РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 439/2010 НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
от 19 май 2010 година
за създаване на Европейска служба за подкрепа в областта на убежището
ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взеха предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 74 и член 78, параграфи 1 и 2 от него,
като взеха предвид предложението на Европейската комисия,
в съответствие с обикновената законодателна процедура (1),
като имат предвид, че:
(1)
Политиката на Съюза по отношение на общата европейска система за убежище (ОЕСУ) е разработена съгласно условията на Хагската програма да създаде общо пространство за убежище посредством ефективна хармонизирана процедура в съответствие с ценностите и хуманитарната традиция на Европейския съюз.
(2)
Благодарение на въвеждането на общи минимални стандарти през последните години бе постигнат голям напредък в посока на изграждане на ОЕСУ. Въпреки това между държавите-членки остават значителни различия по отношение на предоставянето на международна закрила и нейните форми. Тези различия следва да бъдат намалени.
(3)
В своя план за политика в областта на убежището, приет през юни 2008 г., Комисията обяви намерението си да работи за развитието на ОЕСУ, като предложи да се преразгледат съществуващите правни инструменти, за да се постигне по-голямо хармонизиране на приложимите стандарти, и като засили подкрепата за практическото сътрудничество между държавите-членки, по-специално чрез законодателно предложение за създаване на Европейска служба за подкрепа в областта на убежището („Службата за подкрепа“), което ще повиши координацията на оперативното сътрудничество между държавите-членки с оглед ефективното прилагане на общите правила.
(4)
В Европейския пакт за имиграцията и убежището, приет през септември 2008 г., Европейският съвет тържествено препотвърди, че всеки преследван чужденец има право да получи помощ и закрила на територията на Европейския съюз в прилагане на Женевската конвенция от 28 юли 1951 г. за статута на бежанците, изменена с Протокола от Ню Йорк от 31 януари 1967 г., и други договори в тази област. Бе постигнато също изрично съгласие, през 2009 г. да бъде създадена Европейска служба за подкрепа.
(5)
С практическото сътрудничество в областта на убежището се цели по-пълно сближаване и осигуряване на постоянно качество на процедурите на държавите-членки за вземане на решения в тази област, в рамките на европейска законодателна рамка. През последните години бяха предприети значителен брой мерки за практическо сътрудничество, по-специално приемането на общ подход към информацията относно държавите на произход и създаването на общ европейски учебен план в областта на убежището.
(6)
Службата за подкрепа следва да бъде създадена, за да се укрепят и развият тези мерки на сътрудничество. Службата за подкрепа следва да вземе надлежно предвид тези мерки на сътрудничество, както и извлечените от тях поуки.
(7)
По отношение на държавите-членки, чиито системи за убежище и прием са подложени на специфичен и несъразмерно голям натиск, който се дължи по-специално на тяхното географско или демографско положение, Службата за подкрепа следва да подкрепя развитието на солидарност в рамките на Съюза с цел подпомагане на по-доброто разпределяне на лицата, ползващи се с международна закрила, между държавите-членки, като същевременно се следи да няма злоупотреби със системите за убежище и прием.
(8)
За да упражнява своите правомощия по оптимален начин, Службата за подкрепа следва да бъде независима по отношение на техническите въпроси и следва да има правна, административна и финансова самостоятелност. За целта Службата за подкрепа следва да бъде орган на Съюза, който притежава юридическа правосубектност и упражнява изпълнителните правомощия, предоставени му съгласно настоящия регламент.
(9)
Службата за подкрепа следва да работи в тясно сътрудничество с органите на държавите-членки в областта на убежището, с националните служби за имиграция и убежище и с други служби, като използва техния капацитет и експертен опит, както и с Комисията. Държавите-членки следва да си сътрудничат със Службата за подкрепа, за да се гарантира изпълнението на нейните правомощия.
(10)
Освен това Службата за подкрепа следва да действа в тясно сътрудничество с Върховния комисариат на ООН за бежанците (ВКБООН) и, когато това е уместно, с компетентни международни организации, с цел да се възползва от техния експертен опит и подкрепа. За тази цел ролята на ВКБООН и на другите компетентни международни организации следва да бъде призната в пълна степен и тези организации следва да участват пълноценно в работата на Службата за подкрепа. Предоставянето на финансови средства от Службата за подкрепа на ВКБООН в съответствие с настоящия регламент не следва да води до двойно финансиране на дейностите на ВКБООН с други международни или национални източници.
(11)
Освен това, за реализирането на целта си и доколкото е необходимо за изпълнението на своите задачи, Службата за подкрепа следва да си сътрудничи с други органи на Съюза, по-специално с Европейската агенция за управление на оперативното сътрудничество по външните граници на държавите-членки на Европейския съюз (Frontex), създадена с Регламент (ЕО) № 2007/2004 на Съвета (2), и Агенцията на Европейския съюз за основните права (FRA), създадена с Регламент (ЕО) № 168/2007 на Съвета (3).
(12)
Службата за подкрепа следва да си сътрудничи с Европейската мрежа за миграцията, създадена с Решение 2008/381/ЕО на Съвета (4), за да се избегне дублирането на дейности. Службата за подкрепа следва също да поддържа тесен диалог с гражданското общество с цел обмен на информация и обединяване на знания в областта на убежището.
(13)
Службата за подкрепа следва да бъде европейски център за експертни знания в областта на убежището със задача улесняване, координиране и укрепване на практическото сътрудничество между държавите-членки по различните въпроси, свързани с убежището, така че държавите-членки да бъдат по-добре подготвени за предоставянето на международна закрила на лица, които имат право, като същевременно работи по безпристрастен и ефикасен начин с лицата, които не отговарят на изискванията за международна закрила, когато това е уместно. Правомощията на Службата за подкрепа следва да се концентрират върху три основни задачи, а именно принос за прилагането на ОЕСУ, подкрепа за практическото сътрудничество между държавите-членки в областта на убежището и подкрепа за държавите-членки, които са подложени на особен натиск.
(14)
Службата за подкрепа не следва да разполага с преки или косвени правомощия във връзка с вземането на решения от органите на държавите-членки в областта на убежището относно конкретни молби за международна закрила.
(15)
За да предостави и/или координира предоставянето на бърза и ефективна оперативна подкрепа на държавите-членки, чиито системи за убежище и прием са подложени на особен натиск, Службата за подкрепа следва по искане на съответните държави-членки да координира действията за подкрепа на тези държави-членки, inter alia чрез разполагането на тяхна територия на екипи за подкрепа в областта на убежището, съставени от експерти в тази сфера. Тези екипи следва да предоставят по-специално експертни знания във връзка с услугите за устен превод, информация относно държави на произход и знания в областта на обработката и управлението на делата за убежище. Организацията на екипите за подкрепа в областта на убежището следва да се определя от настоящия регламент, с цел да се гарантира ефективното им разполагане.
(16)
Службата за подкрепа следва да осъществява мисията си в условия, които ѝ позволяват да служи за референтна институция по силата на нейната независимост, научното и техническото качество на предоставяната от нея помощ и разпространяваната информация, прозрачността на нейните процедури и методи на работа, както и добросъвестното изпълнение на възложените ѝ задачи.
(17)
Комисията и държавите-членки следва да бъдат представени в управителния съвет на Службата за подкрепа с оглед упражняване на ефективен контрол върху нейната работа. Доколкото това е възможно, управителният съвет следва да е съставен от оперативните ръководители на администрациите на държавите-членки в областта на убежището или от техни представители. Той следва да има необходимите правомощия, по-конкретно за изготвянето на бюджета, контрола върху неговото изпълнение, приемането на съответните финансови правила, установяването на прозрачни процедури на работа по отношение на вземането на решения от Службата за подкрепа, приемането на годишния доклад относно положението в областта на убежището в Съюза и на техническите документи относно прилагането на инструментите на Съюза в областта на убежището, както и назначаването на изпълнителен директор и, по целесъобразност, на изпълнителен комитет. Предвид неговия експертен опит по въпросите на убежището ВКБООН следва да бъде представен от член на управителния съвет без право на глас, така че да бъде пълноценно включен към в работата на Службата за подкрепа.
(18)
Като се има предвид естеството на задачите на Службата за подкрепа и ролята на изпълнителния директор, и за да се даде възможност на Европейския парламент да приеме становище относно подбрания кандидат преди назначаването му, както и преди евентуалното удължаване на неговия мандат, към изпълнителния директор следва да се отправи покана да направи изявление и да отговори на въпроси пред компетентната(ите) комисия(и) на Европейския парламент. Изпълнителният директор следва също така да представи годишния доклад пред Европейския парламент. Освен това Европейският парламент следва да разполага с възможността да покани изпълнителния директор да докладва относно изпълнението на неговите задължения.
(19)
За гарантиране на нейната пълна самостоятелност и независимост, Службата за подкрепа следва да има собствен бюджет, който ще се състои най-вече от вноска от Съюза. Финансирането на Службата за подкрепа следва да бъде одобрено от бюджетния орган в съответствие с предвиденото в точка 47 от Междуинституционалното споразумение от 17 май 2006 г. между Европейския парламент, Съвета и Комисията за бюджетната дисциплина и доброто финансово управление (5). По отношение на вноските на Съюза и на безвъзмездните средства от общия бюджет на Европейския съюз следва да се прилага бюджетната процедура на Съюза. Одитът на сметките следва да се извършва от Сметната палата.
(20)
Службата за подкрепа следва да си сътрудничи с органите в областта на убежището на трети държави, с международни организации, компетентни по въпроси от обхвата на настоящия регламент, и с трети държави в рамките на работни договорености, сключени по силата на съответните разпоредби на Договора за функционирането на Европейския съюз (ДФЕС).
(21)
В съответствие с член 3 от Протокола относно позицията на Обединеното кралство и Ирландия по отношение на пространството на свобода, сигурност и правосъдие, приложен към Договора за Европейския съюз (ДЕС) и към ДФЕС, Обединеното кралство и Ирландия са нотифицирали с писма от 18 май 2009 г. желанието си да участват в приемането и прилагането на настоящия регламент.
(22)
В съответствие с членове 1 и 2 от Протокола относно позицията на Дания, приложен към ДЕС и към ДФЕС, Дания не участва в приемането на настоящия регламент, не е обвързана от него, нито от неговото прилагане.
(23)
Като се има предвид, че в качеството си на държава-членка до този момент Дания е допринасяла за практическото сътрудничество между държавите-членки в областта на убежището, Службата за подкрепа следва да улесни оперативното сътрудничество с Дания. За тази цел следва да бъде отправена покана представител на Дания да присъства на всички заседания на управителния съвет, който също така следва да може да решава да покани наблюдатели от Дания на заседанията на работните групи, когато това е уместно.
(24)
За изпълнението на своята мисия Службата за подкрепа следва да бъде отворена за участие на държави, сключили споразумения със Съюза, по силата на които те са приели и прилагат правото на Съюза в уредената с настоящия регламент област, по-специално Исландия, Лихтенщайн, Норвегия и Швейцария. Службата за подкрепа следва също така, съгласувано с Комисията, да може да сключва работни договорености, в съответствие с ДФЕС, с държави, различни от тези, които са сключили споразумения със Съюза, по силата на които те са приели и прилагат правото на Съюза. Службата за подкрепа обаче в никакъв случай не следва да разработва независима външна политика.
(25)
Регламент (ЕО, Евратом) № 1605/2002 на Съвета от 25 юни 2002 г. относно Финансовия регламент, приложим за общия бюджет на Европейските общности (6) (Финансовият регламент), и по-специално член 185 от него, следва да се прилага към Службата за подкрепа.
(26)
Регламент (ЕО) № 1073/1999 на Европейския парламент и на Съвета от 25 май 1999 г. относно разследванията, провеждани от Европейската служба за борба с измамите (OLAF) (7), следва да се прилага без ограничение към Службата за подкрепа, която следва да се присъедини към Междуинституционалното споразумение от 25 май 1999 г. между Европейския парламент, Съвета на Европейския съюз и Комисията на Европейските общности относно вътрешните разследвания, провеждани от Европейската служба за борба с измамите (8).
(27)
Регламент (ЕО) № 1049/2001 на Европейския парламент и на Съвета от 30 май 2001 г. относно публичния достъп до документи на Европейския парламент, на Съвета и на Комисията (9) следва да се прилага към Службата за подкрепа.
(28)
Регламент (ЕО) № 45/2001 на Европейския парламент и на Съвета от 18 декември 2000 г. относно защитата на лицата по отношение на обработката на лични данни от институции и органи на Общността и за свободното движение на такива данни (10) следва да се прилага при обработката на лични данни от Службата за подкрепа.
(29)
Необходимите разпоредби относно настаняването на Службата за подкрепа в държавата-членка, в която ще бъде седалището ѝ, и конкретните правила, приложими за целия персонал на Службата за подкрепа и членовете на техните семейства, следва да се определят в споразумение за седалището. Освен това приемащата държава-членка следва да осигури възможно най-добри условия за осигуряване на доброто функциониране на Службата за подкрепа, включително училища за децата и транспорт, с цел да се привлекат висококачествени човешки ресурси от възможно най-широк географски обхват.
(30)
Тъй като целите на настоящия регламент, а именно необходимостта да се подобри прилагането на ОЕСУ, да се улесни, координира и укрепи практическото сътрудничество между държавите-членки в областта на убежището и да се предостави и/или координира предоставянето на оперативна подкрепа за държавите-членки, чиито системи за убежище и прием са подложени на особен натиск, не могат да бъдат постигнати в достатъчна степен от държавите-членки и следователно, поради мащаба и последиците на предприеманото действие, могат да бъдат по-добре постигнати на равнището на Съюза, Съюзът може да приеме мерки в съответствие с принципа на субсидиарност, уреден в член 5 от ДЕС. В съответствие с принципа на пропорционалност, уреден в същия член, настоящият регламент не надхвърля необходимото за постигане на тези цели.
(31)
Настоящият регламент зачита основните права и съблюдава принципите, признати по-конкретно от Хартата на основните права на Европейския съюз, и следва да се прилага в съответствие с правото на убежище, признато в член 18 от Хартата,
ПРИЕХА НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
ГЛАВА 1
СЪЗДАВАНЕ И МИСИЯ НА ЕВРОПЕЙСКАТА СЛУЖБА ЗА ПОДКРЕПА В ОБЛАСТТА НА УБЕЖИЩЕТО
Член 1
Създаване на Европейската служба за подкрепа в областта на убежището
Създава се Европейска служба за подкрепа в областта на убежището (наричана оттук нататък „Службата за подкрепа“), с цел да подпомага по-доброто прилагане на общата европейска система за убежище (ОЕСУ), да укрепва практическото сътрудничество между държавите-членки в областта на убежището и да предоставя и/или координира предоставянето на оперативна подкрепа за държавите-членки, чиито системи за убежище и прием са подложени на особен натиск.
Член 2
Мисия на Службата за подкрепа
1. Службата за подкрепа улеснява, координира и укрепва практическото сътрудничество между държавите-членки по различните аспекти на въпросите в областта на убежището и подпомага по-доброто прилагане на ОЕСУ. Във връзка с това Службата за подкрепа участва в пълна степен във външното измерение на ОЕСУ.
2. Службата за подкрепа предоставя ефективна оперативна подкрепа на държавите-членки, чиито системи за убежище и прием са подложени на особен натиск, като използва всички полезни ресурси, които са на нейно разположение, като това може да включва координиране на ресурси, предоставени от държавите-членки съгласно условията, уредени в настоящия регламент.
3. Службата за подкрепа предоставя научна и техническа помощ по отношение на политиката и законодателството на Съюза във всички области с пряко или косвено въздействие върху областта на убежището, за да може да предостави пълна подкрепа за практическото сътрудничество по въпросите на убежището и да изпълни ефективно своите задачи. Тя представлява независим източник на информация по всички въпроси в тези области.
4. Службата за подкрепа осъществява мисията си в условия, които ѝ позволяват да служи за референтна институция по силата на нейната независимост, научното и техническото качество на предоставяната от нея помощ и разпространяваната информация, прозрачността на нейните процедури и методи на работа, добросъвестното изпълнение на възложените ѝ задачи и подкрепата в областта на информационните технологии, необходима за упражняването на нейните правомощия.
5. Службата за подкрепа работи в тясно сътрудничество с органите в областта на убежището на държавите-членки, с националните служби за имиграция и убежище, с други национални служби и с Комисията. Службата за подкрепа изпълнява своите задачи, без да засяга задачите на други компетентни органи на Съюза, и работи в тясно сътрудничество с тях и с ВКБООН.
6. Службата за подкрепа няма никакви правомощия във връзка с вземането на решения от органите в областта на убежището на държавите-членки по конкретни молби за международна закрила.
ГЛАВА 2
ЗАДАЧИ НА СЛУЖБАТА ЗА ПОДКРЕПА
РАЗДЕЛ 1
Подкрепа за практическото сътрудничество в областта на убежището
Член 3
Най-добри практики
Службата за подкрепа организира, подпомага и координира дейности, позволяващи обмен на информация и установяване и обединяване на най-добри практики в областта на убежището между държавите-членки.
Член 4
Информация относно държави на произход
Службата за подкрепа организира, подпомага и координира дейности, свързани с информацията относно държави на произход, и по-специално:
а)
събиране на подходяща, надеждна, точна и актуализирана информация относно държави на произход на лица, кандидатстващи за международна закрила, по прозрачен и безпристрастен начин, като се използват всички подходящи източници на информация, включително информация, получена от правителствени, неправителствени и международни организации и институции и органи на Съюза;
б)
изготвяне на доклади относно държавите на произход въз основа на информацията, събрана в съответствие с буква а);
в)
управление и по-нататъшно разработване на интернет портал за събиране на информация относно държави на произход и неговата поддръжка с цел да се осигури прозрачност в съответствие с необходимите правила за достъп до такава информация по член 42;
г)
изготвяне на общ формат и обща методология за представяне, проверка и използване на информацията относно държави на произход;
д)
анализ на информацията относно държави на произход по прозрачен начин, за да се насърчи сближаването на критериите за оценка и, по целесъобразност, да се използват резултатите от заседанията на една или повече работни групи. С този анализ не се цели да се дават указания на държавите-членки относно удовлетворяването или отхвърлянето на молби за международна закрила.
Член 5
Подкрепа за разпределянето в рамките на Съюза на лица, ползващи се с международна закрила
По отношение на държавите-членки, чиито системи за убежище и прием са подложени на специфичен и несъразмерно голям натиск, който се дължи по-специално на тяхното географско или демографско положение, Службата за подкрепа подпомага, улеснява и координира обмена на информация и други дейности, свързани с разпределянето в рамките на Съюза. Разпределянето в рамките на Съюза се извършва единствено по съгласуван между държавите-членки начин, със съгласието на съответното ползващо се от международна закрила лице и, по целесъобразност, при консултация с ВКБООН.
Член 6
Подкрепа за обучение
1. Службата за подкрепа създава и разработва курсове за обучение, достъпни за членовете на всички национални администрации и съдилища и трибунали, както и за националните служби в държавите-членки, компетентни в областта на убежището. Участието в обучението не засяга националните системи и процедури.
Службата за подкрепа разработва такива курсове за обучение в тясно сътрудничество с органите в областта на убежището на държавите-членки и, при необходимост, използва експертния опит на академичните институции и други компетентни организации.
2. Службата за подкрепа управлява и разработва европейски учебен план в областта на убежището, като отчита съществуващото сътрудничество в Съюза в тази област.
3. Предложените от Службата за подкрепа курсове за обучение могат да бъдат общи, специализирани или тематични и могат да включват методология за обучение на обучители.
4. Специализираните и тематичните обучения за придобиване на знания и умения по въпросите на убежището включват без да се ограничават до тях:
а)
международните инструменти за защита на правата на човека и достиженията на правото на Съюза в областта на убежището, в това число специализирани правни въпроси и въпроси от съдебната практика;
б)
въпроси, свързани с обработването на молбите за убежище от малолетни или непълнолетни лица и от уязвими лица със специфични нужди;
в)
техники на интервюиране;
г)
използване на медицински и правни експертни заключения в процедурите по предоставяне на убежище;
д)
въпроси, свързани със събирането и използването на информация относно държавите на произход;
е)
условия на приемане, в това число специалното внимание, предоставяно на уязвимите групи и жертвите на изтезания.
5. Предложеното обучение е от високо качество и определя ключови принципи и най-добри практики, за да се спомогне за сближаването на административните методи и решения, както и правната практика, при пълно зачитане на независимостта на националните съдилища и трибунали.
6. Службата за подкрепа осигурява на експертите, които са част от резерва от експерти за намеса в областта на убежището, посочен в член 15, специализирано обучение, свързано с техните задължения и функции, и провежда редовни учения с тях в съответствие с графика за специализирани курсове за обучение и учения, посочени в нейната годишна работна програма.
7. Службата за подкрепа може да организира дейности за обучение в сътрудничество с държавите-членки на тяхна територия.
Член 7
Подкрепа за външното измерение на ОЕСУ
Службата за подкрепа, съгласувано с Комисията, координира обмена на информация и другите действия, предприети по въпроси, възникващи при прилагането на инструментите и механизмите, свързани с външното измерение на ОЕСУ.
Службата за подкрепа координира обмена на информация и другите действия във връзка с пренастаняване, предприети от държавите-членки за задоволяване на нуждите от международна закрила на бежанците в трети държави и за изразяване на солидарност с приемащите държави.
Съобразно своите правомощия и в съответствие с член 49 Службата за подкрепа може да сътрудничи с компетентните органи на трети държави по технически въпроси, по-конкретно за насърчаване и съдействие за изграждането на капацитета на собствените системи за убежище и прием на третите държави и за прилагане на регионални програми за закрила, и други подходящи действия за намиране на трайни решения.
РАЗДЕЛ 2
Подкрепа за държавите-членки, подложени на особен натиск
Член 8
Особен натиск върху системата за убежище и прием
Службата за подкрепа координира и подкрепя общите действия за оказване на съдействие на системите за убежище и прием на държавите-членки, подложени на особен натиск, който е източник на изключително сериозно и изискващо незабавни мерки натоварване на техните инфраструктури за прием и системите им за убежище. Този натиск може да се характеризира с внезапно пристигане на голям брой граждани на трети държави, които може да се нуждаят от международна закрила, и може да произтича от географското или демографското положение на държавата-членка.
Член 9
Събиране и анализ на информация
1. За да може да оцени нуждите на държавите-членки, подложени на особен натиск, Службата за подкрепа събира, по-специално въз основа на информация, предоставена от държавите-членки, от ВКБООН и, при необходимост, от други компетентни организации, съответна информация, позволяваща установяване, подготовка и определяне на спешните мерки, посочени в член 10, за преодоляване на този натиск.
2. Въз основа на данни, предоставени от държавите-членки, подложени на особен натиск, Службата за подкрепа систематично установява, събира и анализира информация относно наличните структури и персонал, особено в областта на устния и писмения превод, информация за държави на произход и относно съдействието при обработката и управлението на делата за убежище и капацитета за предоставяне на убежище в тези държави-членки, подложени на особен натиск, за да се насърчи бързият и надежден обмен на информация между различните органи в областта на убежището на държавите-членки.
3. Службата за подкрепа анализира данните относно всяка ситуация на внезапно пристигане на голям брой граждани на трети държави, която може да подложи системите за убежище и прием на особен натиск, и осигурява бързия обмен на съответна информация между държавите-членки и Комисията. Службата за подкрепа използва съществуващите системи и механизми за ранно предупреждение и, при необходимост, създава система за ранно предупреждение за собствени цели.
Член 10
Действия за подкрепа на държавите-членки
По искане на съответните държави-членки Службата за подкрепа координира действията в подкрепа на държавите-членки, чиито системи за убежище и прием са подложени на особен натиск, включително координиране на:
а)
действията за подпомагане на държавите-членки, подложени на особен натиск, за да се улесни първоначалният анализ на молбите за убежище, разглеждани от компетентните национални органи;
б)
действията за осигуряване предоставянето на подходяща инфраструктура за приемане, по-специално за спешно настаняване, транспорт и медицинска помощ, от страна на държавите-членки, подложени на особен натиск;
в)
екипите за подкрепа в областта на убежището, чиито условия за дейност са определени в глава 3.
РАЗДЕЛ 3
Принос за прилагането на ОЕСУ
Член 11
Събиране и обмен на информация
1. Службата за подкрепа организира, координира и подпомага обмена на информация между органите в областта на убежището на държавите-членки, както и между тях и Комисията, относно прилагането на всички инструменти на достиженията на правото на Съюза в областта на убежището. За целта Службата за подкрепа може да създава фактологични, правни бази данни и бази данни със съдебна практика относно националните инструменти, инструментите на Съюза и международните инструменти в областта на убежището, като използва, inter alia, съществуващите механизми. Без да се засягат дейностите на Службата за подкрепа съгласно членове 15 и 16, в тези бази данни не се съхраняват лични данни, освен ако Службата за подкрепа е получила такива данни от документи, до които има предоставен публичен достъп.
2. По-специално Службата за подкрепа събира информация относно:
а)
обработката на молби за международна закрила от националните администрации и органи;
б)
националното право и неговото развитие в областта на убежището, включително съдебната практика.
Член 12
Доклади и други документи на Службата за подкрепа
1. Службата за подкрепа изготвя годишен доклад относно положението в областта на убежището в Съюза, като отчита надлежно информацията, която вече е предоставена от други подходящи източници. В този доклад Службата за подкрепа прави оценка на резултатите от дейностите, проведени съгласно настоящия регламент, и прави цялостен сравнителен анализ на тези дейности, за да повиши качеството, съгласуваността и ефективността на ОЕСУ.
2. В съответствие с работната си програма или по искане на управителния съвет или на Комисията, Службата за подкрепа може да приеме технически документи относно прилагането на инструментите на Съюза в областта на убежището, включително насоки и оперативни наръчници, като отчита надлежно становищата на държавите-членки или на Европейския парламент, и в тясна консултация с работните групи и Комисията. Когато тези технически документи се позовават на международното право за бежанците, се отчитат надлежно съответните насоки на ВКБООН. С документите не се цели да се дават указания на държавите-членки относно удовлетворяването или отхвърлянето на молби за международна закрила.
ГЛАВА 3
ЕКИПИ ЗА ПОДКРЕПА В ОБЛАСТТА НА УБЕЖИЩЕТО
Член 13
Координация
1. Държава(и)-членка(и), подложена(и) на особен натиск, може(могат) да отправи(ят) искане към Службата за подкрепа за разполагане на екип за подкрепа в областта на убежището. По-специално, молещата(ите) държава(и)-членка(и) прави(ят) описание на ситуацията, посочва(т) целите на искането за разполагане и уточнява(т) предполагаемите изисквания във връзка с разполагането в съответствие с член 18, параграф 1.
2. В отговор на искането Службата за подкрепа може да координира необходимата техническа и оперативна помощ за молещата(ите) държава(и)-членка(и) и разполагането за определен срок на екип за подкрепа в областта на убежището на територията на тази(ези) държава(и)-членка(и) въз основа на оперативния план, посочен в член 18.
Член 14
Техническа помощ
Екипите за подкрепа в областта на убежището предоставят експертни знания, съгласно договореното в оперативния план, посочен в член 18, по-специално във връзка с услугите за устен превод, информация относно държави на произход и познания в областта на обработката и управлението на делата за убежище в рамките на посочените в член 10 действия в подкрепа на държавите-членки.
Член 15
Резерв от експерти за намеса в областта на убежището
1. По предложение на изпълнителния директор, управителният съвет взема решение с мнозинство от три четвърти от членовете с право на глас относно профилите и общия брой на експертите, които да бъдат осигурени за участие в екипите за подкрепа в областта на убежището (резерв от експерти за намеса в областта на убежището). В рамките на резерва от експерти за намеса в областта на убежището Службата за подкрепа изготвя списък от устни преводачи. Същата процедура се прилага при всяка последваща промяна в профилите и общия брой на експертите в резерва от експерти за намеса в областта на убежището.
2. Държавите-членки допринасят за резерва от експерти за намеса в областта на убежището чрез резерв от национални експерти, изграден въз основа на определени профили, и предлагат експерти, отговарящи на необходимите профили.
Държавите-членки подпомагат Службата за подкрепа в набирането на устни преводачи за списъка от устни преводачи.
Държавите-членки могат да решат да изпратят устни преводачи на място или да осигурят такива чрез видеоконферентна връзка.
Член 16
Разполагане
1. Държавата-членка по произход запазва своята самостоятелност по отношение на броя и профилите на експертите (национален резерв) и срока на тяхното разполагане. По искане на Службата за подкрепа държавите-членки предоставят тези експерти с цел разполагане, освен ако не са изправени пред ситуация, засягаща сериозно изпълнението на национални задачи, например ситуация, водеща до недостатъчно персонал за изпълнението на процедурите за определяне на статута на лицата, кандидатстващи за международна закрила. По искане на Службата за подкрепа държавите-членки възможно най-бързо съобщават броя, имената и профилите на експертите от своя национален резерв, които могат да участват във възможно най-кратък срок в даден екип за подкрепа в областта на убежището.
2. При определяне на състава на екипа за подкрепа в областта на убежището, изпълнителният директор взема предвид конкретните обстоятелства, пред които е изправена молещата държава-членка. Екипът за подкрепа в областта на убежището се сформира съгласно оперативния план, посочен в член 18.
Член 17
Процедура за вземане на решения относно разполагането
1. Ако е необходимо, изпълнителният директор може да изпрати експерти от Службата за подкрепа, за да оценят ситуацията в молещата държава-членка.
2. Изпълнителният директор уведомява незабавно управителния съвет за всяко искане за разполагане на екипи за подкрепа в областта на убежището.
3. Изпълнителният директор взема решение по искането за разполагане на екипи за подкрепа в областта на убежището във възможно най-кратък срок, но не по-късно от пет работни дни от датата на получаване на искането. Изпълнителният директор едновременно уведомява молещата държава-членка и управителния съвет писмено за взетото решение, като посочва основните причини, на които то се основава.
4. Ако изпълнителният директор реши да разположи един или повече екипи за подкрепа в областта на убежището, Службата за подкрепа и молещата държава-членка изготвят незабавно оперативен план в съответствие с член 18.
5. След договарянето на оперативния план изпълнителният директор уведомява държавите-членки, предоставящи експерти, които предстои да бъдат разположени, за необходимия брой и профили. Тази информация се предоставя писмено на националните точки за контакт, посочени в член 19, като се указва датата, планирана за разполагането. Представя им се и копие от оперативния план.
6. Ако изпълнителният директор отсъства или не е на разположение, решенията относно разполагането на екипите за подкрепа в областта на убежището се вземат от заместващия го ръководител на отдел.
Член 18
Оперативен план
1. Изпълнителният директор и молещата държава-членка договарят оперативен план, установяващ подробните условия за разполагане на екипите за подкрепа в областта на убежището. Оперативният план съдържа:
а)
описание на ситуацията, заедно с начина на действие и целите на разполагането, включително оперативната цел;
б)
прогнозния срок за разполагане на екипите;
в)
географски определената област на отговорност в молещата държава-членка, в която ще бъдат разположени екипите;
г)
описание на задачите и специални инструкции за членовете на екипите, включително базите данни, до които им е разрешен достъп,и оборудването, с което могат да разполагат в молещата държава-членка; и
д)
състава на екипите.
2. Всякакви изменения или адаптации на оперативния план изискват съгласието на изпълнителния директор и на молещата държава-членка. Службата за подкрепа изпраща незабавно копие от изменения или адаптиран оперативен план до участващите държави-членки.
Член 19
Национална точка за контакт
Всяка държава-членка определя национална точка за контакт със Службата за подкрепа по всички въпроси, свързани с екипите за подкрепа в областта на убежището.
Член 20
Точка за контакт на Съюза
1. Изпълнителният директор определя един или повече експерти на Службата за подкрепа, които да служат като точка за контакт на Съюза с цел координация. Изпълнителният директор уведомява приемащата държава-членка за това.
2. Точката за контакт на Съюза действа от името на Службата за подкрепа по всички аспекти на разполагането на екипите за подкрепа в областта на убежището. По-специално точката за контакт на Съюза:
а)
действа в качеството на връзка между Службата за подкрепа и приемащата държава-членка;
б)
действа в качеството на връзка между Службата за подкрепа и членовете на екипите за подкрепа в областта на убежището, като осигурява съдействие, от името на Службата за подкрепа, по всички въпроси, свързани с условията на разполагане на тези екипи;
в)
следи за правилното изпълнение на оперативния план; и
г)
докладва на Службата за подкрепа по всички аспекти на разполагането на екипите за подкрепа в областта на убежището.
3. Изпълнителният директор може да оправомощи точката за контакт на Съюза да оказва съдействие за разрешаването на спорове относно изпълнението на оперативния план и разполагането на екипите за подкрепа в областта на убежището.
4. В изпълнението на своите задачи точката за контакт на Съюза получава указания единствено от Службата за подкрепа.
Член 21
Гражданска отговорност
1. Когато членове на екип за подкрепа в областта на убежището изпълняват операции в приемаща държава-членка, тази държава-членка е отговорна в съответствие с националното си право за всяка вреда, причинена от тях по време на техните операции.
2. При нанасяне на вреди в резултат на груба небрежност или умишлено нарушение, приемащата държава-членка може да се обърне към държавата-членка по произход с искане същата да ѝ възстанови сумите, които е изплатила като обезщетение на пострадалите или на техните правоприемници.
3. Без да се засяга упражняването на нейните права спрямо трети страни, всяка държава-членка се отказва от всички свои претенции към приемащата държава-членка или всяка друга държава-членка във връзка с претърпените от нея вреди, освен в случаите на груба небрежност или умишлено нарушение.
4. Всеки спор между държавите-членки във връзка с прилагането на параграфи 2 и 3 от настоящия член, който не може да бъде разрешен чрез преговори между тях, се отнася от тях до Съда в съответствие с член 273 ДФЕС.
5. Без да се засяга упражняването на нейните права спрямо трети страни, Службата за подкрепа поема разходите, свързани с вреди, причинени на нейното оборудване по време на разполагането, освен в случаите на груба небрежност или умишлено нарушение.
Член 22
Наказателна отговорност
При разполагането на даден екип за подкрепа в областта на убежището неговите членове се считат за длъжностни лица на приемащата държава-членка, що се отнася до всякакви наказуеми деяния, които биха могли да бъдат извършени срещу тях или от тях.
Член 23
Разходи
Когато държавите-членки предоставят свои експерти за разполагане в екипи за подкрепа в областта на убежището, Службата за подкрепа покрива разходите, свързани с:
а)
пътуването от държавата-членка по произход до приемащата държава-членка и от приемащата държава-членка до държавата-членка по произход;
б)
ваксинациите;
в)
необходимите специални застраховки;
г)
медицинското обслужване;
д)
дневните надбавки, включително настаняване;
е)
техническото оборудване на Службата за подкрепа; и
ж)
възнаграждението на експертите.
ГЛАВА 4
ОРГАНИЗАЦИЯ НА СЛУЖБАТА ЗА ПОДКРЕПА
Член 24
Административна и управленска структура на Службата за подкрепа
Административната и управленска структура на Службата за подкрепа се състои от:
а)
управителен съвет;
б)
изпълнителен директор и персонала на Службата за подкрепа;
Административната и управленска структура на Службата за подкрепа може да включва изпълнителен комитет, ако такъв е създаден в съответствие с член 29, параграф 2.
Член 25
Състав на управителния съвет
1. Всяка държава-членка, обвързана с настоящия регламент, определя един член в управителния съвет, а Комисията определя двама члена.
2. Всеки член на управителния съвет може да бъде представляван или придружаван от заместник; когато придружава член на управителния съвет, заместникът присъства без право на глас.
3. Членовете на управителния съвет се назначават въз основа на техния опит, професионална отговорност и висока степен на компетентност в областта на убежището.
4. Представител на ВКБООН е член на управителния съвет без право на глас.
5. Мандатът на членовете на управителния съвет е тригодишен. Този мандат може да бъде подновяван. След изтичане на мандата им или в случай на подаване на оставка членовете остават на длъжността си, докато мандатът им не бъде подновен или не бъдат заменени.
Член 26
Председател на управителния съвет
1. Управителният съвет избира председател и заместник-председател измежду своите членове с право на глас. Заместник-председателят автоматично замества председателя, ако последният не е в състояние да изпълнява своите задължения.
2. Мандатът на председателя и на заместник-председателя е тригодишен и може да бъде подновен само веднъж. Ако обаче по време на мандата им председателят или заместник-председателят престанат да бъдат членове на управителния съвет, мандатът изтича автоматично на същата дата.
Член 27
Заседания на управителния съвет
1. Заседанията на управителния съвет се свикват от председателя. Изпълнителният директор участва в заседанията. Представителят на ВКБООН не участва в заседанията, когато управителният съвет упражнява функциите, предвидени в член 29, параграф 1, букви б), з), и), й) и м) и член 29, параграф 2, както и когато управителният съвет разглежда предоставянето на финансови средства за финансиране на дейности, които позволяват на Службата за подкрепа да ползва експертния опит на ВКБООН в областта на убежището, както е посочено в член 50.
2. Управителният съвет провежда най-малко две редовни заседания годишно. Освен това той се свиква по инициатива на председателя или по искане на една трета от своите членове.
3. Управителният съвет може да покани на своите заседания като наблюдател всяко лице, чието мнение може да бъде от интерес.
Дания е поканена да присъства на заседанията на управителния съвет.
4. Членовете на управителния съвет могат, при спазване на разпоредбите на неговия процедурен правилник, да бъдат подпомагани от съветници или експерти.
5. Секретариатът на управителния съвет се осигурява от Службата за подкрепа.
Член 28
Гласуване
1. Освен ако не е предвидено друго, управителният съвет взема решенията си с абсолютно мнозинство от своите членове с право на глас. Всеки член с право на глас разполага с един глас. При отсъствие на даден член заместникът му може да упражни неговото право на глас.
2. Изпълнителният директор не участва в гласуването.
3. Председателят участва в гласуването.
4. Държавите-членки, които не участват в пълна степен в достиженията на правото на Съюза в областта на убежището, не гласуват, когато управителният съвет трябва да вземе решения, попадащи в приложното поле на член 29, параграф 1, буква д), и когато съответният технически документ е свързан изключително с правен инструмент на Съюза в областта на убежището, с който те не са обвързани.
5. Процедурният правилник на управителния съвет определя подробно условията и реда за гласуване, по-специално условията, при които даден член може да действа от името на друг член, както и изискванията за кворум, когато е необходимо.
Член 29
Функции на управителния съвет
1. Управителният съвет осигурява изпълнението от Службата за подкрепа на възложените ѝ задачи. Той е органът за планиране и надзор на Службата за подкрепа. По-специално той:
а)
приема свой процедурен правилник с мнозинство от три четвърти от своите членовете с право на глас и след получаване на становището на Комисията;
б)
назначава изпълнителния директор съгласно член 30, упражнява дисциплинарна власт по отношение на изпълнителния директор и, ако е необходимо, го отстранява временно или го освобождава от длъжност;
в)
приема общ годишен доклад за дейността на Службата за подкрепа и го изпраща на Европейския парламент, Съвета, Комисията и Сметната палата до 15 юни на следващата година. Общият годишен доклад е публичен;
г)
приема годишен доклад относно положението в областта на убежището в Съюза в съответствие с член 12, параграф 1. Този доклад се представя на Европейския парламент. Съветът и Комисията могат да отправят искане докладът да бъде представен и на тях;
д)
приема техническите документи, посочени в член 12, параграф 2;
е)
до 30 септември всяка година, въз основа на проект, представен от изпълнителния директор, и след получаване на становището на Комисията, приема с мнозинство от три четвърти от своите членове с право на глас работната програма на Службата за подкрепа за следващата година и я изпраща на Европейския парламент, Съвета и Комисията. Работната програма се приема съгласно годишната бюджетна процедура на Съюза и законодателната работна програма на Съюза в областта на убежището;
ж)
упражнява своите функции във връзка с бюджета на Службата за подкрепа, както е предвидено в глава 5;
з)
приема подробни правила за прилагане на Регламент (ЕО) № 1049/2001 в съответствие с член 42 от настоящия регламент;
и)
приема политиката на Службата за подкрепа по отношение на персонала в съответствие с член 38;
й)
след като е поискано становището на Комисията, приема многогодишния план за политика по отношение на персонала;
к)
взема всички решения относно упражняването на правомощията на Службата за подкрепа, установени в настоящия регламент;
л)
взема всички решения относно създаването и, при необходимост, развитието на информационните системи, предвидени в настоящия регламент, включително на предвидения в член 4, буква в) информационен портал; и
м)
взема всички решения относно създаването и, при необходимост, изменението на вътрешните структури на Службата за подкрепа.
2. Управителният съвет може да създаде изпълнителен комитет, който да подпомага както него, така и изпълнителния директор при изготвянето на решенията, работната програма и дейностите, които подлежат на приемане от управителния съвет, и когато е необходимо при спешни случаи, да приема временни решения от името на управителния съвет.
Изпълнителният комитет се състои от осем членове, определени измежду членовете на управителния съвет, като един от тях принадлежи към членовете на Комисията в управителния съвет. Мандатът на членовете на изпълнителния комитет е със същата продължителност като мандата на членовете на управителния съвет.
По искане на изпълнителния комитет на неговите заседания могат да присъстват, без право на глас, представители на ВКБООН или всяко друго лице, чието мнение представлява интерес.
Службата за подкрепа определя правилата за дейността на изпълнителния комитет в процедурния правилник на Службата за подкрепа и предоставя публичен достъп до тях.
Член 30
Назначаване на изпълнителния директор
1. Изпълнителният директор се назначава от управителния съвет за срок от пет години измежду подходящите кандидати, издържали открит конкурс, организиран от Комисията. Процедурата за подбор ще предвижда публикуването в Официален вестник на Европейския съюз и на други места на покана за заявяване на интерес. Управителният съвет може да изиска нова процедура, ако счита, че никой от фигуриращите в първия списък кандидати не е подходящ. Изпълнителният директор се назначава въз основа на личните му качества, опита му в областта на убежището и административните и управленските му умения. Преди да бъде назначен, избраният от управителния съвет кандидат се поканва да направи изявление пред компетентната(ите) комисия(и) на Европейския парламент и да отговори на въпросите, поставени от членовете на комисията(ите).
След изявлението Европейският парламент може да приеме становище относно избрания кандидат. Управителният съвет информира Европейския парламент относно начина, по който това становище е взето предвид. Становището се смята за лично и поверително до назначаването на кандидата.
През последните девет месеца от петгодишния мандат на изпълнителния директор Комисията извършва оценка, по-специално на:
-
резултатите от работата на изпълнителния директор; и
-
задачите и нуждите на Службата за подкрепа през следващите години.
2. Като взема предвид оценката и само в случаите, когато това е оправдано с оглед на мисията и нуждите на Службата за подкрепа, управителният съвет може да удължи мандата на изпълнителния директор еднократно с не повече от три години.
3. Управителният съвет уведомява Европейския парламент за намерението си да удължи мандата на изпълнителния директор. През последния месец преди удължаването на мандата към изпълнителния директор се отправя покана да направи изявление пред компетентната(ите) комисия(и) на Европейския парламент и да отговори на въпросите, поставени от членовете на комисията(ите).
Член 31
Задължения на изпълнителния директор
1. Службата за подкрепа се ръководи от изпълнителния директор, който е независим при осъществяването на своите задължения. Изпълнителният директор се отчита за действията си пред управителния съвет.
2. Без да се засягат правомощията на Комисията, на управителния съвет и на изпълнителния комитет, ако такъв е създаден, изпълнителният директор не търси и не получава инструкции от никое правителство и от никой друг орган.
3. Изпълнителният директор докладва на Европейския парламент относно изпълнението на своите задължения, когато бъде поканен да направи това. Съветът може да покани изпълнителния директор да докладва за изпълнението на своите задължения.
4. Изпълнителният директор е законният представител на Службата за подкрепа.
5. Изпълнителният директор може да бъде подпомаган от един или повече ръководители на отдели. В случай че изпълнителният директор отсъства или е възпрепятстван, един от ръководителите на отдели го замества.
6. Изпълнителният директор отговаря за административното управление на Службата за подкрепа и за изпълнението на задачите, които са ѝ поставени съгласно настоящия регламент. По-конкретно, изпълнителният директор отговаря за:
а)
текущото управление на Службата за подкрепа;
б)
изготвянето на работните програми на Службата за подкрепа след получаване на становището на Комисията;
в)
изпълнението на приетите от управителния съвет работни програми и решения;
г)
изготвянето на предвидените в член 4, буква б) доклади за държави на произход;
д)
изготвянето на проект за финансови правила на Службата за подкрепа, които се приемат от управителния съвет по силата на член 37, и на правилата за прилагането им;
е)
изготвянето на проект за разчет на приходите и разходите на Службата за подкрепа и на изпълнението на нейния бюджет;
ж)
упражняването по отношение на персонала на Службата за подкрепа на правомощията, предвидени в член 38;
з)
вземането на всички решения относно управлението на информационните системи, предвидени в настоящия регламент, включително на посочения в член 4, буква в) информационен портал;
и)
вземането на всички решения относно управлението на вътрешните структури на Службата за подкрепа;
й)
координацията и функционирането на консултативния форум, предвиден в член 51. За тази цел изпълнителният директор, в консултация със съответните организации на гражданското общество, приема на първо място план за създаване на консултативния форум. След официалното създаване на форума изпълнителният директор, в консултация с консултативния форум, приема оперативен план, който включва правила относно честотата и естеството на консултациите и организационните механизми за прилагане на член 51. Освен това се постига споразумение относно прозрачни критерии за текущо участие в консултативния форум.
Член 32
Работни групи
1. В рамките на своите правомощия, уредени в настоящия регламент, Службата за подкрепа може да създава работни групи, съставени от експерти от органите на държавите-членки, компетентни в областта на убежището, включително съдии. Службата за подкрепа създава работни групи за целите на член 4, буква д) и член 12, параграф 2. Експертите могат да имат заместници, които се определят едновременно с тях.
2. Комисията участва по право в работните групи. Представители на ВКБООН могат да присъстват на всички или на част от заседанията на работните групи на Службата за подкрепа в зависимост от естеството на разглежданите въпроси.
3. Работните групи могат да поканят да присъства на заседанията всяко лице, чието мнение може да бъде от интерес, включително представители на гражданското общество, работещи в областта на убежището.
ГЛАВА 5
ФИНАНСОВИ РАЗПОРЕДБИ
Член 33
Бюджет
1. За всяка финансова година, която съвпада с календарната година, се изготвя разчет на всички приходи и разходи на Службата за подкрепа, като те се вписват в нейния бюджет.
2. Приходите и разходите в бюджета на Службата за подкрепа са балансирани.
3. Без да се засягат други ресурси, приходите на Службата за подкрепа включват:
а)
вноска на Съюза, вписана в общия бюджет на Европейския съюз;
б)
всички доброволни вноски на държавите-членки;
в)
таксите, получени за публикации и за всяка услуга, предоставена от Службата за подкрепа;
г)
вноска от асоциираните държави.
4. Разходите на Службата за подкрепа включват възнаграждението на персонала, административните, инфраструктурните и оперативните разходи.
Член 34
Изготвяне на бюджета
1. Всяка година изпълнителният директор изготвя проект за разчет на приходите и разходите на Службата за подкрепа за следващата финансова година, включващ щатното разписание, и го изпраща на управителния съвет.
2. Въз основа на този проект управителният съвет изготвя предварителен проект за разчет на приходите и разходите на Службата за подкрепа за следващата финансова година.
3. Предварителният проект за разчет на приходите и разходите на Службата за подкрепа се изпраща на Комисията всяка година до 10 февруари. До 31 март управителният съвет изпраща на Комисията окончателен проект на разчета, който включва проект за щатно разписание.
4. Комисията изпраща разчета на Европейския парламент и на Съвета („бюджетния орган“) заедно с проекта за общ бюджет на Европейския съюз.
5. Въз основа на разчета Комисията вписва в проекта за общ бюджет на Европейския съюз прогнозите, които счита за необходими за щатното разписание и размера на субсидията за сметка на общия бюджет, който Комисията представя пред бюджетния орган в съответствие с членове 313 и 314 ДФЕС.
6. Бюджетният орган разрешава бюджетните кредити за субсидията на Службата за подкрепа.
7. Бюджетният орган приема щатното разписание на Службата за подкрепа.
8. Бюджетът на Службата за подкрепа се приема от управителния съвет. Той става окончателен след окончателното приемане на общия бюджет на Европейския съюз. При необходимост той се коригира съответно.
9. Управителният съвет уведомява в най-кратък срок бюджетния орган за намерението си да осъществи всеки проект, който може да има значителни финансови последствия за финансирането на бюджета, по-специално проекти, свързани с недвижима собственост, като наемането или закупуването на сгради. Той информира Комисията за това.
10. Когато клон на бюджетния орган е уведомил за намерението си да представи становище, той изпраща това становище на управителния съвет в срок от шест седмици след датата на уведомяването за проекта.
Член 35
Изпълнение на бюджета
1. Изпълнителният директор изпълнява бюджета на Службата за подкрепа.
2. Всяка година изпълнителният директор изпраща на бюджетния орган цялата информация, свързана с резултатите от процедурите по оценка.
Член 36
Представяне на отчетите и освобождаване от отговорност във връзка с изпълнението на бюджета
1. До 1 март след приключване на финансовата година счетоводителят на Службата за подкрепа предава на счетоводителя на Комисията междинните отчети заедно с доклад за бюджетното и финансовото управление през съответната финансова година. Счетоводителят на Комисията консолидира междинните отчети на институциите и децентрализираните органи в съответствие с член 128 от Финансовия регламент.
2. До 31 март след приключване на финансовата година счетоводителят на Комисията изпраща на Сметната палата междинните отчети на Службата за подкрепа заедно с доклад за бюджетното и финансовото управление през съответната финансова година. Докладът за бюджетното и финансовото управление през съответната финансова година се изпраща също и на Европейския парламент и на Съвета.
3. При получаване на забележките на Сметната палата по междинните отчети на Службата за подкрепа съгласно член 129 от Финансовия регламент изпълнителният директор изготвя окончателните отчети на Службата за подкрепа на своя отговорност, и ги предава за становище на управителния съвет.
4. Управителният съвет дава становище по окончателните отчети на Службата за подкрепа.
5. До 1 юли след приключване на финансовата година изпълнителният директор изпраща окончателните отчети, заедно със становището на управителния съвет, на Европейския парламент, Съвета, Комисията и Сметната палата.
6. Окончателните отчети се публикуват.
7. Изпълнителният директор изпраща на Сметната палата отговор на нейните забележки до 30 септември. Той изпраща този отговор и на управителния съвет.
8. Съгласно член 146, параграф 3 от Финансовия регламент изпълнителният директор представя на Европейския парламент, по негово искане, всякаква информация, необходима за правилното осъществяване на процедурата по освобождаване от отговорност във връзка с изпълнението на бюджета за съответната финансова година.
9. По препоръка на Съвета, който взема решение с квалифицирано мнозинство, преди 15 май на година N + 2 Европейският парламент освобождава изпълнителния директор от отговорност във връзка с изпълнението на бюджета за година N.
Член 37
Финансови правила
Финансовите правила, приложими за Службата за подкрепа, се приемат от управителния съвет след консултация с Комисията. Те не се отклоняват от Регламент (ЕО, Евратом) № 2343/2002 на Комисията от 19 ноември 2002 г. относно рамковия Финансов регламент за органите, посочени в член 185 от Регламент (ЕО, Евратом) № 1605/2002 на Съвета относно Финансовия регламент, приложим за общия бюджет на Европейските общности (11), освен ако специфичните изисквания за функционирането на Службата за подкрепа не налагат това и при условие че е получено предварително съгласието на Комисията.
ГЛАВА 6
РАЗПОРЕДБИ ОТНОСНО ПЕРСОНАЛА
Член 38
Персонал
1. За персонала на Службата за подкрепа, включително нейния изпълнителен директор, се прилагат Правилникът за длъжностните лица на Европейските общности и Условията за работа на другите служители на Европейските общности, уредени в Регламент (ЕИО, Евратом, ЕОВС) № 259/68 (12) (Правилник за длъжностните лица), както и правилата, приети съвместно от институциите на Съюза за целите на тяхното прилагане.
2. Управителният съвет приема, съгласувано с Комисията, необходимите разпоредби за прилагане, посочени в член 110 от Правилника за длъжностните лица.
3. Правомощията, предоставени на органа по назначаването съгласно Правилника за длъжностните лица и на органа, оправомощен да сключва договори съгласно Условията за работа на другите служители, се упражняват от Службата за подкрепа по отношение на собствения ѝ персонал.
4. Управителният съвет приема разпоредби, позволяващи национални експерти от държавите-членки да бъдат командировани на работа в Службата за подкрепа.
Член 39
Привилегии и имунитети
Протоколът относно привилегиите и имунитетите на Европейския съюз се прилага по отношение на Службата за подкрепа.
ГЛАВА 7
ОБЩИ РАЗПОРЕДБИ
Член 40
Правен статут
1. Службата за подкрепа е орган на Общността. Тя притежава юридическа правосубектност.
2. Във всяка държава-членка Службата за подкрепа се ползва с възможно най-широката юридическа правоспособност, предоставена на юридическите лица съгласно законодателството на съответната държава-членка. По-специално, тя може да придобива и да се разпорежда с движимо и недвижимо имущество и да бъде страна в съдебно производство.
3. Службата за подкрепа се представлява от своя изпълнителен директор.
Член 41
Езиков режим
1. За Службата за подкрепа се прилагат разпоредбите на Регламент № 1 от 15 април 1958 г. за определяне на езиковия режим на Европейската икономическа общност (13).
2. Без да се засягат решенията, взети по силата на член 342 ДФЕС, общият годишен доклад за дейността на Службата за подкрепа и годишната работна програма, посочени в член 29, параграф 1, букви в) и е), се изготвят на всички официални езици на институциите на Европейския съюз.
3. Преводите, необходими за работата на Службата за подкрепа, се извършват от Центъра за преводи към органите на Европейския съюз.
Член 42
Достъп до документи
1. По отношение на документите, съхранявани от Службата за подкрепа, се прилага Регламент (ЕО) № 1049/2001.
2. В срок от шест месеца от датата на първото си заседание управителният съвет приема подробни правила за прилагане на Регламент (ЕО) № 1049/2001.
3. Решенията, взети от Службата за подкрепа съгласно член 8 от Регламент (ЕО) № 1049/2001, могат да бъдат предмет на жалба пред омбудсмана или на иск пред Съда на Европейския съюз при условията, предвидени съответно в членове 228 и 263 ДФЕС.
4. Обработката на лични данни от Службата за подкрепа е предмет на Регламент (ЕО) № 45/2001.
Член 43
Правила за сигурност относно защитата на класифицирана информация и на некласифицирана чувствителна информация
1. Службата за подкрепа прилага принципите за сигурност, съдържащи се в Решение 2001/844/ЕО, ЕОВС, Евратом на Комисията от 29 ноември 2001 г. за изменение на нейния процедурен правилник (14), inter alia, разпоредбите относно обмена, обработката и съхранението на класифицирана информация.
2. Службата за подкрепа прилага също принципите за сигурност относно обработката на некласифицирана чувствителна информация, приети и прилагани от Комисията.
Член 44
Борба с измамите
1. За целите на борбата с измамите, корупцията и другите незаконни дейности се прилага без ограничение Регламент (ЕО) № 1073/1999.
2. Службата за подкрепа се присъединява към Междуинституционалното споразумение от 25 май 1999 г. и незабавно приема съответните разпоредби, които се прилагат за всички служители на Службата за подкрепа.
3. Решенията относно финансирането и споразуменията и инструментите за изпълнение, произтичащи от тях, изрично предвиждат, че Сметната палата и OLAF могат да извършват при необходимост проверки на място измежду получателите на финансиране от Службата за подкрепа и лицата, отговорни за разпределението му.
Член 45
Режим по отношение на отговорността
1. Договорната отговорност на Службата за подкрепа се урежда от приложимото към съответния договор законодателство.
2. Съдът на Европейския съюз е компетентен да постановява решения въз основа на всяка арбитражна клауза, съдържаща се в сключен от Службата за подкрепа договор.
3. В случай на извъндоговорна отговорност, в съответствие с основните принципи, общи за правото на държавите-членки, Службата за подкрепа възстановява всички вреди, причинени от нейните отдели или служители при изпълнението на техните задължения.
4. Съдът на Европейския съюз е компетентен по спорове, свързани с обезщетения за посочените в параграф 3 вреди.
5. Личната отговорност на служителите на Службата за подкрепа спрямо нея се урежда от приложимите за тях разпоредби на Правилника за длъжностните лица.
Член 46
Оценка и преразглеждане
1. Не по-късно от 19 юни 2014 г. Службата за подкрепа възлага извършването на независима външна оценка на постигнатите резултати въз основа на мандат, даден от управителния съвет, съгласувано с Комисията. Тази оценка обхваща въздействието на Службата за подкрепа върху практическото сътрудничество в областта на убежището и върху ОЕСУ. Оценката надлежно отчита постигнатия напредък, в рамките на нейния мандат, и включва оценка дали са необходими допълнителни мерки за осигуряване на ефективна солидарност и споделяне на отговорностите с държавите-членки, подложени на особен натиск. По-конкретно, в оценката се разглежда евентуалната необходимост от изменение на правомощията на Службата за подкрепа, включително финансовите последици от такова изменение, като се разглежда също и въпросът дали управленската структура е подходяща за изпълнението на задачите на Службата за подкрепа. При извършването на оценката се вземат предвид становищата на заинтересованите страни както на равнище на Съюза, така и на национално равнище.
2. Управителният съвет, съгласувано с Комисията, взема решение относно графика на бъдещите оценки, като се съобразява с резултатите от оценката, посочена в параграф 1.
Член 47
Административен контрол
Дейността на Службата за подкрепа подлежи на контрол от омбудсмана в съответствие с разпоредбите на член 228 ДФЕС.
Член 48
Сътрудничество с Дания
Службата за подкрепа улеснява оперативното сътрудничество с Дания, включително обмена на информация и най-добри практики по въпроси, попадащи в нейната област на дейност.
Член 49
Сътрудничество с трети държави и с асоциирани държави
1. Службата за подкрепа е отворена за участие на Исландия, Лихтенщайн, Норвегия и Швейцария, в качеството им на наблюдатели. Изготвят се договорености, с които се определят по-специално характерът, обхватът и правилата за участието на тези държави в работата на Службата за подкрепа. Тези договорености включват разпоредби относно участието в инициативите на Службата за подкрепа, финансовите вноски и персонала. По въпросите, свързани с персонала, при всички случаи посочените договорености са в съответствие с Правилника за длъжностните лица.
2. По въпроси, свързани с нейните дейности, в рамките на необходимото за изпълнението на нейните задачи, съгласувано с Комисията и в рамките на своите правомощия, Службата за подкрепа улеснява оперативното сътрудничество между държавите-членки и трети държави, различни от посочените в параграф 1, в рамките на политиката на Съюза в областта на външните отношения, и може да сътрудничи с органите на трети държави, компетентни по технически аспекти в областите, обхванати от настоящия регламент, в рамките на работни договорености, сключени с тези органи, в съответствие със съответните разпоредби на ДФЕС.
Член 50
Сътрудничество с ВКБООН
Службата за подкрепа сътрудничи с ВКБООН в областите, уредени с настоящия регламент, в рамките на работни договорености, сключени с ВКБООН. От страна на Службата за подкрепа, управителният съвет се произнася относно работните договорености, включително бюджетните им аспекти.
Освен това управителният съвет може да вземе решение Службата за подкрепа да предостави финансови средства за покриване на разходите на ВКБООН за дейности, които не са предвидени в работните договорености. Те са част от привилегированите отношения на сътрудничество, установени между Службата за подкрепа и ВКБООН в съответствие с настоящия член и с член 2, параграф 5, член 5, член 9, параграф 1, член 25, параграф 4 и член 32, параграф 2. В съответствие с член 75 от Регламент (ЕО, Евратом) № 2343/2002 се прилагат съответните разпоредби на Финансовия регламент и правилата за неговото прилагане.
Член 51
Консултативен форум
1. Службата за подкрепа поддържа тесен диалог със съответните организации на гражданското общество и съответните компетентни органи, работещи в областта на политиката за убежище на местно, регионално, национално, европейско или международно равнище и създава за тази цел консултативен форум.
2. Консултативният форум представлява механизъм за обмен на информация и обединяване на знания. Той осигурява тесен диалог между Службата за подкрепа и съответните заинтересовани страни.
3. В консултативния форум могат да участват заинтересовани страни в съответствие с параграф 1. При възникване на конкретни потребности в областите, посочени като приоритетни в работата на Службата за подкрепа, тя може да се отнесе до членовете на консултативния форум.
ВКБООН по право е член на консултативния форум.
4. Службата за подкрепа използва консултативния форум по-специално за:
а)
отправяне на предложения към управителния съвет относно годишната работна програма, която се приема съгласно член 29, параграф 1, буква е);
б)
осигуряване на обратна връзка към управителния съвет и отправяне на предложения за последващи мерки по отношение на посочения в член 29, параграф 1, буква в) годишен доклад и посочения в член 12, параграф 1 годишен доклад относно положението в областта на убежището в Съюза; и
в)
информиране на изпълнителния директор и на управителния съвет за заключенията и препоръките от конференции, семинари и заседания, представляващи интерес за работата на Службата за подкрепа.
5. Консултативният форум заседава поне веднъж годишно.
Член 52
Сътрудничество с Frontex, FRA, други органи на Съюза и с международни организации
Службата за подкрепа сътрудничи с органите на Съюза, които извършват дейности, свързани с областта на дейност на Службата за подкрепа, и по-специално с Frontex и с FRA, както и с международни организации, компетентни по въпросите, обхванати от настоящия регламент, в рамките на работни договорености, сключени с тези органи, съгласно разпоредбите на ДФЕС и разпоредбите относно компетентността на тези органи.
Сътрудничеството позволява да се постигне взаимодействие между съответните органи и да се избегне дублиране на работата, извършвана съгласно техните правомощия.
Член 53
Споразумение за седалището и условия за функциониране
Необходимите разпоредби за настаняването на Службата за подкрепа в приемащата държава-членка и за инфраструктурата, предоставена на разположение от тази държава-членка, както и конкретните правила, приложими в приемащата държава-членка за изпълнителния директор, членовете на управителния съвет, персонала на Службата за подкрепа и членовете на техните семейства, се определят в споразумение за седалището, сключено между Службата за подкрепа и приемащата държава-членка след одобрение от управителния съвет. Приемащата държава-членка осигурява възможно най-добрите условия за доброто функциониране на Службата за подкрепа, в това число многоезиково училищно обучение с европейска насоченост и подходящи транспортни връзки.
Член 54
Започване на дейността на Службата за подкрепа
Службата за подкрепа започва да функционира пълноценно до 19 юни 2011 г.
Комисията отговаря за създаването на Службата за подкрепа и нейната първоначална дейност до момента, в който Службата за подкрепа придобие оперативна способност да изпълнява собствения си бюджет.
За тази цел:
-
докато изпълнителният директор не поеме функциите си след назначаването си от управителния съвет в съответствие с член 30, функциите на изпълнителен директор могат да бъдат изпълнявани от длъжностно лице на Комисията в качеството на временно изпълняващ длъжността директор;
-
задачите на Службата за подкрепа могат да бъдат изпълнявани от длъжностни лица на Комисията под отговорността на временно изпълняващия длъжността директор или на изпълнителния директор.
Временно изпълняващият длъжността директор е оправомощен да разрешава всички плащания, извършвани с предвидените в бюджета на Службата за подкрепа бюджетни кредити, след одобрение от управителния съвет, и може да сключва договори, включително договори за наемане на персонал, след приемането на щатното разписание на Службата за подкрепа.
Член 55
Влизане в сила
Настоящият регламент влиза в сила на двадесетия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко в държавите-членки в съответствие с договорите.
Съставено в Страсбург на 19 май 2010 година.
EUROPOS PARLAMENTO IR TARYBOS REGLAMENTAS (ES) Nr. 439/2010
2010 m. gegužės 19 d.
dėl Europos prieglobsčio paramos biuro įsteigimo
EUROPOS PARLAMENTAS IR EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
atsižvelgdami į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 74 straipsnį ir 78 straipsnio 1 bei 2 dalis,
atsižvelgdami į Europos Komisijos pasiūlymą,
spręsdami pagal įprastą teisėkūros procedūrą (1),
kadangi:
(1)
Kaip apibrėžta Hagos programoje, Sąjungos politikos dėl bendros Europos prieglobsčio sistemos (toliau - BEPS) tikslas - taikant Europos Sąjungos vertybes ir humanitarinę tradiciją atitinkančią veiksmingą ir suderintą procedūrą sukurti bendrą prieglobsčio erdvę.
(2)
Pradėjus taikyti minimalius bendruosius standartus pastaraisiais metais buvo padaryta didelė pažanga siekiant sukurti BEPS. Vis dėlto valstybėse narėse išlieka didelių tarptautinės apsaugos suteikimo sąlygų ir tokios tarptautinės apsaugos formų skirtumų. Tuos skirtumus reikėtų sumažinti.
(3)
2008 m. birželio mėn. Komisijos priimtame Prieglobsčio politikos plane ji pranešė ketinanti plėtoti BEPS pasiūlydama peržiūrėti galiojančius teisės aktus siekiant labiau suderinti taikytinus standartus ir didindama paramą valstybių narių praktiniam bendradarbiavimui, visų pirma pateikdama pasiūlymą dėl teisės akto dėl Europos prieglobsčio paramos biuro (toliau - Paramos biuras) įsteigimo, siekiant labiau koordinuoti valstybių narių operatyvinį bendradarbiavimą, kad būtų veiksmingai įgyvendintos bendros taisyklės.
(4)
2008 m. rugsėjo mėn. priimtame Europos imigracijos ir prieglobsčio pakte Europos Vadovų Taryba iškilmingai priminė, kad pagal 1951 m. liepos 28 d. Ženevos konvenciją dėl pabėgėlių statuso, iš dalies pakeistą 1967 m. sausio 31 d. Niujorko protokolu, ir kitas susijusias sutartis visi persekiojami užsieniečiai turi teisę gauti pagalbą ir apsaugą Europos Sąjungos teritorijoje. Tai pat buvo aiškiai susitarta 2009 m. įsteigti Europos paramos biurą.
(5)
Praktinio bendradarbiavimo prieglobsčio srityje tikslas - Europos teisinėje sistemoje labiau suvienodinti valstybių narių sprendimų priėmimo toje srityje procedūras ir užtikrinti nuolatinę jų kokybę. Pastaraisiais metais jau priimta nemažai praktinio bendradarbiavimo priemonių, visų pirma patvirtintas bendras požiūris dėl informacijos apie kilmės valstybes ir sudaryta bendra Europos mokymo programa prieglobsčio klausimais.
(6)
Siekiant sustiprinti ir plėtoti tas bendradarbiavimo priemones, turėtų būti įsteigtas Paramos biuras. Paramos biuras turėtų deramai atsižvelgti į tas bendradarbiavimo priemones ir jas taikant įgytą patirtį.
(7)
Valstybėse narėse, kurių prieglobsčio ir priėmimo sistemoms, visų pirma dėl jų geografinės arba demografinės padėties, tenka specifinis ir neproporcingai didelis krūvis, Paramos biuras turėtų remti solidarumo Sąjungoje plėtrą, kad būtų skatinamas geresnis asmenų, kuriems suteikta tarptautinė apsauga, perkėlimas iš vienos valstybės narės į kitą, kartu užtikrindamas, kad nebūtų piktnaudžiaujama prieglobsčio ir priėmimo sistemomis.
(8)
Kad galėtų optimaliai vykdyti įgaliojimus, Paramos biuras turėtų nepriklausomai spręsti techninius klausimus ir turėtų būti savarankiškas teisiniu, administraciniu bei finansiniu požiūriu. Tuo tikslu Paramos biuras turėtų būti juridinio asmens statusą turinti Sąjungos įstaiga, vykdanti šiuo reglamentu jai suteikiamus įgyvendinimo įgaliojimus.
(9)
Paramos biuras turėtų glaudžiai bendradarbiauti su valstybių narių prieglobsčio institucijomis, nacionalinėmis imigracijos ir prieglobsčio tarnybomis bei kitomis tarnybomis, kad pasinaudotų tų tarnybų gebėjimais bei kompetencija, taip pat su Komisija. Valstybės narės turėtų bendradarbiauti su Paramos biuru, kad jis galėtų vykdyti savo įgaliojimus.
(10)
Paramos biuras taip pat turėtų glaudžiai bendradarbiauti su Jungtinių Tautų vyriausiuoju pabėgėlių reikalų komisaru (toliau - JTVPK) ir, atitinkamais atvejais, su atitinkamomis tarptautinėmis organizacijomis, siekdamas pasinaudoti jų kompetencija ir parama. Tuo tikslu turėtų būti visiškai pripažintas JTVPK ir kitų atitinkamų tarptautinių organizacijų, vaidmuo ir tos organizacijos turėtų visapusiškai dalyvauti Paramos biuro veikloje. Pagal šį reglamentą Paramos biurui suteikus finansinių išteklių JTVPK, JTVPK veikla neturėtų būti finansuojama dvigubai jam gaunant lėšų ir iš kitų tarptautinių ar nacionalinių šaltinių.
(11)
Be to, kad atliktų savo paskirtį ir tiek, kiek reikia jo pareigoms vykdyti, Paramos biuras turėtų bendradarbiauti su kitomis Sąjungos įstaigomis, visų pirma su Europos operatyvaus bendradarbiavimo prie Europos Sąjungos valstybių narių išorės sienų valdymo agentūra (toliau - Frontex), įsteigta Tarybos reglamentu (EB) Nr. 2007/2004 (2), ir Europos Sąjungos pagrindinių teisių agentūra (toliau - FRA), įsteigta Tarybos reglamentu (EB) Nr. 168/2007 (3).
(12)
Paramos biuras taip pat turėtų bendradarbiauti su pagal Tarybos sprendimą 2008/381/EB (4) įsteigtu Europos migracijos tinklu, kad būtų išvengta veiklos dubliavimosi. Paramos biuras taip pat turėtų glaudžiai bendradarbiauti su pilietine visuomene, kad būtų keičiamasi informacija ir kaupiamos žinios prieglobsčio srityje.
(13)
Paramos biuras turėtų būti Europos prieglobsčio srities kompetencijos centras, atsakingas už valstybių narių įvairiapusio praktinio bendradarbiavimo prieglobsčio srityje palengvinimą, koordinavimą ir stiprinimą, kad valstybės narės galėtų geriau teikti tarptautinę apsaugą asmenims, turintiems į ją teisę, kartu prireikus sąžiningai ir veiksmingai veikdamos asmenų, kurie neatitinka tarptautinės apsaugos reikalavimų, atžvilgiu. Paramos biuro įgaliojimai turėtų būti daugiausia susiję su trimis pagrindinėmis pareigomis: indėliu įgyvendinant BEPS, parama praktiniam valstybių narių bendradarbiavimui prieglobsčio srityje ir parama ypatingą krūvį turinčioms valstybėms narėms.
(14)
Paramos biuras neturėtų turėti jokių tiesioginių arba netiesioginių įgaliojimų, susijusių su valstybių narių prieglobsčio institucijų priimamais sprendimais dėl individualių prašymų suteikti tarptautinę apsaugą.
(15)
Siekdamas teikti ir (arba) koordinuoti teikiamą sparčią ir veiksmingą operatyvinę paramą valstybėms narėms, kurių prieglobsčio ir priėmimo sistemoms tenka ypatingas krūvis, Paramos biuras, atitinkamų valstybių narių prašymu, turėtų koordinuoti veiksmus, skirtus toms valstybėms narėms paremti, inter alia, siunčiant į jų teritorijas iš prieglobsčio srities ekspertų sudarytas prieglobsčio paramos grupes. Tos grupės visų pirma turėtų dalytis kompetencija vertimo žodžiu srityje, informacija apie kilmės valstybes ir žiniomis apie prieglobsčio prašymų nagrinėjimą bei administravimą. Siekiant užtikrinti veiksmingą prieglobsčio paramos grupių siuntimą, šis reglamentas turėtų reglamentuoti joms taikomą organizavimo tvarką.
(16)
Paramos biuras turėtų atlikti savo paskirtį tokiomis sąlygomis, kurios dėl jo nepriklausomumo, teikiamos paramos ir platinamos informacijos mokslinės bei techninės kokybės, jo procedūrų bei veiklos metodų skaidrumo ir stropumo vykdant jam pavestas pareigas leistų būti pavyzdžiu.
(17)
Siekiant veiksmingai kontroliuoti Paramos biuro veiklą, Komisijai ir valstybėms narėms turėtų būti atstovaujama jo administracinėje valdyboje. Jei įmanoma, administracinę valdybą turėtų sudaryti valstybių narių prieglobsčio administracijų vadovai arba jų atstovai. Administracinei valdybai turėtų būti suteikti būtini įgaliojimai, visų pirma sudaryti biudžetą, tikrinti jo vykdymą, tvirtinti atitinkamas finansines taisykles, įdiegti skaidrias Paramos biuro sprendimų priėmimui taikomas darbo taisykles, tvirtinti metinę padėties prieglobsčio srityje Sąjungoje ataskaitą ir techninius dokumentus, susijusius su Sąjungos prieglobsčio priemonių įgyvendinimu, taip pat paskirti vykdomąjį direktorių ir, prireikus, vykdomąjį komitetą. Siekiant visapusiško JTVPK dalyvavimo Paramos biuro darbe ir atsižvelgus į jo kompetenciją prieglobsčio srityje, JTVPK turėtų atstovauti balsavimo teisės neturintis administracinės valdybos narys.
(18)
Atsižvelgiant į Paramos biuro pareigų pobūdį bei vykdomojo direktoriaus vaidmenį ir siekiant sudaryti sąlygas Europos Parlamentui priimti nuomonę dėl pasirinkto kandidato prieš jį paskiriant, taip pat prieš galimą jo kadencijos pratęsimą, vykdomojo direktoriaus turėtų būti paprašyta perskaityti pranešimą Europos Parlamento kompetentingo komiteto ar komitetų nariams ir atsakyti į jų klausimus. Vykdomasis direktorius taip pat turėtų pateikti Europos Parlamentui metinę ataskaitą. Be to, Europos Parlamentui turėtų būti suteikta galimybė pakviesti vykdomąjį direktorių pateikti savo pareigų vykdymo ataskaitą.
(19)
Siekiant užtikrinti visišką Paramos biuro savarankiškumą ir nepriklausomumą, jis turėtų turėti nuosavą biudžetą, kurio didžiąją lėšų dalį sudarytų Sąjungos įnašas. Paramos biuras turėtų būti finansuojamas biudžeto valdymo institucijai davus sutikimą, kaip nustatyta 2006 m. gegužės 17 d. Europos Parlamento, Tarybos ir Komisijos tarpinstitucinio susitarimo dėl biudžetinės drausmės ir patikimo finansų valdymo (5) 47 punkte. Skiriant Sąjungos įnašą ir bet kokias subsidijas iš Europos Sąjungos bendrojo biudžeto turėtų būti taikoma Sąjungos biudžeto procedūra. Sąskaitų auditą turėtų atlikti Audito Rūmai.
(20)
Pagal darbo susitarimus, sudarytus remiantis atitinkamomis Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo (toliau - SESV) nuostatomis, Paramos biuras turėtų bendradarbiauti su trečiųjų šalių prieglobsčio institucijomis ir su į šio reglamento taikymo sritį patenkančiais klausimais kompetentingomis tarptautinėmis organizacijomis ir trečiosiomis šalimis.
(21)
Pagal prie Europos Sąjungos sutarties (toliau - ES sutartis) ir SESV pridėto Protokolo dėl Jungtinės Karalystės ir Airijos pozicijos dėl laisvės, saugumo ir teisingumo erdvės 3 straipsnį Jungtinė Karalystė ir Airija 2009 m. gegužės 18 d. laiškais pranešė norinčios dalyvauti priimant ir taikant šį reglamentą.
(22)
Pagal prie ES sutarties ir SESV pridėto Protokolo dėl Danijos pozicijos 1 ir 2 straipsnius Danija nedalyvauja priimant šį reglamentą ir jis nėra jai privalomas ar taikytinas.
(23)
Atsižvelgiant į tai, kad Danija, kaip valstybė narė, iki šiol prisidėjo prie praktinio valstybių narių bendradarbiavimo prieglobsčio srityje, Paramos biuras turėtų sudaryti palankias sąlygas operatyviniam bendradarbiavimui su Danija. Tuo tikslu Danijos atstovas turėtų būti kviečiamas dalyvauti visuose administracinės valdybos posėdžiuose; šiai valdybai taip pat turėtų būti suteikta teisė, prireikus, pakviesti Danijos stebėtojus į darbo grupių posėdžius.
(24)
Kad atliktų savo paskirtį, Paramos biuras turėtų būti pasirengęs bendradarbiauti su valstybėmis, sudariusiomis su Sąjunga susitarimus, kuriais remdamosi jos priėmė ir taiko šiame reglamente apibrėžtos srities Sąjungos teisę, visų pirma su Islandija, Lichtenšteinu, Norvegija ir Šveicarija. Pritarus Komisijai, Paramos biuras, vadovaudamasis SESV, taip pat turėtų galėti sudaryti darbo susitarimus ne tik su valstybėmis, sudariusiomis su Sąjunga susitarimus, kuriais remdamosi jos priėmė ir taiko Sąjungos teisę. Vis dėlto jokiomis aplinkybėmis jis neturėtų savarankiškai plėtoti išorės politikos.
(25)
Paramos biurui turėtų būti taikomas 2002 m. birželio 25 d. Tarybos reglamentas (EB, Euratomas) Nr. 1605/2002 dėl Europos Bendrijų bendrajam biudžetui taikomo finansinio reglamento (6) (toliau - finansinis reglamentas), ypač jo 185 straipsnis.
(26)
Paramos biurui be apribojimų turėtų būti taikomas 1999 m. gegužės 25 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1073/1999 dėl Europos kovos su sukčiavimu tarybos (OLAF) atliekamų tyrimų (7) ir jis turėtų prisijungti prie 1999 m. gegužės 25 d. Europos Parlamento, Europos Sąjungos Tarybos ir Europos Bendrijų Komisijos tarpinstitucinio susitarimo dėl Europos kovos su sukčiavimu tarnybos (OLAF) atliekamų vidaus tyrimų (8).
(27)
Paramos biurui turėtų būti taikomas 2001 m. gegužės 30 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1049/2001 dėl galimybės visuomenei susipažinti su Europos Parlamento, Tarybos ir Komisijos dokumentais (9).
(28)
Paramos biuro atliekamam asmens duomenų tvarkymui turėtų būti taikomas 2000 m. gruodžio 18 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 45/2001 dėl asmenų apsaugos Bendrijos institucijoms ir įstaigoms tvarkant asmens duomenis ir laisvo tokių duomenų judėjimo (10).
(29)
Būtinos nuostatos dėl Paramos biuro įkurdinimo valstybėje narėje, kurioje bus steigiama jo būstinė, ir visiems Paramos biuro darbuotojams bei jų šeimos nariams taikytinos specialiosios taisyklės turėtų būti nustatomos susitarime dėl būstinės. Be to, priimančioji valstybė narė turėtų sudaryti kuo geresnes tinkamam Paramos biuro veikimui reikalingas sąlygas, įskaitant dėl vaikų mokymosi ir transporto, kad jis galėtų iš kuo platesnės geografinės teritorijos pritraukti aukštos kvalifikacijos žmogiškuosius išteklius.
(30)
Kadangi šio reglamento tikslų, t. y. poreikio gerinti BEPS įgyvendinimą, sudaryti palankesnes sąlygas valstybių narių praktiniam bendradarbiavimui prieglobsčio srityje, jį koordinuoti bei stiprinti ir teikti ir (arba) koordinuoti teikiamą operatyvinę paramą valstybėms narėms, kurių prieglobsčio ir priėmimo sistemoms tenka ypatingas krūvis, valstybės narės negali deramai pasiekti ir kadangi dėl siūlomo veiksmo masto ir poveikio tų tikslų būtų geriau siekti Sąjungos lygiu, laikydamasi ES sutarties 5 straipsnyje nustatyto subsidiarumo principo Sąjunga gali patvirtinti priemones. Pagal tame straipsnyje nustatytą proporcingumo principą šiuo reglamentu neviršijama to, kas būtina nurodytiems tikslams pasiekti.
(31)
Šiuo reglamentu gerbiamos pagrindinės teisės bei laikomasi principų, pripažintų visų pirma Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartija, ir jis turėtų būti taikomas užtikrinant Chartijos 18 straipsnyje pripažintą teisę į prieglobstį,
PRIĖMĖ ŠĮ REGLAMENTĄ:
1 SKYRIUS
EUROPOS PRIEGLOBSČIO PARAMOS BIURO ĮSTEIGIMAS IR PASKIRTIS
1 straipsnis
Europos prieglobsčio paramos biuro įsteigimas
Siekiant padėti įgyvendinti bendrą Europos prieglobsčio sistemą (toliau - BEPS), stiprinti valstybių narių praktinį bendradarbiavimą prieglobsčio srityje ir teikti ir (arba) koordinuoti teikiamą operatyvinę paramą valstybėms narėms, kurių prieglobsčio ir priėmimo sistemoms tenka ypatingas krūvis, įsteigiamas Europos prieglobsčio paramos biuras (toliau - Paramos biuras).
2 straipsnis
Paramos biuro paskirtis
1. Paramos biuras sudaro palankesnes sąlygas valstybių narių praktiniam bendradarbiavimui įvairiais prieglobsčio klausimais, jį koordinuoja bei stiprina ir padeda pagerinti BEPS įgyvendinimą. Šiuo požiūriu Paramos biuras visapusiškai dalyvauja įgyvendinant BEPS išorės aspektą.
2. Paramos biuras teikia veiksmingą operatyvinę paramą valstybėms narėms, kurių prieglobsčio ir priėmimo sistemoms tenka ypatingas krūvis, pasitelkdamas visus naudingus turimus išteklius; tai gali apimti ir valstybių narių suteiktų išteklių koordinavimą laikantis šiame reglamente nustatytų sąlygų.
3. Kad galėtų teikti visapusišką paramą praktiniam bendradarbiavimui prieglobsčio srityje ir veiksmingai vykdyti savo pareigas, Paramos biuras teikia mokslinę ir techninę paramą dėl Sąjungos politikos ir teisės aktų visose tiesioginį arba netiesioginį poveikį prieglobsčiui darančiose srityse. Jis yra nepriklausomas informacijos visais su tomis sritimis susijusiais klausimais šaltinis.
4. Paramos biuras atlieka savo paskirtį tokiomis sąlygomis, kurios jam leidžia būti pavyzdžiu dėl jo turimo nepriklausomumo, jo teikiamos paramos ir skleidžiamos informacijos mokslinės bei techninės kokybės, jo procedūrų bei veiklos metodų skaidrumo bei stropumo vykdant jam pavestas pareigas ir teikiamos paramos informacinių technologijų srityje, reikalingos jo įgaliojimams vykdyti.
5. Paramos biuras glaudžiai bendradarbiauja su valstybių narių prieglobsčio institucijomis, nacionalinėmis imigracijos bei prieglobsčio tarnybomis ir kitomis nacionalinėmis tarnybomis, taip pat su Komisija. Paramos biuras vykdo savo pareigas nedarydamas poveikio kitoms atitinkamoms Sąjungos įstaigoms pavestoms pareigoms ir glaudžiai bendradarbiauja su tomis įstaigomis bei su JTVPK.
6. Paramos biuras neturi jokių įgaliojimų, susijusių su valstybių narių prieglobsčio institucijų priimamais sprendimais dėl individualių prašymų suteikti tarptautinę apsaugą.
2 SKYRIUS
PARAMOS BIURO PAREIGOS
1 SKIRSNIS
Parama praktiniam bendradarbiavimui prieglobsčio srityje
3 straipsnis
Geriausia praktika
Paramos biuras organizuoja, skatina ir koordinuoja veiksmus, kuriais valstybėms narėms sudaromos sąlygos keistis informacija ir nustatyti bei kaupti geriausios praktikos pavyzdžius prieglobsčio srityje.
4 straipsnis
Informacija apie kilmės valstybes
Paramos biuras organizuoja, skatina ir koordinuoja su informacija apie kilmės valstybes susijusius veiksmus, visų pirma:
a)
skaidriu ir nešališku būdu renka svarbią, patikimą, tikslią ir naujausią informaciją apie prašymus suteikti tarptautinę apsaugą pateikusių asmenų kilmės valstybes naudodamasis visais svarbiais informacijos šaltiniais, įskaitant vyriausybinių, nevyriausybinių ir tarptautinių organizacijų bei Sąjungos institucijų ir įstaigų pateiktą informaciją;
b)
remdamasis pagal a punktą surinkta informacija rengia ataskaitas dėl kilmės valstybių;
c)
administruoja ir toliau plėtoja portalą, kuriame kaupiama informacija apie kilmės valstybes, ir užtikrina jo priežiūrą siekdamas užtikrinti skaidrumą laikantis būtinų prieigos prie tokios informacijos taisyklių pagal 42 straipsnį;
d)
rengia informacijos apie kilmės valstybes pateikimo, tikrinimo ir naudojimo bendrą formą bei bendrus metodus;
e)
skaidriai analizuoja informaciją apie kilmės valstybes siekdamas, kad būtų skatinama suvienodinti vertinimo kriterijus, ir atitinkamais atvejais naudojasi vienos ar kelių darbo grupių posėdžių rezultatais. Ta analize nesiekiama duoti nurodymų valstybėms narėms dėl to, ar patenkinti prašymus suteikti tarptautinę apsaugą ar juos atmesti.
5 straipsnis
Parama perkeliant Sąjungoje asmenis, kuriems suteikta tarptautinė apsauga
Paramos biuras skatina, palengvina ir koordinuoja valstybių narių, kurių prieglobsčio ir priėmimo sistemoms tenka specifinis ir neproporcingai didelis krūvis visų pirma dėl jų geografinės arba demografinės padėties, keitimąsi informacija ir kitus veiksmus, susijusius su perkėlimu Sąjungoje. Perkėlimas Sąjungoje atliekamas tik valstybių narių susitarimo pagrindu ir sutikus atitinkamam asmeniui, kuriam suteikta tarptautinė apsauga, taip pat atitinkamais atvejais pasikonsultavus su JTVPK.
6 straipsnis
Parama mokymui
1. Paramos biuras rengia ir plėtoja mokymus, skirtus visų nacionalinių administracijų ir teismų, taip pat nacionalinių tarnybų, atsakingų už prieglobsčio klausimus valstybėse narėse, nariams. Dalyvavimas mokyme neturi poveikio nacionalinėms sistemoms ir procedūroms.
Tokį mokymą Paramos biuras plėtoja glaudžiai bendradarbiaudamas su valstybių narių prieglobsčio institucijomis ir, prireikus, naudojasi akademinių įstaigų ir kitų susijusių organizacijų kompetencija.
2. Paramos biuras administruoja ir plėtoja Europos mokymo programą prieglobsčio srityje atsižvelgdamas į jau toje srityje vykdomą Sąjungos bendradarbiavimą.
3. Paramos biuro organizuojami mokymai gali būti bendro pobūdžio, specialūs arba teminiai ir gali apimti dėstytojų mokymo metodiką.
4. Specialus arba teminis mokymas, skirtas žinioms ir gebėjimams prieglobsčio klausimais, apima toliau išvardytas sritis, bet jomis neapsiriboja:
a)
tarptautinės žmogaus teisės ir Sąjungos prieglobsčio srities acquis, įskaitant specialius teisinius ir teismų praktikos klausimus;
b)
nepilnamečių ir specifinių poreikių turinčių pažeidžiamų asmenų pateiktų prieglobsčio prašymų nagrinėjimo klausimai;
c)
apklausos metodai;
d)
medicininių ekspertizių ir teisinių išvadų naudojimas prieglobsčio procedūrose;
e)
informacijos apie kilmės valstybes pateikimo ir naudojimo klausimai;
f)
priėmimo sąlygos, įskaitant ypatingą dėmesį, skiriamą pažeidžiamų asmenų grupėms ir kankinimo aukoms.
5. Organizuojamas mokymas turi būti aukštos kokybės ir jo metu turi būti nustatyti pagrindiniai principai bei geriausios praktikos pavyzdžiai siekiant didesnio administracinių metodų ir sprendimų bei teisinės praktikos suderinamumo, visapusiškai gerbiant nacionalinių teismų nepriklausomumą.
6. Laikydamasis metinėje darbo programoje nurodyto specialiųjų mokymų ir pratybų tvarkaraščio, Paramos biuras rengia 15 straipsnyje nurodyto prieglobsčio pagalbos rezervo ekspertams specialiuosius mokymus, susijusius su jų pareigomis ir funkcijomis, bei vykdo tų ekspertų reguliarias pratybas.
7. Bendradarbiaudamas su valstybėmis narėmis Paramos biuras gali rengti mokymus jų teritorijoje.
7 straipsnis
Parama BEPS išorės aspektams įgyvendinti
Pritariant Komisijai, Paramos biuras koordinuoja keitimąsi informacija ir kitus veiksmus, susijusius su BEPS išorės aspekto priemonių ir mechanizmų įgyvendinimo klausimais.
Paramos biuras koordinuoja keitimąsi informacija ir kitus veiksmus dėl valstybių narių vykdomo perkėlimo, kad būtų patenkinti pabėgėlių trečiosiose šalyse tarptautinės apsaugos poreikiai ir parodytas solidarumas su juos priimančiomis valstybėmis.
Pagal savo įgaliojimus bei vadovaudamasis 49 straipsniu Paramos biuras gali bendradarbiauti su trečiųjų šalių kompetentingomis valdžios institucijomis techniniais klausimais, visų pirma, kad būtų skatinama ir padedama stiprinti trečiųjų šalių prieglobsčio ir priėmimo sistemų pajėgumus ir įgyvendinti regionines apsaugos programas, bei vykdyti kitus veiksmus, kuriais siekiama tvarių sprendimų.
2 SKIRSNIS
Parama valstybėms narėms, kurioms tenka ypatingas krūvis
8 straipsnis
Ypatingas krūvis prieglobsčio ir priėmimo sistemoms
Paramos biuras koordinuoja ir remia bendrus veiksmus padedant valstybių narių prieglobsčio ir priėmimo sistemoms, kurioms tenka ypatingas krūvis, dėl kurio jų priėmimo priemonės ir prieglobsčio sistemos turi patenkinti ypač didelius ir skubius poreikius. Toks krūvis pasižymi dideliu netikėtai atvykstančių trečiųjų šalių piliečių, kuriems gali reikėti tarptautinės apsaugos, skaičiumi ir jis gali susidaryti dėl valstybės narės geografinės ar demografinės padėties.
9 straipsnis
Informacijos rinkimas ir analizė
1. Kad galėtų įvertinti ypatingą krūvį patiriančių valstybių narių poreikius, Paramos biuras renka, visų pirma remdamasis valstybių narių, JTVPK ir atitinkamais atvejais kitų susijusių organizacijų pateikta informacija, reikiamą informaciją, leidžiančią nustatyti, parengti ir apibrėžti 10 straipsnyje nurodytas neatidėliotinas priemones, kurios padėtų susidoroti su tokiu krūviu.
2. Remdamasis valstybių narių, kurioms tenka ypatingas krūvis, pateiktais duomenimis, Paramos biuras sistemingai identifikuoja, renka ir analizuoja informaciją, susijusią su turimomis struktūromis ir personalu, ypač vertimo raštu ir žodžiu srityje, informaciją apie kilmės valstybes ir paramą nagrinėjant ir administruojant prieglobsčio bylas ir tų valstybių narių, kurioms tenka ypatingas krūvis, pajėgumus prieglobsčio srityje, siekiant paskatinti įvairių valstybių narių prieglobsčio institucijas greitai ir patikimai keistis informacija.
3. Paramos biuras analizuoja duomenis apie didelį netikėtai atvykusių trečiųjų šalių piliečių skaičių, dėl kurio prieglobsčio ir priėmimo sistemoms gali tekti ypatingas krūvis, ir užtikrina, kad valstybės narės ir Komisija greitai keistųsi svarbia informacija. Paramos biuras naudojasi jau veikiančiomis išankstinio perspėjimo sistemomis bei mechanizmais ir prireikus savo tikslams įdiegia išankstinio perspėjimo sistemą.
10 straipsnis
Paramos veiksmai valstybėms narėms
Atitinkamų valstybių narių prašymu Paramos biuras koordinuoja paramos valstybėms narėms, kurių prieglobsčio ir priėmimo sistemoms tenka ypatingas krūvis, veiksmus, įskaitant:
a)
veiksmus, kuriais siekiama padėti valstybėms narėms, kurioms tenka ypatingas krūvis, sudaryti palankesnes sąlygas kompetentingų nacionalinių institucijų nagrinėjamų prieglobsčio prašymų pirminei analizei atlikti;
b)
veiksmus, kuriais užtikrinama, kad valstybės narės, kurioms tenka ypatingas krūvis, galėtų suteikti reikiamas priėmimo priemones, visų pirma laikiną būstą, transportą ir medicininę pagalbą;
c)
prieglobsčio paramos grupių, kurių veiklos nuostatos išdėstytos 3 skyriuje, veiksmus.
3 SKIRSNIS
Indėlis įgyvendinant BEPS
11 straipsnis
Informacijos rinkimas ir keitimasis ja
1. Paramos biuras organizuoja, koordinuoja ir skatina valstybių narių prieglobsčio institucijų tarpusavio bei Komisijos ir valstybių narių prieglobsčio institucijų keitimąsi informacija, susijusia su visų Sąjungos prieglobsčio srities acquis priemonių įgyvendinimu. Tuo tikslu Paramos biuras gali sukurti nacionalinių, Sąjungos ir tarptautinių prieglobsčio srities faktines, teisines ir teismų praktikos duomenų bazes, inter alia, naudodamasis galiojančiomis nuostatomis. Nedarant poveikio Paramos biuro veiklai pagal 15 ir 16 straipsnius, tokiose duomenų bazėse nesaugomi jokie asmens duomenys, išskyrus atvejus, kai tokius duomenis Paramos biuras surinko iš viešai prieinamų dokumentų.
2. Visų pirma Paramos biuras renka informaciją apie:
a)
tai, kaip nacionalinės administracijos ir institucijos nagrinėja prašymus suteikti tarptautinę apsaugą;
b)
prieglobsčio srities nacionalinę teisę ir jos raidą, įskaitant teismų praktiką.
12 straipsnis
Ataskaitos ir kiti Paramos biuro dokumentai
1. Kiekvienais metais, deramai atsižvelgęs į iš kitų susijusių šaltinių jau gautą informaciją, Paramos biuras rengia ataskaitą dėl prieglobsčio padėties Sąjungoje. Toje ataskaitoje Paramos biuras įvertina pagal šį reglamentą atliktos veiklos rezultatus ir bendrai šiuos rezultatus palygina, kad būtų pagerinta BEPS kokybė ir padidintas jos nuoseklumas bei veiksmingumas.
2. Laikydamasis savo darbo programos arba administracinės valdybos ar Komisijos prašymu, deramai atsižvelgęs į valstybių narių ar Europos Parlamento pareikštą nuomonę ir glaudžiai konsultuodamasis su savo darbo grupėmis bei Komisija, Paramos biuras gali patvirtinti techninius dokumentus dėl Sąjungos prieglobsčio srities priemonių įgyvendinimo, įskaitant gaires ir veiklos vadovus. Kai tokiuose techniniuose dokumentuose daroma nuoroda į tarptautinę pabėgėlių teisę, deramai atsižvelgiama į atitinkamas JTVPK gaires. Šiais dokumentais nesiekiama duoti nurodymų valstybėms narėms dėl to, ar patenkinti prašymus suteikti tarptautinę apsaugą ar juos atmesti.
3 SKYRIUS
PRIEGLOBSČIO PARAMOS GRUPĖS
13 straipsnis
Koordinavimas
1. Ypatingą krūvį patirianti valstybė narė ar valstybės narės gali pateikti prašymą Paramos biurui atsiųsti prieglobsčio paramos grupę. Prašymą pateikusi valstybė narė ar valstybės narės visų pirma pagal 18 straipsnio 1 dalį apibūdina padėtį, nurodo prašymo atsiųsti paramos grupę tikslus ir numatomus su siuntimu susijusius poreikius.
2. Atsakydamas į tokį prašymą, Paramos biuras gali koordinuoti būtiną techninę ir operatyvinę pagalbą prašymą pateikusiai valstybei narei ar valstybėms narėms ir ribotam laikui į tos valstybės narės ar tų valstybių narių teritoriją nusiųsti prieglobsčio paramos grupę remdamasis 18 straipsnyje nurodytu operatyviniu planu.
14 straipsnis
Techninė pagalba
Atliekant 10 straipsnyje nurodytus paramos valstybėms narėms veiksmus, prieglobsčio paramos grupių nariai dalijasi kompetencija, kaip susitarta 18 straipsnyje nurodytame operatyviniame plane, visų pirma srityse, susijusiose su vertimu žodžiu, informacija apie kilmės valstybes ir žiniomis nagrinėjant ir administruojant prieglobsčio bylas.
15 straipsnis
Prieglobsčio pagalbos rezervas
1. Vykdomojo direktoriaus siūlymu administracinė valdyba trijų ketvirtadalių balsavimo teisę turinčių jos narių balsų dauguma priima sprendimą dėl ekspertų, skiriamų į prieglobsčio paramos grupes (prieglobsčio pagalbos rezervas), profilio ir bendro skaičiaus. Paramos biuras sudaro vertėjų žodžiu sąrašą, kuris yra prieglobsčio pagalbos rezervo dalis. Ta pati procedūra taikoma vėlesniems prieglobsčio pagalbos rezervo ekspertų profilio ir bendro skaičiaus pakeitimams.
2. Valstybės narės prisideda prie prieglobsčio pagalbos rezervo sudarydamos nacionalinių ekspertų rezervą, į kurį įtraukia reikiamą profilį atitinkančius ekspertus, ir siūlydamos reikiamo profilio ekspertus.
Valstybės narės padeda Paramos biurui atrinkti vertėjus į vertėjų žodžiu sąrašą.
Valstybės narės turi galimybę siųsti vertėjus žodžiu arba teikti jų paslaugas pasitelkdamos vaizdo konferenciją.
16 straipsnis
Siuntimas
1. Ekspertą siunčianti valstybė narė pasilieka teisę savarankiškai nuspręsti dėl ekspertų (nacionalinio rezervo) skaičiaus ir profilio bei jų siuntimo trukmės. Paramos biuro prašymu, valstybės narės skiria tuos ekspertus, kuriuos galima siųsti, nebent jos susiduria su situacija, kuri turėtų esminės įtakos nacionalinių pareigų vykdymui, pavyzdžiui, neliktų pakankamai darbuotojų atlikti asmenų, pateikusių prašymus suteikti tarptautinę apsaugą, padėties nustatymo procedūras. Paramos biuro prašymu, valstybės narės kuo greičiau praneša į nacionalinį rezervą įtrauktų ekspertų, kuriuos kuo greičiau gali skirti dirbti prieglobsčio paramos grupės nariais, skaičių, pavardes ir profilius.
2. Spręsdamas dėl siunčiamos prieglobsčio paramos grupės sudėties, vykdomasis direktorius atsižvelgia į ypatingas aplinkybes, su kuriomis susidūrė prašymą pateikusi valstybė narė. Prieglobsčio paramos grupė sudaroma laikantis 18 straipsnyje nurodyto operatyvinio plano.
17 straipsnis
Sprendimo dėl siuntimo priėmimo procedūra
1. Prireikus, vykdomasis direktorius gali siųsti Paramos biuro ekspertus padėčiai prašymą pateikusioje valstybėje narėje įvertinti.
2. Vykdomasis direktorius nedelsdamas informuoja administracinę valdybą apie visus pateiktus prašymus atsiųsti prieglobsčio paramos grupes.
3. Kuo greičiau, bet ne vėliau kaip per penkias darbo dienas nuo prašymo gavimo, vykdomasis direktorius priima sprendimą dėl prašymo atsiųsti prieglobsčio paramos grupes. Apie sprendimą vykdomasis direktorius raštu tuo pačiu metu praneša prašymą pateikusiai valstybei narei ir administracinei valdybai, nurodydamas pagrindinius jo motyvus.
4. Jei vykdomasis direktorius nusprendžia siųsti vieną ar daugiau prieglobsčio paramos grupių, pagal 18 straipsnį Paramos biuras ir prašymą pateikusi valstybė narė nedelsdami parengia operatyvinį planą.
5. Susitarus dėl to plano, vykdomasis direktorius informuoja valstybes nares, kurių ekspertai dalyvaus prieglobsčio paramos grupėse, apie reikiamą jų skaičių ir profilį. Ta informacija pateikiama raštu 19 straipsnyje nurodytiems nacionaliniams kontaktiniams asmenims, nurodant numatomą siuntimo datą. Jiems taip pat išsiunčiama operatyvinio plano kopija.
6. Jei vykdomojo direktoriaus nėra arba jis negali eiti pareigų, sprendimus dėl prieglobsčio paramos grupių siuntimo priima jį pavaduojantis skyriaus vadovas.
18 straipsnis
Operatyvinis planas
1. Vykdomasis direktorius ir prašymą pateikusi valstybė narė susitaria dėl operatyvinio plano, kuriame išsamiai išdėstomos prieglobsčio paramos grupių siuntimo sąlygos. Operatyvinį planą sudaro:
a)
padėties aprašas, modus operandi ir siuntimo tikslai, įskaitant veiklos tikslą;
b)
numatoma grupių siuntimo trukmė;
c)
geografinė atsakomybės zona prašymą pateikusioje valstybėje narėje, į kurią bus siunčiamos grupės;
d)
grupių narių užduočių ir jiems skirtų specialių nurodymų, įskaitant susijusius su duomenų bazėmis ir įranga, kuriomis jie turi teisę naudotis prašymą pateikusioje valstybėje narėje, aprašas; ir
e)
grupių sudėtis.
2. Operatyvinis planas keičiamas arba tikslinamas tik pritarus vykdomajam direktoriui ir prašymą pateikusiai valstybei narei. Iš dalies pakeisto ar patikslinto operatyvinio plano kopiją Paramos biuras nedelsdamas siunčia dalyvaujančioms valstybėms narėms.
19 straipsnis
Nacionalinis kontaktinis asmuo
Kiekviena valstybė narė paskiria už ryšius su Paramos biuru visais prieglobsčio paramos grupių klausimais atsakingą nacionalinį kontaktinį asmenį.
20 straipsnis
Sąjungos kontaktinis asmuo
1. Vykdomasis direktorius vieną ar kelis Paramos biuro ekspertų paskiria už koordinavimą atsakingais Sąjungos kontaktiniais asmenimis. Vykdomasis direktorius informuoja priimančiąją valstybę narę apie tokį paskyrimą.
2. Sąjungos kontaktinis asmuo padeda Paramos biuro vardu spręsti visus su prieglobsčio paramos grupių siuntimu susijusius klausimus. Visų pirma Sąjungos kontaktinis asmuo:
a)
tarpininkauja tarp Paramos biuro ir priimančiosios valstybės narės;
b)
tarpininkauja tarp Paramos biuro bei prieglobsčio paramos grupių narių ir Paramos biuro vardu teikia paramą sprendžiant visus su tų grupių siuntimo sąlygomis susijusius klausimus;
c)
stebi, ar tinkamai įgyvendinamas operatyvinis planas; ir
d)
atsiskaito Paramos biurui dėl visų prieglobsčio paramos grupių siuntimo aspektų.
3. Vykdomasis direktorius gali įgalioti Sąjungos kontaktinį asmenį padėti spręsti su operatyvinio plano įgyvendinimu ir prieglobsčio paramos grupių siuntimu susijusius ginčus.
4. Vykdydamas savo pareigas Sąjungos kontaktinis asmuo laikosi tik Paramos biuro nurodymų.
21 straipsnis
Civilinė atsakomybė
1. Kai prieglobsčio paramos grupės nariai veikia priimančioje valstybėje narėje, ta valstybė narė pagal savo nacionalinę teisę atsako už galimą jų veiklos metu padarytą žalą.
2. Kai tokia žala padaroma dėl didelio neatsargumo ar tyčinio nusižengimo, priimančioji valstybė narė gali kreiptis į siunčiančiąją valstybę narę, kad ši jai kompensuotų sumas, kurias ji sumokėjo nukentėjusiesiems arba asmenims, turintiems teisę jas gauti nukentėjusiųjų vardu.
3. Nedarant poveikio naudojimuisi savo teisėmis trečiųjų šalių atžvilgiu, kiekviena valstybė narė atsisako visų pretenzijų priimančiajai valstybei narei arba bet kuriai kitai valstybei narei dėl patirtos žalos, išskyrus didelio neatsargumo ar tyčinio nusižengimo atvejus.
4. Visus valstybių narių ginčus dėl šio straipsnio 2 ir 3 dalių taikymo, kurių nepavyksta išspręsti jų tarpusavio derybomis, šios valstybės narės pagal SESV 273 straipsnį perduoda spręsti Teisingumo Teismui.
5. Nedarant poveikio naudojimuisi savo teisėmis trečiųjų šalių atžvilgiu, Paramos biuras padengia išlaidas, susijusias su žala, padaryta Paramos biuro įrangai grupių veiklos metu, išskyrus didelio neatsargumo ar tyčinio nusižengimo atvejus.
22 straipsnis
Baudžiamoji atsakomybė
Prieglobsčio paramos grupės veiklos metu prieglobsčio paramos grupės nariams taikomos tos pačios sąlygos, susijusios su jų arba prieš juos įvykdytais nusikaltimais, kurios taikomos priimančiosios valstybės narės pareigūnams.
23 straipsnis
Išlaidos
Kai valstybės narės skiria savo ekspertus į siunčiamas prieglobsčio paramos grupes, Paramos biuras padengia išlaidas, susijusias su:
a)
kelione iš siunčiančiosios į priimančiąją valstybę narę ir iš priimančiosios į siunčiančiąją valstybę narę;
b)
skiepijimu;
c)
reikalaujamu specialiu draudimu;
d)
sveikatos priežiūra;
e)
dienpinigiais, įskaitant apgyvendinimą;
f)
technine Paramos biuro įranga; ir
g)
ekspertų atlyginimais.
4 SKYRIUS
PARAMOS BIURO ORGANIZACINĖ STRUKTŪRA
24 straipsnis
Paramos biuro administracinė ir valdymo struktūra
Paramos biuro administracinę ir valdymo struktūrą sudaro:
a)
administracinė valdyba;
b)
Paramos biuro vykdomasis direktorius ir personalas.
Paramos biuro administracinę ir valdymo struktūrą gali sudaryti ir vykdomasis komitetas, jei jis įsteigtas pagal 29 straipsnio 2 dalį.
25 straipsnis
Administracinės valdybos sudėtis
1. Kiekviena valstybė narė, kuriai šis reglamentas yra privalomas, skiria po vieną administracinės valdybos narį; du narius skiria Komisija.
2. Kiekvieną administracinės valdybos narį gali atstovauti arba dalyvauti kartu su juo jo pakaitinis narys; dalyvaudamas kartu su nariu pakaitinis narys neturi balsavimo teisės.
3. Administracinės valdybos nariai skiriami atsižvelgiant į jų patirtį, profesines pareigas ir aukšto lygio kompetenciją prieglobsčio srityje.
4. JTVPK atstovas yra balsavimo teisės neturintis administracinės valdybos narys.
5. Administracinės valdybos narių kadencija yra treji metai. Jie gali būti skiriami kitai kadencijai. Pasibaigus narių kadencijai arba jiems atsistatydinus, nariai savo pareigas eina iki jie paskiriami kitai kadencijai arba pakeičiami.
26 straipsnis
Administracinės valdybos pirmininkas
1. Administracinė valdyba iš savo balsavimo teisę turinčių narių renka pirmininką ir pirmininko pavaduotoją. Jei pirmininkas negali eiti savo pareigų, jį automatiškai pakeičia pirmininko pavaduotojas.
2. Pirmininko ir pirmininko pavaduotojo kadencijos trukmė yra treji metai; ją galima pratęsti tik vieną kartą. Tačiau jei bet kuriuo kadencijos metu pirmininkas arba pavaduotojas netenka administracinės valdybos nario statuso, tą pačią dieną automatiškai baigiasi jų kadencija.
27 straipsnis
Administracinės valdybos posėdžiai
1. Administracinės valdybos posėdžius sušaukia pirmininkas. Posėdžiuose dalyvauja vykdomasis direktorius. JTVPK atstovas posėdžiuose nedalyvauja, kai administracinė valdyba atlieka 29 straipsnio 1 dalies b, h, i, j ir m punktuose bei 29 straipsnio 2 dalyje nustatytas funkcijas ir kai valdyba priima sprendimus skirti finansinių išteklių veiklai, kuri suteiks Paramos biurui galimybę naudotis JTVPK kompetencija prieglobsčio srityje, kaip nurodyta 50 straipsnyje, finansuoti.
2. Administracinė valdyba į eilinius posėdžius renkasi bent du kartus per metus. Be to, valdybos posėdžiai rengiami jos pirmininko iniciatyva arba trečdalio jos narių prašymu.
3. Administracinė valdyba gali pakviesti asmenis, kurių nuomonė gali būti svarbi, dalyvauti posėdžiuose stebėtojų teisėmis.
Danija kviečiama dalyvauti administracinės valdybos posėdžiuose.
4. Laikantis darbo tvarkos taisyklių nuostatų administracinės valdybos nariams gali padėti patarėjai arba ekspertai.
5. Paramos biuras vykdo administracinės valdybos sekretoriato paslaugas.
28 straipsnis
Balsavimo tvarka
1. Jei nenustatyta kitaip, administracinė valdyba priima sprendimus absoliučia balsavimo teisę turinčių narių balsų dauguma. Kiekvienas balsavimo teisę turintis narys turi po vieną balsą. Jei narys nedalyvauja, jo balsavimo teise turi teisę pasinaudoti jo pakaitinis narys.
2. Vykdomasis direktorius nedalyvauja balsavime.
3. Pirmininkas dalyvauja balsavime.
4. Valstybės narės, kurios taiko ne visą Sąjungos acquis prieglobsčio srityje, nedalyvauja balsavime, kai administracinės valdybos prašoma priimti 29 straipsnio 1 dalies e punktui priskiriamus sprendimus ir kai atitinkamas techninis dokumentas susijęs išimtinai su Sąjungos prieglobsčio srities priemone, kuri joms nėra privaloma.
5. Administracinės valdybos darbo tvarkos taisyklėse nustatoma išsamesnė balsavimo tvarka, visų pirma aplinkybės, kuriomis vienas narys gali veikti kito nario vardu ir, prireikus, kvorumo reikalavimai.
29 straipsnis
Administracinės valdybos funkcijos
1. Administracinė valdyba užtikrina, kad Paramos biuras vykdytų jam pavestas pareigas. Ji yra Paramos biuro veiklos planavimo ir priežiūros organas. Ji visų pirma:
a)
trijų ketvirtadalių balsavimo teisę turinčių narių dauguma patvirtina darbo tvarkos taisykles, prieš tai gavusi Komisijos nuomonę;
b)
pagal 30 straipsnį paskiria vykdomąjį direktorių; taiko drausmines priemones vykdomajam direktoriui ir prireikus sustabdo jo įgaliojimus arba atleidžia iš pareigų;
c)
patvirtina metinę bendrąją Paramos biuro veiklos ataskaitą ir ne vėliau kaip kitų metų birželio 15 d. išsiunčia ją Europos Parlamentui, Tarybai, Komisijai ir Audito Rūmams. Metinė bendroji ataskaita skelbiama viešai;
d)
patvirtina metinę prieglobsčio padėties Sąjungoje ataskaitą pagal 12 straipsnio 1 dalį. Ta ataskaita pateikiama Europos Parlamentui. Taryba ir Komisija gali prašyti, kad joms taip pat būtų pateikta ta ataskaita;
e)
patvirtina 12 straipsnio 2 dalyje nurodytus techninius dokumentus;
f)
remdamasi vykdomojo direktoriaus pateiktu projektu ir gavusi Komisijos nuomonę, ne vėliau kaip kiekvienų metų rugsėjo 30 d. trijų ketvirtadalių balsavimo teises turinčių narių balsų dauguma patvirtina kitų metų Paramos biuro darbo programą ir išsiunčia ją Europos Parlamentui, Tarybai ir Komisijai. Ta darbo programa patvirtinama laikantis metinės Sąjungos biudžeto sudarymo procedūros ir Sąjungos teisėkūros programos prieglobsčio srityje;
g)
vykdo 5 skyriuje nustatytas su Paramos biuro biudžetu susijusias funkcijas;
h)
pagal šio reglamento 42 straipsnį patvirtina išsamias Reglamento (EB) Nr. 1049/2001 taikymo taisykles;
i)
pagal 38 straipsnį patvirtina Paramos biuro personalo politiką;
j)
paprašiusi Komisijos pateikti nuomonę, patvirtina daugiametį personalo politikos planą;
k)
priima visus sprendimus dėl šiame reglamente nustatytų Paramos biuro įgaliojimų vykdymo;
l)
priima visus sprendimus dėl šiame reglamente numatytų informacinių sistemų, įskaitant 4 straipsnio c punkte nurodytą informacinį portalą, sukūrimo ir, prireikus, plėtros; ir
m)
priima visus sprendimus dėl Paramos biuro vidaus struktūrų sukūrimo ir, prireikus, keitimo.
2. Administracinė valdyba gali įsteigti vykdomąjį komitetą, kuris padėtų jai ir vykdomajam direktoriui parengti administracinės valdybos sprendimus, darbo programą ir planuoti veiklą, taip pat, prireikus skubiais atvejais, valdybos vardu priimti tam tikrus laikinus sprendimus.
Tokį vykdomąjį komitetą sudaro iš administracinės valdybos narių paskirti aštuoni nariai, kurių vienas yra Komisijai atstovaujantis administracinės valdybos narys. Vykdomojo komiteto narių kadencija yra tokia pati kaip ir administracinės valdybos narių kadencija.
Vykdomojo komiteto prašymu JTVPK atstovai arba kiti asmenys, kurių nuomonė gali būti svarbi, gali dalyvauti vykdomojo komiteto posėdžiuose neturėdami balsavimo teisės.
Rengdamas Paramos biuro darbo tvarkos taisykles Paramos biuras nustato vykdomojo komiteto darbo procedūras ir viešai tas procedūras skelbia.
30 straipsnis
Vykdomojo direktoriaus skyrimas
1. Vykdomąjį direktorių iš reikalavimus atitinkančių kandidatų, atrinktų Komisijai surengus atvirą konkursą, penkerių metų laikotarpiui skiria administracinė valdyba. Taikant tą atrankos procedūrą Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje ir kitur bus skelbiamas kvietimas dalyvauti konkurse. Administracinė valdyba gali reikalauti surengti naują procedūrą, jei, jos manymu, nė vienas į pirmąjį sąrašą įrašytas kandidatas nėra tinkamas eiti pareigas. Vykdomasis direktorius skiriamas atsižvelgiant į jo asmeninius privalumus, patirtį prieglobsčio srityje ir administracinius bei vadybinius gebėjimus. Prieš paskiriant administracinės valdybos atrinktą kandidatą į pareigas, jis kviečiamas perskaityti pranešimą kompetentingo Europos Parlamento komiteto ar komitetų nariams ir atsakyti į jų klausimus.
Po to pranešimo Europos Parlamentas gali priimti nuomonę, kurioje išdėstytas jo požiūris į atrinktą kandidatą. Administracinė valdyba informuoja Europos Parlamentą, kaip buvo atsižvelgta į tą nuomonę. Iki kandidato paskyrimo ši nuomonė laikoma asmenine konfidencialia nuomone.
Per devynis paskutinius vykdomojo direktoriaus penkerių metų kadencijos mėnesius Komisija atlieka vertinimą, kuriame daugiausia dėmesio skiriama:
-
vykdomojo direktoriaus darbo rezultatams, ir
-
Paramos biuro pareigoms ir poreikiams artimiausiems metams.
2. Atsižvelgdama į tą vertinimą ir tik tais atvejais, kai tokį pratęsimą pateisina Paramos biuro paskirtis ir poreikiai, administracinė valdyba gali vieną kartą pratęsti vykdomojo direktoriaus kadenciją ne ilgesniam kaip trejų metų laikotarpiui.
3. Administracinė valdyba informuoja Europos Parlamentą apie ketinimą pratęsti vykdomojo direktoriaus kadenciją. Per mėnesį iki tokio jo kadencijos pratęsimo vykdomasis direktorius kviečiamas perskaityti pranešimą kompetentingo Europos Parlamento komiteto ar komitetų nariams ir atsakyti į jų klausimus.
31 straipsnis
Vykdomojo direktoriaus pareigos
1. Paramos biurą administruoja nepriklausomai savo funkcijas vykdantis vykdomasis direktorius. Vykdomasis direktorius už savo veiklą atsiskaito administracinei valdybai.
2. Nedarant poveikio Komisijos, administracinės valdybos ar vykdomojo komiteto, jei jis įsteigtas, įgaliojimams, vykdomasis direktorius neprašo ir nesilaiko jokios vyriausybės ir jokios kitos įstaigos nurodymų.
3. Vykdomasis direktorius, jo paprašius, pateikia savo pareigų vykdymo ataskaitą Europos Parlamentui. Taryba gali paprašyti vykdomojo direktoriaus pateikti savo pareigų vykdymo ataskaitą.
4. Vykdomasis direktorius yra teisinis Paramos biuro atstovas.
5. Vykdomajam direktoriui gali padėti vienas arba daugiau skyriaus vadovų. Jei vykdomojo direktoriaus nėra arba jis negali eiti savo pareigų, jį pavaduoja vienas iš skyriaus vadovų.
6. Vykdomasis direktorius atsako už administracinį Paramos biuro valdymą ir už šiuo reglamentu jam pavestų pareigų vykdymą. Visų pirma vykdomasis direktorius atsako už:
a)
kasdienį Paramos biuro administravimą;
b)
Paramos biuro darbo programų nustatymą, prieš tai gavus Komisijos nuomonę;
c)
administracinės valdybos priimtų darbo programų ir sprendimų įgyvendinimą;
d)
4 straipsnio b punkte numatytų ataskaitų dėl kilmės valstybių rengimą;
e)
pagal 37 straipsnį administracinės valdybos priimamo Paramos biuro finansinio reglamento ir jo įgyvendinimo priemonių projekto rengimą;
f)
numatomų Paramos biuro pajamų ir išlaidų sąmatos ir biudžeto vykdymo projekto rengimą;
g)
38 straipsnyje nustatytų įgaliojimų Paramos biuro personalo atžvilgiu vykdymą;
h)
visų sprendimų dėl šiame reglamente numatytų informacinių sistemų, įskaitant 4 straipsnio c punkte nurodytą informacinį portalą, administravimo priėmimą;
i)
visų sprendimų dėl Paramos biuro vidaus struktūrų valdymo priėmimą; ir
j)
51 straipsnyje nurodyto konsultacinio forumo veiklos koordinavimą ir veiklą. Siekdamas šio tikslo vykdomasis direktorius, konsultuodamasis su atitinkamomis pilietinės visuomenės organizacijomis, pirmiausia priima konsultacinio forumo įsteigimo planą. Oficialiai jį įsteigus, vykdomasis direktorius, konsultuodamasis su konsultaciniu forumu, priima veiklos planą, kuriame numatomos taisyklės, reglamentuojančios konsultacijų dažnumą bei pobūdį, ir 51 straipsnio įgyvendinimo organizaciniai mechanizmai. Taip pat susitariama dėl skaidrių dalyvavimo konsultacinio forumo veikloje kriterijų.
32 straipsnis
Darbo grupės
1. Vykdydamas šiame reglamente nustatytus įgaliojimus, Paramos biuras gali įkurti darbo grupes, sudarytas iš valstybių narių prieglobsčio srities institucijų ekspertų, įskaitant teisėjus. Paramos biuras sudaro darbo grupes 4 straipsnio e punkto ir 12 straipsnio 2 dalies tikslais. Ekspertus gali pakeisti kartu su jais skiriami pakaitiniai nariai.
2. Komisija turi teisę dalyvauti darbo grupių veikloje. Atsižvelgiant į svarstomų klausimų pobūdį, visuose arba tam tikruose Paramos biuro darbo grupių posėdžiuose gali dalyvauti JTVPK atstovai.
3. Darbo grupės gali kviesti į posėdžius visus asmenis, kurių nuomonė gali būti svarbi, įskaitant prieglobsčio srityje dirbančius pilietinės visuomenės atstovus.
5 SKYRIUS
FINANSINĖS NUOSTATOS
33 straipsnis
Biudžetas
1. Visų Paramos biuro pajamų ir išlaidų sąmatos sudaromos kiekvieniems finansiniams metams, kurie sutampa su kalendoriniais metais, ir įtraukiamos į Paramos biuro biudžetą.
2. Paramos biuro biudžeto pajamos ir išlaidos turi būti subalansuotos.
3. Neatmetant kitų išteklių galimybės, Paramos biuro pajamas sudaro:
a)
į Europos Sąjungos bendrąjį biudžetą įtrauktas Sąjungos įnašas;
b)
valstybių narių savanoriški įnašai;
c)
mokesčiai už leidinius ir kitas Paramos biuro teikiamas paslaugas;
d)
asocijuotųjų valstybių įnašai.
4. Paramos biuro išlaidas sudaro darbuotojų atlyginimai, administracinės bei infrastruktūros išlaidos ir veiklos sąnaudos.
34 straipsnis
Biudžeto sudarymas
1. Kiekvienais metais vykdomasis direktorius parengia kitų finansinių metų Paramos biuro pajamų ir išlaidų sąmatos projektą kartu su etatų planu ir išsiunčia jį administracinei valdybai.
2. Remdamasi tuo projektu, administracinė valdyba sudaro kitų finansinių metų Paramos biuro pajamų ir išlaidų sąmatos preliminarų projektą.
3. Paramos biuro pajamų ir išlaidų sąmatos preliminarus projektas išsiunčiamas Komisijai ne vėliau kaip kiekvienų metų vasario 10 d. Galutinį sąmatos projektą kartu su etatų plano projektu administracinė valdyba išsiunčia Komisijai ne vėliau kaip kovo 31 d.
4. Sąmatą kartu su Europos Sąjungos bendrojo biudžeto projektu Komisija išsiunčia Europos Parlamentui ir Tarybai (toliau - biudžeto valdymo institucija).
5. Remdamasi šia sąmata Komisija įtraukia į Europos Sąjungos bendrojo biudžeto projektą, kurį SESV 313 ir 314 straipsniuose nustatyta tvarka pateikia biudžeto valdymo institucijai, sąmatas, kurias laiko būtinomis etatų planui, ir subsidijos, kuri bus mokama iš bendrojo biudžeto, sumą.
6. Biudžeto valdymo institucija leidžia skirti asignavimus Paramos biuro subsidijai.
7. Biudžeto valdymo institucija patvirtina Paramos biuro etatų planą.
8. Paramos biuro biudžetą priima administracinė valdyba. Galutinai priėmus Europos Sąjungos bendrąjį biudžetą, Paramos biuro biudžetas tampa galutiniu. Prireikus, biudžetas atitinkamai patikslinamas.
9. Administracinė valdyba kuo greičiau praneša biudžeto valdymo institucijai apie savo ketinimą įgyvendinti projektus, kurie finansiniu požiūriu gali turėti didelės reikšmės jos biudžeto finansavimui, visų pirma, kai projektai susiję su nekilnojamuoju turtu, pavyzdžiui, pastatų nuoma arba pirkimu. Apie tai ji praneša Komisijai.
10. Pranešusi apie ketinimą pateikti nuomonę, viena iš biudžeto valdymo institucijų ją išsiunčia administracinei valdybai per šešias savaites nuo pranešimo apie projektą dienos.
35 straipsnis
Biudžeto vykdymas
1. Paramos biuro biudžetą vykdo vykdomasis direktorius.
2. Kiekvienais metais vykdomasis direktorius išsiunčia biudžeto valdymo institucijai visą su vertinimo procedūrų rezultatais susijusią reikiamą informaciją.
36 straipsnis
Finansinių ataskaitų teikimas ir įvykdymo patvirtinimas
1. Ne vėliau kaip kitų finansinių metų kovo 1 d. Paramos biuro apskaitos pareigūnas siunčia Komisijos apskaitos pareigūnui preliminarias finansines ataskaitas kartu su tų finansinių metų biudžeto ir finansų valdymo ataskaita. Komisijos apskaitos pareigūnas konsoliduoja institucijų ir decentralizuotų įstaigų preliminarias finansines ataskaitas pagal Finansinio reglamento 128 straipsnį.
2. Ne vėliau kaip kitų finansinių metų kovo 31 d. Komisijos apskaitos pareigūnas išsiunčia Audito Rūmams Paramos biuro preliminarias finansines ataskaitas kartu su tų finansinių metų biudžeto ir finansų valdymo ataskaita. Tų finansinių metų biudžeto ir finansų valdymo ataskaita taip pat išsiunčiama Europos Parlamentui ir Tarybai.
3. Gavęs Audito Rūmų pagal Finansinio reglamento 129 straipsnį pateiktas pastabas dėl Paramos biuro preliminarių finansinių ataskaitų, vykdomasis direktorius savo atsakomybe parengia Paramos biuro galutines finansines ataskaitas ir perduoda jas administracinei valdybai, kad ši pateiktų nuomonę.
4. Administracinė valdyba pateikia nuomonę dėl Paramos biuro galutinių finansinių ataskaitų.
5. Ne vėliau kaip kitų finansinių metų liepos 1 d. vykdomasis direktorius išsiunčia galutines finansines ataskaitas kartu su administracinės valdybos nuomone Europos Parlamentui, Tarybai, Komisijai ir Audito Rūmams.
6. Galutinės finansinės ataskaitos yra skelbiamos.
7. Ne vėliau kaip rugsėjo 30 d. vykdomasis direktorius pateikia Audito Rūmams atsakymą į jų pastabas. Jis taip pat išsiunčia šį atsakymą administracinei valdybai.
8. Vykdomasis direktorius Europos Parlamento prašymu pateikia jam visą informaciją, kurios reikia sklandžiai sprendimo dėl atitinkamų finansinių metų biudžeto įvykdymo priėmimo procedūrai, kaip nustatyta Finansinio reglamento 146 straipsnio 3 dalyje.
9. Iki n + 2 metų gegužės 15 d., remdamasis Tarybos kvalifikuota balsų dauguma priimta rekomendacija, Europos Parlamentas patvirtina vykdomajam direktoriui, kad n finansinių metų biudžetas įvykdytas.
37 straipsnis
Finansinės taisyklės
Pasikonsultavusi su Komisija, Paramos biurui taikytinas finansines taisykles priima administracinė valdyba. Šios taisyklės negali nukrypti nuo 2002 m. lapkričio 19 d. Komisijos reglamento (EB, Euratomas) Nr. 2343/2002 dėl finansinio pagrindų reglamento, skirto įstaigoms, minėtoms Tarybos reglamento (EB, Euratomas) Nr. 1605/2002 dėl Europos Bendrijų bendrajam biudžetui taikomo finansinio reglamento 185 straipsnyje (11), nebent tai būtų reikalinga Paramos biuro veiklai ir prieš tai gavus Komisijos sutikimą.
6 SKYRIUS
NUOSTATOS DĖL PERSONALO
38 straipsnis
Personalas
1. Paramos biuro personalui, įskaitant vykdomąjį direktorių, taikomi Europos Bendrijų pareigūnų tarnybos nuostatai ir kitų Europos Bendrijų tarnautojų įdarbinimo sąlygos, nustatytos Reglamente (EEB, Euratomas, EAPB) Nr. 259/68 (12) (toliau - Tarnybos nuostatai), bei šiems tarnybos nuostatams bei įdarbinimo sąlygoms įgyvendinti bendrai Sąjungos institucijų priimtos taisyklės.
2. Komisijai pritarus, administracinė valdyba priima Tarnybos nuostatų 110 straipsnyje nurodytas būtinas įgyvendinimo priemones.
3. Savo personalo atžvilgiu Paramos biuras vykdo įgaliojimus, kurie pagal Tarnybos nuostatus suteikti paskyrimų institucijai, pagal Kitų tarnautojų įdarbinimo sąlygas - darbo sutartis sudaryti įgaliotai institucijai.
4. Administracinė valdyba priima nuostatas dėl valstybių narių deleguotų nacionalinių ekspertų laikino įdarbinimo Paramos biure.
39 straipsnis
Privilegijos ir imunitetai
Paramos biurui taikomas Protokolas dėl Europos Sąjungos privilegijų ir imunitetų.
7 SKYRIUS
BENDROSIOS NUOSTATOS
40 straipsnis
Teisinis statusas
1. Paramos biuras yra Sąjungos įstaiga. Jis turi juridinio asmens statusą.
2. Kiekvienoje valstybėje narėje Paramos biuras naudojasi kuo plačiausiu juridiniams asmenims nacionalinės teisės aktais pripažintu veiksnumu. Visų pirma jis gali įsigyti ir perleisti kilnojamąjį bei nekilnojamąjį turtą ir būti teismo proceso šalimi.
3. Paramos biurui atstovauja vykdomasis direktorius.
41 straipsnis
Kalbų vartojimas
1. Paramos biurui taikomos 1958 m. balandžio 15 d. Reglamento Nr. 1, nustatančio kalbas, kurios turi būti vartojamos Europos ekonominėje bendrijoje (13), nuostatos.
2. Nedarant poveikio pagal SESV 342 straipsnį priimtiems sprendimams, 29 straipsnio 1 dalies c ir f punktuose nurodytos metinė bendroji Paramos biuro veiklos ataskaita ir metinė darbo programa rengiamos visomis oficialiosiomis Europos Sąjungos institucijų kalbomis.
3. Paramos biuro veiklai būtinas vertimo paslaugas teikia Europos Sąjungos įstaigų vertimo centras.
42 straipsnis
Galimybė susipažinti su dokumentais
1. Paramos biuro dokumentams taikomas Reglamentas (EB) Nr. 1049/2001.
2. Per šešis mėnesius nuo savo pirmojo posėdžio dienos administracinė valdyba priima išsamias Reglamento (EB) Nr. 1049/2001 taikymo taisykles.
3. Dėl Paramos biuro pagal Reglamento (EB) Nr. 1049/2001 8 straipsnį priimtų sprendimų gali būti pateiktas skundas ombudsmenui arba pareikštas ieškinys Europos Sąjungos Teisingumo Teisme atitinkamai SESV 228 ir 263 straipsniuose numatytomis sąlygomis.
4. Paramos biuro atliekamam asmens duomenų tvarkymui taikomas Reglamentas (EB) Nr. 45/2001.
43 straipsnis
Saugumo taisyklės dėl įslaptintos informacijos ir neįslaptintos konfidencialios informacijos apsaugos
1. Paramos biuras taiko 2001 m. lapkričio 29 d. Komisijos sprendime 2001/844/EB, EAPB, Euratomas, iš dalies keičiančiame jos darbo tvarkos taisykles (14), išdėstytus saugumo principus, inter alia, nuostatas dėl keitimosi įslaptinta informacija, jos tvarkymo ir saugojimo.
2. Paramos biuras taip pat taiko Komisijos priimtus ir įgyvendinamus saugumo principus, susijusius su neįslaptintos konfidencialios informacijos tvarkymu.
44 straipsnis
Kova su sukčiavimu
1. Siekiant kovoti su sukčiavimu, korupcija ir kita neteisėta veika, be apribojimų taikomas Reglamentas (EB) Nr. 1073/1999.
2. Paramos biuras prisijungia prie 1999 m. gegužės 25 d. Tarpinstitucinio susitarimo ir nedelsdamas priima reikiamas visam Paramos biuro personalui taikomas nuostatas.
3. Sprendimuose dėl finansavimo ir įgyvendinimo susitarimuose bei dokumentuose aiškiai numatoma, kad prireikus Audito Rūmai bei OLAF gali atlikti Paramos biuro skiriamo finansavimo gavėjų ir už jo paskirstymą atsakingų pareigūnų dokumentų patikrinimus vietoje.
45 straipsnis
Nuostatos dėl atsakomybės
1. Paramos biuro sutartinę atsakomybę reglamentuoja atitinkamai sutarčiai taikytina teisė.
2. Europos Sąjungos Teisingumo Teismo jurisdikcijai priskiriama priimti sprendimus pagal bet kurią Paramos biuro sudarytos sutarties arbitražinę išlygą.
3. Deliktinės atsakomybės atveju, Paramos biuras pagal bendrus valstybių narių įstatymams būdingus principus atlygina bet kokią žalą, kurią eidami savo pareigas sukelia jo tarnybos ar jo tarnautojai.
4. Europos Sąjungos Teisingumo Teismo jurisdikcijai priskiriama spręsti su 3 dalyje nurodytos žalos atlyginimu susijusius ginčus.
5. Asmeninė Paramos biuro tarnautojų atsakomybė Paramos biurui reglamentuojama jiems taikytinomis Tarnybos nuostatų nuostatomis.
46 straipsnis
Vertinimas ir peržiūra
1. Ne vėliau kaip 2014 m. birželio 19 d., remdamasis įgaliojimais, administracinės valdybos suteiktais pritariant Komisijai, Paramos biuras paveda atlikti jo veiklos rezultatų nepriklausomą išorės vertinimą. Vertinamas Paramos biuro poveikis praktiniam bendradarbiavimui prieglobsčio srityje ir BEPS. Vertinime tinkamai atsižvelgiama į pagal įgaliojimus padarytą pažangą, be kita ko, įvertinant, ar reikia imtis papildomų priemonių siekiant užtikrinti veiksmingą solidarumą ir pasidalyti atsakomybe su valstybėmis narėmis, kurioms tenka ypatingas krūvis. Visų pirma nagrinėjama, ar reikia keisti Paramos biuro įgaliojimus ir kokios būtų tokio keitimo finansinės pasekmės, ir vertinama, ar administracinė struktūra pritaikyta vykdyti Paramos biuro pareigas. Vertinant atsižvelgiama į suinteresuotųjų subjektų nuomones tiek Sąjungos, tiek nacionaliniu lygiu.
2. Administracinė valdyba, pritarus Komisijai, priima sprendimą dėl būsimų vertinimų tvarkaraščio, atsižvelgdama į 1 dalyje nurodyto vertinimo rezultatus.
47 straipsnis
Administracinė kontrolė
Pagal SESV 228 straipsnį Paramos biuro veiklą kontroliuoja ombudsmenas.
48 straipsnis
Bendradarbiavimas su Danija
Paramos biuras sudaro palankias sąlygas operatyviniam bendradarbiavimui su Danija, įskaitant keitimąsi informacija ir geriausios praktikos pavyzdžiais jo veiklos srityje.
49 straipsnis
Bendradarbiavimas su trečiosiomis ir asocijuotosiomis šalimis
1. Paramos biuras pasirengęs bendradarbiauti su Islandija, Lichtenšteinu, Norvegija ir Šveicarija, kuriems suteikiamos stebėtojų teisės. Sudaromi susitarimai, kuriais nustatomi šių valstybių dalyvavimo Paramos biuro veikloje pobūdis, mastas ir taisyklės. Be kitų nuostatų, šiuose susitarimuose numatomos nuostatos dėl dalyvavimo įgyvendinant Paramos biuro iniciatyvas, finansinių įnašų ir personalo. Tų susitarimų nuostatos dėl personalo visais atvejais turi atitikti Tarnybos nuostatus.
2. Paramos biuras, vadovaudamasis Sąjungos išorės santykių politika ir tiek, kiek reikia jo pareigoms atlikti, pritarus Komisijai ir pagal savo įgaliojimus sudaro palankesnes sąlygas valstybių narių ir trečiųjų šalių, išskyrus nurodytąsias 1 dalyje, operatyviniam bendradarbiavimui su jo veikla susijusiais klausimais ir taip pat pagal darbo susitarimus, sudarytus remiantis atitinkamomis SESV nuostatomis, gali bendradarbiauti su trečiųjų šalių institucijomis, kompetentingomis sprendžiant techninius klausimus šiuo reglamentu reglamentuojamose srityse.
50 straipsnis
Bendradarbiavimas su JTVPK
Pagal darbo susitarimus, sudarytus su JTVPK, Paramos biuras bendradarbiauja su JTVPK šiuo reglamentu reglamentuojamose srityse. Paramos biuro vardu administracinė valdyba priima sprendimus dėl darbo susitarimų, įskaitant jų poveikį biudžetui.
Be to, administracinė valdyba gali nuspręsti, kad Paramos biuras gali skirti finansinių išteklių, kad padengtų darbo susitarimuose nenumatytas JTVPK veiklos išlaidas. Jie yra išskirtinių Paramos biuro ir JTVPK bendradarbiavimo santykių, apibrėžtų šiame straipsnyje ir 2 straipsnio 5 dalyje, 5 straipsnyje, 9 straipsnio 1 dalyje, 25 straipsnio 4 dalyje ir 32 straipsnio 2 dalyje, aspektas. Kaip numatyta Reglamento (EB, Euratomas) Nr. 2343/2002 75 straipsnyje, taikomos atitinkamos Finansinio reglamento nuostatos ir jo įgyvendinimo taisyklės.
51 straipsnis
Konsultacinis forumas
1. Paramos biuras glaudžiai bendradarbiauja su atitinkamomis pilietinės visuomenės organizacijomis ir atitinkamomis kompetentingomis įstaigomis, dalyvaujančiomis vykdant prieglobsčio politiką vietos, regionų, nacionaliniu, Europos arba tarptautiniu lygiu, ir šiuo tikslu įkuria konsultacinį forumą.
2. Konsultacinis forumas yra keitimosi informacija ir žinių kaupimo priemonė. Jis užtikrina glaudų Paramos biuro ir atitinkamų suinteresuotųjų subjektų dialogą.
3. Konsultacinis forumas yra pasirengęs bendradarbiauti su atitinkamais suinteresuotaisiais subjektais pagal 1 dalį. Paramos biuras kreipiasi į konsultacinio forumo narius atsižvelgdamas į konkrečius poreikius, susijusius su Paramos biuro veikloje nurodytomis prioritetinėmis sritimis.
JTVPK ex officio yra konsultacinio forumo narys.
4. Paramos biuras prašo konsultacinio forumo visų pirma:
a)
teikti administracinei valdybai pasiūlymus dėl metinės darbo programos, priimamos pagal 29 straipsnio1 dalies f punktą;
b)
teikti atsiliepimus administracinei valdybai ir siūlyti tolesnes priemones, susijusias su 29 straipsnio 1 dalies c punkte nurodyta metine ataskaita ir 12 straipsnio 1 dalyje nurodyta metine prieglobsčio padėties Sąjungoje ataskaita; ir
c)
pranešti vykdomajam direktoriui ir administracinei valdybai Paramos biuro darbui svarbių konferencijų, seminarų ir posėdžių rezultatus bei rekomendacijas.
5. Konsultacinio forumo posėdžiai rengiami bent kartą per metus.
52 straipsnis
Bendradarbiavimas su Frontex, FRA, kitomis Sąjungos įstaigomis ir tarptautinėmis organizacijomis
Paramos biuras bendradarbiauja su Sąjungos įstaigomis, vykdančiomis su jo veiklos sritimi susijusią veiklą, visų pirma su Frontex ir FRA, taip pat su šiuo reglamentu reglamentuojamose srityse kompetentingomis tarptautinėmis organizacijomis pagal darbo susitarimus, sudarytus su jomis remiantis SESV ir nuostatomis dėl tų įstaigų kompetencijos.
Bendradarbiavimas suteikia galimybę susieti atitinkamas įstaigas ir išvengti remiantis įvairių įstaigų įgaliojimais vykdomos veiklos dubliavimosi.
53 straipsnis
Susitarimas dėl būstinės ir veiklos sąlygos
Susitarime dėl būstinės, kurį, pritarus administracinei valdybai, Paramos biuras sudaro su priimančiąja valstybe nare, nustatomos reikiamos nuostatos dėl Paramos biuro įkurdinimo ir įrangos suteikimo toje valstybėje narėje, taip pat Paramos biuro priimančiojoje valstybėje narėje taikytinos specialiosios taisyklės vykdomajam direktoriui, administracinės valdybos nariams, Paramos biuro personalui ir jų šeimos nariams. Priimančioji valstybė narė sudaro kuo geresnes sąlygas Paramos biuro veiklai, įskaitant daugiakalbio europinio mokymosi ir reikiamos transporto infrastruktūros užtikrinimą.
54 straipsnis
Paramos biuro veiklos pradžia
Paramos biuras pradeda visiškai veikti ne vėliau kaip 2011 m. birželio 19 d.
Komisija atsako už Paramos biuro įsteigimą ir veiklą pradiniame etape iki šis sugebės pats vykdyti savo biudžetą.
Tuo tikslu:
-
iki vykdomasis direktorius, administracinės valdybos paskirtas vadovaujantis 30 straipsniu, pradės eiti pareigas, vykdomajam direktoriui pavestas pareigas laikinai gali eiti Komisijos pareigūnas,
-
vadovaujant laikinai direktoriaus arba vykdomojo direktoriaus pareigas einančiam asmeniui Paramos biurui pavestas pareigas gali vykdyti Komisijos pareigūnai.
Patvirtinus administracinei valdybai, laikinai direktoriaus pareigas einantis asmuo gali leisti atlikti visus iš Paramos biuro biudžete numatytų asignavimų padengiamus mokėjimus ir, patvirtinus Paramos biuro etatų planą, gali sudaryti sutartis, įskaitant darbo sutartis.
55 straipsnis
Įsigaliojimas
Šis reglamentas įsigalioja dvidešimtą dieną po jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.
Šis reglamentas privalomas visas ir tiesiogiai taikomas valstybėse narėse pagal Sutartis.
Priimta Strasbūre 2010 m. gegužės 19 d.