РЕШЕНИЕ НА КОМИСИЯТА
от 23 юни 2010 година
относно данъчните помощи, предоставени от Франция на Фонда за предотвратяване на непредвидените рискове в сектор риболов и на риболовните предприятия (държавна помощ C 24/08 (ex NN 38/07)
(нотифицирано под номер C(2010) 3938)
(само текстът на френски език е автентичен)
(текст от значение за ЕИП)
(2010/569/ЕС)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 108, параграф 2, първа алинея от него (1),
като взе предвид Споразумението за Европейското икономическо пространство (2), и по-специално член 62, параграф 1, буква а) от него,
като покани заинтересованите страни да представят мненията си (3) в съответствие с посочените по-горе разпоредби,
като има предвид, че:
1. ПРОЦЕДУРА
(1)
В рамките на разследването на предоставените помощи на Фонда за предотвратяване на непредвидените рискове в сектор риболов (наричан по-долу „FPAP“) и на риболовните предприятия, което доведе до Решение 2008/936/ЕО на Комисията (4), Комисията беше запозната със съществуването на специален данъчен режим в полза на FPAP и неговите членове.
(2)
Този данъчен режим не беше разгледан по време на процедурата, довела до решението от 20 май 2008 г., тъй като става въпрос за нов факт, който не беше известен на Комисията в момента на откриването на официалната процедура за разследване (5).
(3)
Като имаше предвид все пак, че разполага с достатъчно конкретни доказателства, които ѝ дават възможност да достигне до заключение относно наличието на неправомерни помощи, Комисията реши да пристъпи към предварително разследване на данъчните помощи (6). След този анализ, също с решение, прието на 20 май 2008 г. (7), тя откри официалната процедура за разследване по отношение на посочените помощи.
(4)
Комисията покани заинтересованите страни да представят мненията си в едномесечен срок, считано от датата на публикуването. Не бяха получени мнения от трети заинтересовани страни.
(5)
Франция изложи своето мнение относно откриването на официалната процедура за разследване с писмо от 8 септември 2008 г.
(6)
От друга страна, с писмо от 29 ноември 2008 г. в рамките на процедурата за възстановяване на помощите, които са били предмет на Решение 2008/936/ЕО, Франция съобщи информация, според която FPAP е бил закрит на 27 февруари 2008 г. и остатъкът от авансите, които той е получил от страна на държавата, ѝ е бил върнат.
2. ОПИСАНИЕ НА ПОМОЩИТЕ
(7)
Комисията препраща за подробно описание на начина на функциониране и действията на FPAP към Решение 2008/936/ЕО.
(8)
Съществуващият специален данъчен режим в полза на FPAP и членовете му е описан в две писма на френското министерство, отговарящо за бюджета, които Комисията е получила след публикуването на решението за откриване на процедурата за разследване, довела до Решение 2008/936/ЕО (8).
(9)
Първото писмо от 5 февруари 2004 г. е свързано със създаването на FPAP, чийто проектоустав е бил одобрен от учредителното събрание, проведено на 10 февруари 2004 г. В това писмо се посочва, че:
„-
учреден под формата на професионален синдикат, фондът не дължи корпоративен данък за плащаните вноски от собствениците рибари и за финансовите продукти, получени в резултат на инвестиране на паричните средства;
-
платените вноски ще могат да се приспадат от облагаемата печалба на собствениците рибари в годината на плащането им. По изключение първите вноски, платени най-късно на 30 март 2004 г., ще бъдат допустими за приспадане от печалбата за 2003 г.“
(10)
В писмото също така се посочват сумите, които биха могли да бъдат предмет на въпросното приспадане: годишната вноска на членуващите във фонда собственици рибари, която би подлежала на приспадане от облагаемия приход, е между 1 000 и 15 000 EUR.
(11)
Второто писмо от 28 ноември 2004 г. акцентира върху приспадането от приходите на платените вноски от членовете. То е свързано с изменение на гаранционното споразумение между FPAP и членовете му, което би позволило впоследствие възстановяване на членовете на платените и неизползвани вноски.
(12)
В писмото се посочва, че:
„-
платените от членовете вноски съгласно новото споразумение ще бъдат приспадани в годината на плащането им, в рамките на 10 000 EUR на година и на член, като този таван ще се увеличава с 25 % от частта на печалбата между 40 000 и 80 000 EUR;
-
платените вноски извън горните граници в рамките на разработен от фонда гаранционен проект ще бъдат изцяло приспадани от облагаемия приход на членовете в годината на плащане.“
(13)
В това писмо се уточнява, че „отчет за този опит“ ще трябва да се изготви в края на 2006 г. и „да се разгледат евентуално необходимите изменения“. Следователно не става въпрос за данъчен режим, който се предоставя за постоянно.
(14)
От друга страна, макар че в писмото от 28 ноември 2004 г. се предвижда, че вноските се приспадат от облагаемия приход в годината на плащането им, нищо не показва, че приспадането на платените вноски в началото на 2004 г. (до края на месец март) от приходите за 2003 г., предвидено с писмото от 5 февруари 2004 г., ще бъде поставено под въпрос.
(15)
От двете цитирани по-горе писма става ясно, че предоставеният данъчен режим от Министерството на финансите на FPAP и на членовете му съдържа два аспекта:
-
от една страна, в полза на FPAP - освобождаване от корпоративен данък,
-
от друга страна, по отношение на членовете на FPAP - възможност вноските им в този фонд да бъдат приспадани от облагаемата печалба.
3. ОСНОВАНИЯ ЗА ОТКРИВАНЕ НА ОФИЦИАЛНАТА ПРОЦЕДУРА ЗА РАЗСЛЕДВАНЕ
(16)
Комисията счете, че както в случая с преписката С-9/06, данъчният режим, предоставен от френските власти в полза на FPAP и членовете му, трябва да се анализира по отношение на режима на държавните помощи от гледна точка на предоставяните предимства за самия FPAP, от една страна, и за риболовните предприятия, които членуват в него, от друга страна.
3.1. Наличие на държавна помощ
3.1.1. Държавна помощ в полза на FPAP
(17)
Както беше изложено в Решение 2008/936/ЕО, FPAP трябва да се счита за предприятие по смисъла на правото на Европейския съюз в областта на конкуренцията. Фактът, че FPAP е бил с нестопанска цел или е бил синдикат, е без значение в това отношение.
(18)
По тази причина Комисията счете, че предоставеният от френските власти данъчен режим на FPAP му е осигурил двойно предимство спрямо останалите частни инвеститори на фючърсните пазари на нефтени продукти:
-
на първо място, освобождаването от корпоративния данък, описано в съображение 9, в полза на FPAP представлява намаляване на разходите, които обичайно са част от бюджета на действащите в тази област предприятия,
-
на второ място, данъчното предимство, предоставено на членовете на FPAP, независимо от характера му, представлява стимул за принос към приходите на FPAP; по този начин то позволява FPAP да увеличи паричните си средства, докато останалите предприятия, осъществяващи дейност в тази област, не се ползват от такъв механизъм.
(19)
В предварителното си разследване Комисията счетe, че посоченото в съображение 17 предимство е било предоставено от държавата и че е включвало отказ от държавни ресурси.
(20)
На последно място, FPAP се е ползвал, благодарение на посочените в съображение 17 данъчни мерки, от финансово предимство спрямо останалите дружества, действащи на фючърсните пазари както във Франция, така и в останалите държави-членки.
(21)
В решението за откриване на официалната процедура за разследване Комисията също така посочи, че предполага, че правното основание, дало възможност на FPAP да се ползва от освобождаването от данък печалба, е било член 206, параграф 1а от Общия данъчен кодекс (9), който дава възможност за освобождаване на професионалните синдикати при някои условия. При тези обстоятелства е възможно FPAP да се е ползвал и от освобождаване от професионалната такса, предвидена в член 1447 от същия кодекс в полза на организациите, които се ползват от освобождаването, предвидено в член 206, параграф 1а от същия кодекс.
3.1.2. Държавна помощ в полза на риболовните предприятия
(22)
Посоченото в съображение 17 финансово предимство е дало възможност на членуващите във фонда риболовни предприятия да закупуват гориво на преференциални цени благодарение на провежданата от FPAP дейност на фючърсните пазари на нефтени продукти.
(23)
Възможността, предоставена на риболовните предприятия, да приспадат от приходите си вноските в FPAP, е довела до намаляване на обичайните им бюджетни разходи. Възможността за приспадане е била по решение на министерството, отговарящо за бюджета, следователно тя е предоставена от държавата.
(24)
Предприятията, които са извършвали посоченото в съображение 22 приспадане, са се ползвали от финансово предимство в сравнение с останалите риболовни предприятия от ЕС. По същия начин това финансово предимство е засегнало търговията между държавите-членки и е нарушило или е заплашвало да наруши конкуренцията. Поради тази причина то представлява държавна помощ по смисъла на член 107, параграф 1 от ДФЕС.
(25)
От друга страна, като се има предвид информацията в „Подробен правилник за работа на Фонда за предотвратяване на непредвидените рискове в сектор риболов“, документ, който също е изпратен в рамките на официалната процедура за разследване на помощ по преписка C-9/06, Комисията е установила, че когато вноските във FPAP, определяни въз основа на декларация в зависимост от предполагаемото потребление на гориво за следващата година, са били изчислени на по-висока база от реалното потребление, извършеното данъчно приспадане е оставало изцяло в полза на корабособственика. Тази система изглежда е представлявала стимул за корабособствениците да надценяват нуждата си от гаранционно покритие единствено с цел да се ползват от данъчното приспадане.
(26)
Въз основа на същия документ Комисията също така е установила, че някои членове, чиято дейност не е свързана с риболова, но които са „готови да предложат морална подкрепа на синдиката“, също са имали възможност да се ползват от данъчното приспадане на вноските им във FPAP, дори и последните да не са били предназначени за гаранционен риск.
3.2. Съвместимост с вътрешния пазар
(27)
По този въпрос Комисията се позова на развития в Решение 2008/936/ЕО анализ. Комисията счете, че става въпрос за оперативни помощи в полза на FPAP и на риболовните предприятия и че няма разпоредба в ДФЕС или в друг приет от Комисията инструмент в областта на държавните помощи, която да дава възможност тези помощи да бъдат считани за съвместими с вътрешния пазар.
(28)
Поради това Комисията изрази пред Франция сериозните си съмнения относно съвместимостта на мерките за помощ с вътрешния пазар.
4. МНЕНИЕ НА ФРАНЦИЯ
4.1. Данъчна мярка в полза на риболовните предприятия
(29)
Франция счита, че данъчните мерки в полза на риболовните предприятия не са държавни помощи, тъй като вноските на риболовните предприятия във FPAP са част от общите разходи на тези предприятия за упражняването на дейността им. Съгласно член 39 от Общия данъчен кодекс тези разходи могат да бъдат приспаднати от облагаемите приходи. Следователно приспадането на тези вноски съответства на прилагането на обща мярка и поради това не представлява държавна помощ.
(30)
Франция признава, че посочените в съображение 7 писма не съдържат никаква информация за режима на възстановяване на вноските. Въпреки това Франция уточнява, че това не означава, че възстановяването е било без данъчен ефект. В действителност, в съответствие с принципите на общото право за определянето на облагаемата печалба, възстановяването на вноските на риболовните предприятия, членуващи във FPAP, е представлявало приход за тези предприятия, облагаем с данък печалба. Франция уточнява също, че в случаите, когато цената на горивото е превишавала определения праг в гаранционното споразумение, получената компенсация от предприятията, членуващи във FPAP, е представлявала печалба, облагаема с данък печалба. Следователно членуващите във FPAP предприятия не са имали никакъв интерес да надценяват нуждите си от гаранционно покритие, тъй като това би довело до допълнително облагане.
(31)
От друга страна Франция посочва, че избирателният характер на една мярка за помощ може да бъде обоснован с характера и общата схема на системата. Така могат да съществуват основателни причини, които да обосновават различно третиране и следователно, при необходимост, предоставянето на предимства, които могат да произтичат от това. Все пак Франция не предоставя нито едно доказателство, което в този случай да обоснове различното третиране в полза на риболовните предприятия.
4.2. Данъчна мярка в полза на FPAP
(32)
Франция счита, че освобождаването от корпоративния данък, от което се е ползвал FPAP, е обосновано поради нестопанския характер на фонда, както и поради характера му на професионален синдикат.
(33)
Франция отбелязва, че това е в съответствие с правото на Европейския съюз. В действителност самото предназначение на корпоративния данък е облагане на дейностите, извършвани със стопанска цел. Съгласно този принцип Франция припомня, че самата Комисия в Известието за прилагане на правилата за държавна помощ по отношение на мерките за пряко данъчно облагане на дружества (10) (наричано по-долу „известието за пряко облагане“) счита, че e възможно обосноваване с характера на данъчната система, така че предприятията с нестопанска цел да бъдат освободени от данък печалба.
5. ОЦЕНКА
(34)
Направената в решението за откриване на процедурата оценка трябва да бъде преразгледана и допълнена, като се вземат предвид съобщените от Франция мнения на 8 септември и 29 ноември 2008 г. (вж. съображения 5 и 6).
(35)
Анализът е извършен по отношение на двойната цел на FPAP, а именно, от една страна, да придобива финансови опции на фючърсните пазари на нефт и нефтени продукти, и от друга страна, да изплаща на членуващите в него риболовни предприятия сумата, представляваща разликата между средната месечна референтна цена и „максималната гарантирана цена“ или цената от 30 евроцента на литър според периода.
5.1. Данъчна мярка в полза на риболовните предприятия
(36)
Въпросната данъчна мярка се състои във възможността за приспадане от облагаемия приход на вноските на риболовните предприятия във FPAP.
(37)
Франция счита, че приспадането не е държавна помощ с основанието, че тези вноски попадат в категорията на общите разходи на предприятията и че френската данъчна система предвижда приспадане на тези разходи от облагаемия приход. Поради тази причина става въпрос за прилагане на обща мярка и приспадането не представлява държавна помощ.
(38)
Комисията установява, че общите разходи действително могат да бъдат приспаднати от печалбата на предприятията в съответствие с член 39 от Общия данъчен кодекс. Това е обща мярка, която се прилага към всички предприятия, независимо в коя област осъществяват дейност. Следователно възможността за приспадане попада в категорията на общодостъпните за всички стопански субекти данъчни мерки, които са посочени в точка 13 от „известието за прякото облагане“. В този смисъл подобна мярка, която се прилага по еднакъв начин спрямо всички предприятия и производства, не следва да се счита за държавна помощ.
(39)
Франция отбелязва, че приспадането на разходите от общите разходи се определя според предназначението на разходите. Ако разходите са били направени в интерес на дружеството, по принцип те могат да бъдат приспаднати. По този начин вноските, направени в професионални организации (синдикати, търговски камари и др.), по определение представляват разходи, направени в интерес на дейността, и винаги се признават за приспадане от облагаемата печалба. Тъй като FPAP е професионален синдикат, приспадането на вноската се вписва в същата логика.
(40)
Освен това Комисията е посочила в съображение 20 от Решение 2008/936/ЕО, че „FPAP е замислен като взаимнозастрахователно дружество, което предлага на своите членове определен брой услуги в замяна на вноските им“.
(41)
Тоест застрахователните вноски са част от разходите, които предприятията плащат, за да се защитят срещу различни рискове. Рискът от колебание на цената на петрола може да представлява един от тези рискове. Тези разходи са пряко свързани с осъществяването на професионалната дейност и не допринасят за увеличаването на активите на предприятието; те също така могат да бъдат приспаднати като общи разходи от облагаемия приход. Следователно може да се счита, че вноските във FPAP, предназначени за покриване на риска от колебание на цената на петрола, могат да бъдат приспаднати от печалбата на предприятията в съответствие с член 39 от Общия данъчен кодекс на Франция. При тези обстоятелства става въпрос за прилагане на обща мярка. Следователно тази възможност за приспадане не представлява държавна помощ.
5.2. Данъчна мярка в полза на FPAP
(42)
Комисията установява, че FPAP е бил закрит на 27 февруари 2008 г. Данъчните разпоредби в полза на FPAP не се прилагат от същата дата.
(43)
Комисията отбелязва също, че след процедурата по ликвидация FPAP е прекратил окончателно всякаква стопанска дейност. Дейностите и активите на FPAP не са били прехвърлени на друго предприятие. Освен това средствата, с които FPAP може да е разполагал към датата на прекратяването си, са били върнати на държавата чрез OFIMER, публична организация, финансирана от държавата.
(44)
Поради тези причини Комисията счита, че дори и да се предположи, че данъчните мерки в полза на FPAP са представлявали предимство за FPAP и нарушение на конкуренцията, това нарушение е било прекратено в момента, в който FPAP е прекратил дейността си и в който мерките в негова полза са били прекратени. При тези обстоятелства решение на Комисията, с което тя се произнася относно наличието на подобни данъчни помощи и евентуалната им съвместимост с вътрешния пазар, не би имало никакви практически последици.
(45)
Следователно официалната процедура за разследване, открита съгласно член 108, параграф 2 от ДФЕС, вече е безпредметна по отношение на FPAP.
6. ЗАКЛЮЧЕНИЕ
(46)
Въз основа на анализа, развит в раздел 5.1, Комисията установява, че данъчните предимства, предоставени на членовете на FPAP, не представляват държавна помощ по смисъла на член 107, параграф 1 от ДФЕС.
(47)
Въз основа на съображенията от раздел 5.2 Комисията установява, че процедурата срещу FPAP е безпредметна,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
Данъчните мерки, предоставени от Франция в полза на риболовните предприятия, не представляват държавна помощ по смисъла на член 107, параграф 1 от ДФЕС.
Член 2
Официалната процедура за разследване, открита по силата на член 108, параграф 2 от ДФЕС по отношение на данъчните мерки в полза на FPAP, се закрива.
Член 3
Адресат на настоящото решение е Франция.
Съставено в Брюксел на 23 юни 2010 година.
KOMISIJOS SPRENDIMAS
2010 m. birželio 23 d.
dėl finansinės pagalbos, kurią Prancūzija suteikė Žvejybos rizikos mažinimo fondui ir žvejybos įmonėms (Valstybės pagalba C 24/08 (ex NN 38/07))
(pranešta dokumentu Nr. C(2010) 3938)
(Tekstas autentiškas tik prancūzų kalba)
(Tekstas svarbus EEE)
(2010/569/ES)
EUROPOS KOMISIJA,
atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 108 straipsnio 2 dalies pirmą pastraipą (1),
atsižvelgdama į Europos ekonominės erdvės susitarimą (2), ypač į jo 62 straipsnio 1 dalies a punktą,
pakvietusi suinteresuotąsias šalis pateikti pastabas (3) pagal minėtus straipsnius,
kadangi:
1. PROCEDŪRA
(1)
Išnagrinėjusi Žvejybos rizikos mažinimo fondui (toliau - ŽRMF) ir žvejybos įmonėms suteiktą pagalbą ir priėmusi Komisijos sprendimą 2008/936/EB (4), Komisija sužinojo apie ŽRMF ir jos nariams taikomą specialią finansinę tvarką.
(2)
Procedūros, po kurios buvo priimtas 2008 m. gegužės 20 d. sprendimas, metu ši mokesčių sistema nebuvo nagrinėjama, nes tai buvo naujas faktas, kurio Komisija nežinojo pradėdama oficialią tyrimo procedūrą (5).
(3)
Vis dėlto manydama, kad turi pakankamai aiškios informacijos, kuri leidžia padaryti išvadą, kad neteisėta pagalba buvo teikiama, Komisija nusprendė atlikti šios finansinės pagalbos preliminarų tyrimą (6). Pasibaigus tokiam tyrimui, sprendimu, kuris buvo priimtas irgi 2008 m. gegužės 20 d. (7), ji pradėjo oficialią tyrimo procedūrą dėl minėtos pagalbos.
(4)
Komisija paragino visas suinteresuotas šalis pateikti savo pastabas per mėnesį nuo paskelbimo dienos. Pastabų iš trečiųjų šalių nebuvo gauta.
(5)
Prancūzija savo pastabas dėl oficialios tyrimo procedūros pradžios pranešė 2008 m. rugsėjo 8 d. raštu.
(6)
Be to, 2008 m. lapkričio 29 d. raštu, vykdant pagalbos išieškojimą pagal Sprendimą 2008/936/EB, Prancūzija pranešė, kad 2008 m. vasario 27 d. ŽRMF buvo išformuotas, o iš valstybės gautų avansų likutis grąžintas valstybei.
2. PAGALBOS APRAŠYMAS
(7)
Išsamų ŽRMF veikimo būdą ir veiklą Komisija pateikia Sprendime 2008/936/EB.
(8)
ŽRMF ir jo nariams taikoma speciali mokesčių sistema aprašyta dviejuose už biudžetą atsakingos Prancūzijos ministerijos raštuose, atsiųstuose Komisijai po paskelbimo apie Sprendimu 2008/936/EB pasibaigusios tyrimo procedūros pradžią (8).
(9)
Pirmajame, 2004 m. vasario 5 d., rašte pateikiamos ŽRMF, kurio įstatų projektas buvo patvirtintas 2004 m. vasario 10 d. steigiamajame susirinkime, sukūrimo aplinkybės. Rašte nurodoma, kad:
„-
fondas įsteigtas kaip profesinė sąjunga, jam nebus taikomas įmonių pelno mokestis už žvejybos įmonių savininkų įmokas ir už finansines pajamas iš likvidaus turto investicijų,
-
mokėjimo metais žvejybos įmonių savininkų įmokos bus atskaitomos iš apmokestinamųjų pajamų. Išimties tvarka pirmosios įmokos, sumokėtos ne vėliau kaip 2004 m. kovo 30 d., bus atskaitomos iš 2003 m. apmokestinamųjų pajamų.“
(10)
Rašte taip pat nurodomos sumos, kurios būtų atskaitomos: metinė žvejybos įmonių savininkų narių mokama įmoka, kuri būtų atskaitoma iš apmokestinamų pajamų, yra 1 000-15 000 EUR.
(11)
Antrajame, 2004 m. lapkričio 28 d., rašte nagrinėjamas narių sumokėtų įmokų pajamų atskaitymas. Šis raštas atsirado iš dalies pakeitus ŽRMF ir jos narius siejantį garantinį susitarimą, dėl to nariai nuo šiol galėjo atgauti įmokėtas ir nepanaudotas įmokas.
(12)
Jame nurodoma, kad:
„-
taikant šį naująjį susitarimą narių sumokėtos įmokos bus atskaitomos jų mokėjimo metais iki 10 000 EUR per metus vienam nariui; ši riba didinama 25 % nuo pelno, siekiančio 40 000-80 000 EUR,
-
nurodytas ribas viršijančios įmokos jų mokėjimo metais pagal Fondo įsteigtą garantinį projektą bus visiškai atskaitomos iš narių apmokestinamų pajamų.“
(13)
Rašte patikslinama, kad 2006 m. pabaigoje bus parengta „šio eksperimento ataskaita“ ir „bus išnagrinėti galimai reikalingi pakeitimai“. Taigi tai nėra mokesčių sistema, taikoma neribotu laikotarpiu.
(14)
Beje, net jei šiame 2004 m. lapkričio 28 d. rašte numatyta, kad įmokos atskaitomos nuo apmokestinamų pajamų įmokų mokėjimo metais, niekur nepaminėta, kad nuo 2003 m. pajamų draudžiama atskaityti 2004 m. pradžioje (iki kovo pabaigos) sumokėtas įmokas, kaip numatyta 2004 m. vasario 5 d. rašte.
(15)
Iš abiejų paminėtų raštų matyti, kad mokesčių sistema, kurią Finansų ministerija taikė ŽRMF ir jo nariams, turi du aspektus:
-
ŽRMF atleidžiamas nuo įmonių pelno mokesčio,
-
ŽRMF nariai iš pajamų mokesčio sumos gali atskaityti šiam fondui įmokėtas įmokas.
3. PRIEŽASTYS, DĖL KURIŲ PRADĖTA OFICIALI TYRIMO PROCEDŪRA
(16)
Komisija mano, kad Prancūzijos valdžios institucijų ŽRMF ir jos narių atžvilgiu taikomą finansinę tvarką reikėtų nagrinėti, kaip bylos C-9/06 atveju, kaip valstybės pagalbą nustatant privalumus, kurie dėl jos atsirado pačiam ŽRMF ir jam priklausančioms žvejybos įmonėms.
3.1. Valstybės pagalba
3.1.1. Valstybės pagalba ŽRMF
(17)
Kaip nurodyta Sprendime 2008/936/EB, ŽRMF turi būti laikomas bendrove, kaip ji apibrėžiama pagal ES konkurencijos teisę. Tai, kad ŽRMF nesiekė pelno ar buvo profsąjunga, šiuo atžvilgiu neturi reikšmės.
(18)
Todėl Komisija mano, kad Prancūzijos valdžios institucijų ŽRMF atžvilgiu taikoma mokesčių sistema fondui suteikė dvigubą privalumą lyginant su kitais privačiais investuotojais naftos ateities sandorių rinkose:
-
pirma, atleidimas nuo įmonių pelno mokesčio, nurodytas 9 konstatuojamoje dalyje, kuriuo naudojosi ŽRMF, yra naštos, paprastai tenkančios šioje srityje veikiančių įmonių biudžetą, sumažinimas,
-
antra, ŽRMF nariams suteikta galimybė atskaityti mokesčius, kokia ji bebūtų, yra skatinimas prisidėti prie ŽRMF pajamų; dėl tokio skatinimo ŽRMF gali didinti savo biudžetą, o kitos šioje srityje veikiančios įmonės tokiu mechanizmu pasinaudoti negali.
(19)
Po preliminaraus tyrimo Komisija nusprendė, kad 17 konstatuojamoje dalyje minimą privalumą suteikė valstybė ir kad taip buvo atsisakyta valstybės išteklių.
(20)
Pagaliau, dėl 17 konstatuojamoje dalyje numatytų mokestinių priemonių, ŽRMF naudojosi finansiniu pranašumu lyginant su kitomis privačiomis įmonėmis naftos ateities sandorių rinkose tiek Prancūzijoje, tiek kitose valstybėse narėse.
(21)
Sprendime pradėti oficialią tyrimo procedūrą Komisija taip pat nurodė, kad ji darė prielaidą, kad ŽRMF atleidimo nuo įmonių pelno mokesčio teisinis pagrindas yra bendrojo mokesčių kodekso (9) 206 straipsnio 1a dalis, pagal kurią profsąjungas leidžiama tam tikromis sąlygomis nuo mokesčio atleisti. Esant tokioms aplinkybėms, įmanoma, kad ŽRMF taip pat naudojosi ir atleidimu nuo verslo mokesčio, taikomu, kaip numatyta to paties kodekso 1447 straipsnyje, įmonėms, kurios naudojasi to paties kodekso 206 straipsnio 1a dalyje numatytu atleidimu.
3.1.2. Valstybės pagalba žvejybos įmonėms
(22)
Dėl 17 konstatuojamoje dalyje minimo finansinio pranašumo žvejybos įmonės-narės galėjo pirkti degalų palankesniu tarifu dėl naftos produktų ateities sandorių rinkose ŽRMF vykdomos veiklos.
(23)
Žvejybos įmonėms suteikta galimybė iš savo pajamų atskaityti ŽRMF sumokėtas įmokas reiškė naštos, paprastai tenkančios jų biudžetui, sumažinimą. Sprendimą dėl tokios atskaitymo galimybės priėmė už biudžetą atsakinga ministerija; taigi už lengvatą yra atsakinga valstybė.
(24)
Įmonės, kurios galėjo atlikti 22 konstatuojamoje dalyje nurodytą atskaitymą, įgavo finansinį pranašumą prieš kitas ES žvejybos įmones. Šis finansinis pranašumas taip pat darė įtaką valstybių narių tarpusavio prekybai ir iškraipė konkurenciją ar galėjo ją iškraipyti. Todėl tai yra valstybės pagalba kaip apibrėžta SESV 107 straipsnio 1 dalyje.
(25)
Kita vertus, remdamasi „Išsamaus Žvejybos rizikos mažinimo fondo vadovo“ - dokumento, taip pat pateikto pagal C-9/06 pagalbos oficialią tyrimo procedūrą - duomenimis, Komisija konstatavo, kad kai į ŽRMF mokamų įmokų dydis prognozuojant numanomą degalų suvartojimą kitais metais buvo nustatomas didesnis ir viršydavo faktinį degalų suvartojimą, laivų savininkai vis tiek galėdavo pasinaudoti visa suteikta mokesčių atskaita. Panašu, kad dėl tokios sistemos laivo savininkams palankiau būdavo draudimo poreikį pervertinti siekiant vienintelio tikslo - pasinaudoti mokesčių atskaita.
(26)
Remdamasi tuo pačiu dokumentu, Komisija taip pat konstatavo, kad kai kurie nariai, kurių veikla su žvejyba susijusi nebuvo, tačiau kurie buvo „pasirengę suteikti profsąjungai moralinę paramą“, taip pat galėjo pasinaudoti su įmokų į ŽRMF mokėjimu susijusiu mokesčių atskaita, net jei tos įmokos nebuvo skirtos rizikos garantijai.
3.2. Suderinamumas su vidaus rinka
(27)
Šiuo klausimu Komisija daro nuorodą į Sprendime 2008/936/EB atliktą nagrinėjimą. Komisija nuomone, tai yra ŽRMF ir žvejybos įmonėms skirta pagalba veiklai ir kad jokios SESV nuostatos ar kokia nors Komisijos patvirtinta su valstybės pagalba susijusi priemonė neleidžia šios pagalbos laikyti suderinama su vidaus rinka.
(28)
Todėl Komisija Prancūzijai pareiškė smarkiai abejojanti, ar šios pagalbos priemonės yra suderinamos su vidaus rinka.
4. PRANCŪZIJOS PASTABOS
4.1. Finansinė priemonė žvejybos įmonėms
(29)
Prancūzija mano, kad finansinės priemonės žvejybos įmonėms nėra valstybės pagalba, nes į ŽRMF žvejybos įmonių sumokėtos įmokos yra šių įmonių veiklos bendrųjų išlaidų dalis. Tačiau remiantis bendrojo mokesčių kodekso 39 straipsniu, tokie mokesčiai atskaičiuojami iš apmokestinamų pajamų. Taigi tokių įmokų atskaitymas prilygsta bendrosios priemonės įgyvendinimui ir todėl tai nėra valstybės pagalba.
(30)
Prancūzija pripažįsta, kad 7 konstatuojamoje dalyje minėtuose raštuose nebuvo jokių duomenų apie įmokų grąžinimo tvarką. Tai pripažindama, Prancūzija patikslina, kad tai nereiškia, jog toks grąžinimas nebuvo apmokestintas. Pagal bendrosios teisės principus nustatant apmokestinamųjų pajamų dydį, šias įmokas grąžinant žvejybos įmonėms ŽRMF narėms buvo taikomas šių įmonių pelno mokestis. Prancūzija taip pat patikslina, kad tuo atveju, kai degalų kaina viršijo garantiniame susitarime nustatytą dydį, ŽRMF narių gaunama kompensacija sudarė pelną, kuriam taikomas pelno mokestis. Todėl įmonės narės visiškai nebuvo suinteresuotos pervertinti savo draudimo poreikių, nes tai būtų reiškę papildomus mokesčius.
(31)
Be to, Prancūzija nurodo, kad atrankinį pagalbos priemonės pobūdį galima pateisinti sistemos pobūdžiu ir ekonomika. Taigi, gali būti teisėtų pagrindų, kuriomis pateisinama diferencijuota tvarka ir dėl to galimai atsiradę privalumai. Tačiau Prancūzija vis dėlto nepateikia jokių duomenų, kurie šiuo atveju pateisintų žvejybos įmonėms taikomą diferencijuotą tvarką.
4.2. Finansinės priemonės ŽRMF
(32)
Prancūzija mano, kad ŽRMF atleidimas nuo įmonių pelno mokesčio mokėjimo pateisinamas tuo, kad fondas pelno nesiekia ir kad tai yra profsąjunga.
(33)
Prancūzija atkreipia dėmesį, kad tai yra suderinama su Europos Sąjungos teise. Juk įmonių pelno mokesčio esmė - apmokestinti pelną nešančią veiklą. Vadovaudamasi šiuo principu Prancūzija primena, kad pati Komisija komunikate dėl valstybės pagalbos taisyklių taikymo su tiesioginiu verslo apmokestinimu susijusioms priemonėms (10) (toliau - tiesioginio apmokestinimo komunikatas) teigia, kad mokesčių sistemos pobūdžiu gali būti pateisinama, kad pelno nesiekiančios įmonės būtų atleistos nuo įmonių pelno mokesčio.
5. VERTINIMAS
(34)
Sprendime dėl procedūros pradžios pateiktą vertinimą reikia persvarstyti atsižvelgiant į pastabas, kurias Prancūzija pateikė 2008 m. rugsėjo 8 d. ir lapkričio 29 d. raštuose (žr. 5 ir 6 konstatuojamąsias dalis).
(35)
Nagrinėjama atsižvelgiant į dvigubą ŽRMF tikslą - įgyti teisę į finansinius pasirinkimo sandorius naftos ar iš jos gaminamų produktų ateities sandorių rinkose ir jo narėmis esančioms žvejybos įmonėms mokėti skirtumą tarp vidutinės atskaitinės mėnesio kainos ir „didžiausios apdraustos kainos“ arba 30 euro centų už litrą kainos, priklausomai nuo laikotarpio.
5.1. Mokestinė priemonė žvejybos įmonėms
(36)
Aptariamos mokestinės priemonės esmė - galimybė iš apmokestinamųjų pajamų atskaityti žvejybos įmonių ŽRMF sumokėtas įmokas.
(37)
Prancūzija mano, kad toks atskaitymas nėra valstybės pagalba, nes įmokos yra įmonių veiklos bendrųjų išlaidų dalis, o Prancūzijos mokestinėje sistemoje tokių išlaidų atskaitymas iš apmokestinamųjų pajamų yra numatytas. Todėl tai yra bendrosios priemonės įgyvendinimas ir toks atskaitymas nėra valstybės pagalba.
(38)
Komisija konstatuoja, kad pagal bendrojo mokesčių kodekso 39 straipsnį bendrosios išlaidos iš tiesų yra atskaitomos nuo įmonių veiklos apmokestinamųjų pajamų. Tai yra bendroji priemonė, skirta visoms įmonėms nepriklausomai nuo jų veiklos srities. Taigi tokia galimybė atskaityti priklauso mokestinių priemonių, kuriomis gali pasinaudoti visi tiesioginio apmokestinimo komunikato 13 punkte nurodyti ekonomikos subjektai, kategorijai. Tuo remiantis, tokia visoms įmonėms ir šakoms vienodai taikoma priemonė nebūtų laikoma valstybės pagalba.
(39)
Prancūzija teigia, kad nustatant, ar galima atskaityti išlaidas, remiantis bendrųjų išlaidų motyvu, žiūrima, kokia tų išlaidų paskirtis. Jei išlaidos patirtos siekiant įmonės interesų, jas iš principo galima atskaityti. Todėl profesinėms organizacijos (profsąjungoms, prekybos rūmams...) įmokėtos įmokos savaime yra išlaidos, patirtos dėl veiklos ir yra visada tinkamos atskaityti nuo apmokestinamųjų pajamų. Kadangi ŽRMF yra profsąjunga, įmokų atskaitomumui galima taikyti tokį patį principą.
(40)
Be to, Sprendimo 2008/936/EB 20 konstatuojamoje dalyje Komisija nurodė, kad „ŽRMF įkurtas kaip savitarpio draudimo bendrovė, kuri įmokas sumokėjusiems savo nariams skiria tam tikras išmokas“.
(41)
Draudimo įmokos yra išlaidų, kurias įmonės patiria apsisaugodamos nuo įvairių rizikų, dalis. Naftos kainų svyravimo rizika gali būti viena iš jų. Šios išlaidos tiesiogiai susijusios su profesine veikla; jomis neprisidedama prie įmonės aktyvų didinimo; jos taip pat atskaitomos iš apmokestinamųjų pajamų kaip bendrosios išlaidos. Todėl galima teigti, kad naftos kainų svyravimo rizikai skirtos įmokos į ŽRMF yra atskaitomos iš įmonių apmokestinamųjų pajamų remiantis Prancūzijos bendrojo mokesčių kodekso 39 straipsniu. Tokiomis sąlygomis tai yra bendrosios priemonės įgyvendinimas. Taigi ši galimybė atskaityti nėra valstybės pagalba.
5.2. Mokestinės priemonės ŽRMF
(42)
Komisija konstatuoja, kad ŽRMF buvo išformuotas 2008 m. vasario 27 d. ŽRMF skirtos finansinės nuostatos nebetaikomos nuo tos pačios dienos.
(43)
Komisija taip pat pabrėžia, kad pasibaigus likvidavimo procedūrai ŽRMF visiškai nutraukė bet kokią ekonominę veiklą. ŽRMF veikla ir aktyvai nebuvo perduoti jokiai kitai įmonei. Be to, lėšos, kurių ŽRMF tuo metu dar galėjo turėti, jo išformavimo metu buvo perduotos valstybei, pervedant jas valstybės finansuojamai viešajai įmonei OFIMER.
(44)
Dėl šių priežasčių Komisija mano, kad net jei būtų daroma prielaida, kad mokestinės priemonės ŽRMF suteikė pranašumą ir iškraipė konkurenciją, tokio iškraipymo nebeliko, kai tik ŽRMF nutraukė savo veiklą ir kai baigėsi jam skirtų priemonių taikymas. Esant tokioms aplinkybėms, Komisijos sprendimas, kuriuo pripažįstamas tokios finansinės pagalbos buvimas ir jos galimas suderinamumas su vidaus rinka, netektų praktinės reikšmės.
(45)
Todėl remiantis SESV 108 straipsnio 2 dalimi ŽRMF atžvilgiu pradėta oficiali tyrimo procedūra yra nebetikslinga.
6. IŠVADA
(46)
Remdamasi 5.1 skirsnyje išdėstytu nagrinėjimu Komisija konstatuoja, kad ŽRMF nariams suteiktas finansinis pranašumas nėra valstybės pagalba, kaip apibrėžta SESV 107 straipsnio 1 dalyje.
(47)
Remdamasi 5.2 skirsnyje išdėstytu nagrinėjimu Komisija konstatuoja, kad procedūra prieš ŽRMF yra nebetikslinga,
PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ:
1 straipsnis
Mokestinės priemonės, kurias Prancūzija suteikė žvejybos įmonėms, nėra valstybės pagalba, kaip apibrėžta SESV 107 straipsnio 1 dalyje.
2 straipsnis
Remiantis SESV 108 straipsnio 2 dalimi pradėta oficiali tyrimo procedūra dėl finansinių priemonių ŽRMF yra baigta.
3 straipsnis
Šis sprendimas skirtas Prancūzijai.
Priimta Briuselyje 2010 m. birželio 23 d.