РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 1129/2011 НА КОМИСИЯТА
от 11 ноември 2011 година
за изменение на приложение II към Регламент (ЕО) № 1333/2008 на Европейския парламент и на Съвета посредством създаване на списък на Съюза на добавките в храните
(текст от значение за ЕИП)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Регламент (ЕО) № 1333/2008 на Европейския парламент и на Съвета от 16 декември 2008 г. относно добавките в храните (1), и по-специално член 10, член 30, параграф 1 и член 30, параграф 5 от него,
като има предвид, че:
(1)
В Регламент (ЕО) № 1333/2008 се предвижда създаването на списък на Съюза на добавките в храни, одобрени за използване в храните, и на условията за тяхната употреба.
(2)
Добавките в храните, които понастоящем са разрешени за използване в храните съгласно Директива 94/35/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 30 юни 1994 г. относно подсладители за влагане в храни (2), Директива 94/36/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 30 юни 1994 г. относно оцветители за влагане в храни (3) и Директива 95/2/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 20 февруари 1995 г. относно добавките в храни, различни от оцветители и подсладители (4), следва да бъдат включени в приложение II към Регламент (ЕО) № 1333/2008, след като бъде направен преглед на тяхното съответствие с членове 6, 7 и 8 от него. Прегледът следва да не включва нова оценка на риска от Европейския орган за безопасност на храните (по-долу „Органът“). Добавките в храните и употребите им, които вече не са необходими, няма да бъдат включвани в приложение II към посочения регламент.
(3)
Само добавките в храните, включени в списъка на Съюза в приложение II към Регламент (ЕО) № 1333/2008, могат да бъдат пускани на пазара и употребявани в храни при условията за употреба, посочени в него. Добавките се изреждат на базата на категориите храни, към които те могат да бъдат добавяни. С цел да бъде улеснено прехвърлянето и да бъде засилена прозрачността на процедурата за издаване на разрешения, е целесъобразно да бъде разработена нова система за категоризиране на храните, която да съставлява основата на приложение II.
(4)
Като отправна точка за разработването на системата на Съюза е използвана системата от категории храни, създадена в Общия стандарт на Codex Alimentarius за добавките в храните (5). Тази система обаче трябва да бъде адаптирана, за да бъде отчетена спецификата на съществуващите в Съюза разрешения за добавки в храните. Отчетени са съществуващите към момента специфични за сектора разпоредби на Съюза за храните. Категориите се създават с единствената цел да бъдат изброени разрешените добавки и условията за тяхната употреба.
(5)
Поради съображения за яснота е необходимо добавките в храните да бъдат изредени по групи добавки за даване на разрешение за някои храни. С цел да се гарантира еднакво тълкуване следва да бъдат дадени указания, които да опишат различните категории. При необходимост в съответствие с член 19 от Регламент (ЕО) № 1333/2008 могат да бъдат приемани тълкувателни решения с цел изясняване дали дадена храна принадлежи към определена категория храни.
(6)
Нитритите (E 249 - 250) са необходими като консервант в месни продукти, който да контролира възможния растеж на вредни бактерии, и по-специално на Clostridium botulinum. Употребата на нитрити в месото обаче може да доведе до образуването на нитрозамини, които са канцерогенни вещества. В сега действащото разрешение за нитритите като добавки в храните е постигнат баланс между тези последствия, като е отчетено научното становище на Органа и необходимостта някои традиционни храни да бъдат поддържани на пазара. За някои традиционно произвеждани месни продукти в приложение III към Директива 95/2/ЕО са определени максимално допустими количества на остатъчните вещества. Тези количества следва да бъдат запазени в адекватно посочени и идентифицирани продукти; следва да бъде изяснено обаче, че количества са приложими към края на производствения процес. В допълнение Комисията ще проведе консултации с държавите-членки, заинтересованите страни и Органа с цел да бъде обсъдена възможността за намаляване на сега действащите максимални количества при всички месни продукти и да бъдат опростени още повече правилата за традиционно произвежданите продукти. В зависимост от резултата от тези консултации Комисията ще прецени дали е целесъобразно да предложи адаптиране на максималните граници на нитритите, които могат да бъдат добавяни към определени месни продукти.
(7)
При произведените трапезни води, обхванати от категория 14.1.1, единствените разрешени добавки следва да бъдат фосфорната киселина и фосфатите. Като се има предвид, че предназначението на приложение II към Регламент (ЕО) № 1333/2008 е да хармонизира в още по-голяма степен употребата на добавки в храните в Съюза и да гарантира доброто функциониране на вътрешния пазар, минералните соли, добавяни към произведените трапезни води с цел тяхната стандартизация, следва да не се считат за добавки и поради това следва да не попадат в обхвата на настоящия регламент.
(8)
Всички разрешени към момента добавки в храните подлежат на нова оценка от Органа в съответствие с Регламент (ЕС) № 257/2010 на Комисията (6), с който се създава програма за новата оценка на одобрените добавки в храните. Новата оценка на добавките в храните се извършва в съответствие с приоритетите, определени в посочения регламент.
(9)
През януари 2008 г. Органът прие становище относно ликопен (7), в което стигна до допустим дневен прием (ДДП) за ликопен (E 160d) от 0,5 mg/kg тт на ден от всички източници, и в което заключи, че потенциалният прием може да превиши ДДП, особено при децата. Поради това употребата на ликопен като оцветител за храни следва да бъде ограничена.
(10)
През септември 2009 г. Органът прие научни становища относно сънсет жълто FCF (E 110) (8), хинолин жълто (E 104) (9) и понсо 4R (E 124) (10). Въз основа на направената в научните становища оценка за експозицията чрез храната Органът заключи, че в случая на хинолин жълто и понсо 4R, използвани при максималните им количества на употреба, оценката за приема в средните и горните перцентили като цяло надхвърля ДДП. При сънсет жълто експозицията също така може да бъде прекалено висока, по-специално при децата на възраст между 1 и 10 години. Оценките за приема са изчислени въз основа на количествата на употреба, предоставени от промишлеността през 2009 г. Комисията преразглежда сега действащите разрешени употреби и количества на употреба с цел да провери доколко безопасна за потребителя е експозицията на тези вещества и планира до юли 2011 г. да подготви ново предложение с ревизирани количества.
(11)
В прието на 22 май 2008 г. становище относно безопасността на алуминия, приеман с храната, Органът заключи, че експозицията може да бъде прекалено висока при значителна част от европейското население. Органът не можа да стигне до заключение относно конкретните източници, допринасящи за съдържанието на алуминий в определена храна, като например изначално наличното количество, приноса от използването на добавки в храните и количествата, освободени в храната при преработката и съхранението ѝ от фолио, контейнери и прибори. За да бъде намалена експозицията на алуминий, следва да бъде ограничена употребата на някои добавки в храните, съдържащи алуминий. Комисията подготвя мерки за ограничаване на експозицията на съдържащи алуминий добавки и възнамерява до септември 2011 г. да подготви предложение с ревизирани количества.
(12)
От заинтересованите страни беше поискано да предоставят информация за употребата на оцветителите в храни, изброени в приложение V към Директива 94/36/ЕО, и за необходимостта те да бъдат употребявани. Някои от тези оцветители в храни понастоящем не се използват в някои от категориите храни, изброени в посоченото приложение. Някои от тези разрешени оцветители обаче следва да останат в списъка, тъй като могат да бъдат необходими с цел да заместят, изцяло или отчасти, оцветители, които Органът евентуално е счел за проблемни по време на новата оценка. Към настоящия етап броят на разрешените оцветители в храните може да бъде намален в следните категории храни: ароматизирани топени сирена, консерви от червени плодове, рибна паста и паста от ракообразни, предварително сварени ракообразни и пушена риба.
(13)
Оцветителят в храните етилов естер на бета-апо-8'-каротеновата киселина (С30) (E 160f) вече не се предлага от производителя и новата оценка от Органа на това вещество вече не се подкрепя от стопанските субекти. Поради това тази добавка следва да не се включва в списъка на Съюза.
(14)
Употребата на оцветителя за храни кантаксантин (E 161g) е разрешена само в Saucisses de Strasbourg. Комисията беше уведомена, че този оцветител в храните вече не се използва. Поради това разрешението за използване на тази добавка в Saucisses de Strasbourg следва да не бъде включвано в списъка на Съюза. Директива 2009/35/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 23 април 2009 г. относно оцветителите, които могат да се добавят към лекарствени продукти (11), обаче предвижда, че държавите-членки не могат да разрешават за оцветяването на лекарствени продукти за хуманна и ветеринарна употреба оцветяващи вещества, различни от обхванатите от приложение I към Директива 94/36/ЕО. Към момента кантаксантин се използва в някои лекарствени продукти. Поради това тази добавка следва да остане в списъка с разрешените добавки.
(15)
С Регламент (ЕО) № 884/2007 на Комисията от 26 юли 2007 г. относно спешни мерки за спиране от употреба на E 128 Red 2G като оцветител в храните (12) се прекратява употребата на оцветителя и пускането на пазара на храни, които го съдържат. Поради това E 128 Red 2G следва да не се включва в списъка на Съюза.
(16)
По време на новата оценка от страна на Органа стана ясно, че оцветителят за храни кафяво FK (E 154), който е разрешен само за Kippers, вече не се използва. По време на новата му оценка Органът не можа поради непълноти в наличните данни за токсичността (13) да стигне до заключение относно безопасността на това вещество. Поради това тази добавка следва да не се включва в списъка на Съюза.
(17)
Антислепващият агент силициев диоксид (E 551) към момента съгласно Директива 95/2/ЕО е разрешен за редица употреби. В становището на Научния комитет по храните от 18 май 1990 г. (14) за тази добавка в храните беше определен допустим дневен прием (ДДП) от вида „не е определен“. Налице е технологична нужда при заместителите на солта употребите му да бъдат разширени до по-големи количества от сега разрешените. Такава употреба ще бъде от полза за потребителите, тъй като ще осигури антислепващи заместители на солта, които да бъдат продавани в европейски държави с горещ и влажен климат, тъй като наблюдаваното в момента слепване води до това употребата на заместители на солта да бъде неудобна, а често и невъзможна. Поради това е целесъобразно да бъде разрешено по-високо максимално количество за заместители на солта.
(18)
Органът направи оценка на информацията за безопасността на основния метакрилат кополимер като глазиращ агент/покриващ агент в твърди хранителни добавки. В своето становище от 10 февруари 2010 г. Органът заключи, че тази употреба не застрашава безопасността, тъй като основният метакрилат кополимер на практика не се абсорбира от стомашно-чревния тракт след приемане през устата. Очаква се добавката да играе технологична роля, като защитава от влага и маскира вкуса на различни хранителни вещества и едновременно с това осигурява бързо освобождаване на хранителното вещество в стомаха. Поради това е целесъобразно да бъде разрешено използването на основен метакрилат кополимер като глазиращ агент/покриващ агент в твърди хранителни добавки, съгласно определението от член 2 на Директива 2002/46/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (15) при количество от 100 000 mg/kg. На новата добавка в храните следва да се припише Е-номер E 1205.
(19)
Необходимо е да се уреди употребата на добавки в трапезните подсладители, определени в член 3, параграф 2, буква ж) от Регламент (ЕО) № 1333/2008. Тези продукти, съдържащи разрешени подсладители, са предназначени за продажба на крайния потребител като заместители на захарта. Необходимостта от добавки може да бъде различна в зависимост от различните форми, в които те се предлагат: течна, прахообразна и на таблетки.
(20)
Прехвърлянето на добавки в храните към приложение II към Регламент (ЕО) № 1333/2008 следва в съответствие с член 34 от посочения регламент да се счита за пълно от датата на прилагане на измененията, въвеждани с настоящия регламент. До тогава разпоредбите на член 2, параграфи 1, 2 и 4 от Директива 94/35/ЕО, член 2, параграфи 1-6 и 8-10 от Директива 94/36/ЕО и членове 2 и 4 от Директива 95/2/ЕО и приложенията към тези директиви следва да продължат да се прилагат.
(21)
Сегашните употреби на добавки, обхванати от членове 6, 7 и 8 от Регламент (ЕО) № 1333/2008, следва да не бъдат засегнати от тяхното прехвърляне в списъка на Съюза.Следва обаче да се предвиди преходен период с цел да се позволи на стопанските субекти да се съобразят с разпоредбите на настоящия регламент.
(22)
Необходимо е да бъде изяснено изключението от принципа на пренасянето, установен в член 18, параграф 1, буква а) от Регламент (ЕО) № 1333/2008, при съставни храни, различни от посочените в приложение II. В член 3 от Директива 95/2/ЕО и в член 3 от Директива 94/36/ЕО това изключение се прилага за храните, които в момента са изредени съответно в таблици 1 и 2. При други съставни храни, принадлежащи към категориите, изредени в част Д (като супи, сосове, салати и др.), принципът на пренасянето следва да продължи да се прилага.
(23)
Мерките, предвидени в настоящия регламент, са в съответствие със становището на Постоянния комитет по хранителната верига и здравето на животните и нито Европейският парламент, нито Съветът възразиха срещу тях,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Изменение на Регламент (ЕО) № 1333/2008
Приложение II към Регламент (ЕО) № 1333/2008 се заменя с текста на приложението към настоящия регламент.
Член 2
Преходни разпоредби
1. Приложение II към Регламент (ЕО) № 1333/2008, изменен с настоящия регламент, се прилага от 1 юни 2013 г.
2. Чрез дерогация от параграф 1 следните вписвания в приложение II към Регламент (ЕО) № 1333/2008, изменен с настоящия регламент, се прилагат от датата на влизане в сила на настоящия регламент:
а)
в част Б, точка 3 вписването относно основен метакрилат кополимер (E 1205);
б)
в част Д, точка 12.1.2. вписването относно употребата на силициев диоксид (E 551) в заместители на солта;
в)
в част Д, точка 17.1 вписването относно употребата на основен метакрилат кополимер (E 1205) в хранителни добавки, доставяни в твърда форма.
3. Член 2, параграфи 1, 2 и 4 от Директива 94/35/ЕО, член 2, параграфи 1-6, 8, 9 и 10 от Директива 94/36/ЕО и членове 2 и 4 от Директива 95/2/ЕО и приложенията към тези директиви спират да се прилагат от 1 юни 2013 г.
4. Чрез дерогация от параграф 3 вписването в приложение IV към Директива 95/2/ЕО относно употребата на силициев диоксид (E 551) в заместители на солта спира да се прилага от датата на влизане в сила на настоящия регламент.
5. Храни, които законно са пуснати на пазара преди 1 юни 2013 г., но не са в съответствие с настоящия регламент, могат да бъдат продавани до изтичане на минималния им срок на трайност или годност за консумация.
Член 3
Регламент (ЕО) № 884/2007 се отменя, считано от 1 юни 2013 г.
Член 4
Настоящият регламент влиза в сила на двадесетия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Брюксел на 11 ноември 2011 година.
KOMISIJOS REGLAMENTAS (ES) Nr. 1129/2011
2011 m. lapkričio 11 d.
kuriuo iš dalies keičiamas Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 1333/2008 II priedas sudarant Sąjungos maisto priedų sąrašą
(Tekstas svarbus EEE)
EUROPOS KOMISIJA,
atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo,
atsižvelgdama į 2008 m. gruodžio 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1333/2008 dėl maisto priedų (1), ypač į jo 10 straipsnį, 30 straipsnio 1 dalį ir 30 straipsnio 5 dalį,
kadangi:
(1)
Reglamente (EB) Nr. 1333/2008 nustatyta, kad turi būti sudarytas Sąjungos maisto priedų, leidžiamų naudoti maisto produktuose, sąrašas ir turi būti nustatytos jų naudojimo sąlygos;
(2)
maisto priedai, kuriuos šiuo metu leidžiama naudoti maisto produktuose pagal 1994 m. birželio 30 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 94/35/EB dėl maisto produktuose naudojamų saldiklių (2), 1994 m. birželio 30 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 94/36/EB dėl maisto produktuose naudojamų dažų (3) ir 1995 m. vasario 20 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 95/2/EB dėl maisto priedų, išskyrus dažiklius ir saldiklius (4), turėtų būti įtraukti į Reglamento (EB) Nr. 1333/2008 II priedą, peržiūrėjus jų atitiktį to reglamento 6, 7 ir 8 straipsniams. Peržiūrai Europos maisto saugos tarnyba (toliau - Tarnyba) neturėtų atlikti naujo rizikos vertinimo. Į to reglamento II priedą neturi būti įtraukiami jau nebereikalingi maisto priedai ir jų naudojimo atvejai;
(3)
tik Reglamento (EB) Nr. 1333/2008 II priede pateiktame Sąjungos sąraše nurodyti maisto priedai gali būti pateikiami rinkai arba naudojami maisto produktuose pagal jame nurodytas naudojimo sąlygas. Maisto priedai turi būti išvardyti pagal maisto kategorijas, į kurias tokie priedai gali būti įtraukti. Siekiant palengvinti perkėlimą ir padidinti leidimų procedūros skaidrumą, tikslinga parengti naują maisto produktų skirstymo į kategorijas sistemą, kuri sudarys II priedo pagrindą;
(4)
rengiant Sąjungos sistemą kaip išeities tašku naudotasi nusistovėjusia maisto produktų kategorijų sistema Codex Alimentarius General Standard for Food Additives (5). Tačiau tą sistemą reikia pakoreguoti siekiant atsižvelgti į esamų Sąjungos maisto priedų leidimų ypatumus. Buvo atsižvelgta į konkrečių sektorių Sąjungos nuostatas dėl maisto produktų. Maisto produktai skirstomi į kategorijas vien tik dėl to, kad būtų išvardyti leidžiami maisto priedai ir nurodytos jų naudojimo sąlygos;
(5)
siekiant aiškumo būtina maisto priedus išvardyti pagal priedų grupes siekiant juos leisti naudoti tam tikruose maisto produktuose. Turėtų būti pateiktos gairės, kaip apibūdinti skirtingas maisto produktų kategorijas, kad būtų užtikrintas vienodas išaiškinimas. Prireikus sprendimai dėl išaiškinimo gali būti priimami pagal Reglamento (EB) Nr. 1333/2008 19 straipsnį siekiant aiškiai nurodyti, ar konkretus maisto produktas priklauso tam tikrai maisto produktų kategorijai;
(6)
nitritai (E 249-250) reikalingi kaip mėsos produktų konservantai siekiant kontroliuoti galimą pavojingų bakterijų, ypač Clostridium botulinum, augimą. Tačiau naudojant nitritus mėsoje iš jų gali susidaryti nitrozaminai, kurie yra kancerogeninė medžiaga. Dabartiniu leidimu naudoti nitritus kaip maisto priedą užtikrinama, kad būtų išlaikyta tokio poveikio pusiausvyra, atsižvelgiant į Tarnybos mokslinę nuomonę ir būtinybę išlaikyti rinkoje tam tikrus tradicinius maisto produktus. Direktyvos 95/2/EB III priede nustatyta didžiausias leidžiamas kiekis kai kuriuose tradiciniu būdu gaminamuose mėsos produktuose. Šis kiekis turėtų būti toliau taikomas tinkamai įvardytų ir apibrėžtų produktų atveju, tačiau turėtų būti patikslinta, kad šis kiekis taikomas gamybos proceso pabaigoje. Be to, Komisija konsultuosis su valstybėmis narėmis, suinteresuotaisiais subjektais ir Tarnyba siekdama aptarti galimybę sumažinti galiojantį didžiausią leidžiamą kiekį visuose mėsos produktuose ir supaprastinti taisykles, taikomas tradiciniu būdu gaminamiems produktams. Remdamasi tokių konsultacijų rezultatais Komisija svarstys, ar tikslinga siūlyti keisti į tam tikrus mėsos produktus pridedamą didžiausią leidžiamą nitritų kiekį;
(7)
išpilstyto geriamojo vandens, priskiriamo 14.1.1 kategorijai, atveju vieninteliai leidžiami priedai turėtų būti fosforo rūgštis ir fosfatai. Atsižvelgiant į tai, kad Reglamento (EB) Nr. 1333/2008 II priedu siekiama suderinti maisto priedų naudojimą Sąjungoje ir užtikrinti veiksmingą vidaus rinkos veikimą, į išpilstytą geriamąjį vandenį standartizacijos tikslais dedamos mineralinės druskos neturėtų būti laikomos maisto priedais ir todėl jos neturėtų būti įtrauktos į šio reglamento taikymo sritį;
(8)
visus šiuo metu leidžiamus naudoti maisto priedus Tarnyba turi pakartotinai įvertinti remdamasi Komisijos reglamentu (ES) Nr. 257/2010 (6), kuriuo nustatoma patvirtintų maisto priedų pakartotinio vertinimo programa. Maisto priedų pakartotinis vertinimas atliekamas laikantis tame reglamente nustatytų prioritetų;
(9)
2008 m. sausio mėn. Tarnyba priėmė nuomonę dėl likopeno (7), kurioje ji nustatė iš visų šaltinių gaunamo likopeno (E 160d) leistiną paros dozę (LPD) - 0,5 mg/kg kūno masės per dieną, ir nurodė, jog yra tikėtina, kad suvartojamas kiekis, ypač vaikų suvartojamas kiekis, gali viršyti LPD. Todėl reikėtų apriboti likopeno kaip maisto dažiklio naudojimą;
(10)
2009 m. rugsėjo mėn. Tarnyba priėmė mokslinę nuomonę dėl saulėlydžio geltonojo FCF (E 110) (8), chinolino geltonojo (E 104) (9) ir raudonojo ponso dažiklio 4R (E 124) (10). Tarnyba, remdamasi su maistu suvartojamų likučių poveikio vertinimu mokslinėse nuomonėse, padarė išvadą, kad kai naudojamas didžiausias leidžiamas chinolino geltonojo ir ponso 4R kiekis, apskaičiuotos suvartojamos dozės didelių ir vidutinių procentilių verčių atveju paprastai viršija LPD. Be to, saulėlydžio geltonojo poveikis gali būti per didelis, visų pirma 1-10 metų vaikams. Suvartojamo kiekio įverčiai apskaičiuojami pagal 2009 m. maisto pramonės nurodytą naudojamų medžiagų kiekį. Komisija persvarsto šiuo metu leidžiamus naudojimo atvejus ir naudojamų medžiagų kiekius, kad patvirtintų, jog šių medžiagų poveikis vartotojams yra saugus, ir iki 2011 m. liepos mėn. ketina parengti naują pasiūlymą dėl persvarstytų kiekių;
(11)
2008 m. gegužės 22 d. patvirtintoje nuomonėje dėl su maistu suvartojamo aliuminio kiekio saugos Tarnyba padarė išvadą, kad poveikis didžiajai daliai Europos gyventojų gali būti per didelis. Tarnyba negalėjo pateikti išvadų dėl konkrečių šaltinių, iš kurių aliuminis patenka į konkrečius maisto produktus, pvz., dėl jau esamo pirminio kiekio, dėl papildomo kiekio, atsirandančio iš naudojamų maisto priedų, ir dėl kiekio, kuris patenka į maisto produktus juos apdorojant ir laikant folijoje, talpyklose ar induose, kurių sudėtyje yra aliuminio. Siekiant sumažinti aliuminio poveikį, turėtų būti apribotas kai kurių maisto priedų, kuriuose yra aliuminio, naudojimas. Komisija rengia priemones, kuriomis būtų apribotas priedų, kuriuose yra aliuminio, poveikis, ir iki 2011 m. rugsėjo mėn. ketina parengti pasiūlymą su persvarstytais kiekiais;
(12)
suinteresuotųjų subjektų buvo paprašyta pateikti informacijos apie Direktyvos 94/36/EB V priede išvardytų maisto dažiklių naudojimą ir jų naudojimo poreikį. Šiuo metu kai kurie iš šių maisto dažiklių nenaudojami kai kurių tame priede išvardytų kategorijų maiste. Tačiau kai kurie iš šių leidžiamų dažiklių turėtų būti palikti sąraše, nes jais gali tekti pakeisti arba iš dalies pakeisti dažiklius, kurie atlikus pakartotinį vertinimą Tarnybai gali kelti susirūpinimą. Šiuo etapu leidžiamų maisto dažiklių skaičius gali būti sumažintas šių maisto produktų kategorijų atveju: aromatizuoto lydyto sūrio, raudonųjų vaisių prezervų, žuvų pašteto ir vėžiagyvių pašteto, apvirtų vėžiagyvių ir rūkytos žuvies;
(13)
maisto dažiklis beta-apo-8’-karoteno rūgšties etilesteris (C 30) (E160f) jau nebegaminamas ir ūkio subjektai nebepritaria tam, kad Tarnyba pakartotinai įvertintų šią medžiagą. Todėl šis priedas neturėtų būti įtrauktas į Sąjungos sąrašą;
(14)
maisto dažiklį kantaksantiną (E 161 g) leidžiama naudoti tik dešrelėse „Saucisses de Strasbourg“. Komisijai pranešta, kad šis maisto dažiklis nebenaudojamas. Todėl leidimas naudoti šį priedą dešrelėse „Saucisses de Strasbourg“ neturėtų būti įtrauktas į Sąjungos sąrašą. Tačiau 2009 m. balandžio 23 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvoje 2009/35/EB dėl dažiklių, kuriuos galima dėti į vaistus (11), nustatyta, kad valstybės narės negali leisti naudoti vaistams, skiriamiems vartoti žmonėms ir veterinarijoje, dažyti jokių dažiklių, išskyrus išvardytus Direktyvos 94/36/EB I priede. Kantaksantinas šiuo metu naudojamas kai kuriuose vaistuose. Todėl šis maisto priedas turėtų būti paliktas leidžiamų maisto priedų sąraše;
(15)
2007 m. liepos 26 d. Komisijos reglamentu (EB) Nr. 884/2007 dėl skubių priemonių, kuriomis sustabdomas maisto dažiklio raudonojo 2G (E 128) naudojimas (12), buvo sustabdytas šio dažiklio naudojimas ir maisto produktų, kuriuose yra šio dažiklio, teikimas rinkai. Todėl raudonasis 2G (E 128) neturėtų būti įtrauktas į Sąjungos sąrašą;
(16)
Tarnybai atliekant pakartotinį vertinimą paaiškėjo, kad tik pagal Kippers leidžiamas maisto dažiklis rudasis FK (E 154) jau nebenaudojamas. Šio pakartotinio vertinimo metu Tarnyba negalėjo padaryti išvados dėl šios medžiagos saugos, nes turimi toksikologiniai duomenys yra nepakankami (13). Todėl šis maisto priedas neturėtų būti įtrauktas į Sąjungos sąrašą;
(17)
lipnumą reguliuojančią medžiagą silicio dioksidą (E 551) šiuo metu pagal Direktyvą 95/2/EB leidžiama naudoti įvairiais naudojimo atvejais. 1990 m. gegužės 18 d. Maisto produktų mokslinio komiteto nuomonėje (14) nurodyta, kad šio maisto priedo leistina paros dozė (LPD) „nėra nustatyta“. Šiuo metu yra technologinis poreikis nustatyti šios medžiagos kiekį, kuris būtų didesnis už šiuo metu leidžiamą druskos pakaitaluose kiekį. Lipnumą reguliuojančių medžiagų naudojimas druskos pakaitaluose, juos parduodant karšto ir drėgno klimato Europos šalyse, būtų naudingas vartotojams, nes šiuo metu dėl sulipimo druskos pakaitalus nepatogu, o dažnai ir neįmanoma naudoti. Todėl tikslinga nustatyti didesnį leidžiamą kiekį druskos pakaitaluose;
(18)
Tarnyba įvertino informaciją apie kietuose maisto papilduose esančio bazinio metakrilato kopolimero, glazūros medžiagos / dangos medžiagos, saugą. 2010 m. vasario 10 d. nuomonėje Tarnyba padarė išvadą, kad nereikėtų nerimauti dėl šio naudojimo saugos, nes bazinis metakrilato kopolimeras iš esmės nerezorbuojamas virškinamajame trakte, jeigu ten patenka per burną. Tikėtina, kad maisto priedas atlieka techninį vaidmenį - apsaugo nuo drėgmės įvairias mitybines medžiagas ir nuslopina jų skonį, taip pat leidžia skrandyje greitai išskirti mitybines medžiagas. Todėl tikslinga leisti naudoti bazinį metakrilato kopolimerą kaip glazūros medžiagą / dangos medžiagą kietuose maisto papilduose, kaip apibrėžta Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2002/46/EB 2 straipsnyje (15), kai jo kiekis yra 100 000 mg/kg. Šiam naujam maisto priedui turėtų būti priskirtas E numeris E 1205;
(19)
būtina reglamentuoti priedų naudojimą saldikliuose, skirtuose pasaldinti maistą valgant, kaip apibrėžta Reglamento (EB) Nr. 1333/2008 3 straipsnio 2 dalies g punkte. Šie preparatai, kuriuose yra leidžiamų saldiklių, yra skirti parduoti galutiniam vartotojui kaip cukraus pakaitalas. Maisto priedų poreikis gali skirtis pagal tai, koks yra jų pavidalas: ar tai skysčiai, milteliai ar tabletės;
(20)
maisto priedai turėtų būti laikomi perkeltais į Reglamento (EB) Nr. 1333/2008 II priedą pagal to reglamento 34 straipsnį nuo tos dienos, kai bus pradėti taikyti šiuo reglamentu nustatyti pakeitimai. Iki to laiko turėtų būti taikomos Direktyvos 94/35/EB 2 straipsnio 1, 2 ir 4 dalys, Direktyvos 94/36/EB 2 straipsnio 1-6 ir 8-10 dalys, Direktyvos 95/2/EB 2 ir 4 straipsniai ir šių direktyvų priedai;
(21)
Reglamento (EB) Nr. 1333/2008 6, 7 ir 8 straipsniuose reglamentuojamų priedų perkėlimas į Sąjungos sąrašą neturėtų turėti įtakos dabartiniams jų naudojimo atvejams. Tačiau turėtų būti nustatytas pereinamasis laikotarpis, kad ūkio subjektai galėtų prisitaikyti prie šio reglamento nuostatų;
(22)
būtina patikslinti perkėlimo principo išimtį kitų sudėtinių maisto produktų nei nurodytieji II priede atveju, kaip nustatyta Reglamento (EB) Nr. 1333/2008 18 straipsnio 1 dalies a punkte. Direktyvos 95/2/EB 3 straipsnyje ir Direktyvos 94/36/EB 3 straipsnyje ši išimtis taikoma maisto produktams, kurie šiuo metu išvardyti atitinkamai 1 ir 2 lentelėje. Kitų sudėtinių maisto produktų, priskiriamų E dalyje išvardytoms kategorijoms (kaip antai sriubos, padažai, salotos ir kt.) turėtų toliau būti taikomas perkėlimo principas;
(23)
šiame reglamente nustatytos priemonės atitinka Maisto grandinės ir gyvūnų sveikatos nuolatinio komiteto nuomonę ir joms neprieštarauja nei Europos Parlamentas, nei Taryba,
PRIĖMĖ ŠĮ REGLAMENTĄ:
1 straipsnis
Reglamento (EB) Nr. 1333/2008 pakeitimas
Reglamento (EB) Nr. 1333/2008 II priedas pakeičiamas šio reglamento priedo tekstu.
2 straipsnis
Pereinamojo laikotarpio nuostatos
1. Reglamento (EB) Nr. 1333/2008 su pakeitimais, padarytais šiuo reglamentu, II priedas taikomas nuo 2013 m. birželio 1 d.
2. Nukrypstant nuo 1 dalies, toliau nurodyti Reglamento (EB) Nr. 1333/2008 su pakeitimais, padarytais šiuo reglamentu, II priedo įrašai taikomi nuo šio reglamento įsigaliojimo dienos:
a)
B dalies 3 punkto įrašas dėl bazinio metakrilato kopolimero (E 1205);
b)
E dalies 12.1.2 punkto įrašas dėl silicio dioksido (E 551) naudojimo druskos pakaitaluose;
c)
E dalies 17.1 punkto įrašas dėl bazinio metakrilato kopolimero (E 1205) naudojimo kietu pavidalu tiekiamuose maisto papilduose.
3. Nuo 2013 m. birželio 1 d. netaikomos Direktyvos 94/35/EB 2 straipsnio 1, 2 ir 4 dalys, Direktyvos 94/36/EB 2 straipsnio 1-6 ir 8, 9 ir 10 dalys, Direktyvos 95/2/EB 2 ir 4 straipsniai ir šių direktyvų priedai.
4. Nukrypstant nuo 3 dalies Direktyvos 95/2/EB IV priedo įrašas dėl silicio dioksido (E 551) naudojimo druskos pakaitaluose netaikomas nuo šio reglamento įsigaliojimo dienos.
5. Maisto produktai, kurie buvo teisėtai pateikti rinkai iki 2013 m. birželio 1 d., bet neatitinka šio reglamento, gali būti toliau parduodami iki trumpiausio galiojimo laiko arba tinkamumo vartoti termino.
3 straipsnis
Reglamentas (EB) Nr. 884/2007 panaikinamas nuo 2013 m. birželio 1 d.
4 straipsnis
Šis reglamentas įsigalioja dvidešimtą dieną po jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.
Šis reglamentas privalomas visas ir tiesiogiai taikomas visose valstybėse narėse.
Priimta Briuselyje 2011 m. lapkričio 11 d.