РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 389/2012 НА СЪВЕТА
от 2 май 2012 година
относно административното сътрудничество в областта на акцизите и за отмяна на Регламент (ЕO) № 2073/2004
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 113 от него,
като взе предвид предложението на Европейската комисия,
след предаване на проекта на законодателния акт на националните парламенти,
като взе предвид становището на Европейския парламент (1),
като взе предвид становището на Европейския икономически и социален комитет (2),
в съответствие със специална законодателна процедура,
като има предвид, че:
(1)
В Регламент (ЕО) № 2073/2004 на Съвета от 16 ноември 2004 г. относно административното сътрудничество в областта на акцизите (3) се предвижда обща система, в която, за да се гарантира правилното прилагане на акцизното законодателство и като мярка в борбата срещу избягване на заплащането на акцизи и произтичащите нарушения на вътрешния пазар, държавите членки си оказват взаимна помощ и си сътрудничат с Комисията. С оглед на натрупания опит и последните тенденции се налага внасянето на някои промени в този регламент. Като се има предвид броят на необходимите промени, регламентът следва да бъде заменен от съображения за яснота.
(2)
Завършването на вътрешния пазар продължава да изисква система за административно сътрудничество в областта на акцизите, обхващащо всички аспекти на законодателството, свързани с прилагането на акцизите по отношение на стоките, посочени в член 1 от Директива 2008/118/ЕО на Съвета от 16 декември 2008 г. относно общия режим на облагане с акциз (4).
(3)
С оглед на ефективността и бързината и от съображения, свързани с разходите, е изключително важно да се засили ролята на електронните средства при обмена на информация. Предвид повторяемостта на някои искания и езиковото многообразие в Съюза е важно да се гарантира по-широкото използване на стандартни формуляри при обмена на информация с оглед на по-бързата обработка на исканията за информация. Тези изисквания могат да се постигнат най-добре чрез системното използване на компютризираната система, създадена с Решение № 1152/2003/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 16 юни 2003 г. за компютризиране на движението и контрола върху акцизните стоки (5). Тази система сега предлага по-големи възможности, отколкото по времето на влизане в сила на Регламент (ЕО) № 2073/2004, и нейното разработване ще продължи. Поради това от държавите членки следва да се изисква да я използват винаги когато това е възможно.
(4)
Обменът на информация по въпроси, свързани с акцизите, е до голяма степен необходим, за да се добие точна представа за акцизните задължения на определени лица, като в същото време държавите членки не могат се ангажират с опити за извличане на информация, нито да искат информация, която няма връзка с акцизните задължения на дадено лице, установима група или категория от лица.
(5)
За целите на правилното координиране на информационните потоци е необходимо да се запазят разпоредбите от Регламент (ЕО) № 2073/2004 по отношение на централно звено за връзка във всяка държава членка. Тъй като от съображения за ефикасност може да са необходими по-преки контакти между органите и длъжностните лица на държавите членки, разпоредбите за делегиране и определяне на компетентни длъжностни лица също следва да се запазят.
(6)
С цел необходимата информация да бъде налична своевременно, разпоредбите от Регламент (ЕО) № 2073/2004, изискващи запитаният орган да действа възможно най-бързо и най-малкото в рамките на определен срок, следва да се запазят. Въпреки това крайният срок за предоставяне на информация, с която запитаната държава членка вече разполага, следва да бъде по-кратък от стандартния срок.
(7)
За ефективното наблюдение на акцизните процедури при трансгранично движение е необходимо в рамките на административното сътрудничество да продължи да се предвижда възможността за паралелен контрол от държавите членки и за присъствието на длъжностни лица на една държава членка на територията на друга държава членка.
(8)
Трудностите, свързани с трансграничното уведомяване за административни решения и мерки, следва да продължават да бъдат разрешавани, като се запазят разпоредбите от Регламент (ЕО) № 2073/2004 по тези въпроси.
(9)
С оглед на ефективната борба с измамите следва да се запазят разпоредбите относно обмена на информация без предварително искане. За да се улесни този обмен, следва да се определят категориите информация, които ще се обменят задължително.
(10)
Държавите членки следва да продължат да могат да обменят по свой избор информация, необходима за правилното прилагане на акцизното законодателство, когато тази информация попада извън категориите информация, които се обменят автоматично.
(11)
Обратната информация е подходящо средство да се гарантира непрекъснатото подобряване на качеството на обменяната информация. Поради тази причина следва да се въведе рамка за предоставяне на обратна информация.
(12)
Електронното съхраняване от държавите членки на някои конкретни данни относно разрешенията на икономическите оператори и данъчните складове е изключително важно за правилното функциониране на системата за акцизи и за борбата срещу измамите. То позволява бърз обмен на тези данни между държавите членки и автоматичен достъп до информацията. Това може да се постигне чрез използване на информацията, която вече се съдържа в националните компютризирани системи за акцизи, чрез разработване на анализ на риска, който подобрява съхраняваната на национално равнище информация относно икономически оператори с акцизни задължения и движението на техните акцизни стоки в рамките на Съюза, и чрез включването на определена информация във връзка с данъчно задължени лица и техните сделки. Тъй като процедурите за определяне или възстановяване на акцизи, както и давностните срокове и други срокове са различни в отделните държави членки, за да се гарантира ефективна взаимопомощ за прилагането на акцизното законодателство при случаи с трансграничен характер, е необходимо да се предвиди минимален срок, по време на който всяка държава членка следва да съхранява тази информация.
(13)
За да бъде надеждна информацията, съхранявана в електронните бази данни, следва да се предвиди тези бази данни да бъдат редовно актуализирани.
(14)
Икономическите оператори следва да могат да извършат бързо проверките, необходими за движенията на акцизни стоки. Следва да им се предостави възможност да потвърждават валидността на акцизните номера по електронен път посредством централен регистър, поддържан от Комисията и захранван от информацията, която се съдържа в националните бази данни.
(15)
Националните правила по отношение на банковата тайна биха могли да попречат на ефикасността на механизмите, предвидени в настоящия регламент. Във връзка с това държавите членки следва да нямат правото да отказват предоставяне на информация единствено въз основа на тези правила.
(16)
Настоящият регламент следва да не засяга, а да допълва другите приети на равнището на Съюза мерки, които допринасят за борбата срещу нередностите и измамите в областта на акцизите.
(17)
По съображения за яснота е целесъобразно в настоящия регламент да се потвърди, че когато информацията или документите се получават с разрешение или по искане на съдебен орган, предоставянето на информацията или на документите на компетентния орган на друга държава членка е предмет на получаване на разрешение от съдебния орган, ако това разрешение се изисква съгласно законодателството на съобщаващата държава членка.
(18)
Директива 95/46/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 24 октомври 1995 г. за защита на физическите лица при обработването на лични данни и за свободното движение на тези данни (6) регламентира обработването на лични данни, извършвано от държавите членки в рамките на настоящия регламент. Регламент (ЕО) № 45/2001 на Европейския парламент и на Съвета от 18 декември 2000 г. относно защитата на лицата по отношение на обработката на лични данни от институции и органи на Общността и за свободното движение на такива данни (7) регламентира обработването на лични данни, извършвано от Комисията съгласно настоящия регламент.
(19)
Обменът на информация с трети държави доказа ползата си за правилното прилагане на акцизното законодателство и по тази причина следва да се запази. В Директива 95/46/ЕО са установени специфични условия за съобщаването на информация за трети държави, които трябва да се спазват от държавите членки.
(20)
С оглед на ефективното прилагане на настоящия регламент може да бъде необходимо да се ограничи обхватът на някои права и задължения, предвидени в Директива 95/46/ЕО, по-специално правата, определени в член 10, член 11, параграф 1 и членове 12 и 21 от нея, за да се защитят важни икономически и финансови интереси на държавите членки, като се имат предвид потенциалната загуба на приходи за държавите членки и изключителното значение на информацията, обхваната от настоящия регламент, за ефективността на борбата с измамите. Като се има предвид необходимостта от запазване на доказателства в случаите на предполагаеми данъчни нередности или измама, както и за да се предотврати намеса по отношение на правилната оценка относно спазването на акцизното законодателство, в хода на обмена на лични данни съгласно настоящия регламент може да е необходимо да се ограничат задълженията на администратора на данните и правата на субекта на данните, отнасящи се до предоставяне на информация, достъп до данни и публичност на операциите по обработка. Държавите членки следва да бъдат задължени да прилагат тези ограничения, доколкото те са необходими и пропорционални.
(21)
За да се гарантират еднакви условия за изпълнението на някои членове от настоящия регламент и да се опишат основните категории данни, които могат да се обменят от държавите членки съгласно настоящия регламент, на Комисията следва да бъдат предоставени изпълнителни правомощия. Тези правомощия следва да бъдат упражнявани в съответствие с Регламент (ЕС) № 182/2011 на Европейския парламент и на Съвета от 16 февруари 2011 година за установяване на общите правила и принципи относно реда и условията за контрол от страна на държавите държавите-членки упражняването на изпълнителните правомощия от страна на Комисията (8).
(22)
За приемането на тези актове за изпълнение следва да се използва процедурата по разглеждане, като се има предвид, че тези актове са мерки от общ характер по смисъла на член 2, параграф 2, буква а) от Регламент (ЕС) № 182/2011.
(23)
Необходимо е да се наблюдава и оценява действието на настоящия регламент. С оглед на това следва да се предвиди разпоредба за събирането на статистическа и друга информация от държавите членки и за изготвянето на редовни доклади от Комисията.
(24)
Доколкото целта на настоящия регламент, а именно опростяването и укрепването на административното сътрудничество между държавите членки, което изисква хармонизиран подход, не може да бъде постигната в достатъчна степен само от държавите членки, а предвид необходимото единство и ефикасност може да бъде по-добре постигната на равнището на Съюза, Съюзът може да приеме мерки в съответствие с принципа на субсидиарност, уреден в член 5 от Договора за Европейския съюз. В съответствие с принципа на пропорционалност, уреден в същия член, настоящият регламент не надхвърля необходимото за постигането на тази цел.
(25)
Настоящият регламент зачита основните права и спазва принципите, признати в Хартата на основните права на Европейския съюз, по-специално правото на защита на личните данни (член 8). С оглед на ограниченията, установени с настоящия регламент, обработването на такива данни, извършвано в рамките на настоящия регламент, не излиза извън рамките на необходимото и пропорционалното за целите на защита на законните фискални интереси на държавите членки.
(26)
Регламент (ЕО) № 2073/2004 следва да бъде отменен.
(27)
Беше проведена консултация с Европейския надзорен орган по защита на данните, който прие становище (9),
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
ГЛАВА I
ОБЩИ РАЗПОРЕДБИ
Член 1
Предмет и обхват
1. С настоящия регламент се определят условията, при които компетентните органи в държавите членки, отговорни за прилагането на акцизното законодателство, ще си сътрудничат и ще сътрудничат на Комисията, за да се гарантира спазването на това законодателство. За тази цел регламентът определя правила и процедури, които предоставят възможност на компетентните органи на държавите членки да си сътрудничат и да обменят по електронен път или по друг начин информацията, която е необходима, за да се осигури правилното прилагане на акцизното законодателство.
2. Настоящият регламент не засяга прилагането в държавите членки на правилата за взаимопомощ по наказателноправни въпроси.
3. Той не засяга изпълнението на по-широки задължения във връзка с взаимопомощта, произтичащи от други правни инструменти, включително двустранни и многостранни споразумения.
Член 2
Определения
За целите на настоящия регламент:
1)
„компетентен орган“ означава органът, определен в съответствие с член 3, параграф 1;
2)
„запитващ орган“ означава централното звено за връзка за акцизите или всеки отдел за връзка, или компетентно длъжностно лице на държава членка, отправящи искане за съдействие от името на компетентния орган;
3)
„запитан орган“ означава централното звено за връзка за акцизите или всеки отдел за връзка, или компетентно длъжностно лице на държава членка, получаващи искането за съдействие от името на компетентния орган;
4)
„акцизна служба“ означава всяка служба, в която могат да се изпълняват формалностите, предвидени в акцизното законодателство;
5)
„автоматичен обмен, предизвикан от възникнало събитие“ означава систематичното съобщаване на информация без предварително отправено искане за предоставянето ѝ, с предварително определена структура, свързана със събитие, представляващо интерес, както и когато информацията стане налична, различно от обмена на информация, предвиден в член 21 от Директива 2008/118/ЕО;
6)
„редовен автоматичен обмен“ означава систематичното съобщаване на информация без предварително отправено искане за предоставянето ѝ, с предварително определена структура, на предварително установени редовни интервали;
7)
„спонтанен обмен“ означава съобщаването на информация без предварително отправено искане на друга държава членка, което не e обхванато от точка 5 или 6, или от член 21 от Директива 2008/118/ЕО;
8)
„компютризирана система“ означава компютризираната система за движението и контрола върху акцизните стоки, установена с Решение № 1152/2003/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 16 юни 2003 г. за компютризиране на движението и контрола върху акцизните стоки (10);
9)
„лице“ означава физическо лице, юридическо лице, всяко сдружение на лица, което не е юридическо лице, но е с призната правоспособност да извършва правни действия съгласно правото на Съюза или националното право, и всякакво друго правно образувание от каквото и да е естество и форма, без значение дали има правосубектност;
10)
„икономически оператор“ означава лице, което в рамките на своята стопанска дейност участва в дейности, попадащи в обхвата на акцизното законодателство, независимо дали има право за това или не;
11)
„по електронен път“ означава чрез използване на електронно оборудване от всякакъв тип, което може да обработва, включително да изпраща и да компресира, и да съхранява данни и включва компютризираната система, определена в точка 8;
12)
„акцизен номер“ означава идентификационният номер, предоставен от държавите членки за акцизни цели в данните за икономическите оператори и помещенията, посочени в член 19, параграф 1, букви а) и б);
13)
„движение на акцизни стоки в рамките на Съюза“ означава движението между две или повече държави членки на акцизни стоки под режим отложено плащане на акциз по смисъла на глава IV от Директива 2008/118/ЕО или на акцизни стоки след освобождаване за потребление по смисъла на глава V, раздел 2 от Директива 2008/118/ЕО;
14)
„административен контрол“ означава всякакъв вид контрол, проверки и други действия, предприети от органите, които са компетентни във връзка с прилагането на акцизното законодателство, при изпълнение на задълженията им, за да се гарантира правилното прилагане на това законодателство;
15)
„мрежа CCN/CSI“ означава общата платформа, базирана на обща комуникационна мрежа (CCN) и общ системен интерфейс (CSI), разработена от Съюза за осигуряване на обмена по електронен път между компетентните органи в областта на митата и данъчното облагане;
16)
„акцизи“ означава данъците, посочени в член 1, параграф 1 от Директива 2008/118/ЕО;
17)
„документ за административна взаимопомощ“ означава документ, установен в рамките на компютризираната система и използван за обмен на информация съгласно член 8, 15 или 16, и използван за последващ обмен съгласно член 8 или 16;
18)
„документ за административна взаимопомощ при аварийна процедура“ е документ на хартиен носител, използван за обмен на информация съгласно член 8 или 15, в случай че компютризираната система не е на разположение;
19)
„паралелен контрол“ означава свързани с акцизното законодателство съгласувани проверки по отношение на състоянието на икономически оператор или на свързани лица, организирани от две или повече участващи държави членки, които имат общи или допълващи се интереси.
Член 3
Компетентни органи
1. Всяка държава членка определя компетентния орган, от чието име ще се прилага настоящият регламент. Тя своевременно информира Комисията за определения орган и за всяка последваща промяна.
2. Комисията предоставя списък с компетентните органи и публикува тази информация в Официален вестник на Европейския съюз.
Член 4
Централни звена за връзка за акцизите и отдели за връзка
1. Компетентният орган на всяка държава членка определя централно звено за връзка за акцизите, на което се делегира главната отговорност за контакти с другите държави членки в областта на административното сътрудничество във връзка с акцизното законодателство. Той информира за това Комисията и компетентните органи на другите държави членки.
На централното звено за връзка за акцизите може да се възложи също отговорността за осъществяване на контактите с Комисията за целите на настоящия регламент.
2. За пряк обмен на информация съгласно настоящия регламент компетентните органи на всяка държава членка могат да посочат отдели за връзка, различни от централното звено за връзка за акцизите, които разполагат с компетентност, определена в съответствие с националното законодателство или политика.
Централното звено за връзка за акцизите осигурява актуализирането на списъка на тези отдели и го предоставя на централните звена за връзка за акцизите на другите заинтересовани държави членки.
Член 5
Компетентни длъжностни лица
1. Компетентният орган на всяка държава членка може също да определи, при установени от съответната държава членка условия, компетентни длъжностни лица, които могат пряко да обменят информация по настоящия регламент.
Компетентният орган може да ограничи обхвата на това определяне.
Централното звено за връзка за акцизите отговаря за актуализацията на списъка на компетентните длъжностни лица и за предоставянето му на централните звена за връзка за акцизите на другите заинтересовани държави членки.
2. Длъжностните лица, обменящи информация по членове 12 и 13, се считат за компетентни длъжностни лица за целта на тези членове в съответствие с условията, определени от компетентните органи.
Член 6
Задължения на централните звена за връзка за акцизите, отделите за връзка и компетентните длъжностни лица
1. Централното звено за връзка за акцизите носи главната отговорност за обмена на информация за движението на акцизни стоки между държавите членки, и по-специално носи главната отговорност за:
а)
обмена на информация по член 8;
б)
изпращането на уведомления за административни решения и мерки, поискани от държавите членки по член 14;
в)
задължителния обмен на информация по член 15;
г)
незадължителния спонтанен обмен на информация по член 16;
д)
предоставянето на обратна информация при последващите действия по член 8, параграф 5 и член 16, параграф 2;
е)
обмена на информация, съхранявана в електронната база данни, предвидена в член 19;
ж)
предоставянето на статистическа и друга информация по член 34.
2. Когато отдели за връзка или компетентни длъжностни лица изпращат или получават молби за съдействие или отговори на такива молби за съдействие, те информират централното звено за връзка за акцизите на своята държава членка при определените от нея условия.
3. Когато отдел за връзка или компетентно длъжностно лице получи искане за съдействие, изискващо действия извън неговата териториална или оперативна компетентност, те го изпращат незабавно на централното звено за връзка за акцизите на своята държава членка и до компетентното длъжностно лице в съответния отдел за връзка и информират за това запитващия орган. В такъв случай срокът, установен в член 11, започва да тече от деня след датата, на която искането за съдействие е изпратено до централното звено за връзка за акцизите и до компетентното длъжностно лице в съответния отдел за връзка, но не по-късно от една седмица след получаването на искането съгласно посоченото в първото изречение на настоящия параграф.
Член 7
Информация или документи, получени с разрешение или по искане на съдебния орган
1. Предоставянето на компетентния орган на друга държава членка на информация или документи, получени от компетентен орган с разрешение или по искане на съдебен орган, е предмет на получаване на предварително разрешение на съдебния орган, ако такова разрешение се изисква съгласно националното право.
2. Когато при искане на информация съдебният орган откаже да даде такова разрешение на запитания орган, последният информира запитващия орган за това в съответствие с член 25, параграф 5.
ГЛАВА II
СЪТРУДНИЧЕСТВО ПРИ ПОИСКВАНЕ
Член 8
Общи задължения на запитания орган
1. По искане на запитващия орган запитаният орган съобщава информацията, необходима да се гарантира правилното прилагане на акцизното законодателство, включително всяка информация, отнасяща се до конкретен случай или случаи, по-специално по отношение на движенията на акцизни стоки в рамките на Съюза.
2. За целите на съобщаването на информацията, посочена в параграф 1, запитаният орган организира извършването на всякакъв административен контрол, необходим за получаването на тази информация.
3. Искането, посочено в параграф 1, може да включва мотивирано искане за конкретен административен контрол. Ако запитаният орган реши, че извършването на административен контрол не е необходимо, той незабавно съобщава на запитващия орган мотивите за своето решение.
4. За да получи исканата информация или извърши искания административен контрол, запитаният орган или всеки административен орган, към който запитаният орган се обръща за помощ, действа така, както би действал за своя сметка или по искане на друг орган в неговата държава членка.
5. Запитаният орган може да поиска запитващият орган да предостави обратна информация за последващите действия, предприети от запитващата държава членка въз основа на предоставената информация. Ако има отправено такова искане, запитващият орган изпраща обратна информация възможно най-бързо, без да се засягат правилата за опазване на поверителност и защита на данните, приложими в неговата държава членка, при условие че това не му налага непропорционална тежест.
Член 9
Форма на искането и отговора
1. Исканията за информация и за административен контрол съгласно член 8 и отговорите на тези искания се обменят, като се използва документът за административна взаимопомощ при условията на параграф 4 от настоящия член.
Когато компютризираната система не е на разположение, се използва документ за административна взаимопомощ при аварийна процедура вместо документа за административна взаимопомощ.
2. Комисията приема актове за изпълнение, за да определи:
a)
структурата и съдържанието на документите за административна взаимопомощ;
б)
правилата и процедурите, свързани с обмена на документи за административна взаимопомощ;
в)
образеца, формата и съдържанието на документа за административна взаимопомощ при аварийна процедура;
г)
правилата и процедурите, свързани с използването на документа за административна взаимопомощ при аварийна процедура.
Комисията може също да приеме актове за изпълнение, за да определи структурата и съдържанието на обратната информация, посочена в член 8, параграф 5.
Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 35, параграф 2.
3. Всяка държава членка определя ситуациите, при които се счита, че компютризираната система не е на разположение.
4. Когато използването на документ за административна взаимопомощ не е практично, обменът на съобщения може по изключение да се извършва частично или изцяло по друг начин. При такива случаи съобщението се придружава от обяснение на причините, поради които използването на документа за административна взаимопомощ е счетено за непрактично.
Член 10
Предоставяне на документи
1. Документи с всякакво съдържание, предоставяни съгласно член 8, се прилагат към документа за административна взаимопомощ, посочен в член 9, параграф 1.
Въпреки това, когато това е невъзможно или непрактично, документите се предоставят по електронен път или по друг начин.
2. Запитаният орган е задължен да предостави оригинални документи само в случаите, когато тези документи са необходими за постигане на целта на запитващия орган и когато тяхното предоставяне не противоречи на разпоредбите, приложими в държавата членка на запитания орган.
Член 11
Срок
1. Запитаният орган предоставя информацията по член 8 във възможно най-кратък срок и не по-късно от три месеца след датата на получаване на искането.
Въпреки това, ако запитаният орган вече разполага с тази информация, срокът е един месец.
2. В някои случаи, попадащи в специална категория, запитващият и запитаният орган могат да договорят помежду си срокове, различни от предвидените в параграф 1.
3. Когато запитаният орган не може да отговори на искането в рамките на посочения в параграф 1 срок, той информира запитващия орган в рамките на един месец за причините, поради които не е могъл да го направи, като използва документа за административна взаимопомощ и посочва кога очаква, че ще може да отговори.
Член 12
Участие на длъжностни лица от други държави членки в административния контрол
1. По споразумение между запитващия орган и запитания орган и в съответствие с реда и условията, определени от последния, длъжностни лица, упълномощени от запитващия орган, могат да присъстват в служебните помещения на административните органи на запитаната държава членка или всяко друго място, където тези органи изпълняват своите задължения, с цел да обменят информация, необходима да се гарантира правилното прилагане на акцизното законодателство.
Когато исканата информация се съдържа в документи, до които длъжностните лица на запитания орган имат достъп, на длъжностните лица на запитващия орган се предоставят копия от тях.
2. По споразумение между запитващия орган и запитания орган и в съответствие с реда и условията, определени от последния, длъжностни лица, посочени от запитващия орган, могат да присъстват по време на административния контрол, провеждан на територията на запитаната държава членка, с цел да обменят информация, необходима да се гарантира правилното прилагане на акцизното законодателство.
Когато се постигне такова споразумение, длъжностните лица от запитващия орган могат да имат достъп до същите помещения и документи като длъжностните лица от запитания орган чрез посредничеството на тези длъжностни лица и единствено за целите на осъществяването на административен контрол. Длъжностните лица на запитващия орган провеждат контрол или задават въпроси единствено със съгласието и под надзора на длъжностни лица на запитания орган. Те не упражняват правомощията по извършване на проверка, предоставени на длъжностните лица на запитания орган.
3. Длъжностните лица на запитващия орган, намиращи се в друга държава членка в съответствие с параграфи 1 и 2, трябва да могат по всяко време да представят оправомощаващ ги писмен документ, удостоверяващ тяхната самоличност и качеството им на длъжностни лица.
Член 13
Паралелен контрол
1. С оглед обмена на информацията, необходима да се гарантира правилното прилагане на акцизното законодателство, две или повече държави членки могат да се споразумеят, въз основа на анализ на риска, за извършването на паралелен контрол на собствената си територия относно акцизните задължения на един или повече икономически оператори или други лица, които са от общ или допълващ се интерес, в случаите, когато те считат, че този контрол би бил по-ефективен от контрола, осъществяван само от една държава членка.
2. С цел въвеждането на паралелен контрол, в съответствие с параграф 1, компетентният орган на държавата членка представя предложение на компетентните органи на другите заинтересовани държави членки.
В предложението:
a)
се уточнява случаят или случаите, предложени за паралелен контрол;
б)
се идентифицира индивидуално всяко лице, което ще бъде обект на планирания контрол;
в)
се посочват причините, обосноваващи необходимостта от общ контрол;
г)
се посочва периодът от време, когато се планира осъществяването на този контрол.
3. Компетентните органи, които са получили посоченото в параграф 2 предложение, потвърждават своето съгласие относно участието си в паралелния контрол или съобщават своя мотивиран отказ на предлагащия компетентен орган възможно най-скоро, но не по-късно от един месец след получаването на предложението.
4. Всеки компетентен орган, който участва в паралелен контрол, посочва представител, който отговаря за надзора и координирането на работата по паралелния контрол.
5. След провеждането на паралелния контрол компетентните органи информират своевременно централното звено за връзка за акцизите на другите държави членки за всички установени по време на паралелния контрол методи или практики, които са били използвани или се предполага, че са били използвани за нарушаване на акцизното законодателство, когато такава информация може да бъде от особен интерес за другите държави членки.
Член 14
Искане за уведомяване за административни решения и мерки
1. По искане на запитващия орган запитаният орган, в съответствие с приложимите правила за извършване на такова уведомяване в неговата държава членка, уведомява адресата за всички решения и мерки, взети от административните органи на запитващата държава членка във връзка с прилагането на акцизното законодателство.
2. Исканията за уведомяване, посочени в параграф 1, уточняват предмета на решението или мярката, за които се отнася уведомяването, както и името, адреса и всяка друга информация, която има отношение за идентифициране на адресата.
3. Запитаният орган информира незабавно запитващия орган за своите действия по искането за уведомяване, посочено в параграф 1, и го уведомява за датата на изпращане на решението или мярката до адресата.
4. Когато запитаният орган не може да предприеме действия по искането за уведомяване, посочено в параграф 1, той информира за това запитващия орган в писмена форма в рамките на един месец след получаване на искането.
Запитаният орган не може да откаже да предприеме действия по такова искане поради съдържанието на решението или мярката, за които се отнася уведомяването.
5. Запитващият орган отправя искане за уведомяване съгласно настоящия член само когато не е в състояние да уведоми адресата в съответствие с правилата, уреждащи уведомяването за съответните инструменти в запитващата държава членка, или когато такова уведомяване би породило непропорционални трудности.
6. Настоящият член не се прилагат за документите, посочени в член 8 от Директива 2010/24/ЕС на Съвета от 16 март 2010 г. относно взаимната помощ при събиране на вземания, свързани с данъци, такси и други мерки (11).
ГЛАВА III
ОБМЕН НА ИНФОРМАЦИЯ БЕЗ ПРЕДВАРИТЕЛНО ИСКАНЕ
Член 15
Задължителен обмен на информация
1. Компетентните органи на всяка държава членка изпращат до компетентните органи на всички други заинтересовани държави членки, без предварително искане и посредством редовен автоматичен обмен или автоматичен обмен, предизвикан от възникнало събитие, информацията, необходима да се гарантира правилното прилагане на акцизното законодателство, в следните случаи:
a)
при наличие или съмнения за нередност или нарушение на акцизното законодателство в друга държава членка;
б)
когато възникнала или предполагаема нередност или нарушение на акцизното законодателство на територията на една държава членка може да има последствия в друга държава членка;
в)
при наличие на риск от измама или загуба на акциз в друга държава членка;
г)
в случай на пълно унищожаване или безвъзвратна загуба на акцизни стоки под режим отложено плащане на акциз;
д)
при възникване на изключително събитие по време на движение на акцизни стоки в рамките на Съюза, което не е предвидено в разпоредбите на Директива 2008/118/ЕО и което може да окаже влияние върху изчисляванията на задълженията за акциз на даден икономически оператор.
2. Орган, изпратил информация до друг орган съгласно параграф 1, може да поиска другият орган да представи обратна информация за последващи действия, предприети от него въз основа на предоставената информация. Ако се отправи такова искане, другият орган, без да се засягат правилата за опазване на поверителност и защита на данните, приложими в неговата държава членка, изпраща такава обратна информация във възможно най-кратък срок, освен ако това не би му наложило непропорционална административна тежест.
3. Когато информацията, посочена в параграф 1, е свързана с движение на акцизни стоки в рамките на Съюза, информацията се изпраща чрез използване на документ за административна взаимопомощ при условията на параграф 4.
Въпреки това, когато използването на този документ не е практично, обменът на информация може по изключение да се осъществи изцяло или частично по друг начин. В такива случаи съобщението се придружава от обяснение на причините, поради които използването на документа за административна взаимопомощ е счетено за непрактично.
4. Когато компютризираната система не е на разположение, вместо документа, посочен в параграф 3, се използва документът за административна взаимопомощ при аварийна процедура.
5. Комисията приема актове за изпълнение, за да определи:
a)
точните категории информация, която се обменя съгласно параграф 1, включваща за физически лица данни, като име, фамилия, наименование и номер на улицата, пощенски код, град, държава членка, данъчен или друг идентификационен номер, код или описание на продукта и други свързани лични данни, когато са налице;
б)
честотата на редовния обмен и срока за обмена по параграф 1, предизвикан от възникнало събитие, за всяка категория информация;
в)
структурата и съдържанието на документите за административна взаимопомощ;
г)
формата и съдържанието на документа за административна взаимопомощ при аварийна процедура;
д)
правилата и процедурите, свързани с обмена на документи, посочени в букви в) и г).
Комисията може да приеме също актове за изпълнение, за да определи случаите, в които компетентните органи могат да смятат, че компютризираната система не е на разположение за целите на разпоредбите на параграф 4 от настоящия член.
Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 35, параграф 2.
Член 16
Незадължителен обмен на информация
1. Компетентните органи на държавите членки могат да си изпращат без предварително искане чрез спонтанен обмен всяка информация, необходима да се гарантира правилното прилагане на акцизното законодателство, която им е известна и чийто обмен не е обхванат от член 15.
За тази цел те могат да използват компютризираната система, когато системата може да обработи такава информация.
2. Орган, изпратил информация до друг орган съгласно параграф 1, може да поиска другият орган да представи обратна информация за последващи действия, предприети от него въз основа на предоставената информация. Ако се отправи такова искане, другият орган, без да се засягат правилата за опазване на поверителност и защита на данните, приложими в неговата държава членка, изпраща тази обратна информация във възможно най-кратък срок, освен ако това не би му наложило непропорционална административна тежест.
3. Комисията приема актове за изпълнение, за да определи:
а)
структурата и съдържанието на документите за административна взаимопомощ, така че да се обхванат най-разпространените видове информация, посочена в параграф 1;
б)
правилата и процедурите, свързани с обмена на документи за административна взаимопомощ.
Комисията може също така да приеме актове за изпълнение, за да определи структурата и съдържанието на обратната информация, посочена в параграф 2.
Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 35, параграф 2.
Член 17
Задължение на държавите членки да улесняват обмена на информация без предварително искане
Държавите членки вземат необходимите административни и организационни мерки, за да улеснят обмена, предвиден в настоящата глава.
Член 18
Ограничаване на задълженията
Държавите членки не са задължени да налагат за целите на прилагането на настоящата глава нови задължения за лицата във връзка със събирането на информация, нито да поемат непропорционална административна тежест.
ГЛАВА IV
СЪХРАНЕНИЕ И ОБМЕН НА ЕЛЕКТРОННАТА ИНФОРМАЦИЯ ЗА ИКОНОМИЧЕСКИТЕ ОПЕРАТОРИ
Член 19
Съхранение и обмен на информация относно разрешенията за икономически оператори и данъчни складове
1. Всяка държава членка поддържа електронна база данни, съдържаща следните регистри:
a)
регистър на икономическите оператори в една от следните категории:
i)
лицензираните складодържатели по смисъла на член 4, точка 1 от Директива 2008/118/ЕО;
ii)
регистрираните получатели по смисъла на член 4, точка 9 от Директива 2008/118/ЕО;
iii)
регистрираните изпращачи по смисъла на член 4, точка 10 от Директива 2008/118/ЕО;
б)
регистър на помещенията, лицензирани за данъчни складове по смисъла на член 4, точка 11 от Директива 2008/118/ЕО.
2. Регистрите, посочени в параграф 1, съдържат следната информация:
a)
уникалния акцизен номер, издаден от компетентния орган на икономически оператори или помещения;
б)
името и адреса на икономическия оператор или помещенията;
в)
категорията на акцизния продукт (CAT) и/или кода на акцизния продукт (EPC) на продуктите, за които се отнася разрешението, посочени в приложение II, списък на кодове 11 от Регламент (ЕО) № 684/2009 на Комисията от 24 юли 2009 г. за прилагане на Директива 2008/118/ЕО на Съвета по отношение на компютризираните процедури за движението на акцизни стоки под режим отложено плащане на акциз (12);
г)
идентификацията на централното звено за връзка за акцизи или акцизната служба, от която може да се получи допълнителна информация;
д)
датата, от която разрешението е валидно, от която се изменя и, ако е приложимо, от която престава да бъде валидно;
е)
за лицензирани складодържатели - данъчния склад или списъка с данъчни складове, за които се прилага разрешението, и ако е приложимо съгласно националното законодателство, указание, че му е позволено да не отразява данните на получателя при изпращане, да раздели движението в съответствие с член 23 от Директива 2008/118/ЕО или да премести акцизните стоки до мястото на директна доставка в съответствие с член 17, параграф 2 от същата директива;
ж)
за регистрирани получатели, ако е приложимо съгласно националното законодателство - указание, че му е разрешено да премести акцизните стоки до мястото на директна доставка в съответствие с член 17, параграф 2 от Директива 2008/118/ЕО;
з)
за регистрирани получатели, посочени в член 19, параграф 3 от Директива 2008/118/ЕО, различни от посочените в буква и) от настоящия параграф - съдържанието на разрешенията по отношение на количеството акцизни стоки, самоличността на изпращача в държавата членка на изпращане и срока на валидност на разрешението;
и)
за регистрирани получатели, посочени в член 19, параграф 3 от Директива 2008/118/ЕО, които имат разрешение да получават вино от изпращачите, които се ползват от дерогацията, предвидена в член 40 от Директива 2008/118/ЕО, съдържанието на разрешението по отношение на количеството акцизни стоки и срока на валидност на разрешението. В записа се посочва дерогацията по член 40 от Директива 2008/118/ЕО;
й)
за данъчни складове - лицензирания складодържател или списък с лицензирани складодържатели, които имат разрешение за ползване на съответния данъчен склад.
3. Централното звено за връзка за акцизите или отделът за връзка във всяка държава членка гарантира, че информацията, която се съдържа в националните регистри, е пълна, точна и актуална.
4. Информацията, която се съдържа в съответните национални регистри, посочени в параграф 2, и която се отнася за икономически оператори, участващи в движението на акцизни стоки под режим отложено плащане на акциз между държави членки, се обменя автоматично чрез централен регистър.
Комисията управлява регистъра като част от компютризираната система по начин, който да гарантира по всяко време вярно и актуализирано представяне на всички данни от националните регистри, предоставени от всички държави членки.
Централното звено за връзка за акцизите или отделите за връзка в държавите членки своевременно изпращат на Комисията съдържанието на националния регистър, както и всички изменения в него.
Член 20
Достъп до информация и коригиране на информацията
1. Комисията гарантира, че лицата, участващи в движението на акцизни стоки под режим отложено плащане на акциз между държавите членки, могат да получат потвърждение по електронен път на валидността на акцизните номера, съхранявани в централния регистър, посочен в член 19, параграф 4. Комисията препраща всички искания от икономически оператор за коригиране на тази информация до централното звено за връзка за акцизите или отдела за връзка, който отговаря за разрешението на въпросния икономически оператор.
2. Централните звена за връзка за акцизите или отделите за връзка в държавите членки гарантират, че икономическите оператори могат да получат потвърждение за касаещата ги информация, която се съхранява съгласно член 19, параграф 2, и да поискат и постигнат коригиране на евентуалните неточности в нея.
3. Компетентният орган на дадена държава членка може да разреши, съгласно условията, определени от тази държава членка, на централното звено за връзка за акцизите или на определени отдели за връзка да изпратят потвърждение на информацията, съхранявана съгласно член 19, параграф 2.
Член 21
Запазване на данните
1. Всяка държава членка пази информацията за движенията на акцизни стоки в рамките на Съюза и данните, които се съдържат в националните регистри, посочени в член 19, за най-малко пет години, считано от края на календарната година, в която е започнало движението, за да се използва тази информация за процедурите, предвидени в настоящия регламент. Този срок може да се ограничи до три години по отношение на информацията, въведена в националните регистри преди 1 юли 2012 г.
2. Събраната чрез компютризираната система информация се пази в системата по начин, който позволява нейното възстановяване и допълнително обработване в рамките на системата в отговор на искане за информация по член 8.
Член 22
Изпълнение
Комисията приема актове за изпълнение:
a)
за определяне на техническите подробности относно автоматичното актуализиране на базите данни, посочени в член 19, параграф 1, и на централния регистър, посочен в член 19, параграф 4;
б)
за определяне на правилата и процедурите по отношение на достъпа до информацията и нейното коригиране съгласно член 20, параграф 1.
Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 35, параграф 2.
ГЛАВА V
ОБЩИ УСЛОВИЯ, КОИТО УРЕЖДАТ СЪДЕЙСТВИЕТО
Член 23
Езиков режим
Молбите за съдействие, включително исканията за уведомяване и приложените документи, могат да бъдат изготвени на всеки език, договорен между запитания и запитващия орган. Придружаващ искането превод на официалния език или на един от официалните езици на държавата членка, в която е установен запитаният орган, се изисква, само ако запитаният орган предостави обосновано обяснение на необходимостта от превод.
Член 24
Качество на услугата
1. Комисията и държавите членки гарантират, че частите от компютризираната система, необходими за обмена на информация, описан в настоящия регламент, са оперативни, поддържат се по подходящ начин и се усъвършенстват.
2. Комисията и държавите членки сключват споразумение за нивото на обслужване и постигат съгласие относно политиката за сигурност на компютризираната система. Споразумението за нивото на обслужване определя техническото качество и количеството на услугите, които се предоставят от Комисията и от държавите членки, с цел да се гарантира сигурното функциониране на всички части от компютризираната система и на електронната комуникация и разпределението на отговорностите за усъвършенстване на тази система.
Член 25
Общи граници на задълженията на запитания орган
1. Запитаният орган предоставя на запитващия орган информацията, поискана съгласно настоящия регламент, при условие че:
a)
запитващият орган е изчерпал обичайните източници на информация, които е можел да използва при дадените обстоятелства, за да получи исканата информация, без да поема риска да застраши постигането на преследваната цел; както и
б)
броят и характерът на изпратените искания за информация за определен период от време от един запитващ орган не създават прекомерна административна тежест за запитания орган.
2. Настоящият регламент не налага задължение на компетентен орган на държава членка да извършва контрол или да предоставя информация, ако законодателството или административните практики на тази държава членка не дават правомощия на нейните органи да извършват такъв контрол или да събират или да използват такава информация за собствените цели на държавата членка.
3. Компетентният орган на държава членка може да откаже да предостави информация, ако запитващата държава членка не е в състояние да предостави подобна информация по причини от правен характер.
4. Предоставянето на информация може да бъде отказано, когато това ще доведе до разкриване на търговска, промишлена или професионална тайна или на търговски процес, или когато разкриването на информацията е в противоречие с обществения ред.
5. Запитаният орган уведомява запитващия орган за основанията за отказа в отговор на искането за съдействие. За целите на статистиката компетентните органи ежегодно информират Комисията за категориите основания за откази.
6. При никакви обстоятелства параграф 2, 3 или 4 не се тълкува като разрешение запитаният орган да откаже да предостави информация единствено защото тази информация се държи от банка, друга финансова институция, лице, посочено или действащо като представител или доверено лице, или защото се отнася до капиталови дялове на лице.
Член 26
Разходи
Държавите членки се отказват на взаимна основа от всякакви претенции за възстановяването на разходите, възникнали при прилагане на настоящия регламент, с изключение на претенции, свързани с хонорари на експерти.
Член 27
Минимална сума
1. Искането за съдействие може да бъде обвързано с минимален праг въз основа на евентуално дължимия акциз.
2. Комисията може да приеме актове за изпълнение, за да определи прага, посочен в параграф 1 от настоящия член.
Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 35, параграф 2.
Член 28
Служебна тайна, защита на данните и използване на информацията, предоставена съгласно настоящия регламент
1. Информацията, предоставена или събрана от държавите членки съгласно настоящия регламент, или всяка информация, до която длъжностно лице или друг служител, или изпълнител е имал достъп при изпълнение на своите задължения, представлява служебна тайна и се ползва от защитата, предоставена на подобна информация съгласно правото на държавата членка, която получава тази информация.
2. Информацията, посочена в параграф 1, може да се използва за следните цели:
a)
определяне на данъчна основа за акцизи;
б)
събиране или административен контрол на акцизи;
в)
наблюдение на движения на акцизни стоки;
г)
анализ на риска в областта на акцизите;
д)
контрол в областта на акцизите;
е)
установяване на други данъци, мита и такси, които са обхванати от разпоредбите на член 2 от Директива 2010/24/ЕС.
Въпреки това компетентният орган на държавата членка, предоставяща информацията, разрешава нейното използване за други цели в държавата членка на запитващия орган, ако законодателството на държавата членка на запитания орган допуска използването на информацията за подобни цели в посочената държава членка.
Доколкото се позволява от националното законодателство и без да се засягат разпоредбите на член 1, параграф 2, информацията, посочена в параграф 1 от настоящия член, може да се използва във връзка със съдебни или административни производства, които могат да доведат до налагане на наказания в резултат на нарушения на данъчното законодателство, без да се засягат правилата, регламентиращи правата на ответниците и свидетелите в такива производства.
3. Когато запитващият орган смята, че информацията, получена от запитания орган, може да бъде полезна за компетентния орган на друга държава членка, той може да я изпрати на този орган. Той предварително информира за това запитания орган.
Запитаният орган може да изпрати съобщението за информацията на друга държава членка с предварителното съгласие на същата.
4. По отношение на всякакво обработване на лични данни от страна на държавите членки, посочено в настоящия регламент, се прилагат националните разпоредби за изпълнение на Директива 95/46/ЕО.
За целите на правилното прилагане на настоящия регламент държавите членки ограничават обхвата на задълженията и правата по член 10, член 11, параграф 1 и членове 12 и 21 от Директива 95/46/ЕО до степента, необходима за защита на интересите по член 13, параграф 1, буква д) от посочената директива. Ограниченията са пропорционални на въпросния интерес.
Член 29
Достъп до информация с разрешение на Комисията
Лица, надлежно упълномощени от Комисията, могат да получат достъп до информацията, посочена в член 28, параграф 4, само доколкото е необходимо за обслужването, поддръжката и разработването на мрежата CCN/CSI и работата на централния регистър.
Тези лица имат задължението за опазване на служебна тайна. Информацията, до която се предоставя достъп, е защитена съгласно Регламент (ЕО) № 45/2001 като лични данни.
Член 30
Доказателствена стойност на получената информация
Доклади, отчети и други документи или заверени копия или извадки от тях, предоставени от компетентния орган на държава членка на компетентния орган на друга държава членка в съответствие с настоящия регламент, могат да бъдат използвани като доказателство от компетентните органи на другата държава членка по същия начин както подобни документи, предоставени от друг орган на въпросната друга държава членка.
Член 31
Задължение за сътрудничество
1. За целите на прилагането на настоящия регламент държавите членки вземат всички необходими мерки за:
a)
осигуряване на ефективна вътрешна координация между органите, посочени в членове 3-5;
б)
установяване на пряко сътрудничество между органите, упълномощени за координацията, посочена в буква а) от настоящия параграф;
в)
осигуряване на нормалното функциониране на системата за обмен на информация, предвидена в настоящия регламент.
2. Комисията съобщава незабавно на компетентния орган на всяка държава членка всяка информация, необходима да се гарантира правилното прилагане на акцизното законодателство, която тя получава и може да предостави.
Член 32
Отношения с трети държави
1. Компетентен орган на държава членка, получил информация от трета държава, може да предаде информацията на компетентните органи на всяка държава членка, която би могла да бъде заинтересована от нея, и по-специално на компетентните органи, които я поискат, доколкото това е позволено от договореностите за взаимопомощ с конкретната трета държава. Такава информация може също да се предостави на Комисията, когато това е в интерес на Съюза за целите на настоящия регламент.
2. Когато заинтересованата трета държава е поела правно задължение да предостави поисканото съдействие при събирането на доказателства за транзакции от неправомерен характер, за които се предполага, че нарушават акцизното законодателство, информацията, получена съгласно настоящия регламент, може да се изпрати от компетентния орган на държава членка на тази трета държава в съответствие с националното право на въпросната държава членка, уреждащо предаването на лични данни на трети държави за целите на правилното прилагане на акцизи или подобни такси и данъци, приложими в третата държава, със съгласието на компетентните органи, които са доставили информацията в съответствие със своето национално право.
Член 33
Съдействие за икономическите оператори
1. Органите на държава членка, където е установен изпращачът на акцизните стоки, могат да предоставят съдействие на този изпращач, ако той не успее да получи съобщение за получаване, посочено в член 24, параграф 4 от Директива 2008/118/ЕО, съобщение за износ, посочено в член 25, параграф 3 от същата директива, или в ситуациите, предвидени в член 33, параграф 1 от същата директива, копие от придружителния документ, предвиден в член 34 от нея.
Оказването на това съдействие не засяга данъчните задължения на изпращача, на който се оказва съдействието.
2. Когато държава членка оказва съдействие съгласно параграф 1 от настоящия член и смята, че е необходимо да получи информация от друга държава членка, тя отправя искане за тази информация в съответствие с член 8. Другата държава членка може да откаже да получи поисканата информация, ако изпращачът не е изчерпал всички достъпни за него средства за получаване на доказателство, че движението на акцизните стоки между държавите членки е приключило.
ГЛАВА VI
ОЦЕНЯВАНЕ И ЗАКЛЮЧИТЕЛНИ РАЗПОРЕДБИ
Член 34
Оценяване на договореностите, събиране на оперативни статистически данни и докладване
1. Държавите членки и Комисията разглеждат и оценяват прилагането на настоящия регламент. За тази цел Комисията редовно прави обобщен преглед на опита на държавите членки, за да се подобри работата на системата, установена с настоящия регламент.
2. Държавите членки съобщават на Комисията следното:
a)
всяка налична информация, свързана с техния опит в прилагането на настоящия регламент, включително всички статистически данни, необходими за неговото оценяване;
б)
всяка налична информация относно методи или практики, които се използват или за които се предполага, че се използват за нарушаване на акцизното законодателство, и които са разкрили недостатъци или пропуски в действието на процедурите, предвидени в настоящия регламент.
С оглед на оценяването на ефективността на тази система за административно сътрудничество при ефективното прилагане на акцизното законодателство и борбата срещу избягването на плащане и измамите с акцизи държавите членки съобщават на Комисията всяка налична информация, различна от информацията, посочена в първата алинея.
Комисията препраща информацията, съобщена от държавите членки, до останалите заинтересовани държави членки.
Задължението да се съобщават информация и статистически данни не включва необосновано увеличаване на административната тежест.
3. За диагностични и статистически цели Комисията може директно да извлича информация от съобщенията, генерирани в компютризираната система, при условията на член 28.
4. Информацията, която се съобщава от държавите членки или се извлича от Комисията за целите на параграфи 1-3, не съдържа индивидуални или лични данни.
5. Комисията приема актове за изпълнение, за да определи за целите на изпълнението на настоящия член съответните статистически данни, които държавите членки съобщават, информацията, която Комисията извлича, и статистическите доклади, които Комисията и държавите членки трябва да изготвят.
Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 35, параграф 2.
Член 35
Комитет по акцизите
1. Комисията се подпомага от Комитета по акцизите, учреден по член 43, параграф 1 от Директива 2008/118/ЕО. Този комитет е комитет по смисъла на Регламент (ЕС) № 182/2011.
2. При позоваване на настоящия параграф се прилага член 5 от Регламент (ЕС) № 182/2011.
Член 36
Отмяна на Регламент (ЕО) № 2073/2004
Регламент (ЕО) № 2073/2004 се отменя.
Позоваванията на отменения регламент се тълкуват като позовавания на настоящия регламент в съответствие с таблицата на съответствието в приложението към настоящия регламент.
Член 37
Доклад до Европейския парламент и до Съвета
На всеки пет години, считано от датата на влизане в сила на настоящия регламент, и въз основа по-конкретно на информацията, предоставена от държавите членки, Комисията докладва на Европейския парламент и на Съвета за прилагането на настоящия регламент.
Член 38
Двустранни споразумения
Когато компетентните органи сключат спогодби по двустранни въпроси, предмет на настоящия регламент, които не се отнасят до единични случаи, те информират незабавно Комисията. Комисията на свой ред информира компетентните органи на останалите държави членки.
Член 39
Влизане в сила
Настоящият регламент влиза в сила на двадесетия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Той се прилага от 1 юли 2012 г.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави членки.
Съставено в Брюксел на 2 май 2012 година.
TARYBOS REGLAMENTAS (ES) Nr. 389/2012
2012 m. gegužės 2 d.
dėl administracinio bendradarbiavimo akcizų srityje ir panaikinantis Reglamentą (EB) Nr. 2073/2004
EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 113 straipsnį,
atsižvelgdama į Europos Komisijos pasiūlymą,
teisėkūros procedūra priimamo akto projektą perdavus nacionaliniams parlamentams,
atsižvelgdama į Europos Parlamento nuomonę (1),
atsižvelgdama į Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nuomonę (2),
laikydamasi specialios teisėkūros procedūros,
kadangi:
(1)
2004 m. lapkričio 16 d. Tarybos reglamentu (EB) Nr. 2073/2004 dėl administracinio bendradarbiavimo akcizų srityje (3) numatoma bendra sistema, pagal kurią valstybės narės padeda viena kitai ir bendradarbiauja su Komisija, kad būtų užtikrintas tinkamas teisės aktų, susijusių su akcizais, taikymas ir kovojama su akcizų vengimu bei jo nulemtu vidaus rinkos iškraipymu. Atsižvelgiant į sukauptą patirtį ir paskutinius įvykius, reikia padaryti keletą to reglamento pakeitimų. Atsižvelgiant į reikiamų pakeitimų skaičių, dėl aiškumo reglamentą reikėtų pakeisti;
(2)
siekiant sukurti vidaus rinką ir toliau reikalinga administracinio bendradarbiavimo akcizų srityje sistema, apimanti visus teisės aktų, susijusių su akcizų taikymu 2008 m. gruodžio 16 d. Tarybos direktyvos 2008/118/EB dėl bendros akcizų tvarkos (4) 1 straipsnyje nurodytiems produktams, aspektus;
(3)
siekiant veiksmingumo, greitumo ir kuo mažesnių sąnaudų, labai svarbu, kad keičiantis informacija būtų sustiprintas elektroninių priemonių vaidmuo. Siekiant, kad informacijos prašymai būtų nagrinėjami greičiau, ir atsižvelgiant į tai, kad kai kurie prašymai dažnai kartojasi, ir į Sąjungos kalbų įvairovę, svarbu užtikrinti, kad platesniu mastu būtų naudojamos tipinės keitimosi informacija formos. Šiuos reikalavimus geriausiai galima įvykdyti sistemingiau naudojant kompiuterizuotą sistemą, įdiegtą 2003 m. birželio 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos sprendimu Nr. 1152/2003/EB dėl akcizais apmokestinamų produktų judėjimo ir priežiūros kompiuterizavimo (5). Dabar pagal tą sistemą suteikiama daugiau galimybių negu tuomet, kai įsigaliojo Reglamentas (EB) Nr. 2073/2004, ir ši sistema bus toliau plėtojama. Todėl valstybės narės turėtų ja naudotis, kai tik gali;
(4)
siekiant susidaryti teisingą nuomonę apie tam tikrų asmenų su akcizais susijusius reikalus, reikia labai dideliu mastu keistis informacija akcizų klausimais, tačiau valstybės narės negali savo nuožiūra vykdyti „atsitiktinės paieškos“ arba prašyti informacijos, kuri greičiausiai nėra susijusi su atitinkamo asmens arba nustatomos grupės arba kategorijos asmenų akcizų reikalais;
(5)
siekiant tinkamai koordinuoti informacijos srautus, būtina laikytis Reglamento (EB) Nr. 2073/2004 nuostatų dėl vieno ryšių punkto kiekvienoje valstybėje narėje. Kadangi siekiant veiksmingumo gali reikėti daugiau tiesioginių valstybių narių institucijų ir pareigūnų ryšių, taip pat reikėtų laikytis ir nuostatų dėl įgaliojimų perdavimo ir kompetentingų pareigūnų skyrimo;
(6)
kad būtų galima laiku gauti reikiamą informaciją, reikėtų laikytis Reglamento (EB) Nr. 2073/2004 nuostatų, pagal kurias reikalaujama, kad institucija, į kurią kreipiamasi, kuo greičiau ir ne vėliau kaip per nurodytą terminą imtųsi veiksmų. Vis dėlto terminas informacijai, kurią jau turi valstybė narė, į kurią kreipiamasi, pateikti turėtų būti trumpesnis nei standartinis terminas;
(7)
siekiant užtikrinti veiksmingą su tarpvalstybiniu judėjimu susijusios akcizų tvarkos stebėseną, būtina ir toliau numatyti galimybę, kad vykdydamos administracinį bendradarbiavimą valstybės narės galėtų atlikti vienalaikius patikrinimus ir kad vienos valstybės narės pareigūnai galėtų būti kitos valstybės narės teritorijoje;
(8)
sunkumus, susijusius su pranešimu apie administracinius sprendimus ir priemones tarpvalstybiniu mastu, reikėtų ir toliau spręsti laikantis su šiais klausimais susijusių Reglamento (EB) Nr. 2073/2004 nuostatų;
(9)
siekiant veiksmingai kovoti su sukčiavimu, reikėtų laikytis nuostatų dėl keitimosi informacija be išankstinio prašymo. Kad būtų sudarytos palankesnės sąlygos taip keistis informacija, turėtų būti nurodyta, kurių kategorijų informacija keistis būtų privaloma;
(10)
valstybės narės turėtų ir toliau galėti neprivalomai keistis informacija, kuri reikalinga, kad būtų užtikrintas tinkamas teisės aktų, susijusių su akcizais, taikymas, jeigu ši informacija nėra tų kategorijų informacija, kuria keičiamasi automatiškai;
(11)
grįžtamoji informacija yra tinkama priemonė užtikrinti nuolatinį informacijos, kuria keičiamasi, kokybės gerinimą. Todėl reikėtų sukurti grįžtamosios informacijos teikimo sistemą;
(12)
kad tinkamai veiktų akcizų sistema ir būtų kovojama su sukčiavimu, būtina, kad valstybės narės elektroniniu būdu saugotų tam tikrus specialius duomenis apie ūkinės veiklos vykdytojų ir akcizais apmokestinamų prekių sandėlių leidimus. Tai leidžia valstybėms narėms greitai keistis tokiais duomenimis ir turėti automatinę prieigą prie informacijos. Tai galima pasiekti naudojantis nacionalinėse kompiuterizuotose akcizų sistemose jau turima informacija, plėtojant rizikos analizę, kuri pagerina nacionaliniu mastu turimą informaciją apie akcizais apmokestinamus ūkinės veiklos vykdytojus ir jų prekių, kurioms taikomas akcizas, judėjimą Sąjungoje, taip pat įtraukiant įvairią informaciją apie apmokestinamuosius asmenis ir jų sandorius. Kadangi įvairiose valstybėse narėse skiriasi akcizų nustatymo ar susigrąžinimo procedūra, taip pat senaties terminai ir kiti terminai, siekiant užtikrinti veiksmingą tarpusavio pagalbą tarpvalstybinėse situacijose taikant teisės aktus dėl akcizų, būtina nustatyti minimalų laikotarpį, kurį kiekviena valstybė narė turėtų saugoti tą informaciją;
(13)
kad elektroninėse duomenų bazėse saugoma informacija būtų patikima, reikėtų nustatyti, kad ji būtų nuolat atnaujinama;
(14)
ūkinės veiklos vykdytojai turėtų galėti greitai atlikti reikiamus patikrinimus akcizais apmokestinamoms prekėms gabenti. Jiems būtų suteikta galimybė iš Komisijos valdomo centrinio registro, kurio informacija kaupiama iš nacionalinių duomenų bazių, elektroniniu būdu gauti akcizo numerių galiojimo patvirtinimą;
(15)
nacionalinės bankų paslapties taisyklės galėtų trukdyti veiksmingai taikyti šiame reglamente numatytas priemones. Todėl valstybėms narėms neturėtų būti suteikta teisė atsisakyti suteikti informaciją vien tik tokių taisyklių pagrindu;
(16)
šiuo reglamentu neturėtų būti daromas poveikis kitoms Sąjungos lygiu patvirtintoms priemonėms, kuriomis prisidedama prie kovos su pažeidimais ir sukčiavimu akcizų srityje, tačiau juo šios priemonės turėtų būti papildytos;
(17)
siekiant aiškumo, šiame reglamente naudinga patvirtinti, kad tais atvejais, kai informacija ar dokumentai gaunami teisminei institucijai suteikus leidimą arba pateikus prašymą, ši informacija ar dokumentai perduodami kitos valstybės narės kompetentingai valdžios institucijai teisminės institucijos leidimu, jei toks leidimas reikalingas pagal perduodančiosios valstybės narės teisę;
(18)
1995 m. spalio 24 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 95/46/EB dėl asmenų apsaugos tvarkant asmens duomenis ir dėl laisvo tokių duomenų judėjimo (6) reglamentuojamas valstybių narių atliekamas asmens duomenų tvarkymas įgyvendinant šį reglamentą. 2000 m. gruodžio 18 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentu (EB) Nr. 45/2001 dėl asmenų apsaugos Bendrijos institucijoms ir įstaigoms tvarkant asmens duomenis ir laisvo tokių duomenų judėjimo (7) reglamentuojamas Komisijos atliekamas asmens duomenų tvarkymas pagal šį reglamentą;
(19)
keitimasis informacija su trečiosiomis šalimis įrodė, kad tai buvo naudinga teisės aktų, susijusių su akcizais, teisingam taikymui ir tai turėtų būti toliau tęsiama. Direktyva 95/46/EB nustato informacijos perdavimo trečiosioms šalims konkrečias sąlygas, kurių valstybės narės privalo laikytis;
(20)
siekiant veiksmingai taikyti šį reglamentą, gali reikėti apriboti tam tikrų teisių ir įsipareigojimų, nustatytų Direktyvoje 95/46/EB, ypač jos 10 straipsnyje, 11 straipsnio 1 dalyje, 12 ir 21 straipsniuose apibrėžtų teisių, taikymo sritį, kad būtų apsaugoti valstybių narių svarbūs ekonominiai ir finansiniai interesai, atsižvelgiant į galimą valstybių narių pajamų netekimą ir didelę šiame reglamente nurodytos informacijos svarbą veiksmingai kovai su sukčiavimu. Atsižvelgiant į tai, kad tais atvejais, kai įtariami mokestiniai pažeidimai ar sukčiavimas, reikia išsaugoti įrodymus ir užkirsti kelią trukdymui tinkamai įvertinti, kaip laikomasi teisės aktų, susijusių su akcizais, keičiantis asmens duomenimis pagal šį reglamentą galėtų prireikti apriboti su informacijos teikimu, prieiga prie duomenų ir tvarkymo operacijų viešinimu susijusias duomenų valdytojo pareigas ir duomenų subjekto teises. Valstybės narės turėtų būti įpareigotos taikyti tokius apribojimus, jeigu jie būtini ir proporcingi;
(21)
kad būtų užtikrintos vienodos tam tikrų šio reglamento straipsnių įgyvendinimo sąlygos ir kad būtų apibrėžtos pagrindinės duomenų, kuriais pagal šį reglamentą gali keistis valstybės narės, kategorijos, Komisijai turėtų būti suteikti įgyvendinimo įgaliojimai. Šie įgaliojimai turėtų būti vykdomi laikantis 2011 m. vasario 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) Nr. 182/2011, kuriuo nustatomos valstybių narių vykdomos Komisijos naudojimosi įgyvendinimo įgaliojimais kontrolės mechanizmų taisyklės ir bendrieji principai (8);
(22)
priimant šiuos įgyvendinimo aktus, reikėtų taikyti nagrinėjimo procedūrą, atsižvelgiant į tai, kad tie teisės aktai yra bendrojo pobūdžio priemonės, kaip nustatyta Reglamento (ES) Nr. 182/2011 2 straipsnio 2 dalies a punkte;
(23)
būtina stebėti ir įvertinti šio reglamento veikimą. Todėl reikėtų numatyti, kad valstybės narės rinktų statistinius duomenis ir kitą informaciją ir kad Komisija reguliariai rengtų ataskaitas;
(24)
šio reglamento tikslo, t. y. supaprastinti ir sustiprinti valstybių narių administracinį bendradarbiavimą, kuriam pasiekti reikia suderinto požiūrio, valstybės narės negali deramai pasiekti ir dėl reikalaujamo vienodumo ir veiksmingumo to tikslo būtų geriau siekti Sąjungos lygiu, laikydamasi Europos Sąjungos sutarties 5 straipsnyje nustatyto subsidiarumo principo Sąjunga gali patvirtinti priemones. Pagal tame straipsnyje nustatytą proporcingumo principą šiuo reglamentu neviršijama to, kas būtina nurodytam tikslui pasiekti;
(25)
šiame reglamente gerbiamos pagrindinės teisės ir laikomasi principų, pripažintų Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijoje, ypač teisė į asmens duomenų apsaugą (8 straipsnis). Atsižvelgiant į šiuo reglamentu nustatytus apribojimus, tvarkant tokius duomenis šio reglamento įgyvendinimo metu neviršijama to, kas būtina ir proporcinga siekiant apsaugoti teisėtus valstybių narių fiskalinius interesus;
(26)
Reglamentas (EB) Nr. 2073/2004 turėtų būti panaikintas;
(27)
buvo pasikonsultuota su Europos duomenų apsaugos priežiūros pareigūnu ir buvo pateikta nuomonė (9),
PRIĖMĖ ŠĮ REGLAMENTĄ:
I SKYRIUS
BENDROSIOS NUOSTATOS
1 straipsnis
Dalykas ir taikymo sritis
1. Šiuo reglamentu nustatomos sąlygos, kuriomis valstybių narių valdžios institucijos, kompetentingos taikyti teisės aktus, susijusius su akcizais, turi bendradarbiauti tarpusavyje ir su Komisija, kad būtų užtikrintas tų teisės aktų laikymasis. Tuo tikslu reglamente nustatytos taisyklės ir procedūros, kuriomis remdamosi valstybių narių kompetentingos valdžios institucijos galėtų bendradarbiauti ir keistis informacija elektroninėmis priemonėmis arba kitais būdais - tai būtina, siekiant užtikrinti tinkamą teisės aktų, susijusių su akcizais, taikymą.
2. Šis reglamentas neturi poveikio tarpusavio pagalbos baudžiamosiose bylose taisyklių taikymui valstybėse narėse.
3. Jis neturi poveikio bet kokių platesnio masto tarpusavio pagalbos įsipareigojimų, kylančių iš kitų teisinių dokumentų, įskaitant dvišalius ar daugiašalius susitarimus, vykdymui.
2 straipsnis
Apibrėžtys
Šiame reglamente:
1) kompetentinga valdžios institucija- institucija, paskirta pagal 3 straipsnio 1 dalį;
2) besikreipiančioji institucija- valstybės narės centrinė su akcizais susijusių ryšių įstaiga arba bet kuris valstybės narės ryšių skyrius arba kompetentingas pareigūnas, kurie prašo pagalbos kompetentingos valdžios institucijos vardu;
3) institucija, į kurią kreipiamasi,- valstybės narės centrinė su akcizais susijusių ryšių įstaiga arba bet kuris ryšių skyrius arba kompetentingas pareigūnas, kurie gauna pagalbos prašymą kompetentingos valdžios institucijos vardu;
4) akcizų įstaiga- bet kuri įstaiga, kurioje galima atlikti akcizų taisyklėmis nustatytus formalumus;
5) su įvykiu susijęs automatinis keitimasis informacija- sisteminis iš anksto nustatytos formos informacijos, susijusios su konkrečiu įvykiu, perdavimas be išankstinio prašymo, kai tokia informacija gaunama, išskyrus Direktyvos 2008/118/EB 21 straipsnyje numatytą keitimąsi informacija;
6) reguliarus automatinis keitimasis informacija- sisteminis iš anksto nustatytos formos informacijos perdavimas be išankstinio prašymo, vykdomas iš anksto nustatytais reguliariais intervalais;
7) spontaniškas keitimasis informacija- 5 ar 6 punktuose arba Direktyvos 2008/118/EB 21 straipsnyje nenumatytas informacijos perdavimas be išankstinio prašymo kitai valstybei narei;
8) kompiuterizuota sistema- 2003 m. birželio 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos sprendimu Nr. 1152/2003/EB dėl akcizais apmokestinamų produktų judėjimo ir priežiūros kompiuterizavimo (10) nustatyta akcizais apmokestinamų prekių judėjimo ir stebėjimo kompiuterizuota sistema;
9) asmuo- fizinis asmuo, juridinis asmuo, asmenų susivienijimas, kuris nėra juridinis asmuo, tačiau pagal Sąjungos arba nacionalinę teisę pripažįstamas galinčiu atlikti teisinius veiksmus ir bet kokio pobūdžio ir formos juridinė struktūra, turinti juridinio asmens statusą ar jo neturinti;
10) ūkinės veiklos vykdytojas- asmuo, kuris užsiimdamas savo verslu vykdo veiklą, kuriai taikomi teisės aktai, susiję su akcizais, turėdamas tam leidimą arba jo neturėdamas;
11) elektroninės priemonės- elektroninės bet kokios rūšies įrangos, kuria tvarkomi (įskaitant perdavimą ir sumažinimą) ir kurioje laikomi duomenys, taip pat 8 punkte apibrėžtos kompiuterizuotos sistemos naudojimas;
12) akcizo numeris- identifikacinis numeris, kurį akcizų tikslais valstybės narės suteikia 19 straipsnio 1 dalies a ir b punktuose nurodytų ūkinės veiklos vykdytojų ir patalpų įrašams;
13) akcizais apmokestinamų prekių gabenimas Sąjungoje- akcizais apmokestinamų prekių, kurioms pritaikytas akcizų mokėjimo atidėjimo režimas, gabenimas iš vienos į kitą ar daugiau valstybių narių, kaip apibrėžta Direktyvos 2008/118/EB IV skyriuje, arba akcizais apmokestinamų prekių gabenimas iš vienos į kitą ar daugiau valstybių narių po išleidimo vartoti, kaip apibrėžta Direktyvos 2008/118/EB V skyriaus 2 skirsnyje;
14) administracinis tyrimas- bet kuri kontrolė, patikrinimas ar kitas veiksmas, kurių valdžios institucijos, kompetentingos taikyti teisės aktus, susijusius su akcizais, imasi vykdydamos savo pareigas, kad užtikrintų tinkamą tų teisės aktų taikymą;
15) CCN / CSI tinklas- Sąjungos sukurta bendra platforma, pagrįsta bendru ryšio tinklu (CCN) ir bendra sistemos sąsaja (CSI), kad būtų užtikrinti visi kompetentingų valdžios institucijų elektroninėmis priemonėmis perduodami su muitais ir mokesčiais susiję duomenys;
16) akcizai- Direktyvos 2008/118/EB 1 straipsnio 1 dalyje nurodyti mokesčiai;
17) tarpusavio administracinės pagalbos dokumentas- kompiuterizuotoje sistemoje parengtas dokumentas, naudojamas keistis informacija pagal 8, 15 arba 16 straipsnius, taip pat informacija apie tolesnius veiksmus pagal 8 arba 16 straipsnius;
18) atsarginis tarpusavio administracinės pagalbos dokumentas- popierinis dokumentas, naudojamas keistis informacija pagal 8 arba 15 straipsnius, jeigu nebūtų galimybės naudotis kompiuterizuota sistema;
19) vienalaikis patikrinimas- ūkinės veiklos vykdytojo arba susijusių asmenų padėties, susijusios su teisės aktais akcizų taikymo srityje koordinuotos patikros, kurias organizuoja ir jose dalyvauja dvi arba daugiau valstybių narių, turinčių bendrų ar papildomųjų interesų.
3 straipsnis
Kompetentingos valdžios institucijos
1. Kiekviena valstybė narė paskiria kompetentingą valdžios instituciją, kurios vardu bus taikomas šis reglamentas. Ji nedelsdama praneša Komisijai apie šį paskyrimą ir bet kokius tolesnius susijusius pokyčius.
2. Komisija pateikia kompetentingų valdžios institucijų sąrašą ir šią informaciją skelbia Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.
4 straipsnis
Centrinės su akcizais susijusių ryšių įstaigos ir ryšių skyriai
1. Kiekvienos valstybės narės kompetentinga valdžios institucija paskiria centrinę su akcizais susijusių ryšių įstaigą, kuriai pavedama pagrindinė atsakomybė už ryšius su kitomis valstybėmis narėmis administracinio bendradarbiavimo srityje teisės aktų, susijusių su akcizais, atžvilgiu. Apie tai ji praneša Komisijai ir kitų valstybių narių kompetentingoms valdžios institucijoms.
Taikant šį reglamentą, centrinė su akcizais susijusių ryšių įstaiga taip pat gali būti paskirta atsakinga už ryšių palaikymą su Komisija.
2. Kiekvienos valstybės narės kompetentinga valdžios institucija gali paskirti ryšių skyrius, išskyrus centrinę su akcizais susijusių ryšių įstaigą, kuriems pagal jų nacionalinės teisės aktus ar strategiją suteikta kompetencija tiesiogiai keistis informacija pagal šį reglamentą.
Centrinė su akcizais susijusių ryšių įstaiga užtikrina, kad šių skyrių sąrašas būtų atnaujinamas bei pateikiamas kitų susijusių valstybių narių centrinėms su akcizais susijusių ryšių įstaigoms.
5 straipsnis
Kompetentingi pareigūnai
1. Kiekvienos valstybės narės kompetentinga valdžios institucija valstybės narės nustatytomis sąlygomis gali paskirti kompetentingus pareigūnus, kurie gali tiesiogiai keistis informacija pagal šį reglamentą.
Kompetentinga valdžios institucija gali riboti tokio paskyrimo mastą.
Centrinė su akcizais susijusių ryšių įstaiga yra atsakinga už kompetentingų pareigūnų sąrašo atnaujinimą bei jo pateikimą kitų susijusių valstybių narių centrinėms su akcizais susijusių ryšių įstaigoms.
2. Pareigūnai, kurie keičiasi informacija pagal 12 ir 13 straipsnius, tų straipsnių tikslais laikomi kompetentingais pareigūnais, laikantis kompetentingų valdžios institucijų nustatytų sąlygų.
6 straipsnis
Centrinių su akcizais susijusių ryšių įstaigų, ryšių skyrių ir kompetentingų pareigūnų įsipareigojimai
1. Centrinės su akcizais susijusių ryšių įstaigos pagrindinė atsakomybė - valstybių narių tarpusavio keitimasis informacija apie akcizais apmokestinamų prekių gabenimą, visų pirma pagrindinė jos atsakomybė yra užtikrinti:
a)
keitimąsi informacija pagal 8 straipsnį;
b)
pranešimų apie administracinius sprendimus ir priemones, kurių valstybės narės prašo pagal 14 straipsnį, perdavimą;
c)
privalomą keitimąsi informacija pagal 15 straipsnį;
d)
neprivalomą spontanišką keitimąsi informacija pagal 16 straipsnį;
e)
tolesnių veiksmų grįžtamosios informacijos teikimą pagal 8 straipsnio 5 dalį ir 16 straipsnio 2 dalį;
f)
keitimąsi informacija, laikoma 19 straipsnyje nurodytoje elektroninėje duomenų bazėje;
g)
statistinių duomenų ir kitos informacijos teikimą pagal 34 straipsnį.
2. Kai ryšių skyriai ar kompetentingi pareigūnai pateikia arba gauna pagalbos prašymus ar atsako į tokius pagalbos prašymus, jie praneša apie tai savo valstybės narės centrinei su akcizais susijusių ryšių įstaigai, laikydamiesi jos nustatytų sąlygų.
3. Kai ryšių skyrius ar kompetentingas pareigūnas gauna pagalbos prašymą, kurio vykdymui reikia imtis veiksmų už jo teritorijos ar veiklos ribų, jis nedelsdamas perduoda tokį prašymą savo valstybės narės centrinei su akcizais susijusių ryšių įstaigai ir kompetentingam atsakingo ryšių skyriaus pareigūnui bei praneša apie tai besikreipiančiajai institucijai. Tokiu atveju 11 straipsnyje nustatyti terminai pradeda galioti kitą dieną, einančią po tos dienos, kurią pagalbos prašymas buvo nusiųstas centrinei su akcizais susijusių ryšių įstaigai ir kompetentingam atsakingo ryšių skyriaus pareigūnui, tačiau ne vėliau kaip praėjus vienai savaitei po to, kai buvo gautas prašymas, kaip nurodyta šios dalies pirmame sakinyje.
7 straipsnis
Informacija arba dokumentai, gauti teisminei institucijai suteikus leidimą arba pateikus prašymą
1. Informacija ar dokumentai, kuriuos kompetentinga valdžios institucija gavo teisminei institucijai suteikus leidimą arba pateikus prašymą, kitos valstybės narės kompetentingai valdžios institucijai perduodami teisminei institucijai suteikus išankstinį leidimą, jei tokį leidimą suteikti reikalaujama pagal nacionalinę teisę.
2. Jei paprašius pateikti informacijos teisminė institucija atsisako suteikti tokį leidimą institucijai, į kurią kreipiamasi, pastaroji apie tai informuoja besikreipiančiąją instituciją pagal 25 straipsnio 5 dalį.
II SKYRIUS
BENDRADARBIAVIMAS PAGAL PRAŠYMĄ
8 straipsnis
Institucijos, į kurią kreipiamasi, bendrosios pareigos
1. Besikreipiančiosios institucijos prašymu institucija, į kurią kreipiamasi, perduoda informaciją, būtiną tinkamam teisės aktų, susijusių su akcizais, taikymui užtikrinti, įskaitant visą informaciją, susijusią su konkrečiu atveju arba konkrečiais atvejais, ypač susijusią su akcizais apmokestinamų prekių gabenimu Sąjungoje.
2. Norėdama perduoti 1 dalyje nurodytą informaciją, institucija, į kurią kreipiamasi, atlieka visus administracinius tyrimus, reikalingus tokiai informacijai gauti.
3. 1 dalyje nurodytame prašyme gali būti pateiktas motyvuotas prašymas atlikti konkretų administracinį tyrimą. Jeigu institucija, į kurią kreipiamasi, nusprendžia, kad administracinis tyrimas nėra būtinas, ji nedelsdama praneša besikreipiančiajai institucijai apie tokio sprendimo priežastis.
4. Siekdama gauti prašomą informaciją arba atlikti prašomą administracinį tyrimą, institucija, į kurią kreipiamasi, ar administracinė institucija, kuriai buvo perduotas prašymas, veikia taip, kaip veiktų savo iniciatyva arba savo valstybės narės kitos institucijos prašymu.
5. Institucija, į kurią kreipiamasi, gali prašyti besikreipiančiosios institucijos pateikti tolesnių veiksmų, kurių, remdamasi pateikta informacija, ėmėsi besikreipiančioji valstybė narė, grįžtamąją informaciją. Kai toks prašymas pateikiamas, besikreipiančioji institucija, nedarydama poveikio jos valstybėje narėje taikomų slaptumo ir duomenų apsaugos taisyklėms, kuo greičiau siunčia tokią grįžtamąją informaciją su sąlyga, kad tuo jai nesudaroma neproporcinga administracinė našta.
9 straipsnis
Prašymo ir atsakymo forma
1. Informacijos ir administracinių tyrimų prašymais pagal 8 straipsnį ir atsakymais į tokius prašymus keičiamasi naudojantis tarpusavio administracinės pagalbos dokumentu, atsižvelgiant į šio straipsnio 4 dalį.
Jeigu nėra galimybės naudotis kompiuterizuota sistema, vietoj tarpusavio administracinės pagalbos dokumento naudojamas atsarginis tarpusavio administracinės pagalbos dokumentas.
2. Komisija priima įgyvendinimo aktus, siekdama nustatyti:
a)
tarpusavio administracinės pagalbos dokumentų struktūrą ir turinį;
b)
taisykles ir procedūras, susijusias su keitimusi tarpusavio administracinės pagalbos dokumentais;
c)
atsarginio tarpusavio administracinės pagalbos dokumento pavyzdį ir turinį;
d)
taisykles ir procedūras, susijusias su atsarginio tarpusavio administracinės pagalbos dokumento naudojimu.
Komisija taip pat gali priimti įgyvendinimo aktus, kad nustatytų 8 straipsnio 5 dalyje nurodytos grįžtamosios informacijos struktūrą ir turinį.
Tokie įgyvendinimo aktai priimami pagal 35 straipsnio 2 dalyje nurodytą nagrinėjimo procedūrą.
3. Kiekviena valstybė narė nustato atvejus, kai galima laikyti, jog nėra galimybės naudotis kompiuterizuota sistema.
4. Jeigu tarpusavio administracinės pagalbos dokumentą naudoti nepraktiška, išimtiniais atvejais keistis pranešimais visiškai arba iš dalies galima kitomis priemonėmis. Tokiais atvejais su pranešimu pateikiamas paaiškinimas, kodėl buvo nepraktiška naudoti tarpusavio administracinės pagalbos dokumentą.
10 straipsnis
Dokumentų teikimas
1. Bet kokio turinio dokumentai, teiktini pagal 8 straipsnį, pridedami prie 9 straipsnio 1 dalyje nurodyto tarpusavio administracinės pagalbos dokumento.
Vis dėlto, jeigu tai neįmanoma arba nepraktiška, dokumentai teikiami elektroninėmis priemonėmis arba kitais būdais.
2. Institucija, į kurią kreipiamasi, privalo pateikti dokumentų originalus tik tuomet, kai tokių dokumentų reikia besikreipiančiosios institucijos siekiamu tikslu ir kai jų pateikimas neprieštarauja institucijos, į kurią kreipiamasi, valstybėje narėje taikomoms nuostatoms.
11 straipsnis
Terminai
1. Institucija, į kurią kreipiamasi, 8 straipsnyje nurodytą informaciją pateikia kuo greičiau ir ne vėliau kaip per tris mėnesius nuo prašymo gavimo dienos.
Tačiau jeigu institucija, į kurią kreipiamasi, jau turi tokią informaciją, terminas jai pateikti yra vienas mėnuo.
2. Kai kuriais konkrečiais atvejais institucija, į kurią kreipiamasi, ir besikreipiančioji institucija gali susitarti dėl kitų terminų, negu numatytieji 1 dalyje.
3. Jeigu institucija, į kurią kreipiamasi, negali įvykdyti prašymo iki 1 dalyje nustatyto termino, per vieną mėnesį ji apie tai praneša besikreipiančiajai institucijai, naudodama tarpusavio administracinės pagalbos dokumentą, ir nurodo priežastis, kodėl ji to negali padaryti, taip pat nurodo, kada ji galės įvykdyti prašymą.
12 straipsnis
Kitų valstybių narių pareigūnų dalyvavimas administraciniuose tyrimuose
1. Besikreipiančiosios institucijos ir institucijos, į kurią kreipiamasi, susitarimu bei vadovaujantis pastarosios nustatyta tvarka, besikreipiančiosios institucijos įgalioti pareigūnai gali būti valstybės narės, į kurią kreipiamasi, administracinės institucijos patalpose arba kitoje vietoje, kur tos institucijos atlieka savo pareigas, kad būtų galima keistis informacija, būtina tinkamam teisės aktų, susijusių su akcizais, taikymui užtikrinti.
Jeigu prašoma informacija yra dokumentuose, su kuriais gali susipažinti institucijos, į kurią kreipiamasi, pareigūnai, besikreipiančiosios institucijos pareigūnams duodamos tų dokumentų kopijos.
2. Besikreipiančiosios institucijos ir institucijos, į kurią kreipiamasi, susitarimu ir pastarosios institucijos nustatyta tvarka besikreipiančiosios institucijos paskirti pareigūnai gali dalyvauti valstybės narės, į kurią kreipiamasi, teritorijoje atliekamuose administraciniuose tyrimuose, kad būtų galima keistis informacija, būtina tinkamam teisės aktų, susijusių su akcizais, taikymui užtikrinti.
Jeigu taip susitariama, besikreipiančiosios institucijos pareigūnai gali būti tose pačiose patalpose ir susipažinti su tais pačiais dokumentais, kaip ir institucijos, į kurią kreipiamasi, pareigūnai, per tų pareigūnų tarpininką ir tik administraciniam tyrimui atlikti. Besikreipiančiosios institucijos pareigūnai atlieka tyrimus ar užduoda klausimus tiktai institucijos, į kurią kreipiamasi, pareigūnams sutikus ir jų prižiūrimi. Jie nesinaudoja institucijos, į kurią kreipiamasi, pareigūnams suteiktais tikrinimo įgaliojimais.
3. Besikreipiančiosios institucijos pareigūnai, esantys kitoje valstybėje narėje pagal 1 ir 2 dalis, bet kuriuo metu turi būti pasiruošę pateikti rašytinį įgaliojimą, kuriame nurodyta jų tapatybė ir jų oficialus veiksnumas.
13 straipsnis
Vienalaikiai patikrinimai
1. Siekdamos keistis informacija, būtina tinkamam teisės aktų, susijusių su akcizais, taikymui užtikrinti, dvi ar daugiau valstybių narių, remdamosi rizikos analize, gali susitarti savo teritorijose atlikti vienalaikius vieno ar kelių ūkinės veiklos vykdytojų ar kitų asmenų, dėl kurių jos turi bendrą ar papildomąjį interesą, akcizų mokėjimo patikrinimus, jei jų manymu tokie patikrinimai būtų veiksmingesni už vien tik vienos valstybės narės atliekamą patikrinimą.
2. Siekdama inicijuoti 1 dalyje nurodytą vienalaikį patikrinimą, valstybės narės kompetentinga valdžios institucija pateikia pasiūlymą kitų susijusių valstybių narių kompetentingoms valdžios institucijoms.
Šiame pasiūlyme:
a)
nurodomas vienalaikiams patikrinimams siūlomas atvejis ar atvejai;
b)
atskirai nurodomas kiekvienas asmuo, kurio atžvilgiu ketinama atlikti tokį patikrinimą;
c)
pateikiamos priežastys, pateisinančios bendro patikrinimo būtinybę;
d)
nurodomas terminas, per kurį ketinama atlikti tokius patikrinimus.
3. Kompetentingos valdžios institucijos, gavusios 2 dalyje nurodytą pasiūlymą, pasiūlymą pateikusiai kompetentingai valdžios institucijai patvirtina jų sutikimą dėl dalyvavimo vienalaikiame patikrinime arba praneša jų atsisakymo priežastis kuo skubiau, bet ne vėliau kaip per mėnesį nuo to pasiūlymo gavimo.
4. Kiekviena vienalaikiame patikrinime dalyvaujanti kompetentinga valdžios institucija paskiria atstovą, atsakingą už vienalaikio patikrinimo priežiūrą ir koordinavimą.
5. Atlikusios vienalaikį patikrinimą, kompetentingos valdžios institucijos nedelsdamos praneša kitų valstybių narių centrinėms su akcizais susijusių ryšių įstaigoms apie bet kokius būdus ar praktiką, nustatytus per tokį vienalaikį patikrinimą, kurie buvo naudojami arba įtariama, kad galėjo būti naudojami, siekiant pažeisti teisės aktus, susijusius su akcizais, kai tokia informacija yra ypač svarbi kitoms valstybėms narėms.
14 straipsnis
Prašymas pateikti pranešimą apie administracinius sprendimus ir priemones
1. Besikreipiančiosios institucijos prašymu institucija, į kurią kreipiamasi, laikydamasi taikomų savo valstybės narės taisyklių dėl panašių pranešimų, praneša adresatui apie visus besikreipiančiosios valstybės narės administracinių institucijų priimtus su teisės aktų, susijusių su akcizais, taikymu susijusius sprendimus ir priemones.
2. 1 dalyje nurodytuose prašymuose pateikti pranešimą nurodomas sprendimo arba priemonės, apie kurią turi būti pranešta, dalykas, vardas, pavardė (pavadinimas), adresas ir kita atitinkama informacija, reikalinga adresatui identifikuoti.
3. Institucija, į kurią kreipiamasi, nedelsdama praneša besikreipiančiajai institucijai apie 1 dalyje nurodyto prašymo pateikti pranešimą vykdymą ir nurodo jai pranešimo apie sprendimą ar priemonę perdavimo adresatui datą.
4. Jeigu institucija, į kurią kreipiamasi, negali įvykdyti 1 dalyje nurodyto prašymo pateikti pranešimą, per vieną mėnesį nuo prašymo gavimo dienos ji apie tai raštu praneša besikreipiančiajai institucijai.
Institucija, į kurią kreipiamasi, negali atsisakyti vykdyti tokio prašymo dėl sprendimo ar priemonės, apie kurią turi būti pranešta, turinio.
5. Besikreipiančioji institucija pateikia prašymą pateikti pranešimą pagal šį straipsnį tik tuo atveju, kai ji negali adresatui pateikti pranešimo vadovaudamasi pranešimą apie atitinkamus dokumentus besikreipiančiojoje valstybėje narėje reglamentuojančiomis taisyklėmis, arba kai tokio pranešimo pateikimas sudarytų pernelyg didelių sunkumų.
6. Šis straipsnis netaikomas 2010 m. kovo 16 d. Tarybos direktyvos 2010/24/ES dėl savitarpio pagalbos vykdant reikalavimus, susijusius su mokesčiais, muitais ir kitomis priemonėmis (11), 8 straipsnyje nurodytiems dokumentams.
III SKYRIUS
KEITIMASIS INFORMACIJA BE IŠANKSTINIO PRAŠYMO
15 straipsnis
Privalomas keitimasis informacija
1. Kiekvienos valstybės narės kompetentinga valdžios institucija, be išankstinio prašymo reguliariai keisdamasi informacija arba dėl įvykio automatiškai keisdamasi informacija, toliau nurodytais atvejais pateikia visų kitų atitinkamų valstybių narių kompetentingoms valdžios institucijoms informaciją, būtiną teisingam teisės aktų, susijusių su akcizais, taikymui užtikrinti:
a)
jeigu neatitikimas teisės aktams, susijusiems su akcizais, ar jų pažeidimas įvyko arba įtariama, kad jis įvyko, kitoje valstybėje narėje;
b)
jeigu dėl neatitikimo teisės aktams, susijusiems su akcizais, ar jų pažeidimo, kuris įvyko arba įtariama, kad jis įvyko, vienos valstybės narės teritorijoje, gali būti pasekmių kitoje valstybėje narėje;
c)
jeigu yra rizika, kad kitoje valstybėje narėje bus sukčiaujama akcizų srityje arba jie bus nesumokėti;
d)
jeigu akcizais apmokestinamos prekės, kurioms taikomas akcizų mokėjimo laikino atidėjimo režimas, buvo visiškai sunaikintos arba negrįžtamai prarastos;
e)
jeigu Sąjungoje gabenant akcizais apmokestinamas prekes įvyko išimtinis įvykis, kuris nenumatytas Direktyvoje 2008/118/EB ir kuris gali paveikti ūkinės veiklos vykdytojo mokėtino akcizo apskaičiavimą.
2. Institucija, perdavusi kitai institucijai informaciją pagal 1 dalį, gali prašyti, kad kita institucija pateiktų tolesnių veiksmų, kurių, remdamasi pateikta informacija, ji ėmėsi, grįžtamąją informaciją. Jeigu toks prašymas pateikiamas, kita institucija, nedarydama poveikio jos valstybėje narėje taikytinų slaptumo ir duomenų apsaugos taisyklėms, kuo greičiau pateikia tokią grįžtamąją informaciją su sąlyga, kad tuo jai nebūtų sudaroma neproporcinga administracinė našta.
3. Jeigu 1 dalyje nurodyta informacija yra susijusi su akcizais apmokestinamų prekių gabenimu Sąjungoje, atsižvelgiant į 4 dalį, informacija perduodama naudojant tarpusavio administracinės pagalbos dokumentą.
Vis dėlto jeigu tą dokumentą naudoti yra nepraktiška, išimtiniais atvejais visa informacija arba jos dalimi galima keistis kitomis priemonėmis. Tokiais atvejais prie pranešimo turi būti paaiškinimas, kodėl buvo nepraktiška naudoti tarpusavio administracinės pagalbos dokumentą.
4. Jeigu nėra galimybės naudotis kompiuterizuota sistema, vietoj 3 dalyje nurodyto dokumento naudojamas atsarginis tarpusavio administracinės pagalbos dokumentas.
5. Komisija priima įgyvendinimo aktus, siekdama nustatyti:
a)
tikslias informacijos, kuria keičiamasi pagal 1 dalį, kategorijas, kurios fizinių asmenų atveju apima duomenis, susijusius su jų vardais, pavardėmis, gatvės pavadinimu, namo numeriu, pašto kodu, miestu, valstybe nare, mokesčių mokėtojo ar kitu identifikaciniu numeriu, produkto kodu ar aprašymu, o prireikus - ir kitais susijusiais asmens duomenimis;
b)
reguliaraus keitimosi kiekvienos kategorijos informacija dažnumą ir su įvykiu susijusio keitimosi pagal 1 dalį kiekvienos kategorijos informacija terminus;
c)
tarpusavio administracinės pagalbos dokumentų struktūrą ir turinį;
d)
atsarginio tarpusavio administracinės pagalbos dokumento formą ir turinį;
e)
taisykles ir procedūras, susijusias su keitimusi c ir d punktuose nurodytais dokumentais.
Komisija taip pat gali priimti įgyvendinimo aktus, kad nustatytų atvejus, kai kompetentingos valdžios institucijos gali laikyti, kad nėra galimybės naudotis kompiuterizuota sistema šio straipsnio 4 dalies tikslais.
Tokie įgyvendinimo aktai priimami pagal 35 straipsnio 2 dalyje nurodytą nagrinėjimo procedūrą.
16 straipsnis
Neprivalomas keitimasis informacija
1. Valstybių narių kompetentingos valdžios institucijos gali spontaniškai keisdamosi informacija perduoti be išankstinio prašymo viena kitai žinomą informaciją, kuri būtina tinkamam teisės aktų, susijusių su akcizais, taikymui užtikrinti ir kurios pasikeitimas nenurodytas 15 straipsnyje.
Šiuo tikslu jos gali naudotis kompiuterizuota sistema, jeigu šia sistema galima tvarkyti tokią informaciją.
2. Institucija, perdavusi kitai institucijai informaciją pagal 1 dalį, gali prašyti, kad kita institucija pateiktų tolesnių veiksmų, kurių, remdamasi pateikta informacija, ji ėmėsi, grįžtamąją informaciją. Jeigu toks prašymas pateikiamas, kita institucija, nedarydama poveikio jos valstybėje narėje taikytinų slaptumo ir duomenų apsaugos taisyklėms, kuo greičiau pateikia tokią grįžtamąją informaciją su sąlyga, kad tuo jai nesudaroma neproporcinga administracinė našta.
3. Komisija priima įgyvendinimo aktus, siekdama nustatyti:
a)
tarpusavio administracinės pagalbos dokumentų struktūrą ir turinį, kad jie apimtų dažniausiai pasitaikančias 1 dalyje nurodytos informacijos rūšis;
b)
taisykles ir procedūras, susijusias su keitimusi tarpusavio administracinės pagalbos dokumentais.
Komisija taip pat gali priimti įgyvendinimo aktus, kad nustatytų 2 dalyje nurodytos grįžtamosios informacijos struktūrą ir turinį.
Tokie įgyvendinimo aktai priimami pagal 35 straipsnio 2 dalyje nurodytą nagrinėjimo procedūrą.
17 straipsnis
Valstybių narių pareiga sudaryti palankesnes sąlygas keistis informacija be išankstinio prašymo
Valstybės narės imasi būtinų administracinių ir organizacinių priemonių, kad sudarytų palankesnes sąlygas keistis informacija, kaip nustatyta šiame skyriuje.
18 straipsnis
Įsipareigojimų apribojimas
Įgyvendinant šį skyrių, valstybės narės nėra nei įpareigotos nustatyti asmenims naujus įpareigojimus, susijusius su informacijos rinkimu, nei prisiimti neproporcingą administracinę naštą.
IV SKYRIUS
ELEKTRONINĖS INFORMACIJOS APIE ŪKINĖS VEIKLOS VYKDYTOJUS LAIKYMAS IR KEITIMASIS JA
19 straipsnis
Informacijos apie ūkinės veiklos vykdytojų ir akcizais apmokestinamų prekių sandėlių leidimus laikymas ir keitimasis ja
1. Kiekviena valstybė narė turi elektroninę duomenų bazę, kurioje yra tokie registrai:
a)
ūkinės veiklos vykdytojų, priklausančių vienai iš toliau nurodytų kategorijų, registras:
i)
įgaliotų sandėlio savininkų, kaip apibrėžta Direktyvos 2008/118/EB 4 straipsnio 1 punkte;
ii)
registruotų gavėjų, kaip apibrėžta Direktyvos 2008/118/EB 4 straipsnio 9 punkte;
iii)
registruotų siuntėjų, kaip apibrėžta Direktyvos 2008/118/EB 4 straipsnio 10 punkte.
b)
patalpų, kurioms suteiktas apmokestinamų prekių sandėlių statusas, registras, kaip apibrėžta Direktyvos 2008/118/EB 4 straipsnio 11 punkte.
2. 1 dalyje nurodytuose registruose pateikiama ši informacija:
a)
unikalus akcizo numeris, kurį ūkinės veiklos vykdytojui arba patalpoms išdavė kompetentinga valdžios institucija;
b)
ūkinės veiklos vykdytojo vardas, pavardė (pavadinimas) ir adresas arba patalpų pavadinimas ir adresas;
c)
akcizais apmokestinamo produkto kategorija (CAT) ir (arba) akcizais apmokestinamo produkto kodas (EPC), nurodyti 2009 m. liepos 24 d. Komisijos reglamento (EB) Nr. 684/2009, kuriuo įgyvendinamos Tarybos direktyvos 2008/118/EB nuostatos, susijusios su akcizais apmokestinamų prekių, kurioms pritaikytas akcizų mokėjimo laikino atidėjimo režimas, gabenimo kompiuterinėmis procedūromis (12), II priedo produktų, kuriems taikomas leidimas, 11 kodų sąraše;
d)
centrinės su akcizais susijusių ryšių įstaigos arba akcizų įstaigos, kuri gali suteikti tolesnę informaciją, identifikavimas;
e)
data, kurią leidimas įsigalioja, iš dalies keičiamas ir prireikus nustoja galioti;
f)
įgaliotų sandėlio savininkų atveju - apmokestinamų prekių sandėlis arba apmokestinamų prekių sandėlių, kuriems taikomas jo leidimas, sąrašas ir, jei taikytina pagal nacionalinės teisės aktus, nuoroda, kad jam leidžiama nekreipti dėmesio į gavėjo duomenis išsiuntimo metu, leidžiama suskaidyti gabenimą pagal Direktyvos 2008/118/EB 23 straipsnį arba leidžiama gabenti akcizais apmokestinamas prekes į tiesioginio pristatymo vietą pagal tos direktyvos 17 straipsnio 2 dalį;
g)
registruotų gavėjų atveju - jei taikytina pagal nacionalinės teisės aktus, nuoroda, kad jis yra įgaliotas gabenti akcizais apmokestinamas prekes į tiesioginio pristatymo vietą pagal Direktyvos 2008/118/EB 17 straipsnio 2 dalį;
h)
Direktyvos 2008/118/EB 19 straipsnio 3 dalyje nurodytų registruotų gavėjų, išskyrus tuos, kurie nurodyti šios dalies i punkte, atveju - leidimo dėl akcizais apmokestinamų prekių kiekio turinys, siuntėjo išsiuntimo valstybėje narėje tapatybė ir leidimo galiojimo laikotarpis;
i)
Direktyvos 2008/118/EB 19 straipsnio 3 dalyje nurodytų registruotų gavėjų, kuriems leidžiama gauti vyną iš siuntėjų, kurie naudojasi Direktyvos 2008/118/EB 40 straipsnyje numatyta nukrypti leidžianti nuostata, leidimo dėl akcizais apmokestinamų prekių kiekio turinys ir leidimo galiojimo laikotarpis. Nukrypti leidžianti nuostata pagal Direktyvos 2008/118/EB 40 straipsnį nurodoma įrašuose;
j)
apmokestinamų prekių sandėlių atveju - įgaliotas sandėlio savininkas arba įgaliotų sandėlio savininkų, kurie turi leidimą naudotis šiuo apmokestinamų prekių sandėliu, sąrašas.
3. Kiekvienos valstybės narės centrinė su akcizais susijusių ryšių įstaiga arba ryšių skyrius užtikrina, kad nacionaliniuose registruose laikoma informacija būtų išsami, tiksli ir atnaujinama.
4. Atitinkamuose nacionaliniuose registruose laikoma 2 dalyje nurodyta informacija, susijusia su ūkinės veiklos vykdytojais, kurie gabena iš vienos valstybės narės į kitą akcizais apmokestinamas prekes, kurioms taikomas akcizų mokėjimo laikino atidėjimo režimas, keičiamasi automatiškai per centrinį registrą.
Komisija tvarko registrą, kaip kompiuterizuotos sistemos dalį taip, kad visuomet būtų užtikrinti teisingi, atnaujinti visų nacionalinių registrų duomenys, kuriuos pateikia visos valstybės narės.
Valstybių narių centrinės su akcizais susijusių ryšių įstaigos arba ryšių skyriai laiku praneša Komisijai nacionalinio registro turinį ir visus jo pakeitimus.
20 straipsnis
Galimybė susipažinti su informacija ir jos ištaisymas
1. Komisija užtikrina, kad asmenys, dalyvaujantys akcizais apmokestinamų prekių, kurioms taikomas akcizų mokėjimo laikino atidėjimo režimas, gabenime iš vienos valstybės narės į kitą, galėtų elektroniniu būdu gauti akcizo numerių, laikomų 19 straipsnio 4 dalyje nurodytame centriniame registre, galiojimo patvirtinimą. Komisija perduoda visus ūkinės veiklos vykdytojo prašymus ištaisyti tą informaciją centrinei su akcizais susijusių ryšių įstaigai arba ryšių skyriui, atsakingam už leidimo tam ūkinės veiklos vykdytojui suteikimą.
2. Valstybių narių centrinės su akcizais susijusių ryšių įstaigos arba ryšių skyriai užtikrina, kad ūkinės veiklos vykdytojai galėtų gauti informacijos apie juos, laikomos pagal 19 straipsnio 2 dalį, patvirtinimą ir ištaisyti visus jose esančius netikslumus.
3. Valstybės narės kompetentingos valdžios institucijos, laikydamosi tos valstybės narės nustatytų sąlygų, gali leisti centrinei su akcizais susijusių ryšių įstaigai arba paskirtiems ryšių skyriams perduoti informacijos, laikomos pagal 19 straipsnio 2 dalį, patvirtinimą.
21 straipsnis
Duomenų saugojimas
1. Kiekviena valstybė narė saugo informaciją apie akcizais apmokestinamų prekių gabenimą Sąjungoje ir 19 straipsnyje nurodytuose nacionaliniuose registruose laikomus įrašus ne trumpiau kaip penkerius metus nuo kalendorinių metų, kuriais prasidėjo gabenimas, pabaigos, kad tokią informaciją būtų galima panaudoti šiame reglamente numatytose procedūrose. Iki 2012 m. liepos 1 d. nacionaliniuose registruose esančios informacijos atžvilgiu šis terminas gali būti sutrumpintas iki trejų metų.
2. Kompiuterizuota sistema surinkta informacija toje sistemoje laikoma taip, kad būtų galima gauti ir toliau tvarkyti tą informaciją sistemoje, kai atsakoma į 8 straipsnyje nurodytą prašymą pateikti informaciją.
22 straipsnis
Įgyvendinimas
Komisija priima įgyvendinimo aktus, siekdama:
a)
konkrečiai nurodyti techninę informaciją apie automatinį 19 straipsnio 1 dalyje nurodytų duomenų bazių ir 19 straipsnio 4 dalyje nurodyto centrinio registro atnaujinimą;
b)
konkrečiai nurodyti taisykles ir procedūras, susijusias su galimybe susipažinti su informacija ir jos ištaisymu pagal 20 straipsnio 1 dalį.
Tokie įgyvendinimo aktai priimami pagal 35 straipsnio 2 dalyje nurodytą nagrinėjimo procedūrą.
V SKYRIUS
PAGALBĄ REGLAMENTUOJANČIOS BENDROS SĄLYGOS
23 straipsnis
Vartojamos kalbos
Pagalbos prašymai, įskaitant prašymus pateikti pranešimus, bei prie jų pridedami dokumentai gali būti parengti bet kuria kalba, dėl kurios susitaria institucija, į kurią kreipiamasi, ir besikreipiančioji institucija. Prašymų vertimas į valstybės narės, kurioje įsteigta institucija, į kurią kreipiamasi, oficialią kalbą arba vieną iš oficialiųjų kalbų prie tų prašymų pridedamas tik jeigu institucija, į kurią kreipiamasi, pagrindžia, kodėl reikia vertimo.
24 straipsnis
Paslaugų kokybė
1. Komisija ir valstybės narės užtikrina, kad kompiuterizuotos sistemos dalys, būtinos keistis informacija, kaip aprašyta šiame reglamente, veiktų, būtų tinkamai prižiūrimos ir toliau plėtojamos.
2. Komisija ir valstybės narės sudaro paslaugų lygio susitarimą ir susitaria dėl kompiuterizuotos sistemos apsaugos politikos. Paslaugų lygio susitarime nustatoma paslaugų, kurias suteiks Komisija ir valstybės narės, techninė kokybė ir jų kiekis, siekiant užtikrinti, kad visos kompiuterizuotos sistemos ir elektroninių ryšių dalys saugiai veiktų ir kad būtų paskirstyta atsakomybė už tolesnį tos sistemos vystymą.
25 straipsnis
Institucijos, į kurią kreipiamasi, pareigų bendrieji apribojimai
1. Institucija, į kurią kreipiamasi, pateikia besikreipiančiajai institucijai prašomą informaciją pagal šį reglamentą su sąlyga, kad:
a)
besikreipiančioji institucija iki galo pasinaudojo visais įprastais informacijos šaltiniais, kuriais ji galėjo pasinaudoti tokiomis aplinkybėmis, kad gautų prašomos informacijos, nerizikuodama, kad norimam rezultatui pasiekti kils grėsmė, ir
b)
dėl besikreipiančiosios institucijos per tam tikrą laikotarpį pateiktų prašymų skaičiaus ir pobūdžio nesudaroma neproporcinga administracinė našta tai institucijai, į kurią kreipiamasi.
2. Šiuo reglamentu valstybės narės kompetentinga valdžios institucija neįpareigojama atlikti tyrimų ar suteikti informacijos, jeigu pagal tos valstybės narės įstatymus ar administracinę praktiką institucijoms nesuteikiamas leidimas atlikti tokių tyrimų arba rinkti ar naudoti tokios informacijos tos valstybės narės tikslais.
3. Valstybės narės kompetentinga valdžios institucija gali atsisakyti perduoti informaciją, jeigu besikreipiančioji valstybė narė negali suteikti panašios informacijos dėl teisinių priežasčių.
4. Prašymas suteikti informaciją gali būti atmestas, jeigu ją teikiant būtų atskleista komercinė, pramoninė arba profesinė paslaptis ar komercinis procesas arba jos atskleidimas prieštarautų viešajai tvarkai.
5. Institucija, į kurią kreipiamasi, praneša besikreipiančiajai institucijai apie pagalbos prašymo atmetimo priežastis. Kompetentinos valdžios institucijos kasmet statistikos tikslais praneša Komisijai priežasčių, dėl kurių atmetami pagalbos prašymai, rūšis.
6. Jokiu atveju nelaikoma, kad 2, 3 ar 4 dalimis leidžiama institucijai, į kurią kreipiamasi, atsisakyti suteikti informaciją vien tik dėl tos priežasties, kad tą informaciją turi bankas, kita finansų įstaiga, paskirtasis asmuo arba asmuo, veikiantis kaip atstovas arba patikėtinis, arba kadangi ji susijusi su nuosavybės teisėmis į asmens kapitalo dalį.
26 straipsnis
Išlaidos
Valstybės narės viena kitos atžvilgiu atsisako visų reikalavimų atlyginti išlaidas, patirtas taikant šį reglamentą, išskyrus reikalavimus, susijusius su ekspertams sumokėtu užmokesčiu.
27 straipsnis
Mažiausia suma
1. Pagalbos prašymas gali priklausyti nuo mažiausios potencialiai mokėtino akcizo mokesčio ribos.
2. Komisija gali priimti įgyvendinimo aktus, siekdama patikslinti šio straipsnio 1 dalyje nurodytą ribą.
Tokie įgyvendinimo aktai priimami pagal 35 straipsnio 2 dalyje nurodytą nagrinėjimo procedūrą.
28 straipsnis
Oficialus slaptumas, duomenų apsauga ir informacijos, perduotos pagal šį reglamentą, naudojimas
1. Informacijai, kurią pagal šį reglamentą perduoda arba surenka valstybės narės, arba visai informacijai, su kuria gali susipažinti pareigūnas arba kitas darbuotojas, arba rangovas, vykdydamas savo pareigas, taikomas oficialaus slaptumo įpareigojimas ir apsauga, kuri suteikiama panašiai informacijai, pagal tą informaciją gaunančios valstybės narės teisę.
2. 1 dalyje nurodyta informacija gali būti naudojama šiais tikslais:
a)
akcizų įvertinimo bazei nustatyti;
b)
akcizų surinkimui arba administracinei kontrolei;
c)
akcizais apmokestinamų prekių gabenimui stebėti;
d)
su akcizais susijusiai rizikos analizei atlikti;
e)
su akcizais susijusiems tyrimams atlikti;
f)
kitiems mokesčiams, muitams ir rinkliavoms, nurodytiems Direktyvos 2010/24/ES 2 straipsnyje, nustatyti.
Vis dėlto informaciją teikiančios valstybės narės kompetentinga valdžios institucija leidžia besikreipiančiosios institucijos valstybei narei naudotis šia informacija kitais tikslais, jeigu pagal institucijos, į kurią kreipiamasi, valstybės narės teisės aktus informaciją toje valstybėje narėje galima naudoti panašiais tikslais.
Tiek, kiek leidžiama pagal nacionalinę teisę ir nedarant poveikio 1 straipsnio 2 daliai, šio straipsnio 1 dalyje nurodyta informacija gali būti naudojama tokiuose procesuose, kuriuose gali būti sprendžiama dėl nuobaudų už mokesčių teisės aktų pažeidimus, nedarant poveikio taisyklėms, kuriomis reglamentuojamos atsakovų ir liudytojų teisės teismo arba administraciniuose procesuose.
3. Jeigu besikreipiančiosios institucijos nuomone, iš institucijos, į kurią kreipiamasi, gauta informacija gali būti naudinga kitos valstybės narės kompetentingai valdžios institucijai, ji gali perduoti informaciją tai institucijai. Apie tai ji praneša institucijai, į kurią kreipiamasi.
Institucija, į kurią kreipiamasi, gali nustatyti, kad tik gavus išankstinį jos sutikimą informacija gali būti perduodama kitai valstybei narei.
4. Šiame reglamente nurodytam visam asmens duomenų tvarkymui, kurį atlieka valstybės narės, taikomos nacionalinės nuostatos, kuriomis įgyvendinama Direktyva 95/46/EB.
Siekdamos tinkamai taikyti šį reglamentą, valstybės narės apriboja Direktyvos 95/46/EB 10 straipsnyje, 11 straipsnio 1 dalyje, 12 ir 21 straipsniuose nustatytų įsipareigojimų ir teisių taikymo sritį, kiek to reikia tos direktyvos 13 straipsnio 1 dalies e punkte nurodytiems interesams apsaugoti. Tokie apribojimai turi būti proporcingi atitinkamam interesui.
29 straipsnis
Galimybė susipažinti su informacija Komisijos leidimu
Komisijos tinkamai įgaliotiems asmenims gali būti suteikta galimybė susipažinti su 28 straipsnio 4 dalyje nurodyta informacija tik tiek, kiek to reikia CCN / CSI tinklui prižiūrėti, palaikyti bei plėtoti ir centrinio registro veikimui užtikrinti.
Tokiems asmenims taikomas oficialaus slaptumo įpareigojimas. Informacija, su kuria susipažinta, turi būti saugoma kaip asmens duomenys pagal Reglamentą (EB) Nr. 45/2001.
30 straipsnis
Įrodymais pagrįsta gautos informacijos vertė
Vienos valstybės narės kompetentingos valdžios institucijos kitai valstybės narės kompetentingai valdžios institucijai pagal šį reglamentą perduotos ataskaitos, pranešimai ir visi kiti dokumentai arba patvirtintos jų kopijos ar išrašai kitos valstybės narės kompetentingų įstaigų gali būti naudojami kaip įrodymai tokiu pačiu pagrindu, kaip ir panašūs dokumentai, kuriuos pateikė kita tos kitos valstybės narės institucija.
31 straipsnis
Įsipareigojimas bendradarbiauti
1. Taikydama šį reglamentą, valstybė narė imasi visų reikalingų priemonių, kad:
a)
užtikrintų veiksmingą 3-5 straipsniuose nurodytų valdžios institucijų veiksmų vidaus koordinavimą;
b)
nustatytų šios dalies a punkte nurodytam koordinavimui įgaliotų institucijų tiesioginį bendradarbiavimą;
c)
užtikrintų sklandų šiame reglamente numatytos keitimosi informacija sistemos veikimą.
2. Komisija nedelsdama perduoda kiekvienos valstybės narės kompetentingai valdžios institucijai visą informaciją, kurią ji gauna ir gali suteikti, ir kuri būtina, siekiant užtikrinti tinkamą teisės aktų, susijusių su akcizais, taikymą.
32 straipsnis
Santykiai su trečiosiomis šalimis
1. Valstybės narės kompetentinga valdžios institucija, kuri gauna informaciją iš trečiosios šalies, gali perduoti tą informaciją bet kurios valstybės narės kompetentingoms valdžios institucijoms, kurios gali būti suinteresuotos ją gauti, ir ypač - kompetentingoms valdžios institucijoms, kurios prašo tos informacijos, jei tai leidžiama pagal pagalbos susitarimus su ta konkrečia trečiąja šalimi. Kai tokia informacija yra reikšminga Sąjungai, tokiais pačiais kaip šio reglamento tikslais ji taip pat gali būti perduota Komisijai.
2. Kai atitinkama trečioji šalis teisiškai įsipareigojo suteikti pagalbą, reikalingą surinkti teisės aktus, susijusius su akcizais, pažeidžiančių sandorių neteisėtumą patvirtinančius įrodymus, pagal šį reglamentą gautą informaciją valstybės narės kompetentinga valdžios institucija gali perduoti tai trečiajai šaliai, laikantis tos šalies nacionalinių įstatymų dėl asmens duomenų perdavimo trečiosioms šalims siekiant teisingai taikyti akcizus ar panašius apmokestinimus, mokesčius ir rinkliavas, taikomas trečiojoje šalyje, pritarus kompetentingoms valdžios institucijoms, kurios pateikė informaciją pagal jų nacionalinę teisę.
33 straipsnis
Pagalba ūkinės veiklos vykdytojams
1. Valstybės narės, kurioje yra įsisteigęs akcizais apmokestinamų prekių siuntėjas, valdžios institucijos gali suteikti pagalbą tam siuntėjui, kai jis negauna Direktyvos 2008/118/EB 24 straipsnio 4 dalyje nurodyto pranešimo apie gavimą, tos direktyvos 25 straipsnio 3 dalyje nurodyto pranešimo apie eksportą arba tos direktyvos 33 straipsnio 1 dalyje nurodytais atvejais - lydimojo dokumento, nurodyto jos 34 straipsnyje, kopijos.
Teikiant tokią pagalbą, nedaromas poveikis siuntėjo, kuriam suteikta pagalba, mokestiniams įsipareigojimams.
2. Jeigu valstybė narė pagal šio straipsnio 1 dalį suteikia pagalbą ir mano, kad būtina gauti informacijos iš kitos valstybės narės, ji tokios informacijos paprašo pagal 8 straipsnį. Kita valstybė narė gali atsisakyti surasti prašomą informaciją, jeigu siuntėjas neišnaudojo visų savo turimų priemonių, kad gautų įrodymų, jog akcizais apmokestinamų prekių gabenimas iš vienos valstybės narės į kitą yra atliktas.
VI SKYRIUS
VERTINIMAS IR BAIGIAMOSIOS NUOSTATOS
34 straipsnis
Susitarimų vertinimas, veiklos statistinių duomenų rinkimas ir ataskaitų teikimas
1. Valstybės narės ir Komisija nagrinėja ir vertina, kaip taikomas šis reglamentas. Šiuo tikslu Komisija reguliariai apibendrina valstybių narių patirtį, siekdama pagerinti šiuo reglamentu nustatytos sistemos veikimą.
2. Valstybės narės perduoda Komisijai:
a)
visą turimą informaciją, susijusią su jų patirtimi taikant šį reglamentą, įskaitant visus statistinius duomenis, kurie reikalingi įvertinant reglamento įgyvendinimą;
b)
visą turimą informaciją apie tuos būdus arba praktiką, kurie yra naudojami arba, kaip įtariama, buvo naudojami, pažeidžiant teisės aktus, susijusius su akcizais, kuriais atskleidžiami trūkumai arba spragos įgyvendinant šiuo reglamentu apibrėžtas procedūras.
Norėdamos įvertinti šios administracinio bendradarbiavimo sistemos veiksmingumą užtikrinant teisės aktų, susijusių su akcizais, taikymą ir kovojant su akcizų slėpimu ir su akcizais susijusiu sukčiavimu, valstybės narės gali perduoti Komisijai visą kitą turimą informaciją, nei pirmoje pastraipoje nurodyta informacija.
Komisija persiunčia valstybių narių perduotą informaciją kitoms atitinkamoms valstybėms narėms.
Įsipareigojimas perduoti informaciją ir statistinius duomenis nesusijęs su nepagrįstu administracinės naštos padidėjimu.
3. Atsižvelgiant į 28 straipsnį, diagnostikos ir statistikos tikslais Komisija gali tiesiogiai gauti informacijos iš kompiuterizuotos sistemos pranešimų.
4. Pagal 1-3 dalis valstybių narių perduotoje ar Komisijos gautoje informacijoje neturi būti individualių ar asmens duomenų.
5. Komisija priima įgyvendinimo aktus, kad, siekdama įgyvendinti šį straipsnį, nustatytų atitinkamus valstybių narių perduodamus statistinius duomenis, Komisijos gautiną informaciją ir statistines ataskaitas, kurias turi parengti Komisija ir valstybės narės.
Tokie įgyvendinimo aktai priimami pagal 35 straipsnio 2 dalyje nurodytą nagrinėjimo procedūrą.
35 straipsnis
Akcizų komitetas
1. Komisijai padeda Akcizų komitetas, įsteigtas pagal Direktyvos 2008/118/EB 43 straipsnio 1 dalį. Šis komitetas yra komitetas, kaip apibrėžta Reglamente (ES) Nr. 182/2011.
2. Kai daroma nuoroda į šią dalį, taikomas Reglamento (ES) Nr. 182/2011 5 straipsnis.
36 straipsnis
Reglamento (EB) Nr. 2073/2004 panaikinimas
Reglamentas (ES) Nr. 2073/2004 panaikinamas.
Nuorodos į panaikintą reglamentą laikomos nuorodomis į šį reglamentą pagal šio reglamento priede pateiktą atitikties lentelę.
37 straipsnis
Ataskaitų teikimas Europos Parlamentui ir Tarybai
Kas penkerius metus nuo šio reglamento įsigaliojimo dienos Komisija, remdamasi visų pirma valstybių narių pateikta informacija, Europos Parlamentui ir Tarybai teikia šio reglamento taikymo ataskaitas.
38 straipsnis
Dvišaliai susitarimai
Jeigu kompetentingos valdžios institucijos sudaro susitarimus dėl dvišalių klausimų, kurie aptariami šiame reglamente, išskyrus pavienius atvejus, jos nedelsdamos praneša apie tai Komisijai. Komisija savo ruožtu apie tai praneša kitų valstybių narių kompetentingoms valdžios institucijoms.
39 straipsnis
Įsigaliojimas
Šis reglamentas įsigalioja dvidešimtą dieną nuo jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.
Jis taikomas nuo 2012 m. liepos 1 d.
Šis reglamentas privalomas visas ir tiesiogiai taikomas visose valstybėse narėse.
Priimta Briuselyje 2012 m. gegužės 2 d.