РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 121/2012 НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
от 15 февруари 2012 година
за изменение на регламенти (ЕО) № 1290/2005 и (ЕО) № 1234/2007 по отношение на разпределянето на хранителни продукти на най-нуждаещите се лица в Съюза
ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взеха предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 42, първа алинея и член 43, параграф 2 от него,
като взеха предвид предложението на Европейската комисия,
след предаване на проекта на законодателния акт на националните парламенти,
като взеха предвид становището на Европейския икономически и социален комитет (1),
като взеха предвид становището на Комитета на регионите (2),
в съответствие с обикновената законодателна процедура (3),
като имат предвид, че:
(1)
Регламент (ЕИО) № 3730/87 на Съвета от 10 декември 1987 г. относно определяне на общи правила за снабдяването с храна от интервенционни складове на определени организации и за разпределянето ѝ сред най-нуждаещите се лица в Общността (4), който впоследствие беше отменен и включен в Регламент (ЕО) № 1234/2007 на Съвета от 22 октомври 2007 г. за установяване на обща организация на селскостопанските пазари и относно специфични разпоредби за някои земеделски продукти (Общ регламент за ООП) (5), в продължение на повече от две десетилетия осигуряваше надеждна схема за разпределянето на хранителни продукти на най-нуждаещите се лица в Съюза („схема за разпределяне на храна“) и оказваше положително въздействие за социалното сближаване в Съюза чрез намаляване на икономическите и социалните различия.
(2)
Целите на Общата селскостопанска политика (ОСП), определени в член 39, параграф 1 от Договора, включват стабилизиране на пазарите и гарантиране, че доставяните продукти достигат до потребителите на разумни цени. През годините схемата за разпределяне на храна спомогна за постигане и на двете цели и като намали несигурността на прехраната за най-нуждаещите се лица в Съюза, се оказа основно средство, което допринесе за осигуряване на широк избор от храни в рамките на Съюза, като същевременно доведе до намаляване на интервенционните запаси.
(3)
В резолюцията си от 7 юли 2011 г. Европейският парламент призова Комисията и Съвета да разработят преходно решение за годините, които остават до края на текущата многогодишна финансова рамка, за да се избегне евентуално рязко намаляване на хранителните помощи в резултат от намаляване на финансирането от 500 милиона евро на 113 милиона евро, така че да не се допусне да страдат от недостиг на храна хората, които зависят от хранителните помощи.
(4)
Настоящата схема за разпределяне на храна разчита на разпределянето на продукти от интервенционните складове на Съюза, които временно биват допълвани посредством закупуване на храни на пазара. Последователните реформи на ОСП и благоприятното развитие на производствените цени обаче доведоха до постепенно намаляване на интервенционните запаси и на разнообразието от налични продукти. Настоящият текст на Регламент (ЕО) № 1234/2007 позволява единствено продукти да се закупуват на пазара в случай, когато временно не са налични. С оглед на решението на Общия съд по дело Т-576/08 (6), закупуването на храни на пазара на Съюза не може да замени трайно намалелите интервенционни запаси. При тези обстоятелства изглежда подходящо схемата за разпределяне на храна да бъде преустановена. За да се даде достатъчно време на благотворителните организации в държавите-членки, които ползват настоящата схема за разпределяне на храна, да се приспособят към новото положение, схемата за разпределяне на храна следва да бъде изменена, като се предвиди период за постепенно преустановяване, през който закупуването на пазара следва да стане редовен източник на доставки за схемата за разпределяне на храна с цел попълване на интервенционните складове, когато няма налице подходящи запаси в тях. Периодът на постепенно преустановяване следва да завърши с изпълнението на годишния план за 2013 г.
(5)
Схемата на Съюза за разпределяне на храна следва да се прилага, без да се засяга никоя от националните схеми за разпределяне на храна.
(6)
С цел осигуряване на добро управление на бюджета е необходимо да се определи фиксиран таван за помощта от Съюза. Схемата за разпределяне на храна следва да бъде добавена в списъка на разходи по член 3, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 1290/2005 на Съвета от 21 юни 2005 г. относно финансирането на Общата селскостопанска политика (7), които се финансират от Европейския фонд за гарантиране на земеделието (ЕФГЗ).
(7)
Опитът показа, че са необходими някои подобрения в управлението на схемата за разпределяне на храна. Затова Комисията следва да изготви годишни планове за изпълнение на схемата за разпределяне на храна през 2012 г. и 2013 г., основаващи се на исканията на държавите-членки, които са изпратени до Комисията, както и на друга информация, която се счита за уместна. Държавите-членки следва да основат исканията си за хранителни продукти на базата на националните програми за разпределяне на храна, като определят своите цели и приоритети относно разпределянето на храна за най-нуждаещите се лица, които следва да включват в това и хранителни критерии. В този контекст е уместно държавите-членки да могат да отдават предпочитание на продукти с произход от Съюза. И накрая, за да се осигури съответното покриване на разходите, свързани с изпълнението на годишните планове, е необходимо на държавите-членки да бъде предоставена възможността в рамките на ресурсите, предоставени по годишните планове, да възстановяват определени разходи, извършени от посочените организации във връзка с администрацията, транспорта и съхранението.
(8)
Държавите-членки следва да предприемат подходящи административни и физически проверки и да предвидят санкции в случай на нередности, така че да се гарантира изпълнението на годишните планове в съответствие с приложимите правила.
(9)
За да се гарантира безпрепятственото функциониране на настоящата схема за разпределяне на храна, така че да се позволи постепенното ѝ преустановяване да бъде приложено ефикасно, настоящият регламент следва да се прилага от 1 януари 2012 г. до окончателното изпълнение на годишния план за 2013 г.
(10)
Поради това регламенти (ЕО) № 1290/2005 и (ЕО) № 1234/2007 следва да бъдат съответно изменени,
ПРИЕХА НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
В член 3, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 1290/2005 се добавя следната буква:
„ж)
схемата за разпределяне на храна на най-нуждаещите се лица в Съюза, предвидена в член 27 от Регламент (ЕО) № 1234/2007.“
Член 2
Регламент (ЕО) № 1234/2007 се изменя, както следва:
1)
Член 27 се заменя със следното:
„Член 27
Схема за разпределяне на храна на най-нуждаещите се лица в Съюза
1. Създава се схема за 2012 г. и 2013 г., в чиито рамки може да се разпределя храна на най-нуждаещите се лица в Съюза чрез организации, определени от държавите-членки, които не могат да бъдат търговски предприятия. За целите на тази схема за разпределяне на храна се предоставят продукти от интервенционните складове или, ако не са налице интервенционни запаси, подходящи за схемата за разпределяне на храна, се закупуват хранителни продукти на пазара.
За целите на схемата за разпределяне на храна, посочена в първа алинея, „най-нуждаещи се лица“ означава физически лица, включително семейства или групи, съставени от такива лица, които са регистрирани или признати като социално и финансово зависими въз основа на критериите за допустимост, приети от националните компетентни органи, или за които е преценено, че са в такава зависимост, въз основа на критериите, използвани от определените организации и одобрени от посочените национални компетентни органи.
2. Държавите-членки, които желаят да участват в схемата за разпределяне на храна, предвидена в параграф 1, изпращат на Комисията програми за разпределяне на храна, които съдържат следното:
а)
подробни данни за главните характеристики и цели на тези програми;
б)
списък на определените организации;
в)
искания за количествата хранителни продукти за ежегодно разпределяне, както и друга подходяща информация.
Държавите-членки избират хранителните продукти въз основа на обективни критерии, включително хранителните стойности и годността им да бъдат разпределени. За тази цел държавите-членки могат да отдават предпочитание на хранителни продукти с произход от Съюза.
3. Комисията приема годишни планове въз основа на исканията и другата уместна информация, посочена в параграф 2, първа алинея, буква в), които са подадени от държавите-членки като част от техните програми за разпределяне на храна.
Всеки годишен план включва годишното финансово разпределяне от страна на Съюза по държави-членки.
Ако хранителни продукти, включени в годишния план, не са на разположение в интервенционните складове в държавите-членки, в които са необходими, Комисията предвижда в годишния план тези продукти да бъдат прехвърлени в такива държави-членки от държавите-членки, където са на разположение в интервенционните складове.
Комисията може да преразглежда годишния план с оглед на всички съответни промени, които се отразяват на изпълнението му.
4. Хранителните продукти се предоставят безплатно на определените организации.
Разпределянето на хранителните продукти на най-нуждаещите се лица е:
а)
безплатно, или
б)
на цена, която в никакъв случай не превишава цената, покриваща разходите, поети от определените организации при разпределянето на продуктите и които разходи не са допустими по параграф 7, втора алинея, букви а) и б).
5. Държавите-членки, които участват в схемата за разпределяне на храна, предвидена в параграф 1:
а)
изпращат до Комисията годишен доклад за изпълнението на програмите за разпределяне на храна;
б)
редовно и своевременно информират Комисията относно промени, които оказват въздействие върху изпълнението на програмите за разпределяне на храна.
6. Съюзът финансира допустимите разходи по схемата. Финансирането не надхвърля 500 милиона евро за бюджетна година.
7. Допустими разходи по схемата са:
а)
разходите за хранителните продукти, освободени от интервенционните складове;
б)
разходите за хранителните продукти, закупени на пазара; и
в)
разходите за транспорт на хранителните продукти от интервенционните складове между държавите-членки.
В рамките на финансовите средства, които са на разположение във всяка държава-членка за изпълнение на годишните планове, националните компетентни органи могат да считат за допустими следните разходи:
а)
разходите за транспорт на хранителни продукти до складовете за съхранение на определените организации;
б)
следните разходи, поети от определените организации, доколкото те са пряко свързани с изпълнението на годишните планове:
i)
административни разходи;
ii)
разходи за транспорт между складовете за съхранение на определените организации и крайните пунктове за разпределение; и
iii)
разходи по съхранението.
8. Държавите-членки извършват административни и физически проверки, за да гарантират изпълнението на годишните планове в съответствие с приложимите правила, и определят санкциите, приложими в случаи на нередности.
9. Върху опаковката на храните, разпределяни чрез годишните планове, както и в пунктовете за разпределение, ясно се посочва „Помощ от Европейския съюз“, заедно с емблемата на Европейския съюз.
10. Схемата за разпределяне на храна, предвидена в параграф 1, не засяга националните схеми, с които се разпределят хранителни продукти за най-нуждаещите се лица, и които са в съответствие с правото на Съюза.“
2)
В член 204 се добавя следният параграф:
„6. Член 27 се прилага от 1 януари 2012 г. до окончателното изпълнение на годишния план за 2013 г.“
Член 3
Настоящият регламент влиза в сила на седмия ден след деня на публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Настоящият регламент се прилага от 1 януари 2012 г. до окончателното изпълнение на годишния план за 2013 г.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Страсбург на 15 февруари 2012 година.
EUROPOS PARLAMENTO IR TARYBOS REGLAMENTAS (ES) Nr. 121/2012
2012 m. vasario 15 d.
kuriuo iš dalies keičiamos Tarybos reglamentų (EB) Nr. 1290/2005 ir (EB) Nr. 1234/2007 nuostatos, susijusios su maisto produktų skirstymu labiausiai nepasiturintiems Sąjungos asmenims
EUROPOS PARLAMENTAS IR EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
atsižvelgdami į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 42 straipsnio pirmą pastraipą ir 43 straipsnio 2 dalį,
atsižvelgdami į Europos Komisijos pasiūlymą,
perdavus teisėkūros procedūra priimamo akto projektą nacionaliniams parlamentams,
atsižvelgdami į Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nuomones (1),
atsižvelgdami į Regionų komiteto nuomonę (2),
laikydamiesi įprastos teisėkūros procedūros (3),
kadangi:
(1)
remiantis 1987 m. gruodžio 10 d. Tarybos reglamentu (EEB) Nr. 3730/87, nustatančiu bendrąsias maisto iš intervencinių atsargų tiekimo paskirtoms organizacijoms, jį skirstančioms labiausiai nepasiturintiems asmenims Bendrijoje, taisykles (4), kuris vėliau buvo panaikintas ir įtrauktas į 2007 m. spalio 22 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1234/2007, nustatantį bendrą žemės ūkio rinkų organizavimą ir konkrečias tam tikriems žemės ūkio produktams taikomas nuostatas (Bendrą bendro žemės ūkio rinkų organizavimo reglamentą) (5), daugiau kaip du dešimtmečius buvo vykdoma patikima maisto produktų skirstymo labiausiai nepasiturintiems Sąjungos asmenims programa (toliau - maisto skirstymo programa); įgyvendinant šią programą buvo sumažinti ekonominiai ir socialiniai skirtumai ir taip pagerinta Sąjungos socialinė sanglauda;
(2)
kaip apibrėžta Sutarties 39 straipsnio 1 dalyje, vieni iš bendros žemės ūkio politikos (toliau - BŽŪP) tikslų yra stabilizuoti rinkas ir užtikrinti vartotojams priimtinas tiekiamos produkcijos kainas. Daugelį metų vykdoma maisto skirstymo programa padėjo įgyvendinti abu šiuos tikslus, o tai, kad įgyvendinant šią programą buvo padidintos Sąjungos labiausiai nepasiturinčių asmenų galimybės apsirūpinti maistu, įrodė, kad ši programa yra pagrindinė priemonė, padedanti daugeliui užtikrinti galimybę Sąjungoje gauti maisto ir tuo pačiu sumažinti intervencines atsargas;
(3)
Europos Parlamentas savo 2011 m. liepos 7 d. rezoliucijoje pakvietė Komisiją ir Tarybą parengti pereinamojo laikotarpio sprendimą, kuris būtų taikomas likusiais dabartinės daugiametės finansinės programos galiojimo metais, siekiant išvengti staigaus pagalbos maistu sumažinimo dėl to, kad finansavimas buvo sumažintas nuo 500 mln. EUR iki 113 mln. EUR, ir siekiant užtikrinti, kad nuo pagalbos maistu priklausomi žmonės nekentėtų dėl maisto stygiaus;
(4)
dabartinės maisto skirstymo programos pagrindas - produktų iš Sąjungos intervencinių atsargų, kurias laikinai galima papildyti rinkoje įsigyjamais produktais, skirstymas. Tačiau dėl viena po kitos vykusių BŽŪP reformų ir gamintojų kainų teigiamų pokyčių palaipsniui sumažėjo intervencinių atsargų ir turimų produktų asortimentas. Pagal dabartinę Reglamento (EB) Nr. 1234/2007 redakciją pirkti rinkoje leidžiama tik jei produktų laikinai nėra. Atsižvelgiant į Bendrojo Teismo sprendimą byloje T-576/08 (6), maisto pirkimas Sąjungos rinkoje negali būti nuolatinis būdas pakeisti sumažėjusias intervencines atsargas. Tokiomis aplinkybėmis tikslinga maisto skirstymo programą nutraukti. Tam, kad labdaros organizacijoms valstybėse narėse, kurios taiko dabartinę maisto skirstymo programą, būtų suteikta pakankamai laiko prisitaikyti prie naujos padėties, maisto skirstymo programą reikėtų iš dalies pakeisti, siekiant numatyti laipsniško nutraukimo laikotarpį, per kurį pirkimas rinkoje turėtų tapti nuolatiniu tiekimo pagal maisto skirstymo programą šaltiniu, siekiant papildyti intervencines atsargas, jei tinkamų intervencinių atsargų neužtenka. Laipsniško nutraukimo laikotarpis turėtų baigtis užbaigus 2013 m. metinį planą;
(5)
Sąjungos maisto skirstymo programa turėtų būti taikoma nedarant poveikio nacionalinėms maisto skirstymo programoms;
(6)
siekiant užtikrinti patikimą biudžeto valdymą, reikia nustatyti fiksuotą Sąjungos pagalbos viršutinę ribą. Maisto skirstymo programa turėtų būti įtraukta į 2005 m. birželio 21 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 1290/2005 dėl bendrosios žemės ūkio politikos finansavimo (7) 3 straipsnio 1 dalyje nustatytą Europos žemės ūkio garantijų fondo (toliau - EŽŪGF) finansuotinų išlaidų sąrašą;
(7)
patirtis parodė, kad yra būtina pagerinti tam tikrų maisto skirstymo programos sričių valdymą. Todėl Komisija, remdamasi valstybių narių Komisijai perduotais prašymais ir kita informacija, kuri laikoma susijusia, turėtų nustatyti metinius maisto skirstymo programos įgyvendinimo 2012 m. ir 2013 m. planus. Valstybių narių prašymai skirti maisto produktų turėtų būti pagrįsti nacionalinėmis maisto skirstymo programomis, kuriose nustatomi maisto skirstymo labiausiai nepasiturintiems asmenims tikslai ir prioritetai, kuriuose turėtų būti numatyti maistingumo aspektai. Šiuo atžvilgiu reikėtų, kad valstybės narės turėtų galimybę teikti pirmenybę Sąjungos kilmės produktams. Galiausiai, siekiant užtikrinti tinkamą su metinių planų įgyvendinimu susijusių išlaidų kompensavimą, reikia valstybėms narėms duoti galimybę kompensuoti, neviršijant pagal metinius planus skirtų išteklių, tam tikras paskirtų organizacijų administracines, transportavimo ir saugojimo išlaidas;
(8)
valstybės narės, siekdamos užtikrinti, kad metiniai planai būtų įgyvendinami pagal taikomas taisykles, turėtų vykdyti atitinkamą administracinę ir fizinę kontrolę ir, nustačiusios pažeidimus, taikyti sankcijas;
(9)
siekiant užtikrinti, kad dabartinė maisto skirstymo programa toliau veiktų taip, kad laipsniškas nutraukimas vyktų veiksmingai, šis reglamentas turėtų būti taikomas nuo 2012 m. sausio 1 d. iki tol, kol bus užbaigtas 2013 m. metinis planas;
(10)
reglamentai (EB) Nr. 1290/2005 ir (EB) Nr. 1234/2007 turėtų būti atitinkamai iš dalies pakeisti,
PRIĖMĖ ŠĮ REGLAMENTĄ:
1 straipsnis
Reglamento (EB) Nr. 1290/2005 3 straipsnio 1 dalis papildoma šiuo punktu:
„g)
maisto skirstymo labiausiai nepasiturintiems Sąjungos asmenims programą, numatytą Reglamento (EB) Nr. 1234/2007 27 straipsnyje.“
2 straipsnis
Reglamentas (EB) Nr. 1234/2007 iš dalies keičiamas taip:
1)
27 straipsnis pakeičiamas taip:
„27 straipsnis
Maisto skirstymo labiausiai nepasiturintiems Sąjungos asmenims programa
1. Nustatoma 2012 m. ir 2013 m. programa, pagal kurią valstybių narių paskirtos organizacijos, kurios nėra komercinės įmonės, gali maisto produktus paskirstyti labiausiai nepasiturintiems Sąjungos asmenims. Šios maisto skirstymo programos tikslu intervencinėse atsargose turi būti tam skirti produktai, o jei maisto skirstymo programai tinkamų produktų intervencinėse atsargose nėra, jie perkami rinkoje.
Pirmoje pastraipoje numatytos maisto skirstymo programos tikslais „labiausiai nepasiturintys asmenys“ reiškia fizinius asmenis, įskaitant šeimas ar tokių asmenų grupes, kurie pagal nacionalinių kompetentingų institucijų patvirtintus atrankos kriterijus įvardijami ar pripažįstami kaip socialiai ir finansiškai remtini, arba kurie tokiais laikomi remiantis paskirtų organizacijų naudojamais kriterijais ir tos nacionalinės kompetentingos institucijos jų statusą pripažįsta.
2. Valstybės narės, kurios pageidauja dalyvauti 1 dalyje numatytoje maisto skirstymo programoje, Komisijai pateikia maisto skirstymo programas, kuriose:
a)
apibūdinami tokių programų pagrindiniai elementai ir jų tikslai;
b)
nurodomos paskirtos organizacijos;
c)
perduodami prašymai, kuriuose nurodyti maisto produktų, kuriuos ketinama paskirstyti kiekvienais metais, kiekiai ir kita susijusi informacija.
Valstybės narės turi pasirinkti maisto produktus remdamosi objektyviais kriterijais, įskaitant jų maistingumo vertes ir tinkamumą skirstyti. Tuo tikslu valstybės narės gali teikti pirmenybę Sąjungos kilmės maisto produktams.
3. Komisija patvirtina metinius planus, remdamasi prašymais ir kita susijusia informacija, nurodyta 2 dalies pirmos pastraipos c punkte, valstybių narių pateiktais kaip jų maisto skirstymo programų dalis.
Kiekviename metiniame plane nurodomi Sąjungos metiniai finansiniai asignavimai kiekvienai valstybei narei.
Jei valstybė narė neturėtų metiniame plane nurodytų maisto produktų intervencinių atsargų tuo metu, kai tokių produktų prireiktų, Komisija metiniame plane įtraukia nuostatą, pagal kurią tie produktai tai valstybei narei perduodami iš valstybių narių, kurios turi tokių produktų intervencinių atsargų.
Komisija gali peržiūrėti metinį planą, atsižvelgdama į visus su jo vykdymu susijusius pokyčius.
4. Paskirtoms organizacijoms maisto produktai išduodami nemokamai.
Labiausiai nepasiturintiems asmenims maisto produktai skirstomi:
a)
nemokamai arba
b)
už kainą, kuri jokiu būdu negali viršyti tokio kainų lygio, kuris grindžiamas paskirtų organizacijų skirstant patirtomis išlaidomis ir išlaidomis, kurios nėra tinkamos finansuoti pagal 7 dalies antros pastraipos a ir b punktus.
5. 1 dalyje numatytoje maisto skirstymo programoje dalyvaujančios valstybės narės:
a)
pateikia Komisijai metinę maisto skirstymo programų įgyvendinimo ataskaitą;
b)
laiku informuoja Komisiją apie įvykius, turinčius įtakos maisto skirstymo programų įgyvendinimui.
6. Sąjunga kompensuoja vykdant programą patirtas tinkamas finansuoti išlaidas. Šis finansavimas neviršija 500 mln. EUR per biudžetinius metus.
7. Programos tinkamos finansuoti išlaidos yra:
a)
iš intervencinių atsargų paimtų maisto produktų kaina;
b)
rinkoje įsigytų maisto produktų kaina ir
c)
maisto produktų pervežimo iš vienos valstybės narės intervencinių atsargų į kitos valstybės narės intervencines atsargas išlaidos.
Nacionalinės kompetentingos institucijos, atsižvelgdamos į turimus finansinius išteklius, skirtus metiniams planams įgyvendinti kiekvienoje valstybėje narėje, tinkamomis finansuoti išlaidomis gali laikyti:
a)
maisto produktų vežimo į paskirtų organizacijų sandėlius išlaidas;
b)
šias paskirtų organizacijų išlaidas tiek, kiek jos yra tiesiogiai susijusios su metinių planų įgyvendinimu:
i)
administracines išlaidas;
ii)
vežimo nuo paskirtų organizacijų sandėlių iki galutinio paskirstymo punktų išlaidas ir
iii)
saugojimo išlaidas.
8. Valstybės narės vykdo administracinę ir fizinę kontrolę, kad užtikrintų, jog metiniai planai įgyvendinti laikantis galiojančių taisyklių, ir nustato sankcijas, taikomas pažeidimų atvejais.
9. Ant maisto pakuočių, platinamų pagal metinius planus ir skirstymo punktuose, turi būti aiškus užrašas „Europos Sąjungos pagalba“ ir Europos Sąjungos emblema.
10. Įgyvendinant 1 dalyje numatytą maisto skirstymo programą, nedaromas poveikis Sąjungos teisę atitinkančioms nacionalinėms programoms, pagal kurias maisto produktai skirstomi labiausiai nepasiturintiems asmenims.“;
2)
204 straipsnis papildomas šia dalimi:
„6. 27 straipsnis taikomas nuo 2012 m. sausio 1 d. iki tol, kol bus užbaigtas metinis 2013 m. planas.“
3 straipsnis
Šis reglamentas įsigalioja septintą dieną po jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.
Šis reglamentas taikomas nuo 2012 m. sausio 1 d. iki tol, kol bus užbaigtas metinis 2013 m. planas.
Šis reglamentas privalomas visas ir tiesiogiai taikomas visose valstybėse narėse.
Priimta Strasbūre 2012 m. vasario 15 d.