РЕШЕНИЕ НА КОМИСИЯТА
от 27 октомври 2010 година
относно държавна помощ № C 15/08 (ex N 318/07, N 319/07, N 544/07 и N 70/08), която Италия възнамерява да приведе в действие в полза на предприятието „Cantiere Navale De Poli“
(нотифицирано под номер C(2010) 7253)
(само текстът на италиански език е автентичен)
(текст от значение за ЕИП)
(2013/197/ЕС)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 108, параграф 2, първа алинея от него,
като взе предвид Споразумението за създаване на Европейското икономическо пространство, и по-специално член 62, параграф 1, буква а) от него,
след като прикани заинтересованите страни да представят мненията си в съответствие с посочените по-горе разпоредби (1) и като взе предвид тези мнения,
като има предвид, че:
I. ПРОЦЕДУРА
(1)
С писма от 6 юни 2007 г., 24 септември 2007 г. и 6 февруари 2008 г. Италия уведоми за исканията за удължаване на тригодишния срок за предаване на четири кораба от типа химикаловоз (наречени C 241, C 242, C 243 и C 244), които е трябвало да бъдат построени в корабостроителницата „Cantiere Navale De Poli“ (наричана по-долу „De Poli“ или „корабостроителницата“) (2). По-специално, Италия поиска удължаване на срока за предаване с 8 месеца за кораб C 241, с 6 месеца за кораб C 242, с 9 месеца за кораб C 243 и с 10 месеца за кораб C 244.
(2)
Уведомленията се отнасят до помощите, отпуснати от Италия на „De Poli“ по силата на националната схема за помощи N 59/2004, одобрена от Комисията на 19 май 2004 г. (3) на основание Регламент (ЕО) № 1177/2002 на Съвета от 27 юни 2002 г. относно временен защитен механизъм за корабостроенето (4), изменен с Регламент (ЕО) № 502/2004 на Съвета (5) (наричани по-долу „италианската схема“ и „регламентът за временния защитен механизъм“).
(3)
С писма от 31 юли 2007 г., 31 август 2007 г., 7 септември 2007 г., 12 ноември 2007 г. и 25 януари 2008 г. Италия предостави на Комисията допълнителна информация, свързана с уведомленията.
(4)
С писмо от 16 април 2008 г. Комисията съобщи на италианските власти решението да започне процедурата по член 108, параграф 2 от Договора за функционирането на Европейския съюз (ДФЕС) (6) по отношение на представените искания за удължаване на срока. Решението на Комисията за започване на процедурата беше публикувано в Официален вестник на Европейския съюз (7). Заинтересованите страни бяха приканени да представят своите мнения в тази връзка.
(5)
Италия представи мнението си относно решението за започване на процедурата с писмо от 16 юни 2008 г., регистрирано на 17 юни 2008 г. Комисията получи мнението на „De Poli“ също с писмо от 16 юни 2008 г., регистрирано на 17 юни 2008 г. Италия предостави допълнителна информация с писмо от 30 юни 2008 г., регистрирано в същия ден, и с писмо от 29 октомври 2008 г., регистрирано на 3 ноември 2008 г.
(6)
С писмо от 15 юли 2008 г., регистрирано на 22 юли 2008 г., Италия поиска второ удължаване на срока за предаване на два от химикаловозите, а именно: до 30 септември 2008 г. за кораб С 242 и до 30 септември 2008 г. за кораб С 244.
(7)
С писмо от 20 януари 2009 г., регистрирано на 22 януари 2009 г., Италия поиска трето удължаване на срока за предаване, а именно: до 31 декември 2008 г. за кораб С 242 и до 28 февруари 2009 г. за кораб С 243. С писмо от 14 април 2009 г., регистрирано на 15 април 2009 г., Италия поиска още едно (четвърто по ред) удължаване на срока за предаване, а именно: до 30 юни 2009 г. за кораб С 242, до 30 септември 2009 г. за кораб С 243 и до 30 ноември 2009 г. за кораб С 244.
(8)
С писмо от 8 май 2009 г., регистрирано в същия ден, Комисията поиска от Италия допълнителна информация, а на 12 юни 2009 г. изпрати писмо за напомняне. Италия отговори с писмо от 23 септември 2009 г. (8), с което информира Комисията единствено за факта, че „De Poli“ е билa допуснатa до споразумение с кредиторите (9).
(9)
С писмо от 28 януари 2010 г., регистрирано на 1 февруари 2010 г., Италия официално оттегли исканията за удължаване на срока за предаване на кораби C 242 и C 243 (10).
(10)
С електронно писмо от 2 март 2010 г. Комисията поиска от Италия да поясни статуса на уведомленията относно кораби C 241 и C 244.
(11)
С електронно писмо от 10 юни 2010 г., регистрирано на 17 юни 2010 г., Италия информира Комисията, че кораб С 241 е бил завършен на 31 август 2008 г. и предаден на 3 ноември 2008 г., и че уведомлението за искане за отлагане на срока за предаване за този кораб не е било оттегляно.
(12)
С писмо от 16 юни 2010 г., регистрирано на 28 юни 2010 г., Италия официално оттегли исканията за удължаване на срока за предаване на кораб C 244.
II. КОНТЕКСТ
(13)
Изложените по-долу факти се отнасят единствено за кораб С 241, тъй като Италия оттегли исканията за удължаване на срока за предаване на кораби C 242, C 243 и C 244.
(14)
Предприятието „De Poli“ е италианска корабостроителница, намираща се на остров Pellestrina (Венеция), която през 90-те години на миналия век се специализира в строенето на плавателни съдове за превоз на химически продукти и танкери. През 2007 г. в корабостроителницата работят 320 служители, в това число и подизпълнителите, а реализираният годишен обем на продажбите е равен на 70 млн. EUR. На 11 февруари 2010 г. италианският компетентен съдия утвърди споразумението с кредиторите относно корабостроителницата (11).
(15)
На 28 януари 2005 г. дружеството „Arcotur S.r.l.“ възлага на корабостроителницата „De Poli“ строежа на кораб С 241. Съгласно договора корабът С 241 притежава следните технически спецификации: обща дължина 125 m, най-голяма широчина 19 m, пълна товароносимост близо 7 300 t и скорост 15 възела при мощност, равна на 85 % от максималната непрекъсната мощност. В договора за продажба крайният срок за предаване на кораба C 241 на купувача „Arcotur S.r.l.“ е определен за 31 декември 2007 г. при обща цена 30 млн. EUR.
(16)
На 26 май 2006 г. корабостроителницата поръчва на един доставчик (наричан по-долу „доставчика“) редуктора за кораба, като доставчикът потвърждава поръчката със срок на доставка 3 септември 2007 г. Според предоставената от „De Poli“ информация, редукторът за кораб С 241 е специален модел с уникални характеристики, който се различава по редица технически аспекти от стандартния модел, произвеждан от същия доставчик.
(17)
На 6 юли 2006 г. дружеството „Arcoin S.p.A.“ (бивше „Arcotur S.r.l.“) и корабостроителницата „De Poli“ изменят подписания на 28 януари 2005 г. договор, като променят параметрите на поръчания кораб С 241 по следния начин: обща дължина 112 m, най-голяма широчина 16,8 m, пълна товароносимост 5 300 t, с което цената се свежда до 23 млн. EUR.
(18)
На 20 юли 2006 г. дружеството „Arcoin S.p.A.“ преотстъпва договора за строителството на кораб С 241 на дружеството „Elbana di Navigazione S.p.A.“.
(19)
На определения за 3 септември 2007 г. срок за доставка, поръчаният на 26 май 2006 г. редуктор не е готов. С писмо от 23 октомври 2007 г. доставчикът информира „De Poli“, че поради недостига на суровини на пазара и произтичащото от него забавяне на доставките от страна на поддоставчиците редукторът не може да бъде произведен навреме. На 18 януари 2008 г. доставчикът потвърждава, че срокът за доставка на редуктора се изтегля за февруари 2008 г., т.е. шест месеца по-късно в сравнение с първоначалния срок.
(20)
Поради това италианските власти искат удължаване на срока за предаване на кораб С 241 до 31 август 2008 г., т.е. удължаване с осем месеца на предвидения в договора срок за предаване на кораба (31 декември 2007 г.).
(21)
Въз основа на получената информация Комисията заключава, че корабът С 241 е предаден на 3 ноември 2008 г. (12)
III. ПОМОЩТА
(22)
В регламента за временния защитен механизъм (13) са установени временни и извънредни мерки с цел да се подпомогнат корабостроителниците в Съюза, упражняващи дейност в секторите, които навремето са тежко засегнати от нелоялната корейска конкуренция (14).
(23)
В регламента за временния защитен механизъм отпускането на преки помощи се счита за съвместимо с вътрешния пазар до 6 % от стойността преди помощта (15) в подкрепа на договори за строеж на някои категории търговски кораби (контейнеровози, химикаловози, танкери и газовози (16)) при следните условия: ако корейска корабостроителница се съревновава за възлагането на договора, като предлага по-ниска цена (17), ако окончателният договор е сключен преди изтичането на срока на действие на регламента (31 март 2005 г.) (18) и ако плавателният съд е предаден в рамките на три години след подписването на окончателния договор (19).
(24)
С член 2, параграф 4 от регламента за временния защитен механизъм се дава възможност на Комисията да разрешава удължаване на крайния срок от три години за предаването, „когато това е оправдано от техническата сложност на въпросния корабостроителен проект или от закъснения, дължащи се на неочаквани, сериозни и документирани смущения, които се отразяват на работния план на корабостроителницата и които са причинени от извънредни, непредвидими и независещи от предприятието обстоятелства.“
(25)
През май 2004 г. въз основа на регламента за временния защитен механизъм Комисията одобри италианската схема за помощи за корабостроителниците (20), в която са предвидени условия, съответстващи на посочените по-горе условия в регламента. По-специално в италианската схема се предвижда отпускането на помощи до 6 % от стойността на договора преди помощта в подкрепа на плавателни съдове, предадени в рамките на три години от датата на подписване на окончателния договор, и възможността за удължаване на крайния срок от страна на Комисията, само „когато това е оправдано от техническата сложност на въпросния корабостроителен проект или от закъснения, дължащи се на неочаквани, сериозни и документирани смущения, които се отразяват на работния план на корабостроителницата и които са причинени от извънредни, непредвидими и независещи от предприятието обстоятелства.“ (параграф 29 от италианската схема).
(26)
На 31 януари 2005 г. корабостроителницата „De Poli“ представи на италианските власти заявление за отпускане на помощта, предвидена в посочената схема, във връзка със строителството на кораба С 241 в размер от 1,3 млн. EUR.
(27)
На 25 януари 2008 г.„De Poli“ поиска срокът за предаване на кораба С 241 да се удължи от 31 декември 2007 г. до 31 август 2008 г.
(28)
Италианските власти потвърждават, че помощта не е била предоставена и отбелязват, че по силата на решението от 21 октомври 2008 г. (21), с което Комисията обявява допълнителния бюджет от 10 млн. EUR за италианската схема за несъвместим с вътрешния пазар, понастоящем няма достатъчно средства за отпускането на такава помощ.
IV. РЕШЕНИЕ ЗА ЗАПОЧВАНЕ НА ПРОЦЕДУРА
(29)
В решението за започване на процедура Комисията изразява съмнение, че обстоятелствата, които според италианските власти и корабостроителницата „Dе Poli“ оправдават закъснялото предаване на кораба С 241 (както и на корабите C 242, C 243 и C 244, които не са предмет на настоящата оценка), могат да бъдат определени като „забавяния, дължащи се на неочаквани, сериозни и документирани смущения, които се отразяват на работния план на корабостроителницата и които са причинени от извънредни, непредвидими и независещи от предприятието обстоятелства“ по смисъла на параграф 29 от италианската схема.
(30)
Макар че се отнасят за всичките четири кораба (C 241, C 242, C 243 и C 244), изразените в решението за започване на процедура съмнения остават при оценката, свързана единствено с кораба С 241.
(31)
В решението Комисията си задава на първо място въпроса дали сключените с дружеството „Arcoin S.p.A.“ договори са окончателни и дали не представляват по-скоро начин за „De Poli“ да си осигури спазването на крайния срок за допустимост на помощите и едва по-късно да намери окончателни купувачи.
(32)
На второ място Комисията изразява съмнение дали прехвърлянето на договорите за продажба между корабособствениците не е само по себе си една от причините за забавянето при предаването.
(33)
На трето място Комисията предполага, че корабостроителницата „De Poli“ е приела поръчки, които надвишават действителния ѝ производствен капацитет, тъй като в периода 2005-2008 г. тя е планирала строителството на 18 плавателни съда, от които половината е трябвало да бъдат построени на двата основни стапела, а другата половина в един по-малък обект.
(34)
Накрая, Комисията изразява съмнението, че предполагаемите закъснения при доставката на компоненти от основно значение са били действително непредвидими, както твърдят италианските власти, и предполага, че по-скоро става дума за обичайни търговски рискове, които една добросъвестна корабостроителница би трябвало да предвиди в работния си план. По-специално, Комисията смята, че „De Poli“ е можела да увеличи риска от забавяне, поръчвайки прекалено късно някои от компонентите за корабите.
(35)
Що се отнася до кораба С 241, в мненията си относно решението за започване на процедура от 16 юни 2008 г. италианските власти твърдят, че корабостроителницата „De Poli“ е имала потенциално необходимия производствен капацитет, за да предаде корабите в рамките на 36 месеца от датата на сключване на договора за продажба. Забавянето се дължи единствено на закъснялата доставка на редуктора от страна на доставчика, което Италия определя като сериозен, извънреден, непредвидим и независещ от предприятието фактор по смисъла на параграф 29 от италианската схема.
(36)
Според изпратените на същата дата от корабостроителницата „De Poli“ мнения фактът, че корабостроителницата и дружеството „Arcoin S.p.A.“ се оглавяват от членове на фамилията De Poli не е достатъчен, за да се постави под съмнение действителността на първоначалния договор, сключен на 28 януари 2005 г. Италианските власти подкрепят този аргумент, като отбелязват, че към момента на сключване на договора за кораб С 241 не са съществували преки стопански връзки между корабостроителницата и дружеството „Arcoin S.p.A.“ (като се изключи фактът, че собствениците на дружеството „Arcoin S.p.A.“ са членове на фамилията De Poli, но те не са съвсем същите като акционерите на корабостроителницата „De Poli“).
(37)
В тази връзка корабостроителницата „De Poli“ твърди, че поръчването на плавателни съдове, които след това се преотстъпват на пазара при завършването им или по време на строежа, не е рядко явление сред корабособствениците.
(38)
Що се отнася до работния план за кораба С 241 корабостроителницата „De Poli“ отбелязва, че предвид на сложността на корабостроителните проекти между сключването на договорите за строителство и началото на работата обикновено минават няколко месеца. Според корабостроителницата в периода между подписването на договора и действителното начало на работите е обичайна практика с оглед на започването на работата корабостроителницата да извършва подготвителни дейности, сред които са изготвянето на проекта за изпълнение и преговорите с различните доставчици.
(39)
Според първоначалния работен план, представен от „De Poli“ на италианските власти (22), строителството на кораб С 241 е трябвало да започне през първото тримесечие на 2006 г., а предаването е било предвидено за второто полугодие на 2007 г. Въз основа на изменения работен план обаче работите по кораба С 241 е трябвало да започнат на 28 септември 2006 г. (на южния стапел, един от двата стапела на корабостроителницата.)
(40)
Според „De Poli“ доставката на редуктора е основен етап от корабостроителния процес, след който следват монтирането на редуктора към двигателя, поставянето на витлото и завършването на корпуса. Значителен брой дейности по монтирането и подготовката/строежа могат да бъдат извършени едва след монтажа на редуктора. От корабостроителницата „De Poli“ твърдят, че компоненти като редуктора обикновено не се поръчват предварително, за да се избегнат разходите за складиране и предварителните плащания, и подчертават, че доставчикът, към когото са се обърнали, е водещ производител в сектора с доказан опит, поради което не е имало причина да се предположи, че редукторът няма да бъде доставен навреме.
(41)
„De Poli“ твърди, че винаги е имала капацитет, за да предаде навреме 18-те плавателни съда, поръчани ѝ в периода 2005-2008 г., тъй като пълната товароносимост на съдовете възлиза на 10 000 t годишно, а корабостроителницата е известна с това, че капацитетът ѝ надвишава 12 000 t годишно. Освен това от корабостроителницата посочват, че девет от 18-те поръчани във въпросния период плавателни съда са с малки размери (обща дължина 20 m и пълна товароносимост 25 t), докато само останалите девет съда са с размерите на кораба С 241. Това показва, според „De Poli“, че корабостроителницата е имала капацитета за изпълнение на всички поръчки в определените срокове и че не са били поети ангажименти, надвишаващи производствения капацитет на „De Poli“.
(42)
Накрая „De Poli“ припомня, че в миналото Комисията е одобрявала в многобройни случай (и в случая на самата „De Poli“) искания за удължаване на срока за предаване, обосновани със закъснели доставки на основни компоненти.
VI. ОЦЕНКА
(43)
С оглед на официалното оттегляне от италианска страна на уведомленията за искания за удължаване на срока за предаване на кораби C 242, C 243 и C 244 и при липсата на отпуснати средства официалната процедура по разследване, свързана с исканията на Италия по отношение на трите посочени по-горе кораба, става безпредметна и ще бъде закрита, без да се правят по-нататъшни оценки.
(44)
Настоящата оценка се отнася единствено за кораба С 241 и в нея ще се правят позовавания на корабите C 242, C 243 и C 244, само когато това е от значение за целите на самата оценка.
(45)
Съгласно член 107, параграф 1 от ДФЕС всяка помощ, предоставена от държава-членка или чрез ресурси на държава-членка, под каквато и да било форма, която нарушава или заплашва да наруши конкуренцията чрез поставяне в по-благоприятно положение на определени предприятия или производството на някои стоки, доколкото засяга търговията между държавите-членки, е несъвместима с вътрешния пазар. Следователно в член 107, параграф 1 от ДФЕС са определени кумулативните условия, съгласно които дадена национална мярка е окачествена като държавна помощ: мярката предоставя избирателно предимство, използва държавни средства, води до нарушаване на конкуренцията и оказва отрицателно въздействие върху търговията между държавите-членки.
(46)
Мярката, която Италия възнамерява да приведе в действие в полза на „De Poli“ за строежа на кораб С 241 посредством финансово участие в размер до максимум 6 % (около 1,3 млн. EUR) от стойността на договора преди помощта, безспорно представлява държавна помощ по смисъла на член 107, параграф 1 от ДФЕС. Мярката се финансира от италианската държава. Средствата, предназначени за покриване на разходите, които обикновено се поемат от корабостроителницата по време на строежа на плавателния съд, предоставят предимство на „De Poli“. Мярката е избирателна, тъй като е предназначена изцяло в полза на „De Poli“, а понеже благоприятства нейното положение спрямо европейските ѝ конкуренти, тя води до нарушаване на конкуренцията на европейския корабостроителен пазар и влияе върху търговията между държавите-членки.
(47)
Два са аспектите от разглеждания случай, които предизвикаха съмненията на Комисията относно съвместимостта на помощта за „De Poli“ с вътрешния пазар. От една страна, в параграф 29 от италианската схема се предвижда, че помощите могат да бъдат отпускани за плавателни съдове, предадени в рамките на три години от датата на подписване на окончателния договор, а от друга страна, в параграф 33 се предвижда, че окончателните договори трябва да бъдат сключени преди да изтече срокът на действие на регламента за временния защитен механизъм, т.е. 31 март 2005 г.
(48)
Що се отнася до последното, италианските власти обясниха, че преотстъпването на договори между корабособственици след изтичането на срока на действие на регламента за временния защитен механизъм не може да се тълкува като показател за това, че първоначалният договор за кораба С 241, подписан на 28 януари, не е „окончателният договор“ по смисъла на параграф 29 от италианската схема.
(49)
Комисията признава, че преотстъпването на даден договор на трети страни изглежда е обичайна практика в сектора на корабостроенето. В едно предишно решение (23), което също се отнася до удължаване на тригодишния срок за предаване на два плавателни съда, Комисията заключава, например, че макар и да има преотстъпване на договори, първият договор може да се смята за окончателен, тъй като видът продукт не се променя и новият собственик замества предходния, като придобива неговите права и задължения. В цитирания случай Комисията заключава, че прехвърлянето на собственост само по себе си не променя естеството на договорите и поради това условията за допустимост на помощите също остават непроменени.
(50)
В разглеждания случай преотстъпването на договора между корабособственици също не води до промяна на вида продукт или на естеството на договора и новият собственик заменя страната, сключила първоначално договора, като придобива нейните права и задължения. В този смисъл Комисията смята, че първоначалният договор е окончателен и поради това счита за допустими помощите по силата на италианския режим.
(51)
Що се отнася до съмненията, изразени във връзка с условията за удължаването на тригодишния срок за предаване, в италианската схема се предвижда, че Комисията може да разрешава такова удължаване на срока „когато това е оправдано от техническата сложност на въпросния корабостроителен проект или от закъснения, дължащи се на неочаквани, сериозни и документирани смущения, които се отразяват на работния план на корабостроителницата и които са причинени от извънредни, непредвидими и независещи от предприятието обстоятелства.“
(52)
Поради това Комисията трябва да прецени дали италианските власти са доказали в достатъчна степен, че възникналите забавяния при предаването на кораб С 241 отговарят на условията за удължаване на срока, предвидени в италианската схема.
(53)
Преди да пристъпи към оценяването на предоставените от италианска страна елементи, Комисията констатира, че в решението Astilleros Zamacona от 16 март 2000 г. (24) Общият съд на Европейския съюз е постановил, че „тази разпоредба [относно извънредните обстоятелства]“, с която се предвиждат дерогации по отношение на принципите, посочени в първата алинея на същата разпоредба [тригодишния срок], следва да се тълкува ограничително.“ Според становището на Общия съд формулировката „извънредни обстоятелства“ в разпоредбата означава намерението на общностния законодател да я прилага само в много специфични ситуации. Поради това Общият съд смята, че заинтересованата държава-членка носи отговорността да докаже, че предполагаемите извънредни обстоятелства са довели до такова смущение, което е повлияло на работния план на корабостроителницата и е предизвикало забавянето при предаването на плавателния съд, като установи причинно-следствена връзка между тези две събития.
(54)
Италианските власти твърдят, че забавянето при предаването на кораб С 241 се дължи на закъснялата доставка на редуктора (6 месеца) и на последвалото отлагане с един месец на дейностите по монтажа. Комисията констатира, че това е единствената посочена от Италия причина за забавянето, като в частност в искането за удължаване на срока не се споменават като причина новите спецификации, произтичащи от преотстъпването на договора.
(55)
Съгласно практиката на Комисията (25) от условието, което определя „извънредността“ на обстоятелствата, се изключват обичайните или най-малкото нормалните събития, които е трябвало да бъдат разумно предвидени в работния план. За извънредни могат да се считат големи закъснения при доставката на основни компоненти, но по-малките закъснения не се считат задължително за извънредни, независимо от продължителността и сложността на корабостроителния проект. Освен това предвид ограничителното тълкуване на това изключение Комисията преценява внимателно наличието на евентуални елементи, които да показват, че корабостроителницата е можела да предвиди, избегне или най-малкото да ограничи закъсненията, свързани, например, с навременността на поръчките спрямо въпросния работен план. Условието за непредвидимост на събитието изключва в действителност всички фактори, които биха могли да бъдат разумно предвидени от страните.
(56)
Комисията признава, че е възможно да съществува причинно-следствена връзка между закъснялата доставка на основни за строежа на плавателния съд компоненти и искането за удължаване на срока за предаването му (26). Въпреки това в конкретния разглеждан случай Комисията подлага под съмнение най-вече съществуването на предполагаемите извънредни и непредвидими обстоятелства, тъй като в случая не изглежда да са налице необходимите елементи, за да се заключи, че причиненото забавяне отговаря на условията от параграф 29 от италианската схема.
(57)
Както беше вече отбелязано, в миналото Комисията е признавала, че за извънредни могат да се считат големите закъснения при доставката на основни компоненти. Дадено искане за удължаване на срок обаче трябва винаги да се оценява в контекста на специфичните за всеки случай обстоятелства. Тъй като „De Poli“ е попадала в същия вид ситуация няколко пъти (не само защото „De Poli“ вече е правила в миналото подобни искания за удължаване на срок (27), но и защото другите три договора, сключени в същия ден като този за строежа на кораба С 241, също са били обект на неколкократни искания за удължаване на срока, вж. точки 1, 6 и 7), Комисията заключава, че посочените закъснения не могат повече да се смятат за истински извънредни. Последвалите неколкократно повтарящи се смущения не могат да се считат за напълно непредвидими.
(58)
Точно поради тези последни смущения изглежда, че „De Poli“ не е действала добросъвестно при планирането на производството.
(59)
В първоначалния работен план се предвижда строежът на кораб С 241 да започне през първото тримесечие на 2006 г., а предаването му да се извърши през второто полугодие на 2007 г., тоест в рамките на производствен период от 15-24 месеца.
(60)
В изменения работен план обаче производството е предвидено да започне едва на 28 септември 2006 г., а предаването на кораба е насрочено за 30 декември 2007 г., т.е. само един месец преди крайния срок за предаване 28 януари 2008 г. В така изменения работен план е предвиден цялостен период от едва 15 месеца за строежа на кораба съгласно клаузите на договора. Според предоставената от италианските власти информация за производството на плавателни съдове от същия вид или дори с по-малък размер на същия южен стапел (плавателни съдове C 229 и C 240) са били предвидени съответно 22 и 20 месеца от началото на строителството до предаването.
(61)
Освен това при начало на строежа едва на 28 септември 2006 г. и предаване на кораба, предвидено за 30 декември 2007 г., т.е. само един месец преди крайния срок за предаване на 28 януари 2008 г., няма никакво място за евентуални закъснения при строителния процес, въпреки че в миналото корабостроителницата се е сблъсквала със закъснения, дължащи се както на доставката на компоненти, така и на самия строителен процес, както се вижда от другите удължавания на срокове за предаване, поискани от „De Poli“.
(62)
Също така предвид голямото търсене в периода (италианските власти предоставиха доказателства, че в периода 2003-2005 г. поръчките за дизелови двигатели са се увеличили със 60 %) се смята, че поръчките на основни компоненти като редуктора и договарянето на съответните срокове за доставка е трябвало да бъдат направени по-рано. Твърдението на „De Poli“, че не става въпрос за обичайна практика, не е достатъчно, за да се заключи, че корабостроителницата е действала оправдано, като е предприела разумни действия за избягването или ограничаването на закъсненията, особено предвид на голямото търсене и закъсненията в миналото.
(63)
Вместо това Комисията констатира, че редукторът е поръчан на 26 май 2006 г. с дата на доставка септември 2007 г., което предоставя само малко, ако не и никакво място за евентуални закъснения предвид на това, че срокът за предаване на кораба С 241 изтича на 21 декември 2007 г. Самата „De Poli“ отбелязва, че количеството работа, необходимо след доставката на редуктора, е значително (вж. точка 39), като това обстоятелство изглежда потвърждава, че в планирането на корабостроителницата е трябвало да се предвиди известно място за закъснение при доставката на основни компоненти за плавателните съдове.
(64)
Що се отнася до съмненията, изразени от Комисията в решението за започване на процедурата относно възможността преотстъпването на договора на нов собственик да е само по себе си причина за забавянето, Комисията констатира, че преотстъпването на договора от „Arcoin S.p.A.“ на „Elbana Navigazione S.p.A.“ е станало едва на 20 юли 2006 г., т.е. няколко месеца след първоначално предвидената за начало на строежа дата (първо тримесечие на 2006 г.). Поради това в разглеждания случай не е възможно да се изключи, че преотстъпването на договори между корабособственици не е само по себе си причина за забавянето на началото на строежа, а в последствие и на предаването на кораба, най-вече като се вземе предвид фактът, че преотстъпването на договора на друг корабособственик е довело до някои изменения в специфичните характеристики на плавателния съд.
(65)
В заключение, предвид ограничителното тълкуване на исканията за извънредно удължаване на срока италианските власти не са доказали по последователен начин защо представените обстоятелства не са могли да бъдат избегнати или защо отрицателните последици от тези обстоятелства не са могли да бъдат значително ограничени посредством добросъвестно планиране и управление на поръчките от страна на „De Poli“. Като изхожда от тези разсъждения, Комисията заключава, че представените в подкрепа на искането за удължаване на срока обстоятелства не могат да бъдат счетени за извънредни и непредвидими, т.е. забавянето на предаването на кораба С 241 не е било неочаквано или оправдано по смисъла на параграф 29 от италианската схема.
(66)
Накрая италианските власти направиха уведомление за искане за удължаване на срока за предаване на кораба С 241 с 8 месеца - от 31 декември 2007 г. на 31 август 2008 г., като предоставиха оправдания само за 7 от 8-те месеца.
(67)
За разлика от предходните искания за удължаване на срока за плавателни съдове, които „De Poli“ е трябвало да построи (28), в разглеждания случай продължителността на удължаването на срока, поискано от италианските власти, е по-голяма от забавянето, което самите италиански власти представят като единствена причина (закъснялата доставка на редуктора). Поради това не е възможно да се твърди, че е установена причинно-следствена връзка между забавянето, което е в основата на искането за удължаване на срока, и закъснялата доставка на основни компоненти.
(68)
В действителност предаването на кораба от страна на „De Poli“ е извършено едва на 3 ноември 2008 г. С други думи, забавянето е било не само по-голямо от това, за което се смята, че се дължи на представените като причина фактори, но е надхвърлило срока на поисканото удължаване. Италия не предостави обяснение за допълнителното забавяне от над 2 месеца при предаването на кораба, а Комисията не е получавала искане за удължаване на срока за тези два месеца.
(69)
От това следва, че дори и първоначалното забавяне да е било оправдано и Комисията да беше одобрила исканото удължаване на срока, строежът на кораб С 241 нямаше да отговаря на условията за отпускане на помощи съгласно италианската схема, тъй като не е спазен дори крайният удължен срок.
VII. ЗАКЛЮЧЕНИЕ
(70)
Що се отнася до химикаловози C 242, C 243 и C 244, с оглед на официалното оттегляне от италианска страна на уведомленията за искания за удължаване на срока за предаване и при липсата на отпуснати средства официалната процедура по разследване е безпредметна и поради това е закрита.
(71)
Що се отнася до кораб С 241, в контекста на настоящата оценка не са доказани условията, които трябва да бъдат изпълнени, за да бъде одобрено удължаването на тригодишния срок за предаване и при всички случаи предаването на кораба е станало след срока, който е щял да бъде установен, ако поисканото удължаване беше одобрено. Поради това строежът на кораб С 241 не отговаря на условията за допустимост до помощи съгласно италианската схема N 59/04, основана на регламента за временния защитен механизъм.
(72)
Тъй като италианските власти потвърдиха, че помощта не е била отпусната на „De Poli“, не се налага нейното възстановяване.
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
Държавната помощ, която Италия възнамерява да приведе в действие в полза на „De Poli“, т.е. удължаването на тригодишния срок за предаване на химикаловоз С 241, по смисъла на италианската схема N 59/04, основана на регламента за временния защитен механизъм, е несъвместима с вътрешния пазар.
Поради това не се разрешава привеждането в действие на помощта.
Член 2
Италия уведомява Комисията в срок от два месеца от нотифицирането на настоящото решение за мерките, предприети за неговото спазване.
Член 3
Що се отнася до химикаловози C 242, C 243 и C 244, с оглед на официалното оттегляне от италианска страна на уведомленията за искания за удължаване на срока за предаване официалната процедура по разследване е безпредметна и поради това се закрива.
Член 4
Адресат на настоящото решение е Италианската република.
Съставено в Брюксел на 27 октомври 2010 година.
KOMISIJOS SPRENDIMAS
2010 m. spalio 27 d.
dėl valstybės pagalbos Nr. C 15/08 (ex N 318/07, N 319/07, N 544/07 ir N 70/08), kurią Italija ketina suteikti įmonei „Cantiere Navale De Poli“
(pranešta dokumentu Nr. C(2010) 7253)
(Tekstas autentiškas tik italų kalba)
(Tekstas svarbus EEE)
(2013/197/ES)
EUROPOS KOMISIJA,
atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 108 straipsnio 2 dalies pirmąją pastraipą,
atsižvelgdama į Europos ekonominės erdvės susitarimą, ypač į jo 62 straipsnio 1 dalies a punktą,
pakvietusi suinteresuotąsias šalis pateikti savo pastabas pagal minėtas nuostatas (1) ir atsižvelgdama į jų pastabas,
kadangi:
I. PROCEDŪRA
(1)
2007 m. birželio 6 d., 2007 m. rugsėjo 24 d. ir 2008 m. vasario 6 d. raštuose Italija pranešė apie prašymus pratęsti keturių chemikalų tanklaivių (laivai C 241, C 242, C 243 ir C 244), kuriuos turėjo pastatyti „Cantiere Navale De Poli“ (toliau - De Poli arba laivų statykla) (2), trejų metų pristatymo terminą. Visų pirma Italija paprašė pratęsti laivo C 241 pristatymo terminą 8 mėn., laivo C 242 - 6 mėn., laivo C 243 - 9 mėn. ir laivo C 244 - 10 mėn.
(2)
Pranešimai susiję su pagalba, kurią Italija suteikė De Poli pagal nacionalinę pagalbos schemą N 59/2004, Komisijos patvirtintą 2004 m. gegužės 19 d. (3), remiantis 2002 m. birželio 27 d. Tarybos reglamentu (EB) Nr. 1177/2002 dėl laikinojo laivų statybos apsaugos mechanizmo (4), iš dalies pakeisto Tarybos reglamentu (EB) Nr. 502/2004 (5) (toliau atitinkamai - Italijos schema ir Reglamentas dėl laikinojo apsaugos mechanizmo).
(3)
2007 m. liepos 31 d., 2007 m. rugpjūčio 31 d., 2007 m. rugsėjo 7 d., 2007 m. lapkričio 12 d. ir 2008 m. sausio 25 d. raštuose Italija Komisijai pateikė papildomos informacijos, susijusios su pranešimais.
(4)
2008 m. balandžio 16 d. rašte Komisija pranešė Italijos valdžios institucijoms apie sprendimą pradėti Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo (SESV) 108 straipsnio 2 dalyje nustatytą procedūrą (6) dėl prašymų pratęsti terminą, apie kuriuos buvo pranešta. Komisijos sprendimas pradėti procedūrą paskelbtas Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje (7). Suinteresuotosios šalys pakviestos pateikti susijusias pastabas.
(5)
2008 m. birželio 16 d. rašte, užregistruotame 2008 m. birželio 17 d., Italija pateikė pastabas dėl sprendimo pradėti procedūrą. Komisija gavo pastabų iš De Poli taip pat 2008 m. birželio 16 d. raštu, užregistruotu 2008 m. birželio 17 d.2008 m. birželio 30 d. rašte, užregistruotame tą pačią dieną, ir 2008 m. spalio 29 d. rašte, užregistruotame 2008 m. lapkričio 3 d., Italija pateikė papildomos informacijos.
(6)
2008 m. liepos 15 d. rašte, užregistruotame 2008 m. liepos 22 d., Italija antrą kartą paprašė pratęsti dviejų laivų pristatymo terminą: laivo C 242 iki 2008 m. rugsėjo 30 d. ir laivo C 244 iki 2008 m. rugsėjo 30 d.
(7)
2009 m. sausio 20 d. rašte, užregistruotame 2009 m. sausio 22 d., Italija trečią kartą paprašė pratęsti pristatymo terminus: laivo C 242 iki 2008 m. gruodžio 31 d. ir laivo C 243 iki 2009 m. vasario 28 d.2009 m. balandžio 14 d. rašte, užregistruotame 2009 m. balandžio 15 d., Italija dar kartą (ketvirtąjį) paprašė pratęsti pristatymo terminus: laivo C 242 iki 2009 m. birželio 30 d., laivo C 243 iki 2009 m. rugsėjo 30 d. ir laivo C 244 iki 2009 m. lapkričio 30 d.
(8)
Komisija 2009 m. gegužės 8 d. raštu, užregistruotu tą pačią dieną, paprašė Italijos papildomos informacijos ir nusiuntė priminimą 2009 m. birželio 12 d. raštu. Italija atsakė 2009 m. rugsėjo 23 d. raštu (8), kuriuo tik informavo Komisiją, kad De Poli pradėjo susitarimo su kreditoriais procedūrą (9).
(9)
2010 m. sausio 28 d. raštu, užregistruotu 2010 m. vasario 1 d., Italija oficialiai atsiėmė prašymus pratęsti terminą, pateiktus dėl laivų C 242 ir C 243 (10).
(10)
2010 m. kovo 2 d. elektroniniu laišku Komisija paprašė Italijos patikslinti pranešimų dėl laivų C 241 ir C 244 statusą.
(11)
2010 m. birželio 10 d. elektroniniu laišku, užregistruotu 2010 m. birželio 17 d.) Italija informavo Komisiją, kad laivas C 241 buvo baigtas 2008 m. rugpjūčio 31 d. ir pristatytas 2008 m. lapkričio 3 d. ir kad pranešimas dėl prašymo pratęsti šio laivo pristatymo terminą nebuvo atsiimtas.
(12)
2010 m. birželio 16 d. raštu, užregistruotu 2010 m. birželio 28 d., Italija oficialiai atsiėmė prašymus pratęsti terminą, susijusius su laivu C 244.
II. BENDROSIOS APLINKYBĖS
(13)
Kadangi Italija atsiėmė prašymus pratęsti terminą dėl laivų C 242, C 243 ir C 244, toliau išdėstyti faktai susiję tik su laivu C 241.
(14)
De Poli - tai Pelestrinoje (Venecija) įsikūrusi Italijos laivų statykla, užsiimanti nuo paskutiniojo dvidešimto amžiaus dešimtmečio laivų cheminiams produktams vežti ir tanklaivių statyba. 2007 m. laivų statykloje dirbo 320 darbuotojų, įskaitant subrangovus, o metinė apyvarta sudarė 70 mln. EUR. 2010 m. vasario 11 d. kompetentingas Italijos teisėjas patvirtino laivų statyklos susitarimą su kreditoriais (11).
(15)
2005 m. sausio 28 d.„Arcotur S.r.l.“ sudarė sutartį su De Poli laivui C 241 pastatyti. Pagal sutartį chemikalų tanklaivis C 241 turėjo pasižymėti šiomis techninėmis savybėmis: bendras ilgis 125 m; plotis nuo kairiojo iki dešiniojo špantų išorinių kraštų 19 m; dedveitas maždaug 7 300 t ir greitis, siekiant 85 % maksimalaus nekintančio galingumo, 15 mazgų. Pardavimo sutartyje numatyta pristatyti laivą C 241 pirkėjui „Arcotur S.r.l.“, iki 2007 m. gruodžio 31 d. už bendrą 30 mln. EUR sumą.
(16)
2006 m. gegužės 26 d. laivų statykla pateikė tiekėjui (toliau tiekėjas) laivo reduktoriaus užsakymą, kuris, tiekėjui patvirtinus, turėjo būti įvykdytas 2007 m. rugsėjo 3 d. Remiantis De Poli pateikta informacija, laivo C 241 reduktorius yra konkretaus išskirtinėmis savybėmis pasižyminčio modelio reduktorius, kuris įvairiais techniniais aspektais skiriasi nuo to paties tiekėjo gaminamo standartinio modelio.
(17)
2006 m. liepos 6 d.„Arcoin S.p.A.“ (buvusi „Arcotur S.r.l.“) ir De Poli pakeitė 2005 m. sausio 28 d. pasirašytą sutartį, padarydamos šiuos laivo C 241 užsakymo pakeitimus: bendras ilgis 112 m; plotis nuo kairiojo iki dešiniojo špantų išorinių kraštų 16,8 m; dedveitas 5 300 t, kaina sumažinta iki 23 mln. EUR.
(18)
2006 m. liepos 20 d.„Arcoin S.p.A.“ perleido laivo C 241 statymo sutartį „Elbana di Navigazione S.p.A.“
(19)
2006 m. gegužės 26 d. užsakytas reduktorius sutartą 2007 m. rugsėjo 3 d. nebuvo paruoštas. Iš tikrųjų 2007 m. spalio 23 d. raštu tiekėjas informavo De Poli, kad dėl žaliavų trūkumo rinkoje ir dėl to vėluojančių subrangovų pristatymų, reduktorius negalėjo būti pristatytas laiku. 2008 m. sausio 18 d. tiekėjas patvirtino, kad reduktoriaus pristatymo data perkelta į 2008 m. vasario mėn., t. y. maždaug šešiais mėnesiais vėliau, palyginti su pradiniu terminu.
(20)
Todėl Italijos valdžios institucijos paprašė pratęsti laivo C 241 pristatymo terminą iki 2008 m. rugpjūčio 31 d., t. y. 8 mėn., palyginti su sutartyje numatytu laivo pristatymo terminu (2007 m. gruodžio 31 d.)
(21)
Galiausiai, atsižvelgdama į gautą informaciją, Komisija konstatavo, kad laivas C 241 buvo pristatytas 2008 m. lapkričio 3 d. (12)
III. PAGALBA
(22)
Reglamente dėl laikinojo apsaugos mechanizmo (13) apibrėžtos laikinosios ir išimtinės priemonės, kuriomis siekiama padėti Europos Sąjungos laivų statykloms tuose segmentuose, kurie patyrė didelę žalą dėl nesąžiningos Korėjos konkurencijos (14).
(23)
Pagal Reglamentą dėl laikinojo apsaugos mechanizmo su vidaus rinka yra suderinama ne daugiau kaip 6 % sutarties sumos tiesioginė pagalba (15), skirta tam tikrų kategorijų prekybinių laivų (konteinervežių, chemikalų bei produktų tanklaivių ir SGD (suskystintųjų gamtinių dujų) transporterių (16)) statybos sutartims tokiomis sąlygomis: jei sutarties siekia konkuruojanti Korėjos laivų statykla, siūlanti žemesnę kainą (17), jei galutinė sutartis pasirašyta nesibaigus paties reglamento galiojimui (2005 m. kovo 31 d.) (18), jei laivas pristatomas per trejus metus nuo galutinės sutarties pasirašymo dienos (19).
(24)
Reglamento dėl laikinojo apsaugos mechanizmo 2 straipsnio 4 dalimi Komisijai suteikiama teisė pratęsti galutinį trejų metų pristatymo terminą, jei tai būtų pateisinama dėl atskiro laivų statybos projekto techninio sudėtingumo arba sutrukdymų, atsiradusių dėl didelių ir pateisinamų netikėtų statyklos darbo programos sutrikimų, kuriuos sukėlė išskirtinės nenumatomos ir nuo įmonės nepriklausančios aplinkybės.
(25)
2004 m. gegužės mėn. Komisija, remdamasi Reglamentu dėl laikinojo apsaugos mechanizmo, patvirtino Italijos pagalbos schemą, skirtą laivų statykloms (20), kurioje numatytos sąlygos atitiko minėto reglamento sąlygas. Visų pirma Italijos schemoje numatyta suteikti ne daugiau kaip 6 % sutarties sumos pagalbą, skirtą laivams, pristatytiems per trejus metus nuo galutinės sutarties pasirašymo dienos, su galimybe, Komisijai leidus, pratęsti galutinį terminą tik, jei tai būtų pateisinama dėl atskiro laivų statybos projekto techninio sudėtingumo arba sutrukdymų, atsiradusių dėl didelių ir pateisinamų netikėtų statyklos darbo programos sutrikimų, kuriuos sukėlė išskirtinės nenumatomos ir nuo įmonės nepriklausančios aplinkybės (Italijos schemos 29 dalis).
(26)
2005 m. sausio 31 d. laivų statykla De Poli pateikė Italijos valdžios institucijoms paraišką suteikti minėtoje schemoje numatytą 1,3 mln. EUR paramą laivo C 241 statybai.
(27)
2008 m. sausio 25 d.De Poli paprašė, kad laivo C 241 pristatymo terminas būtų pratęstas nuo 2007 m. gruodžio 31 d. iki 2008 m. rugpjūčio 31 d.
(28)
Italijos valdžios institucijos patvirtino, kad pagalba nebuvo suteikta, ir pažymėjo, kad dėl 2008 m. spalio 21 d. sprendimo (21), kuriame Komisija nusprendė, kad Italijos schemai skirtas papildomas 10 mln. EUR įnašas yra nesuderinamas, šiuo metu neturima pakankamai lėšų šiai pagalbai suteikti.
IV. SPRENDIMAS PRADĖTI PROCEDŪRĄ
(29)
Sprendime pradėti procedūrą Komisija abejoja, ar aplinkybės, kurios pagal Italijos valdžios institucijas ir De Poli pateisina pavėluotą laivo C 241 pristatymą (taip pat laivų C 242, C 243 ir C 244, kurie šiame vertinime nenagrinėjami), yra susijusios su „sutrukdymais, atsiradusiais dėl didelių ir pateisinamų netikėtų statyklos darbo programos sutrikimų, kuriuos sukėlė išskirtinės nenumatomos ir nuo įmonės nepriklausančios aplinkybės“ pagal Italijos schemos 29 dalį.
(30)
Nors abejonės, išreikštos sprendime pradėti procedūrą, susijusios su visais keturiais laivais (C 241, C 242, C 243 ir C 244), jos taip pat svarbios atskiram laivo C 241 vertinimui.
(31)
Sprendime Komisija pirmiausiai kelia klausimą, ar su „Arcoin S.p.A.“ sudarytos sutartys yra galutinės ar sudarytos daugiau tam, kad De Poli užsitikrintų galutinį terminą, atitinkantį pagalbos reikalavimus, ir tik tada ieškotų galutinių pirkėjų.
(32)
Antra, Komisija išreiškė abejonę, ar pats pirkimo sutarčių perdavimas kitam laivo savininkui nebuvo viena iš pavėluoto pristatymo priežasčių.
(33)
Trečia, Komisija daro prielaidą, kad De Poli priimti užsakymai viršijo jos faktinį gamybos pajėgumą, atsižvelgiant į tai, kad 2005-2008 m. laivų statykla planavo pastatyti 18 laivų, kurių pusė turėjo būti statoma dviejuose pagrindiniuose stapeliuose, o kita pusė mažesniame įrenginyje.
(34)
Galiausiai Komisija abejoja, ar iš tikrųjų nebuvo įmanoma numatyti esminių dalių tiekėjo tariamų vėlavimų, kaip teigia Italijos valdžios institucijos, ir daro prielaidą, kad jie daugiau susiję su įprasta verslo rizika, į kurią atidžiai dirbanti laivų statykla, planuodama darbus, turėtų atsižvelgti. Visų pirma Komisija mano, kad De Poli galėjo padidinti vėlavimo riziką, per vėlai užsakydama kai kurias laivų dalis.
(35)
Dėl laivo C 241 Italijos valdžios institucijos 2008 m. birželio 16 d. pastabose dėl sprendimo pradėti procedūrą teigia, kad De Poli turėjo visą būtiną gamybos pajėgumą laivams pastatyti per 36 mėn. nuo pardavimo sutarties sudarymo dienos. Vėluota tik dėl to, kad tiekėjas vėlavo pristatyti reduktorių; šį faktą Italija laiko dideliu išskirtiniu nenumatomu ir nuo įmonės nepriklausančiu veiksniu pagal Italijos schemos 29 dalį.
(36)
Tą pačią dieną išsiųstose pastabose De Poli teigia, kad faktas, jog laivų statykla ir „Arcoin S.p.A.“ susijusios su De Poli šeimos nariais, nėra pakankamas abejonėms dėl 2005 m. sausio 28 d. sudarytos pradinės sutarties. Šį argumentą patvirtina Italijos valdžios institucijos, kurios pažymi, kad, sudarant sutartį dėl laivo C 241, laivų statyklos ir „Arcoin S.p.A.“ nesiejo jokie tiesioginiai bendrovių ryšiai (išskyrus faktą, kad „Arcoin S.p.A.“ priklausė De Poli šeimos nariams, kurie ne visiškai sutapo su De Poli akcininkais).
(37)
Šiuo atžvilgiu De Poli tvirtina, kad laivų sektoriuje neretai užsakomi laivai, kurie vėliau, statant ar užbaigus darbus, parduodami rinkoje.
(38)
Dėl laivo C 241 darbo programos De Poli pažymi, kad dėl laivų statybos projektų techninio sudėtingumo nuo statybos sutarčių sudarymo iki darbų pradžios įprastai praeina nemažai mėnesių. Pasak laivų statyklos, yra įprasta, jog pasirašius sutartį iki faktinės darbų pradžios laivų statykla užsiimtų paruošiamąja veikla, kuri apima vykdomojo projekto rengimą ir derybas su įvairiais tiekėjais.
(39)
Pagal pradinę darbo programą, kurią De Poli pateikė Italijos valdžios institucijoms (22), laivo C 241 statyba turėjo prasidėti pirmą 2006 m. ketvirtį, o pristatymas buvo numatytas 2007 m. antrą pusmetį. Tačiau pagal pakeistą darbo programą laivo C 241 darbai turėjo prasidėti 2006 m. rugsėjo 28 d. (viename iš dviejų laivų statyklos pietų stapelyje).
(40)
De Poli nuomone, reduktoriaus pristatymas yra esminis laivo statybos etapas, po kurio renkamas reduktorius su varikliu, tvirtinamas laivasraigtis ir užbaigiamas laivo korpusas. Įvairūs surinkimo ir paruošimo ir (arba) statybos darbai gali būti atliekami tik įrengus reduktorių. De Poli tvirtina, kad tokios dalys kaip reduktorius paprastai neužsakomos iš anksto, siekiant išvengti sandėliavimo išlaidų ir išankstinių mokėjimų, ir galiausiai pabrėžia, kad tiekėjas, į kurį kreipėsi, yra šiame sektoriuje pirmaujanti įmonė, turinti patvirtintą patirtį, todėl nebuvo priežasčių manyti, kad reduktorius nebus pristatytas laiku.
(41)
De Poli tvirtina, kad ji visada buvo pajėgi laiku pristatyti 18 laivų, užsakytų 2005-2008 m., kadangi, nors šių dedveitas siekė 10 000 t per metus, istorinis laivų statyklos pajėgumas viršijo 12 000 t per metus. Be to, laivų statykla tvirtina, kad devyni iš 18 nagrinėjamu laikotarpiu užsakytų laivų buvo mažo dydžio (bendras ilgis 20 m ir dedveitas 25 t), ir tik likusieji devyni buvo tokio pat dydžio kaip laivas C 241. De Poli nuomone, tai turėtų įrodyti, kad laivų statykla buvo pajėgi atlikti visus sudarytus užsakymus per nustatytą terminą ir kad prisiimti įsipareigojimai neviršijo De Poli gamybos pajėgumo.
(42)
Galiausiai De Poli primena, kad praeityje Komisija ne kartą patenkino (taip pat ir De Poli) prašymus pratęsti pristatymo terminą, pateisintus pavėluotu esminių dalių pristatymu.
VI. VERTINIMAS
(43)
Pirmiausia, atsižvelgiant į tai, kad Italija oficialiai atsiėmė pranešimus dėl prašymų pratęsti laivų C 242, C 243 ir C 244 pristatymo terminą, ir į faktą, kad lėšos nebuvo suteiktos, oficialaus tyrimo procedūra dėl Italijos pateiktų prašymų, susijusių su minėtais trimis laivais, neteko pagrindo ir bus baigta neatliekant papildomų vertinimų.
(44)
Todėl šis vertinimas susijęs tik su laivu C 241, o nuorodos į laivus C 242, C 243 ir C 244 bus daromos tik paties vertinimo tikslais.
(45)
SESV 107 straipsnio 1 dalyje nurodyta, kad valstybės narės arba iš jos valstybinių išteklių bet kokia forma suteikta pagalba, kuri, palaikydama tam tikras įmones arba tam tikrų prekių gamybą, iškraipo konkurenciją arba gali ją iškraipyti, yra nesuderinama su vidaus rinka, kai ji daro įtaką valstybių narių tarpusavio prekybai. Todėl SESV 107 straipsnio 1 dalyje nurodytos bendrosios sąlygos, kad nacionalinė priemonė būtų laikoma valstybės pagalba: priemonė suteikia atrankinį pranašumą, naudoja valstybinius išteklius, daro konkurenciją iškraipantį poveikį ir neigiamai veikia valstybių narių tarpusavio prekybą.
(46)
Priemonė, kurią Italija ketina taikyti De Poli, skirta laivo C 241 statybai ir sudaranti ne daugiau kaip 6 % (maždaug 1,3 mln. EUR) pirminės sutarties sumos finansinį įnašą, yra neabejotinai valstybės pagalba pagal SESV 107 straipsnio 1 dalį. Priemonę finansuoja Italijos valstybė. Lėšos, skirtos padengti laivų statyklos įprastai patiriamas išlaidas, suteikia De Poli pranašumą. Priemonė yra atrankinė, kadangi yra skirta tik De Poli ir palaiko šią laivų statyklą kitų Europos konkurentų atžvilgiu, todėl galėtų iškraipyti konkurenciją ir daryti įtaką valstybių narių tarpusavio prekybai.
(47)
Du nagrinėjamo atvejo aspektai pastūmėjo Komisiją suabejoti, ar pagalba De Poli suderinama su vidaus rinka. Pirma, Italijos schemos 29 dalyje numatyta, kad pagalba gali būti suteikta laivams, pristatytiems per trejus metus nuo galutinės sutarties pasirašymo dienos; antra, 33 dalyje nurodyta, kad galutinė sutartis turi būti sudaryta nesibaigus reglamento dėl laikinosios apsaugos mechanizmo galiojimui, t. y. iki 2005 m. kovo 31 d.
(48)
Dėl paskutiniojo punkto Italijos valdžios institucijos paaiškino, kad pasibaigus reglamento dėl laikinosios apsaugos mechanizmo galiojimui įvykęs sutarties perleidimas kitam laivų savininkui negali būti aiškinamas kaip nuoroda, kad 2005 m. sausio 28 d. pasirašyta pradinė sutartis dėl laivo C 241, nebuvo galutinė sutartis pagal Italijos schemos 29 dalį.
(49)
Komisija pripažįsta, kad sutarties perleidimas trečiosioms šalims akivaizdžiai yra bendras reiškinys laivų statybos pramonėje. Pavyzdžiui, ankstesniame sprendime (23) taip pat dėl dviejų laivų trejų metų pristatymo termino pratęsimo Komisija padarė išvadą, kad net ir perleidus sutartis pirmoji sutartis gali būti laikoma galutine, nes produkto rūšis nesikeitė, o naujasis savininkas pakeitė ankstesnįjį perimdamas jo teises ir pareigas. Todėl minėtu atveju Komisija padarė išvadą, kad dėl nuosavybės perdavimo sutarčių pobūdis ir pagalbos atitikimo sąlygos nepasikeitė.
(50)
Nagrinėjamu atveju, perleidžiant sutartį kitam laivų savininkui, produkto rūšis ar sutarties pobūdis taip pat nesikeitė, o naujasis savininkas iš esmės pakeitė pradinę sutarties šalį, perimdamas jos teises ir pareigas. Tuo remdamasi, Komisija mano, kad pradinė sutartis yra galutinė, todėl pagalbą pagal Italijos schemą laiko atitinkančia reikalavimus.
(51)
Dėl abejonių, išreikštų dėl trejų metų pristatymo termino pratęsimo sąlygų, Italijos schemoje numatyta, kad Komisija turi teisę pratęsti šį terminą, jei tai būtų pateisinama dėl atskiro laivų statybos projekto techninio sudėtingumo arba sutrukdymų, atsiradusių dėl didelių ir pateisinamų netikėtų statyklos darbo programos sutrikimų, kuriuos sukėlė išskirtinės nenumatomos ir nuo įmonės nepriklausančios aplinkybės.
(52)
Todėl Komisija turi įvertinti, ar Italijos valdžios institucijos pakankamai įrodė, kad įvykę vėlavimai pristatant laivą C 241 atitinka Italijos schemoje numatytas termino pratęsimo sąlygas.
(53)
Prieš pradėdama Italijos pareiškimų vertinimą, Komisija pirmiausia konstatuoja, kad 2000 m. kovo 16 d. sprendime Astilleros Zamacona (24) Europos Sąjungos Teisingumo Teismas nustatė, jog „nuostata [dėl išskirtinių aplinkybių], kurioje numatyta išimčių sistema tos pat nuostatos pirmoje pastraipoje nurodytų principų atžvilgiu [trejų metų terminas], turėtų būti aiškinama siaurai“. Teismo nuomone, rezoliucinėje dalyje pateikta formuluotė „išskirtinės aplinkybės“ nurodo, kad Bendrijos teisės aktų leidėjas siekė, jog jos būtų taikomos tik labai konkrečiose situacijose. Todėl Teismas nusprendė, kad suinteresuotoji valstybė narė turėtų įrodyti, jog teigtos išskirtinės sąlygos lėmė sutrikimą, kuris paveikė laivų statyklos darbo programą ir pavėlino laivo pristatymą, nustatydama priežastinį ryšį tarp šių dviejų įvykių.
(54)
Italijos valdžios institucijos tvirtina, kad laivo C 241 pristatymas vėlavo dėl pavėluoto reduktoriaus pristatymo (6 mėn.) ir dėl to mėnesiui nukeltų surinkimo darbų. Komisija konstatuoja, kad tai vienintelis Italijos argumentas dėl vėlavimo; visų pirma prašyme pratęsti terminą neminimos (kaip argumentas) naujos nuostatos, susijusios su sutarties perleidimu.
(55)
Vadovaujantis Komisijos praktika (25), išskirtinių aplinkybių sąlyga netaikoma bendriems ar bent jau įprastiems įvykiams, į kuriuos laivų statyklos darbo programoje turėtų būti pagrįstai atsižvelgiama. Gali būti laikomi išskirtiniais dideli vėlavimai, pristatant esmines dalis, tačiau mažesni vėlavimai nebūtinai laikomi išskirtiniais, nesvarbu, kokios trukmės ar sudėtingumo būtų laivų statyklos projektai. Be to, atsižvelgiant į tai, kad šią išimtį reikia aiškinti siaurai, Komisija atidžiai vertina, ar yra požymių, kad laivų statykla galėjo paankstinti, išvengti ar bent sutrumpinti vėlavimus, pavyzdžiui, atsižvelgdama į užsakymų terminus susijusios darbo programos atžvilgiu. Įvykio nenumatomumo sąlyga iš tikrųjų netaikoma jokiam veiksniui, kurį šalys gali pagrįstai numatyti.
(56)
Komisija pripažįsta, kad gali būti, jog priežastinis ryšys tarp esminių laivo dalių pavėluoto pristatymo ir prašymo pratęsti paties laivo pristatymo terminą yra (26). Tačiau šioje konkrečioje situacijoje Komisija daugiausia abejoja, ar susidarė teigtos išskirtinės ir nenumatomos aplinkybės: šiuo atveju neatrodo, kad egzistuoja būtinos aplinkybės, kurios leistų prieiti prie išvados, jog įvykęs vėlavimas atitinka Italijos schemos 29 dalyje nustatytas sąlygas.
(57)
Kaip minėta, praeityje Komisija yra pripažinusi, kad dideli esminių dalių pristatymo vėlavimai gali būti laikomi išskirtiniais. Tačiau prašymą pratęsti terminą reikia visada įvertinti atsižvelgiant į kiekvieno atvejo konkrečias aplinkybes. Kadangi De Poli ne kartą patyrė tokio pat pobūdžio sutrikimų (net tik todėl, kad De Poli praeityje yra pateikusi panašių prašymų pratęsti terminą (27), bet ir todėl, kad kitas tris sutartis, pasirašytas tą pačią dieną kaip ir sutartis dėl laivo C 241, ne kartą prašyta pratęsti, žr. 1, 6 ir 7 punktus), Komisija daro išvadą, kad minėti vėlavimai nebegali būti laikomi tikrai išskirtiniais. Dėl jų atsiradę pakartotiniai sutrikimai negali būti laikomi visiškai nenumatomais.
(58)
Atsižvelgiant būtent į pastaruosius sutrikimus, neatrodo, kad De Poli atidžiai planavo statybą.
(59)
Pradinėje darbo programoje numatyta, kad laivas C 241 bus pradėtas statyti 2006 m. pirmą ketvirtį ir bus pristatytas 2007 m. antrą pusmetį, t. y. bus pastatytas per 15-24 mėn.
(60)
Pakeistoje darbo programoje numatyta pradėti statybą tik 2006 m. rugsėjo 28 d., o laivą pristatyti 2007 m. gruodžio 30 d., t. y. likus tik vienam mėnesiui iki galutinio pristatymo termino 2008 m. sausio 28 d. Taip pakeistoje darbo programoje pagal sutarties terminus buvo nurodytas tik 15 mėn. bendras laikotarpis, skirtas laivo statybai. Atsižvelgiant į Italijos valdžios institucijų pateiktą informaciją, tokios pačios rūšies ar net mažesnių laivų statybai tame pačiame pietų stapelyje (C 229 ir C 240) buvo numatyti atitinkamai 20 ir 22 mėn. nuo statybos pradžios iki laivų pristatymo.
(61)
Be to, dėl to, kad statyba turėjo būti pradėta tik 2006 m. rugsėjo 28 d., o laivas pristatytas 2007 m. gruodžio 30 d., t. y. likus tik vienam mėnesiui iki galutinio pristatymo termino 2008 m. sausio 28 d., visiškai neliko laiko galimiems gamybos proceso vėlavimams, nors laivų statykla ir praeityje yra vėlavusi tiek dėl dalių tiekimo, tiek dėl paties gamybos proceso, kaip rodo kiti De Poli pateikti prašymai pratęsti pristatymo terminus.
(62)
Be to, didelės paklausos laikotarpis (Italijos valdžios institucijos pateikė įrodymų, kad 2003-2005 m. dyzelinių variklių užsakymų padaugėjo maždaug 60 %) verčia manyti, kad esminių dalių, tokių kaip reduktorius, užsakymai ir susitartos susijusios pristatymo datos turėtų būti pagrįstai nustatyti prieš tam tikrą laiką. De Poli tvirtinimas, kad tai yra įprasta praktika, nėra pakankamas, kad būtų galima daryti išvadą, jog laivų statykla ėmėsi pateisinamų veiksmų, taikydama pagrįstas priemones vėlavimams išvengti ar sumažinti, ypač atsižvelgiant į padidėjusią paklausą ir praeities vėlavimus.
(63)
Komisija konstatuoja, kad reduktorius buvo užsakytas 2006 m. gegužės 26 d. ir turėjo būti pristatytas 2007 m. rugsėjo mėn., paliekant labai mažai laiko, jei apskritai paliekant, galimiems vėlavimams, atsižvelgiant į tai, kad laivo C 241 pristatymo terminas baigėsi 2007 m. gruodžio 31 d. Pati De Poli pažymi, kad reikiamo darbo krūvis, pristačius reduktorių, yra didelis (žiūrėti 39 punktą); ši aplinkybė turėtų patvirtinti, kad laivų statyklos programoje turėjo būti numatytas tam tikras laikotarpis galimiems vėlavimams, pristatant laivų esmines dalis.
(64)
Dėl sprendime pradėti procedūrą Komisijos išreikštų abejonių apie tai, kad pats sutarties perleidimas naujam savininkui galėtų būti vėlavimo priežastis, Komisija visų pirma konstatuoja, kad „Arcoin S.p.A.“ sutarties perleidimas „Elba Navigazione S.p.A.“ įvyko tik 2006 m. liepos 20 d., t. y. praėjus nemažai mėnesių nuo pradžioje numatytos darbų pradžios datos (2006 m. pirmas ketvirtis). Todėl nagrinėjamu atveju negalima atmesti galimybės, kad pats sutarties perleidimas kitam laivo savininkui nebuvo vėlavimo pradėti statybą ir dėl to vėlavusio laivo pristatymo priežastis, visų pirma atsižvelgiant į tai, kad perleidžiant sutartį kitam laivo savininkui reikėjo pakeisti kai kurias konkrečias laivo savybes.
(65)
Todėl, atsižvelgiant į tai, kad išskirtinius prašymus pratęsti terminą reikia aiškinti siaurai, Italijos valdžios institucijos nesugebėjo nuosekliai pateisinti, kodėl nebuvo galima išvengti susidariusių aplinkybių ar kodėl neigiamas šių aplinkybių poveikis negalėjo būti gerokai sumažintas De Poli atidžiai planuojant ir tvarkant užsakymus. Atsižvelgdama į tai, Komisija daro išvadą, kad pateiktos aplinkybės prašymui pratęsti terminą pagrįsti negali būti laikomos išskirtinėmis ir nenumatomomis, kadangi laivo C 241 pristatymo vėlavimas nebuvo netikėtas ar pateisinamas pagal Italijos schemos 29 dalį.
(66)
Galiausiai Italijos valdžios institucijos pranešė apie prašymą pratęsti laivo C 241 pristatymo terminą 8 mėn., t. y. nuo 2007 m. gruodžio 31 d. iki 2008 m. rugpjūčio 31 d., pateikdamos pagrindimą tik dėl 7 iš 8 mėnesių.
(67)
Skirtingai nuo ankstesnių prašymų pratęsti terminą, susijusių su laivais, kuriuos De Poli turėjo statyti (28), nagrinėjamu atveju Italijos valdžios institucijų prašyto pratęsimo trukmė yra ilgesnė už vėlavimą, kurį Italijos valdžios institucijos pateikė kaip vienintelę priežastį (pavėluotas reduktoriaus pristatymas); todėl negalima teigti, kad buvo nustatytas priežastinis ryšys tarp vėlavimo, kuriuo grindžiamas prašymas pratęsti terminą, ir pavėluoto esminių dalių pristatymo.
(68)
Iš tikrųjų De Poli pristatė laivą tik 2008 m. lapkričio 3 d. Kitaip tariant, vėlavimas buvo ne tik didesnis negu vėlavimas, nurodytas kaip priežastis, bet viršijo prašyto pratęsimo terminą. Italija nepateikė jokio paaiškinimo dėl papildomo daugiau kaip 2 mėnesių vėlavimo pristatant laivą, o Komisija negavo jokio prašymo pratęsti terminą tiems 2 mėn.
(69)
Todėl, net jeigu pradinis vėlavimas būtų pateisintas, o Komisija būtų leidusi pratęsti terminą, laivo C 241 statyba vis tiek nebūtų atitikusi pagalbos reikalavimų pagal Italijos schemą, kadangi nebūtų laikytasi net ir galutinio pratęsto termino.
VII. IŠVADA
(70)
Kalbant apie laivus C 242, C 243 ir C 244, nustatoma, kad atsižvelgiant į tai, kad Italija oficialiai atsiėmė pranešimus dėl prašymų pratęsti pristatymo terminą, ir į tai, kad lėšos nebuvo suteiktos, oficiali tyrimo procedūra neteko pagrindo ir yra baigta.
(71)
Kalbant apie laivą C 241, nustatoma, kad atsižvelgiant į šį vertinimą, nebuvo įrodytos sąlygos, būtinos trejų metų terminui pratęsti, ir bet kokiu atveju faktinis laivo pristatymas įvyko pasibaigus terminui, kuris būtų nustatytas, jeigu prašymas pratęsti terminą būtų patenkintas. Todėl laivo C 241 statyba neatitinka pagalbos reikalavimų pagal Italijos schemą N 59/04, grindžiamą Reglamentu dėl laikinojo apsaugos mechanizmo.
(72)
Italijos valdžios institucijoms patvirtinus, kad pagalba De Poli nebuvo suteikta, pagalbos susigrąžinti nereikia.
PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ:
1 straipsnis
Valstybės pagalba, kurią Italija ketina suteikti De Poli, t. y. pratęsti laivo C 241 trejų metų pristatymo terminą, pagal Italijos pagalbos schemą N 59/04, grindžiamą Reglamentu dėl laikinojo apsaugos mechanizmo, yra nesuderinama su vidaus rinka.
Todėl ši pagalba negali būti suteikta.
2 straipsnis
Per du mėnesius nuo pranešimo apie šį sprendimą Italija informuoja Komisiją apie priemones, kurių imtasi sprendimui įgyvendinti.
3 straipsnis
Kalbant apie laivus C 242, C 243 ir C 244, nustatoma, kad atsižvelgiant į tai, kad Italija oficialiai atsiėmė pranešimus dėl prašymų pratęsti pristatymo terminą, oficiali tyrimo procedūra neteko pagrindo ir yra baigta.
4 straipsnis
Šis sprendimas skirtas Italijos Respublikai.
Priimta Briuselyje 2010 m. spalio 27 d.