelį, pagal kurį tik bendrovės, kurios kredito limitą jau yra apdraudusios pas privatų draudiką, gali naudotis schema, o bendrovės, kurių privatūs kredito draudikai nesutinka drausti be išlygų, negali naudotis šiuo modeliu. Pagal šią schemą tik privačios bendrovės sprendžia, kas gali būti apdraustas. Kadangi nėra vienodų ir objektyvių kriterijų, skirtų su kiekvieno eksportuotojo arba prekiautojo sandoriais susijusiai rizikai nustatyti, pagal šią schemą privatūs draudikai turi tam tikrą laisvę vertinti bendrovių, turinčių teisę prašyti draudimo, kreditingumą. Teisingumo Teismas nustatė, kad priemonė nėra atrankinė, jeigu jos taikymo kriterijus yra objektyvus, be jokio geografinio ar sektorinio vertinimo ir atitinka priemonės tikslą (12). Kadangi nagrinėjamu atveju nėra objektyvių kriterijų, pagal kuriuos būtų sprendžiama, kam teikti privatų draudimą, gali būti diskriminuojami panašioje faktinėje padėtyje esantys galimi pagalbos gavėjai (13).
(44)
Antra, net jeigu kriterijus, pagal kuriuos leidžiama naudotis šia schema, būtų galima laikyti objektyviais, Teismo sprendimu, vien tik objektyvių kriterijų buvimo nepakanka įrodyti, kad priemonė nėra atrankinė, jeigu pagal ją tam tikroms įmonėms suteikiamas pranašumas prieš kitas įmones. Todėl Teismas nusprendė, kad „vien to, kad pagalba neskirta vienam ar daugiau konkrečių iš anksto nustatytų gavėjų, tačiau ji gali būti teikiama tik pagal nustatytus objektyvius kriterijus iš bendro tam skirto biudžeto, kuris nustatytas iš anksto, neribotam skaičiui gavėjų, kurie nėra konkrečiai iš anksto nustatyti, nepakanka, kad būtų galima abejoti atrankiniu priemonės pobūdžiu ir atitinkamai valstybės pagalbos buvimu, kaip apibrėžta Sutarties 92 straipsnyje [SESV 107 straipsnio 1 dalis]. Minėta aplinkybė gali reikšti tik tai, kad atitinkama priemonė nėra individuali pagalba. Tačiau ji nereiškia, kad valstybės priemonės negalima laikyti pagalbos sistema, kurią sudaro atrankinė, taigi konkrečiai taikoma, priemonė, jeigu pagal jos taikymo kriterijus tam tikroms įmonėms arba tam tikrų prekių gamybai teikiamas pranašumas prieš kitas įmones arba kitų prekių gamybą.“ (14) Todėl, Teisingumo Teismo sprendimu, apie valstybės intervencijas reikėtų spręsti ne iš jų priežasčių ar tikslų, o iš jų poveikio (15). Nagrinėjama schema yra de facto atrankinė.
(45)
Trečia, bendro pobūdžio priemonė turi būti ne tik pagrįsta objektyviais ir visiems taikomais kriterijais - jos taikymo laikotarpis ir sritys taip pat turi būti neribojami. Nors Portugalija tvirtina, kad jos schema yra bendro pobūdžio, ši schema yra taikoma ribotą laiką ir konkrečiai apibrėžtoje srityje, taip pat iš esmės atitinka rizikos pasidalijimo su privačiais draudikais (papildomo draudimo) modelį, kaip paaiškinta 43 konstatuojamojoje dalyje.
(46)
Galiausiai schemos taikymo kriterijai neatitinka priemonės tikslo ir logikos (16). NET jeigu privatūs draudikai schemą taikytų objektyviai, ja galėtų naudotis tik tos bendrovės, kurių draudimo apsauga per krizę sumažėjo. Ja negali naudotis bendrovės, kurioms privatūs draudikai visiškai atsisakė teikti kredito draudimo limitą. Todėl, nors šia schema tariamai siekiama pašalinti draudimo apsaugos privačioje rinkoje trūkumą, ja negali naudotis bendrovės, kurios labiausiai nukentėjo sumažėjus galimybėms draustis privataus draudimo rinkoje. Vertinant šiuo požiūriu, priemonė iš esmės netinka nustatytam rinkos nepakankamumui pašalinti.
(47)
Remiantis tuo, kas išdėstyta, schema besinaudojantiems eksportuotojams ir prekybos bendrovėms teikiamas atrankinis pranašumas.
Poveikis prekybai ir konkurencijos iškraipymas
(48)
Vertinant schemos poveikį prekybai, pažymėtina, kad ji skirta eksporto sandoriams ir vidaus prekybos prekėmis sandoriams.
(49)
Kadangi schema taikoma vidaus prekybos sandoriams, ji gali daryti poveikį valstybių narių tarpusavio prekybai ir pastebimai iškraipyti prekybos srautus, pavyzdžiui, ekonominėje veikloje gali sumažėti eksporto ir padaugėti vidaus prekybos sandorių.
(50)
Vertinant konkurencijos iškraipymą, remiantis Teisingumo Teismo praktika, konkurencija gali būti iškraipyta vien dėl to, kad dėl įmonei teikiamos ekonominės naudos, kurios ji nebūtų galėjusi gauti įprastomis veiklos sąlygomis, sustiprėja tos įmonės konkurencinė padėtis kitų įmonių konkurenčių atžvilgiu (17).
(51)
Kadangi schema taikoma eksportui, įskaitant eksportą į kitas valstybes nares, ji aiškiai daro poveikį valstybių narių tarpusavio prekybos srautams, nes palengvina pagalbos gavėjų eksporto veiklą.
(52)
Schema taip pat daro poveikį prekybai, nes ji taikoma ir vidaus prekybos sandoriams. Pagal nusistovėjusią Teismo praktiką, kai valstybės narės suteikta pagalba sustiprina bendrovės padėtį, palyginti su kitomis Sąjungos vidaus prekyboje konkuruojančiomis bendrovėmis, reikia manyti, kad pagalba turėjo įtakos šiai prekybai. Šiuo požiūriu aplinkybė, kad ekonomikos sektorius buvo liberalizuotas Sąjungos lygmeniu, reiškia realų ar potencialų pagalbos poveikį konkurencijai ir valstybių narių tarpusavio prekybai. Be to, nebūtina, kad bendrovė pagalbos gavėja pati dalyvautų Sąjungos vidaus prekyboje. Kai valstybė narė bendrovei suteikia pagalbą, šios bendrovės veiklos mastai šalies rinkoje gali būti išlaikyti arba išaugti, ir dėl to kitose valstybėse narėse įsikūrusių bendrovių galimybės patekti į šios valstybės narės rinką gali sumažėti. Be to, pagalba įmonei, kuri iki šiol nedalyvavo Sąjungos vidaus prekyboje, gali sudaryti sąlygas jai patekti į kitos valstybės narės rinką (18).
(53)
Nagrinėjamu atveju priemonė yra naudinga įvairiuose sektoriuose, kuriuose prekiaujama visos Europos Sąjungos mastu, veikiančioms bendrovėms. Todėl net ir tų bendrovių, kurios veikia tik Portugalijos rinkoje, vidaus prekybos sandoriams teikiamas pranašumas daro poveikį valstybių narių tarpusavio prekybai.
(54)
Be to, nagrinėjamos priemonės tikslas yra remti tik Portugalijoje įsisteigusių bendrovių, o ne kitose valstybėse narėse įsisteigusių įmonių komercinę prekybos veiklą. Todėl šia priemone gali būti iškraipyta konkurencija vidaus rinkoje.
Išvada
(55)
Atsižvelgiant į tai, kas išdėstyta, nagrinėjama priemonė yra valstybės pagalba pagal SESV 107 straipsnio 1 dalyje pateiktą apibrėžtį. Šią pagalbą galima laikyti suderinama su bendrąja rinka, jeigu ji atitinka kurią nors Sutartyje nustatytą išimtį.
6.2. PAGALBOS DRAUDIKAMS SUDERINAMUMAS SU VIDAUS RINKA
(56)
Komisija komunikate nustatė sąlygas, kurias atitinkanti pagalba draudikams pagal valstybės remiamas trumpalaikio eksporto kredito draudimo schemas laikoma suderinama su bendrąja rinka. Prasidėjus finansų krizei, laikinojoje sistemoje buvo nustatytos šio komunikato taikymo sąlygos.
(57)
Komunikato su pakeitimais (19) 2.5 punkte „parduotina rizika“ apibrėžta kaip komercinė ir politinė rizika, tenkanti valstybiniams ir nevalstybiniams skolininkams, įsteigtiems to komunikato priede (20) išvardytose šalyse. Paprastai draudžiama teikti finansinį pranašumą eksporto kredito draudikams, kurie sudaro arba apdraudžia su parduotina rizika susijusį sandorį.
(58)
Komunikato 3.1 punkte nustatyta, kad veiksniais, kurie gali iškraipyti konkurenciją tarp privačių ir valstybinių arba valstybės remiamų eksporto kredito draudikų, draudžiančių parduotiną riziką, laikomos de jure ir de facto valstybės garantijos dėl skolinimosi ir nuostolių. Tokios garantijos leidžia draudikams skolintis su palūkanomis, mažesnėmis už normalias rinkos palūkanas, arba sudaro sąlygas jiems kitaip skolintis pinigus. Be to, jos panaikina būtinumą draudikams save persidrausti privačioje rinkoje.
(59)
Šalių, kurios neįtrauktos į komunikato priedą, atveju tokia rizika yra neparduotina, kaip apibrėžta komunikate, ir komunikatas netaikomas valstybės paramai draudžiantis nuo tokios rizikos.
(60)
Komunikato 4.2 punkte nustatyta, kad parduotina rizika negali būti apdrausta valstybių narių remiamu eksporto kredito draudimu. Tačiau komunikato 4.4 punkte nustatyta, kad tam tikromis sąlygomis šią riziką laikinai gali padengti valstybiniai arba valstybės remiami eksporto kredito draudikai. Jame visų pirma nustatyta, kad rizika dėl skolininkų, veikiančių komunikato priede išvardytose šalyse, yra laikoma laikinai neparduotina tik jeigu galima įrodyti, kad nuo rizikos, kuri paprastai laikoma parduotina, neįmanoma apsidrausti privačiu draudimu. Šia atsakomybę ribojančia išlyga norinčios pasinaudoti valstybės narės turi pateikti rinkos ataskaitą ir iš dviejų didelių tarptautiniu mastu pripažintų eksporto kredito draudikų bei nacionalinio kredito draudiko gautus įrodymus, kad privačioje draudimo rinkoje rizika negali būti padengta. Be to, valstybės remiamas eksporto kredito draudikas turi, kiek įmanoma, suvienodinti savo draudimo įmokų tarifus tokiai neparduotinai rizikai su tarifais, kitur nustatytais privačių eksporto kredito draudikų atitinkamos rūšies rizikai, ir nurodyti sąlygas, kurias valstybinis eksporto kredito draudikas ketina taikyti tokiai rizikai.
(61)
Siekiant paspartinti procedūrą, laikinojoje sistemoje iki 2010 m. gruodžio 31 d. supaprastinta valstybių narių įrodymų, kad rizika negali būti padengta, teikimo tvarka. Šiuo tikslu valstybės narės turėjo pateikti didelio tarptautiniu mastu pripažinto privataus eksporto kredito draudiko ir nacionalinio kredito draudiko arba, kitu atveju, bent keturių patikimų eksportuotojų šalies rinkoje įrodymus. Laikinosios sistemos taikymas buvo pratęstas iki 2011 m. gruodžio 31 d. (21)
Draudimo nebuvimas
(62)
Portugalija pateikė kelis eksportuotojų raštus, kuriuose įrodyta, kad buvo atsisakyta apdrausti kai kuriuos jų sandorius. Nepaisant to, Komisija Portugalijos valdžios institucijų pateiktuose raštuose nerado pakankamai įrodymų, kad trūksta galimybių apsidrausti. Tuose raštuose nurodytos atsisakymo suteikti draudimą priežastys yra konfidencialios arba juose aiškiai nurodyta, kad drausti atsisakyta dėl nepakankamo kliento likvidumo ir prastos finansinės būklės (tai yra įprasta verslo praktika tinkamai veikiančioje draudimo rinkoje). Portugalija savo atsakyme į 2010 m. spalio 27 d. Komisijos sprendimą, kuriuo pradėta oficiali tyrimo procedūra, pateikė duomenų, įrodančių, kad mažėjo besidraudžiančių įmonių (iki 2009 m. pabaigos nuo praėjusių metų jų sumažėjo 29,41 %, o iki 2010 m. rugsėjo mėn. - dar 12,53 %), taip pat mažėjo draudimo portfelio vertė (32,84 % iki 2009 m. pabaigos nuo praėjusių metų ir dar 22,36 % iki 2010 m. rugsėjo mėn.). Tačiau viename iš dviejų Portugalijos pateiktų raštų, kuriuos atsiuntė privatūs draudikai ir kuriuose teigiama, kad trūksta galimybių apsidrausti privačioje rinkoje (CESCE 2010 m. lapkričio 22 d. rašte), teigiama, kad įmonių finansavimo poreikiai taip pat sumažėjo, nes sumažėjo jų produkcijos pirkimo rinkos. Todėl tariamas draudimo mastų sumažėjimas nėra pakankamas įrodymas, kad rinkoje trūksta galimybių apsidrausti.
(63)
Be to, jeigu privačioje rinkoje iš tiesų nėra galimybių apsidrausti, tačiau jų atsiranda po to, kai dalį draudimo paklausos patenkina valstybė, tai gali reikšti, kad draudikams suteikta valstybės pagalba. Kadangi tokia rinka prisitaiko daugiausia keičiant draudimo sandorių skaičių, o ne kainas, kaip paaiškinta 35 konstatuojamojoje dalyje, ūkinės veiklos vykdytojai, iki tol dalyvavę rinkoje, gaudami kreditą pagal valstybės pagalbos priemonę, gali išlaikyti savo poziciją.
Draudimo įmokų tarifų derinimas su privačių kredito draudikų taikomais tarifais
(64)
Pagal nagrinėjamą schemą taikomi draudimo įmokų tarifai sudaro 60 % tarifo, kurį tam pačiam klientui nustatytų privatus draudikas. Be to, priešingai tam, ką teigia Portugalija, pagal nagrinėjamą schemą valstybei perduodamą riziką galima laikyti didesne nei privataus draudiko atskirai patiriama rizika. Svarbu nepamiršti, kad įsipareigojimų neįvykdymo rizika didėja proporcingai apdraustos sumos dydžiui. Todėl eksportuotojas, apdraudęs didesnę sumą, sutiktų sudaryti daugiau komercinių sandorių su tuo pačiu pirkėju. Bendra sandorių apimtis galėtų viršyti pirkėjo mokumo ribas.
(65)
Portugalijos valdžios institucijų nuomone, su papildomais sandoriais siejama rizika yra mažesnė, turint omenyje tai, kad eksportuotojas, turintis ribotas galimybes apsidrausti, pirmiausia draustųsi nuo rizikos, siejamos su rizikingiausiais pirkėjais; kuo daugiau galimybių apsidrausti turėtų eksportuotojas, tuo daugiau jis draustųsi nuo rizikos, susijusios su mažiau rizikingais pirkėjais. Tačiau remiantis šiuo argumentu nepaisoma, kad kredito draudimo limitai nustatomi konkrečiai kiekvienam pirkėjui, todėl eksportuotojas negali nuspręsti skirti viso jam suteikto draudimo limito mažiausiai kreditingiems pirkėjams.
(66)
Be to, remiantis Portugalijos valdžios institucijų argumentu, kad papildomi draudžiami sandoriai yra mažiau rizikingi negu privataus draudiko draudžiami sandoriai, būtų galima daryti išvadą, kad privatūs draudikai už atitinkamo dydžio draudimo įmoką sutinka su didesne rizika, tačiau atsisako už tokią pačią įmoką drausti mažiau rizikingus sandorius. Jeigu šis argumentas būtų teisingas, privatus draudikas pagrįstai apdraustų daugiau sandorių ir dėl to padidėtų jo pajamos iš draudimo įmokų ir sumažėtų rizika. Kitaip tariant, jeigu Portugalijos valdžios institucijų argumentas būtų teisingas, privatūs draudikai elgtųsi neracionaliai: jie sutiktų vietoj mažiau rizikingos draudimo portfelio dalies drausti didesnės rizikos dalį. Todėl šis argumentas negali būti teisingas.
(67)
Dėl didesnės rizikos taikant šią priemonę galutinė valstybės patiriamų nuostolių suma galėtų būti didesnė negu privataus draudiko nuostolių suma teikiant bazinį draudimą ir nustatant jo kainą konkrečiam draudėjui. Todėl taikant rizikos pasidalijimo su privačiais draudikais (papildomo draudimo) schemą, kai sprendimas padidinti draudimo apsaugą priimamas tik po to, kai yra nustatyta įmoka už pradinį kredito draudimo limitą, tokio rizikos pasidalijimo kaina turi atitikti didesnę su galimu pertekliniu draudimu susijusią riziką. Portugalijos valdžios institucijų argumento, kad įmonių elgesį lemtų neigiama atranka ir taip būtų užtikrintas rizikingesnės veiklos draudimas privačiu draudimu, nepatvirtina nei konkretūs duomenys, nei žinoma rinkos praktika. Pagal dažniausios formos privatų trumpalaikį kredito draudimą (visos apyvartos draudimas) turi būti apdraustas visas kredituojamų pardavimų portfelis. Todėl besidraudžianti bendrovė negali rinktis, nuo kurios rizikos apsidrausti. Komisijos nuomone, papildomo draudimo kaina turėtų atitikti didesnę prisiimamą riziką. Todėl kaina turėtų būti didesnė negu privačių draudikų bazinio draudimo kaina.
(68)
Nagrinėjamu atveju pagal schemą nustatyti tarifai yra mažesni už dabartinius eksporto kredito draudimo rinkoje taikomus tarifus; Portugalija tai patvirtino savo atsakyme į 2010 m. spalio 27 d. Komisijos sprendimą, kuriuo pradėta oficiali tyrimo procedūra. Tos kainos taip pat yra mažesnės už 2007 ir 2008 m. rinkos kainas. Todėl Portugalijos valdžios institucijų argumentas, kad nustatytos kainos atitinka iki krizės buvusius rinkos tarifus, taip pat nėra pagrįstas. Be to, kaina turėtų atitikti ir prisiimamos rizikos dydį. Todėl kaina iš tikrųjų turėtų būti didesnė negu rinkos kaina.
(69)
Atsižvelgiant į tai, kas išdėstyta, draudikams taikoma schema yra nesuderinama su komunikatu ir laikinąja sistema.
6.3. PAGALBOS EKSPORTUOTOJAMS IR VIDAUS PREKYBOS BENDROVĖMS SUDERINAMUMAS SU VIDAUS RINKA
6.3.1. Trumpalaikiam eksporto kredito draudimui skirtos priemonės suderinamumas su vidaus rinka
(70)
Pagal SESV 107 straipsnio 3 dalies c punktą, kuris taikomas įprastomis rinkos sąlygomis, ir 107 straipsnio 3 dalies b punktą, kuris taikomas didelių ekonomikos sutrikimų laikotarpiais, pagalbą tam tikromis sąlygomis galima laikyti suderinama su vidaus rinka.
(71)
Komisija primena, kad pagal Teismo praktiką SESV 107 straipsnio 3 dalies b punkto taikymas turi būti ribojamas ir jis turi būti taikomas tada, kai problema yra būdinga visai valstybės narės ekonomikai (22).
(72)
Pagal laikinosios sistemos, kurios taikymas pratęstas iki 2012 m. gruodžio 31 d., 5.1 punkte nustatytus principus pagalbos priemones galima laikyti suderinamomis su bendrąja rinka, jeigu jos atitinka toliau nurodytus kriterijus.
a.
Tinkamumas.
Pagalba turi būti tinkamai orientuota, kad būtų veiksmingai pasiektas tikslas - atitaisytas didelis ekonomikos sutrikimas. Pagalba nebūtų tinkamai orientuota, jeigu priemonė nebūtų tinkama tam sutrikimui atitaisyti.
b.
Būtinumas.
Pagalbos priemonės dydis ir forma turi būti tokie, kokių reikia nustatytam tikslui pasiekti. Taigi jos dydis neturi viršyti minimumo, kuris yra būtinas tikslui pasiekti, o forma turi būti tinkamiausia sutrikimui atitaisyti. Kitaip tariant, jeigu dideliam visos ekonomikos sutrikimui atitaisyti pakaktų mažesnės pagalbos sumos arba mažiau iškraipančios priemonės, atitinkama priemonė nebūtų būtina. Šią analizę patvirtina nusistovėjusi Teisingumo Teismo praktika (23).
c.
Proporcingumas.
Teigiamas priemonių poveikis turi būti tinkamai suderintas su konkurencijos iškraipymais; jie turi būti ne didesni, negu reikia priemonių tikslams pasiekti. SESV 107 straipsnio 1 dalimi uždraustos visos atrankinės valstybių priemonės, galinčios iškraipyti valstybių narių tarpusavio prekybą. Taikant bet kokią valstybės pagalbos draudimo išimtį pagal SESV 107 straipsnio 3 dalies b punktą būtina užtikrinti, kad tokia pagalba būtų ne didesnė negu yra būtina jos nustatytam tikslui pasiekti.
Tinkamumas
(73)
Kaip paaiškinta 46 konstatuojamojoje dalyje, schema iš esmės netaikoma bendrovėms, kurios patyrė daugiausia žalos dėl krizės, todėl ji nėra tinkama tariamam rinkos nepakankamumui dėl privataus draudimo trūkumo pašalinti.
Būtinumas ir proporcingumas: draudimo įmokų tarifų derinimas su privačių kredito draudikų taikomais tarifais
(74)
Kaip minėta 62 konstatuojamojoje dalyje, nors Portugalijos pateikta informacija rodo, kad privataus kredito draudimo rinkoje yra problemų, tačiau neįrodyta, kad toje rinkoje trūksta galimybių apsidrausti. Todėl negalima nustatyti, kad valstybės intervencija yra būtina.
(75)
Kaip paaiškinta 21 ir 64 konstatuojamosiose dalyse, pagal nagrinėjamą schemą taikomi draudimo įmokų tarifai sudaro 60 % tarifo, kurį tam pačiam klientui nustatytų privatūs draudikai.
(76)
Kaip paaiškinta 65-67 konstatuojamosiose dalyse, taikant rizikos pasidalijimo su privačiais draudikais (papildomo draudimo) schemą, kai sprendimas padidinti draudimo apsaugą priimamas tik po to, kai nustatoma įmoka už pradinį kredito draudimo limitą, tokio rizikos pasidalijimo kaina turi atitikti didesnę su galimu pertekliniu draudimu susijusią riziką.
(77)
Tikslą suteikti tariamai nesamą draudimo apsaugą taip pat galima pasiekti taikant schemą, pagal kurią nustatytos kainos atitiktų susijusią valstybės prisiimamą riziką. Todėl pagal schemą nustatytos kainos taikant draudimo įmoką, kuri yra mažesnė negu rinkos draudimo įmoka už tokią pačią riziką, nėra proporcingos šios schemos tikslui.
(78)
Atsižvelgiant į tai, kas išdėstyta, schemos eksporto kredito draudimo dalies negalima laikyti su bendrąja rinka suderinama pagalba eksportuotojams pagal SESV 107 straipsnio 3 dalies b punktą ir laikinąją sistemą.
(79)
Taikant 107 straipsnio 3 dalies c punktą visi argumentai dėl tinkamumo, būtinumo ir proporcingumo yra vienodai svarbūs suderinamumo analizei pagal 107 straipsnio 3 dalies b punktą. Todėl pagalba eksporto kredito draudikams pagal schemą trikdo prekybos sąlygas taip, kad prieštarauja bendram interesui.
6.3.2. Schemos taikymo vidaus prekybos draudimo veiklai suderinamumas su vidaus rinka
(80)
Kalbant apie schemos taikymą vidaus prekybos sandoriams, reikia pažymėti, kad dėl vidaus prekybos draudimo už mažesnę negu rinkos kainą gali sumažėti eksporto sandorių ir padaugėti vidaus prekybos sandorių, ir tai gali labai paveikti importą. Todėl normaliomis rinkos sąlygomis teikti valstybės pagalbą vidaus prekybos veiklai yra griežtai draudžiama. Tačiau pagal SESV 107 straipsnio 3 dalies c ir b punktus tam tikromis aplinkybėmis pagalba gali būti laikoma suderinama su vidaus rinka. Todėl komunikate ir laikinojoje sistemoje nustatyti trumpalaikio eksporto kredito draudimo pagalbos priemonių suderinamumo su vidaus rinka kriterijai. Tačiau tie dokumentai netaikomi vidaus prekybos sandoriams.
(81)
Nepaisant to, Portugalija pranešė apie schemos taikymą dabartinės finansų krizės sąlygomis pagal laikinąją sistemą. Todėl būtina nustatyti, ar, turint omenyje dabartinės ekonomikos krizės plataus masto pasekmes, schemą galima laikyti suderinama tiesiogiai taikant SESV 107 straipsnio 3 dalies b punktą. Jeigu ne, tada būtina ištirti, ar priemonę galima laikyti suderinama pagal 107 straipsnio 3 dalies c punktą.
(82)
Vertinant suderinamumą pagal SESV 107 straipsnio 3 dalies b punktą, Komisija pagal tą nuostatą gali paskelbti pagalbą suderinama su vidaus rinka, jeigu ji skirta „valstybės narės ekonomikos dideliems sutrikimams atitaisyti“.
(83)
Komisija pakartoja, kad SESV 107 straipsnio 3 dalies b punkto taikymas turi būti ribojamas ir jis turi būti taikomas tada, kai problema yra būdinga visai valstybės narės ekonomikai (24). Ji taip pat pakartoja, kad priemonė, kaip nustatyta 73 konstatuojamojoje dalyje, turi atitikti tinkamumo, būtinumo ir proporcingumo principus.
(84)
Priemonė buvo pradėta taikyti dabartinės finansų krizės sąlygomis ir taikoma ribotą laikotarpį.
(85)
Komisija gavo eksportuotojų ir privačių draudikų laiškų, kuriuose nurodyta, kad sumažėjo vidaus prekybos sandorių draudimo apsauga. Portugalijos valdžios institucijų teigimu, draudimo nuostolingumas padidėjo iki 102 %. Tačiau ši pastaba nėra įtikinama, kadangi, kaip matyti iš Portugalijos valdžios institucijų pateiktų pastabų, draudimo nuostolingumas nuolat didėjo nuo 2004 m. Tas nuolatinis draudimo nuostolingumo didėjimas dar iki finansų krizės pradžios gali reikšti ne vidaus prekybos finansavimo rinkos nepakankamumą, o struktūrinę rinkos problemą. Todėl Komisija negavo įrodymų, kad schema yra tinkama dideliam ekonomikos sutrikimui atitaisyti, ir mano, kad schemos negalima laikyti suderinama su bendrąja rinka pagal laikinąją sistemą arba SESV 107 straipsnio 3 dalies b punktą.
(86)
Kalbant apie priemonės suderinamumą pagal komunikatą ir 107 straipsnio 3 dalies c punktą, schemos tikslas yra pašalinti draudimo trūkumo draudimo rinkoje problemą. Tačiau kadangi ji yra rizikos pasidalijimo su privačiais draudikais (papildomo draudimo) schema, pagal kurią privatūs draudikai turi tam tikrą laisvę rinktis pagalbos gavėjus, taikant šią schemą draudimo galėtų negauti bendrovės, kurių tikroji padėtis yra panaši į draudžiamų bendrovių, tačiau kurios patyrė daugiau žalos dėl krizės. Tokios bendrovės būtų netekusios ne tik dalies, bet ir visos draudimo apsaugos. Be to, taikant šią priemonę pagalbos gavėjams teikiama ne tik papildoma draudimo apsauga, bet ir palankesnės kainos, nes draudimo įmokos yra mažesnės už rinkos tarifus. Kaip jau minėta, pagal schemą taikomi draudimo įmokų tarifai sudaro 60 % tarifo, kurį tam pačiam klientui nustatytų privatus draudikas, o tai, kad draudimo limitas dukart viršija pradinį limitą, rodo, kad draudimo įmoka neatitinka didesnės rizikos. Pagal schemą nustatomų kainų dydis nėra pagrįstas, turint omenyje poreikį išspręsti draudimo apsaugos nebuvimo problemą. Atsižvelgiant į galimus konkurencijos iškraipymus, schema nėra proporcinga tikslui, kurio ja siekiama.
(87)
Todėl Komisija daro išvadą, kad vidaus prekybos draudimo veiklai teikiama valstybės pagalba neatitinka sąlygų pagal SESV 107 straipsnio 3 dalies b arba c punktą ir yra nesuderinama su vidaus rinka.
7. IŠVADA
(88)
Atsižvelgdama į tai, kas išdėstyta, Komisija daro išvadą, kad pagal nagrinėjamą schemą teikiama valstybės pagalba, kaip apibrėžta SESV 107 straipsnio 1 dalyje, kurios negalima laikyti suderinama su vidaus rinka.
8. IŠIEŠKOJIMAS
(89)
Pagal Tarybos reglamento (EB) Nr. 659/1999 (25) 14 straipsnio 1 dalį, kai, esant neteisėtai pagalbai, priimami neigiami sprendimai, Komisija nusprendžia, kad suinteresuotoji valstybė narė turi imtis visų priemonių, kurios būtinos, kad pagalba būtų išieškota iš pagalbos gavėjo. Turi būti išieškota tik pagalba, kuri yra nesuderinama su vidaus rinka.
(90)
Išieškojimo tikslas yra atkurti padėtį, kuri buvo prieš suteikiant pagalbą. Šis tikslas bus pasiektas, kai pagalbos gavėjai grąžins nesuderinamą pagalbą ir taip panaikins pranašumą, kuriuo naudojosi prieš savo konkurentus. Išieškotina suma turėtų būti tokio dydžio, kad išnyktų pagalbos gavėjams suteiktas ekonominis pranašumas.
(91)
Tam, kad būtų galima tiksliai apskaičiuoti pagalbos dydį, kadangi nėra tikslios valstybės teikiamo draudimo apsaugos rinkos kainos, būtina nustatyti pagrįstą orientacinį rodiklį. Kaip nustatyta Komisijos pranešimo dėl garantijų (26) 4.2 punkto pirmoje įtraukoje, paskolos garantijos grynųjų pinigų dotacijos ekvivalentas konkrečiais metais gali būti apskaičiuotas taip, kaip lengvatinės paskolos subsidijos ekvivalentas. Taigi pagalbos dydis gali būti apskaičiuotas kaip skirtumas tarp teorinio rinkos tarifo ir tarifo, kuris buvo nustatytas dėl valstybės garantijos, atėmus visas sumokėtas įmokas.
(92)
Teikiant pagalbą draudikams, jie įgyja pranašumą, nes išlaiko savo rinkos dalį. Jei nebūtų buvusi teikiama pagalba, draudimą būtų galėjęs suteikti kitas rinkos dalyvis. Visų pirma, kaip paaiškinta 35 konstatuojamojoje dalyje, konkurencija rinkoje daugiausia priklauso nuo draudimo sandorių skaičiaus, o ne nuo kainų. Be to, rinkoje yra įprasta nustatyti vidutinę kainą visam portfeliui, kurį tada apdraudžia tas pats draudikas (27), kad besidraudžianti bendrovė negalėtų rinktis jai palankesnių draudimo sąlygų. Tai galėtų būti įmanoma, jeigu besidraudžianti bendrovė sumokėtų vidutinę kainą tik už labai rizikingus klientus, tačiau nesidraustų nuo su mažiau rizikingais klientais siejamos rizikos arba pastariesiems klientams pasirinktų kitą draudiką. Todėl jeigu kitas rinkos dalyvis būtų apdraudęs eksportuotojus už visą jų prašomą kredito draudimo limitą, net ir už didesnę kainą, eksportuotojai tikriausiai būtų su visu draudimu perėję pas šį kitą draudimo teikėją. Teikiamas piniginis pranašumas yra iš kiekvieno privataus draudiko suteikto draudimo apimties gauto pelno dydis atėmus su ta draudimo apimtimi susijusias išlaidas. Jeigu nebūtų buvę pagalbos schemos, šiais elementais, kurie buvo paversti schemoje dalyvavusių privačių draudikų pelnu, gautu tuo laikotarpiu, kuriuo valstybė taikė rizikos pasidalijimo su privačiais draudikais (papildomo draudimo) schemą, būtų pasinaudojęs kitas rinkos dalyvis. Todėl pagalbos draudikams dydis nustatomas kaip draudikų, kuriems taikoma schema, jos taikymo laikotarpiu gautas pelnas draudžiant pavienius eksportuotojus ir vidaus prekybos bendroves, kurie naudojosi schema. Schema besinaudojantiems klientams suteiktą pranašumą reikėtų apskaičiuoti pagal kiekvieną schemoje dalyvavusį konkretų draudiką; tais atvejais, kai pelnas viršija de minimis sumą, jį reikėtų išieškoti.
(93)
Kalbant apie eksportuotojus, pagalbos gavėjams derėjo atlyginti už valstybės draudimo teikiamą apsaugą rinkos sąlygomis. Todėl pagalbos dydis turėtų būti apskaičiuotas kaip skirtumas tarp tikrojo rinkos tarifo, pakoreguoto pagal skirtingus rizikos dydžius. Komisijas sukūrė išieškotinos sumos apskaičiavimo metodą (kuris paaiškintas šio sprendimo priede), pagrįstą patikimomis prielaidomis ir įprasta rinkos praktika. Pagal šį metodą valstybės draudimo teikiamos apsaugos teorinė rinkos kaina yra lygi 110 % privataus draudiko kiekvienam konkrečiam eksportuotojui nustatytos kainos (pagal draudimo įmokos tarifą). Kadangi pagal schemą taikoma kaina yra lygi 60 % privačiam draudikui mokamų draudimo įmokų, kiekvieno sandorio atveju išieškotina suma yra lygi pagal schemą valstybės nustatytai sumai, padaugintai iš 5/6.
(94)
93 konstatuojamojoje dalyje nurodyta suma yra išieškotina suma, prie jos pridėjus faktiškai nuo tos sumos susikaupusias palūkanas nuo tos dienos, kai pagalba buvo suteikta pagalbos gavėjams (atskirų garantijų suteikimo datos), iki jos faktinio išieškojimo. Turi būti apskaičiuotos sudėtinės pagalbos susigrąžinimo palūkanos pagal Komisijos reglamento (EB) Nr. 794/2004 (28) su pakeitimais, padarytais Reglamentu (EB) Nr. 271/2008 (29), V skyrių.
(95)
Šis sprendimas turi būti įgyvendintas nedelsiant, visų pirma siekiant išieškoti visą individualią pagal schemą suteiktą pagalbą, išskyrus pagalbą, kuri atitinka reglamentuose, priimtuose pagal Tarybos reglamento (EB) Nr. 994/98 (30) 1 ir 2 straipsnius, nustatytas sąlygas, arba pagalbą pagal bet kokią kitą patvirtintą pagalbos schemą, kuri neviršija didžiausio pagalbos intensyvumo arba šios rūšies pagalbai taikomų de minimis ribų,
PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ:
1 straipsnis
Valstybės pagalba pagal trumpalaikio eksporto kredito draudimo schemą, suteikta taikant 2008 m. rugpjūčio 26 d. įstatyminį potvarkį Nr. 175/2008 dėl FINOVA įsteigimo ir 1998 m. liepos 16 d. įstatyminį potvarkį Nr. 211/1998, kuriame nustatytos savitarpio garantijų draugijoms taikomos taisyklės (su pakeitimais, padarytais 2001 m. sausio 30 d. įstatyminiu potvarkiu Nr. 19/2001 ir 2007 m. rugsėjo 7 d. įstatyminiu potvarkiu Nr. 309-A/2007), Portugalijos neteisėtai suteikta pažeidžiant Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 108 straipsnio 3 dalį, yra nesuderinama su vidaus rinka.
2 straipsnis
Pagal 1 straipsnyje nurodytą schemą suteikta individuali pagalba, kuri jos suteikimo metu atitinka reglamente, priimtame pagal Reglamento (EB) Nr. 994/98 1 straipsnį, arba bet kokioje kitoje patvirtintoje pagalbos schemoje nustatytas sąlygas, yra suderinama su vidaus rinka tiek, kiek ji neviršija didžiausio pagalbos intensyvumo arba šios rūšies pagalbai taikomų de minimis ribų.
3 straipsnis
1. Portugalija turi išieškoti 1 straipsnyje nurodytą su vidaus rinka nesuderinamą pagalbą iš pagalbos gavėjų.
2. Nuo išieškotinų sumų turi būti apskaičiuotos palūkanos už laikotarpį nuo šių sumų suteikimo pagalbos gavėjui iki faktinio išieškojimo.
3. Turi būti apskaičiuotos sudėtinės palūkanos pagal Reglamento (EB) Nr. 794/2004 su pakeitimais, padarytais Reglamentu (EB) Nr. 271/2008, V skyrių.
4. Portugalija turi nedelsdama panaikinti 1 straipsnyje nurodytą schemą ir nutraukti visus likusius mokėjimus pagal tą schemą nuo pranešimo apie šį sprendimą dienos.
4 straipsnis
1. 1 straipsnyje nurodyta pagalba turi būti išieškota nedelsiant ir veiksmingai.
2. Portugalija turi užtikrinti, kad šis sprendimas būtų įgyvendintas per keturis mėnesius nuo pranešimo apie šį sprendimą dienos.
5 straipsnis
1. Per du mėnesius nuo pranešimo apie šį sprendimą dienos Portugalija privalo pateikti Komisijai šią informaciją:
a)
pagalbos pagal 1 straipsnyje nurodytą schemą gavėjų sąrašą ir bendrą pagalbos, kurią gavo kiekvienas iš jų, sumą;
b)
bendrą sumą (pagrindinį reikalavimą ir palūkanas), išieškotiną iš kiekvieno gavėjo;
c)
išsamų priemonių, kurių ėmėsi ar ketina imtis šiam sprendimui įvykdyti, apibūdinimą;
d)
dokumentus, kuriais įrodoma, kad gavėjų paprašyta pagalbą grąžinti.
2. Portugalija nuolat informuoja Komisiją apie pažangą įgyvendinant nacionalines priemones šiam sprendimui įvykdyti tol, kol bus išieškota visa 1 straipsnyje nurodytos pagalbos suma. Gavusi paprastą Komisijos prašymą ji privalo nedelsdama pateikti informaciją apie priemones, kurių ėmėsi arba ketina imtis šiam sprendimui įvykdyti. Ji taip pat privalo pateikti išsamią informaciją apie pagalbos sumas ir palūkanas, jau išieškotas iš pagalbos gavėjų.
6 straipsnis
Šis sprendimas skirtas Portugalijos Respublikai.
Priimta Briuselyje 2011 m. lapkričio 23 d.