РЕШЕНИЕ ЗА ИЗПЪЛНЕНИЕ НА КОМИСИЯТА
от 3 ноември 2011 година
за предоставяне на поисканата от Италия дерогация по отношение на областите Емилия Романя, Ломбардия, Пиемонте и Венето по силата на Директива 91/676/ЕИО на Съвета за опазване на водите от замърсяване с нитрати от селскостопански източници
(нотифицирано под номер C(2011) 7770)
(само текстът на италиански език е автентичен)
(2011/721/ЕС)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Директива 91/676/ЕИО на Съвета от 12 декември 1991 г. за опазване на водите от замърсяване с нитрати от селскостопански източници (1), и по-специално параграф 2, трета алинея от приложение III към нея,
като има предвид, че:
(1)
Ако количеството животински тор, което държава-членка възнамерява да използва на хектар всяка година, е различно от количеството, определено в параграф 2, втора алинея, първото изречение от приложение III към Директива 91/676/ЕИО и в буква а) от същата алинея, това количество трябва да бъде определено така, че да не възпрепятства постигането на целите, определени в член 1 от посочената директива, и трябва да е обосновано въз основа на обективни критерии, като например продължителни вегетационни периоди и култури с високо усвояване на азот.
(2)
Италия подаде в Комисията искане за дерогация по параграф 2, трета алинея от приложение III към Директива 91/676/ЕИО по отношение на областите Емилия Романя, Ломбардия, Пиемонте и Венето.
(3)
Исканата дерогация се отнася до намерението на Италия да разреши наторяване в областите Емилия Романя, Ломбардия, Пиемонте и Венето с до 250 kg азот от говежди и обработен свински тор на хектар годишно в стопанства с минимум 70 % култури с голямо усвояване на азот и дълги вегетационни периоди. Според оценките дерогацията ще обхване приблизително 10 313 говедовъдни стопанства и 1 241 свиневъдни стопанства в областите Емилия Романя, Ломбардия, Пиемонте и Венето, които съставляват съответно 15,9 % и 9,7 % от общия брой на говедовъдните и общия брой на свиневъдните стопанства в споменатите области, 10,7 % от използваната земеделска земя, 29,1 % от общия брой глави млеконадоен добитък и 49,3 % от общия брой свине в същите области. Освен това за дерогацията могат да кандидатстват и полевъдни стопанства.
(4)
Законодателството, с което се транспонира Директива 91/676/ЕИО и се създават програмите за действие в Емилия Романя (Решение № 1273/2011 от 5.9.2011 г.), Ломбардия (Решение № IX/2208 от 14.9.2011 г.), Пиемонте (Решение 18-2612 от 19.9.2011 г.) и Венето (Решение № 1150 от 26.7.2011 г.), е прието и се прилага във връзка с настоящото решение за периода 2012-2015 г.
(5)
Определените уязвими зони, към които се прилагат програмите за действие, обхващат около 63 % от използваната земеделска площ (ИЗП) в Емилия Романя, 82 % от ИЗП в Ломбардия, 38 % от ИЗП в Пиемонте и 87 % от ИЗП във Венето.
(6)
Представените данни относно качеството на водите показват, че за подпочвените води в областите Емилия Романя, Ломбардия, Пиемонте и Венето средната концентрация на нитрати в 89 % от подземните водни обекти е под 50 mg нитрати на литър, а в 63 % от подземните водни обекти - под 25 mg нитрати на литър. По отношение на повърхностните води средната концентрация на нитрати в над 98 % от станциите за наблюдение е под 25 mg нитрати на литър и няма точки с концентрация на нитрати, надвишаваща 50 mg нитрати на литър.
(7)
В областите Емилия Романя, Ломбардия, Пиемонте и Венето се отглеждат над 70 % от добитъка в Италия, по-специално 67,1 % от млеконадойния добитък, 60,6 % от другия добитък, 81 %от свинете и 79,4 % от птиците. В периода 1982-2007 г. броят на животните показва тенденция към намаляване (средно с 20 % за четирите области).
(8)
В периода 1979-2008 г. използването на изкуствени азотни торове е намаляло, както и използването на минерални фосфорни торове; последното е намаляло със 70 %.
(9)
Пасищата, царевицата за зърно, царевицата за силаж и зимните зърнени култури заемат около 53 % от общата земеделска площ в Емилия Романя, Ломбардия, Пиемонте и Венето.
(10)
Представените към искането за дерогация подкрепящи документи показват, че предлаганото годишно количество от 250 kg азот от говежди и обработен свински тор на хектар годишно е обосновано въз основа на обективни критерии като завишено количество на валежите, дълги вегетационни периоди и високи добиви на култури с голямо усвояване на азот.
(11)
След като прегледа искането, Комисията смята, че предложеното количество от 250 kg азот от говежди и обработен свински тор на хектар няма да възпрепятства постигането на целите на Директива 91/676/ЕИО, при условие че се спазват някои строги условия.
(12)
Мерките, предвидени в настоящото решение, са в съответствие със становището на Комитета по нитратите, създаден по силата на член 9 от Директива 91/676/ЕИО,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
Дерогацията, поискана от Италия с писма от 10 март 2011 г. и от 28 юли 2011 г. по отношение на областите Емилия Романя, Ломбардия, Пиемонте и Венето с цел да се разреши торенето с по-голямо количество животински тор от количеството, предвидено в параграф 2, втора алинея, първото изречение от приложение III към Директива 91/676/ЕИО и в буква а) от същата алинея, се предоставя при спазване на условията, указани в настоящото решение.
Член 2
Определения
За целите на настоящото решение се прилагат следните определения:
а)
„стопанства“ означава земеделски стопанства със или без отглеждане на животни;
б)
„парцел“ означава индивидуален участък или група участъци, хомогенни по отношение на отглежданите селскостопански култури, вида на почвата и практиките за торене;
в)
„пасище“ означава постоянно или временно пасище (под временно обикновено се разбира за по-малко от четири години);
г)
„късна царевица“ означава царевица от група 600-700 по FAO със срок на сеитба от средата на март до началото на април и вегетационен период най-малко 145-150 дни;
д)
„царевица или сорго, последвана/о от зимни тревни фуражни култури“ означава среднокъсна или ранна царевица или сорго, последвани от зимни тревни фуражни култури, като например италиански райграс, ечемик, тритикале или зимна ръж;
е)
„зимна зърнена култура, последвана от летни тревни фуражни култури“ означава зимна пшеница, зимен ечемик или тритикале, последвани от летни тревни фуражни култури, като например царевица, сорго, Setaria или Panicum sp.;
ж)
„култури с голямо усвояване на азот и дълги вегетационни периоди“ означава пасища, късна царевица, царевица или сорго, последвана/о от зимни тревни фуражни култури, и зимна зърнена култура, последвана от летни тревни фуражни култури;
з)
„говежди тор“ означава животински изпражнения от едър рогат добитък, включително по време на паша или в преработен вид;
и)
„обработка на животински тор“ означава преработката на свински тор в две фракции - твърда и течна, с цел подобряване на наторяването и по-добро усвояване на азота и фосфора;
й)
„обработен тор“ означава течната фракция, получена в резултат на обработката на свински тор, с минимално съотношение азот-фосфати (N/P2O5), равно на 2,5;
к)
„обработен тор с отстраняване на азота“ означава обработен тор със съдържание на азот, по-малко от 30 % от съдържанието на азот в необработения свински тор;
л)
„почви с ниско съдържание на органични вещества“ означава почви с по-малко от 2 % съдържание на органичен въглерод в горния 30-сантиметров почвен слой;
м)
„незасолени и слабо засолени почви“ означава почви с електрическа проводимост на наситен екстракт от почва Ece 4 mS/cm или електрическа проводимост на воден екстракт от почва, при съотношение почва-вода 1:2, EC 1:2 1 mS/cm, или райони, определени като категорично незасегнати от риск от засоляване съгласно почвената карта, изготвена на регионално равнище;
н)
„ефективност на използване на азота“ означава процентът от общия азот, внесен под формата на животински тор, който е наличен за усвояване от културите в годината на торенето.
Член 3
Приложно поле
Настоящото решение се прилага на индивидуална основа за стопанства, в които 70 % или повече от площта на стопанството са заети с култури с голямо усвояване на азот и дълги вегетационни периоди, при спазване на условията, предвидени в членове 4-7.
Член 4
Ежегодно подаване на заявление и поемане на задължение
1. Земеделските производители, които искат да се възползват от дерогация по настоящото решение, подават заявление до компетентните органи всяка година най-късно до 15 февруари.
2. Едновременно с годишното заявление, посочено в параграф 1, те се задължават писмено да спазват условията, определени в членове 5, 6 и 7.
Член 5
Обработка на животински тор
1. Земеделските производители, които се ползват от дерогация за внасянето на обработен свински тор, съобщават ежегодно на компетентните органи следната информация:
а)
вид обработка на животинския тор;
б)
капацитет и основни характеристики на инсталацията за обработка, включително нейната ефективност;
в)
количествата животински тор, изпратени за обработка;
г)
количество, състав, включително спецификация на съдържанието на азот и фосфор, и местоназначение на твърдата фракция;
д)
количество, състав, включително спецификация на съдържанието на азот и фосфор, и местоназначение на обработения тор;
е)
оценка на загубите на газообразни вещества при обработката.
2. Твърдата фракция, получена в резултат на обработката на животинския тор, трябва да се стабилизира, с цел намаляване на миризмите и другите емисии, подобряване на агрономичните и хигиенните качества, улесняване на манипулациите и подобряване на усвояването на азот и фосфати от културите. Полученият продукт не може да се употребява в стопанства, ползващи се от дерогация. Компетентните органи трябва да приемат мерки за насърчаване използването на стабилизираната твърда фракция върху почви с ниско съдържание на органични вещества. Споменатите почви се посочват на карти, изготвени на регионално равнище и предоставени на разположение на земеделските производители.
3. Компетентните органи изготвят методики за оценка на състава на обработения тор, измененията в състава и ефективността на обработката за всяко стопанство, ползващо индивидуална дерогация.
4. Емисиите от амоняк и другите емисии в резултат на обработката на животински тор трябва да се наблюдават от компетентните органи в представителни места за всеки метод на обработка. Въз основа на резултатите от наблюдението компетентните органи изготвят инвентаризация на емисиите.
Член 6
Внасяне на животински тор и други торове
1. При спазване на условията, указани в параграфи 2-12, количеството на говеждия тор, включително внасяният от самите животни тор, и на обработения животински тор, което се употребява всяка година в ползващи се от дерогация стопанства, не може да надвишава количеството животински тор, съдържащо 250 kg азот на хектар.
2. Общото внесено количество азот не може да надвишава прогнозната потребност от хранителни вещества на съответната култура. В него се отчита запасеността на почвата, както и повишената усвояемост на азота в животинския тор вследствие на обработката на тора. То не може да надвишава максималните норми за торене, определени в приложимите за стопанството програми за действие.
3. Общото внесено количество фосфор не може да надвишава предвидимата потребност от хранителни вещества на съответната култура и в него се отчита запасеността на почвата с фосфор. В ползващите се от дерогация стопанства не може да се внася фосфор от изкуствени торове.
4. Най-късно до 15 февруари се изготвя план за наторяване за всяко стопанство, в който се описва сеитбообращението върху земеделската земя и планираното внасяне на животински и минерални торове.
Планът за наторяване трябва да съдържа следното:
а)
броя на животните, описание на системата за складиране и съхраняване, включително вместимостта и вида на наличните съоръжения за съхранение на животински тор;
б)
изчисление на количествата азот и фосфор от животински тор, произведени в стопанството;
в)
описание на обработката на животинския тор и характеристиките на обработения животински тор (ако е уместно);
г)
количеството, вида и характеристиките на животинския тор, доставян извън стопанството или в него;
д)
сеитбообращението и площта на парцелите с култури с голямо усвояване на азот и дълги вегетационни периоди и на парцелите с други култури;
е)
очакваните добиви от всяка отглеждана култура, в зависимост от наличието на хранителни вещества и влага, както и местните условия, като климат, почвен тип и др.;
ж)
прогнозните потребности на културите от азот и фосфор за всеки парцел;
з)
изчисление на количеството азот и фосфор от животински тор, което ще се внася във всеки парцел;
и)
изчисление на количеството азот от изкуствени торове, което ще се внася във всеки парцел;
й)
оценка на количеството вода, необходимо за напояване, и точно посочване на водоизточника; в плана се включва разрешителното за водовземане или договора за водоползване със съответния „воден консорциум“ или картата, посочваща, че стопанството се намира в район, в който плитките подпочвени води са в контакт с кореновата зона.
Плановете трябва да се преразглеждат най-късно до седем дни след настъпването на евентуални промени в земеделските практики, за да се гарантира тяхното съответствие с използваните земеделски практики.
5. Във всяка ферма трябва да се изготвят отчети за торенето по парцели. Отчетите включват внесените количества и времето на торене с животински тор и изкуствени торове.
6. Разрешителното за водовземане или договора за водоползване със съответния „воден консорциум“ или картата, посочваща, че стопанството се намира в район, в който плитките подпочвени води са в контакт с кореновата зона, трябва да бъде на разположение в стопанството. Разрешеното или договорено количество вода, когато е приложимо, трябва да е достатъчно за достигане на добивите, получавани в условия без ограничения по отношение на водата.
7. Всяко стопанство, което се ползва от дерогация, трябва да разполага с резултати от анализа на почвата за съдържание на азот и фосфор. Вземането на проби и извършването на анализи се осъществява преди 1 юни и поне веднъж на всеки четири години за съдържанието на фосфор и азот за всяка площ от стопанството, която е хомогенна по отношение на сеитбообращението и почвените характеристики. Изисква се минимум по един анализ на всеки пет хектара земеделска земя.
8. Животинският тор, който се внася в ползващи се от дерогация стопанства, трябва да има ефективност на използване на азота най-малко 65 % за течен тор и 50 % за твърд тор.
9. Животинският тор и изкуствените торове, които се внасят в ползващи се от дерогация стопанства, не могат да се разпръскват след 1 ноември.
10. Поне две трети от количеството азот от животински тор, с изключение на азота от животинския тор от пасящ добитък, трябва да се внася преди 30 юни всяка година. За тази цел ползващите се от дерогация стопанства трябва да разполагат с достатъчен капацитет за съхранение на животински тор, който да покрива поне периодите, през които използването на такъв тор не е разрешено.
11. Течният тор, включително обработеният животински тор и отпадните течности, трябва да се внасят посредством методи на торене с ниско ниво на емисиите. Твърдият животински тор се внася в рамките на 24 часа.
12. С цел защита на почвите от опасността от засоляване, използването на обработен тор с отстраняване на азота се разрешава само върху незасолени и слабо засолени почви. За тази цел земеделските производители, които възнамеряват да използват обработен тор с отстраняване на азота, измерват електрическата проводимост в парцелите, в които той ще се внася, най-малко веднъж на четири години и включват резултатите в заявлението, посочено в член 4, параграф 1. Компетентните органи изготвят протокол, който да се използва от земеделските производители за измерване на електрическата проводимост. Компетентните органи изготвят карти, показващи районите, застрашени от засоляване.
Член 7
Управление на земята
Земеделските производители, ползващи се от дерогация, гарантират спазване на следните условия:
а)
70 % или повече от площта на стопанството се засаждат с култури с голямо усвояване на азот и дълги вегетационни периоди;
б)
временните пасища и ливади се орат напролет;
в)
временните и постоянните пасища и ливади включват не повече от 50 % бобови или други растения, които усвояват азот от въздуха;
г)
реколтата от късна царевица се прибира (цялото растение);
д)
зимните тревни фуражни култури, като италиански райграс, ечемик, тритикале или зимна ръж, се засяват в срок от две седмици след прибирането на царевицата/соргото и се прибират не по-рано от две седмици преди сеитбата на царевицата/соргото;
е)
летните тревни фуражни култури, като царевица, сорго, Setaria или Panicum sp., се засяват в срок от две седмици след прибирането на зимните зърнени култури и се прибират не по-рано от две седмици преди сеитбата на зимните зърнени култури;
ж)
разораното пасище се засява, в срок от две седмици след разораването, с култура с голямо усвояване на азот и не се внасят изкуствени торове през годината на разораване на постоянните пасища.
Член 8
Други мерки
1. Компетентните органи осигуряват съответствие на предоставените дерогации за торене с обработен животински тор с капацитета на инсталациите за обработка на животински тор.
2. Компетентните органи осигуряват съответствие на всяка предоставена дерогация с разрешеното водоползване в стопанството, ползващо се от дерогацията.
Член 9
Мерки относно транспорта на животински тор
1. Компетентните органи гарантират записването на данни за транспорта на животински тор от и до ползващите се от дерогация стопанства посредством географски системи за определяне на местоположението или регистрирането на транспорта в придружаващите документи, като се отбелязват мястото на произход и местоназначението. Записването посредством географски системи за определяне на местоположението е задължително за превозите на разстояния, по-дълги от 30 km.
2. Компетентните органи гарантират, че по време на превоза има налице документ, в който е посочено количеството на превозвания животински тор и неговото азотно и фосфорно съдържание.
3. Компетентните органи гарантират извършването на анализ на обработения тор и твърдите фракции, получени в резултат на обработката на животинския тор, по отношение на съдържанието на азот и фосфор в тях. Анализът трябва да се извършва от признати лаборатории. Резултатите от анализа се съобщават на компетентните органи и на получаващия земеделски производител. Всяка превозвана пратка се придружава от сертификат за анализа.
Член 10
Наблюдение
1. Компетентните органи гарантират изготвянето и ежегодното актуализиране на карти, показващи процента на стопанствата, процента на животните, процента на земеделската земя, обхваната от индивидуални дерогации, и карти, показващи местното земеползване във всяка община. Данните за сеитбообращенията и земеделските практики в стопанствата, ползващи се от дерогации, се събират и актуализират ежегодно.
2. С цел оценка на въздействието на дерогацията върху качеството на водите се създава и поддържа мрежа за наблюдение за вземане на проби от повърхностните и плитките подпочвени води. Проектът на мрежата за наблюдение се представя на Комисията. По време на периода на прилагане на настоящото решение не може да се намалява броят на първоначалните станции за наблюдение и не може да се променя местоположението им.
3. Провежда се засилено наблюдение във водосборните райони със селскостопански характер, разположени в близост до най-уязвимите водни обекти, които се определят от компетентните органи.
4. Създават се станции за наблюдение с цел предоставяне на данни относно концентрацията на азот и фосфор в почвените води, относно минералния азот в почвения профил и съответните загуби на азот и фосфор през кореновата зона в подземните води, както и относно загубите на азот и фосфор чрез повърхностен и подпочвен отток, както при условия на ползване на дерогация, така и без ползване на дерогация. Станциите за наблюдение обхващат основните типове почва, практиките на наторяване и културите. Проектът на мрежата за наблюдение се представя на Комисията. По време на периода на прилагане на настоящото решение не може да се намалява броят на първоначалните станции за наблюдение и не може да се променя местоположението им.
Член 11
Проверка
1. Компетентните органи следят всички заявления за дерогация да преминат през административен контрол. Когато контролът покаже, че условията, предвидени в членове 5, 6 и 7, не са изпълнени, заявителят се уведомява за това. В такъв случай заявлението му се смята за отхвърлено.
2. Следва да се въведе програма за проверки на място въз основа на анализ на риска, на резултатите от контрола от предходните години и резултатите от общия контрол на случаен принцип по отношение на законодателството, с което се транспонира Директива 91/676/ЕИО. Проверките на място покриват поне 5 % от стопанствата, които се ползват от дерогация, по отношение на условията, посочени в членове 5, 6 и 7 от настоящото решение.
3. Компетентните органи осигуряват контрол на място върху най-малко 1 % от операциите по транспорт на животински тор, въз основа на оценката на риска и резултатите от административния контрол, посочен в параграф 1. Контролът включва най-малкото оценка на придружаващите документи, проверка на произхода и местоназначението на животинския тор и вземане на проби от транспортирания животински тор.
4. На компетентните органи се предоставят необходимите правомощия и средства за проверка на спазването на настоящото решение. Когато проверката покаже неспазване на настоящото решение, компетентните органи предприемат необходимите действия за коригиране. По-специално земеделските производители, които не спазват членове 5, 6 и 7, се изключват от дерогацията през следващата година.
Член 12
Докладване
Компетентните органи представят всяка година на Комисията най-късно до декември, а за 2015 г. - най-късно до септември, доклад със следната информация:
а)
оценка на изпълнението на дерогацията въз основа на проверките, извършени на равнище стопанство, и въз основа на проверките на транспорта на животински тор, както и информация относно неизрядните стопанства въз основа на резултатите от административните проверки и проверките на място;
б)
информация относно обработката на животинския тор, включително по-нататъшна преработка и използване на твърдите фракции, и подробни данни относно характеристиките на системите за обработка, тяхната ефикасност и състава на обработения животински тор, както и крайното местоназначение на твърдите фракции;
в)
карти, показващи районите с ниско съдържание на органични вещества, както и предприетите мерки за насърчаване използването на стабилизираната твърда фракция върху почви с ниско съдържание на органични вещества, както е посочено в член 5, параграф 2;
г)
посочените в член 5, параграф 3 методики за оценка на състава на обработения тор, измененията в състава и ефективността на обработката за всяко стопанство, ползващо индивидуална дерогация;
д)
посочената в член 5, параграф 4 инвентаризация на емисиите от амоняк и другите емисии в резултат на обработката на животински тор.
е)
изготвеният протокол за измерване на електрическата проводимост и картите, показващи районите, засегнати от засоляване, както е посочено в член 6, параграф 12;
ж)
методиките за проверка на съответствието на предоставените дерогации с капацитета на инсталациите за обработка на животински тор, както е посочено в член 8, параграф 1;
з)
методиките за проверка на съответствието на всяка предоставена дерогация с разрешеното водоползване в стопанството, ползващо се от дерогацията, както е посочено в член 8, параграф 2;
и)
посочените в член 10, параграф 1 карти, показващи процента на стопанствата, процента на животните, процента на земеделската земя, обхваната от индивидуални дерогации, и карти, показващи местното земеползване, както и данни за сеитбообращенията и земеделските практики в ползващите се от дерогация стопанства;
й)
резултатите от наблюдението на водите, включително информация относно тенденциите в качеството на подземните и повърхностните води, както и въздействието на дерогацията върху качеството на водите, както е посочено в член 10, параграф 2;
к)
списъка на най-уязвимите водни обекти, посочени в член 10, параграф 3;
л)
резюме и оценка на данните, получени от станциите за наблюдение, посочени в член 10, параграф 4.
Член 13
Прилагане
Настоящото решение се прилага във връзка с разпоредбите за изпълнение на програмата за действие в Емилия Романя (Решение № 1273/2011 от 5.9.2011 г.), Ломбардия (Решение № IX/2208 от 14.9.2011 г.), Пиемонте (Решение 18-2612 от 19.9.2011 г.) и Венето (Решение № 1150 от 26.7.2011 г.).
Настоящото решение се прилага от 1 януари 2012 г.
Срокът на действието му изтича на 31 декември 2015 г.
Член 14
Адресат на настоящото решение е Италианската република.
Съставено в Брюксел на 3 ноември 2011 година.
KOMISIJOS ĮGYVENDINIMO SPRENDIMAS
2011 m. lapkričio 3 d.
kuriuo pagal Tarybos direktyvą 91/676/EEB dėl vandenų apsaugos nuo taršos nitratais iš žemės ūkio šaltinių Italijai suteikiamas jos prašomas leidimas Emilijos-Romanijos, Lombardijos, Pjemonto ir Veneto regionuose taikyti leidžiančią nukrypti nuostatą
(pranešta dokumentu Nr. C(2011) 7770)
(Tekstas autentiškas tik italų kalba)
(2011/721/ES)
EUROPOS KOMISIJA,
atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo,
atsižvelgdama į 1991 m. gruodžio 12 d. Tarybos direktyvą 91/676/EEB dėl vandenų apsaugos nuo taršos nitratais iš žemės ūkio šaltinių (1), ypač jos III priedo 2 dalies trečią pastraipą,
kadangi:
(1)
jei valstybė narė vienam hektarui numato per metus panaudoti kitokį mėšlo kiekį nei nurodyta Direktyvos 91/676/EEB III priedo 2 dalies antros pastraipos pirmame sakinyje ir tos pastraipos a punkte, tas mėšlo kiekis turi būti toks, kad netrukdytų siekti minėtos direktyvos 1 straipsnyje nustatytų tikslų ir būtų pagrįstas objektyviais kriterijais, tokiais kaip ilgas pasėlių vegetacinis laikotarpis ir daug azoto įsisavinantys pasėliai;
(2)
Italija pateikė Komisijai prašymą pagal Direktyvos 91/676/EEB III priedo 2 dalies trečią pastraipą Emilijos-Romanijos, Lombardijos, Pjemonto ir Veneto regionams taikyti leidžiančią nukrypti nuostatą;
(3)
prašoma leidžianti nukrypti nuostata susijusi su Italijos ketinimu leisti Emilijos-Romanijos, Lombardijos, Pjemonto ir Veneto regionuose naudoti iki 250 kg azoto iš galvijų mėšlo ir apdoroto kiaulių mėšlo vienam hektarui per metus ūkiuose, kuriuose bent 70 % pasėlių įsisavina daug azoto ir jų vegetacijos laikotarpis ilgas. Remiantis vertinimu, leidžianti nukrypti nuostata Emilijos-Romanijos, Lombardijos, Pjemonto ir Veneto regionuose gali būti taikoma maždaug 10 313 galvijų ūkiams ir 1 241 kiaulių ūkiams, atitinkantiems maždaug 15,9 % ir 9,7 % visų galvijų ir kiaulių ūkių tuose regionuose, 10,7 % naudojamos žemės ūkio paskirties žemės, 29,1 % bendro pieninių galvijų ir 49,3 % bendro kiaulių skaičiaus. Be to, leidžiančią nukrypti nuostatą gali prašyti taikyti ir ariamos žemės ūkiai;
(4)
priimti Direktyvos 91/676/EEB įgyvendinimo teisės aktai ir teisės aktai, kuriais Emilijos-Romanijos (2011 m. rugsėjo 5 d. Sprendimas Nr. 1273/2011), Lombardijos (2011 m. rugsėjo 14 d. Sprendimas Nr. IX/2208), Pjemonto (2011 m. rugsėjo 19 d. Sprendimas Nr. 18-2612) ir Veneto (2011 m. liepos 26 d. Sprendimas Nr. 1150) regionams nustatoma veiksmų programa, 2012-2015 m. laikotarpiu taikomi kartu su šiuo sprendimu;
(5)
nustatytosios pažeidžiamos zonos, kurioms taikomos veiksmų programos, apima maždaug 63 % naudojamos žemės ūkio paskirties žemės (toliau - NŽŪPŽ) Emilijoje-Romanijoje, 82 % NŽŪPŽ Lombardijoje, 38 % NŽŪPŽ Pjemonte ir 87 % NŽŪPŽ Venete;
(6)
pateikti vandens kokybės duomenys rodo, kad Emilijos-Romanijos, Lombardijos, Pjemonto ir Veneto regionuose 89 % požeminio vandens telkinių vidutinė nitratų koncentracija mažesnė nei 50 mg/l, o 63 % požeminio vandens telkinių vidutinė nitratų koncentracija mažesnė nei 25 mg/l. Daugiau kaip 98 % paviršinio vandens stebėjimo vietų vidutinė nitratų koncentracija mažesnė nei 25 mg/l ir nė vienoje stebėjimo vietoje nitratų koncentracija neviršija 50 mg/l;
(7)
Emilijos-Romanijos, Lombardijos, Pjemonto ir Veneto regionuose auginama daugiau kaip 70 % Italijos gyvulių: konkrečiai - 67,1 % pieninių galvijų, 60,6 % kitų galvijų, 81 % kiaulių ir 79,4 % naminių paukščių. 1982-2007 m. laikotarpiu matyti mažėjanti gyvulių skaičiaus tendencija (keturiuose regionuose vidutiniškai 20 %);
(8)
1979-2008 m. laikotarpiu sumažėjo cheminio azoto ir mineralinių fosforo trąšų naudojimas; pastarųjų naudojama 70 % mažiau;
(9)
ganyklos, kukurūzų grūdai, kukurūzų silosas ir žieminiai javai užima apie 53 % bendro Emilijos-Romanijos, Lombardijos, Pjemonto ir Veneto regionų žemės ūkio ploto;
(10)
prašyme leisti taikyti leidžiančią nukrypti nuostatą pateikti patvirtinamieji dokumentai rodo, kad siūlomas 250 kg azoto iš galvijų mėšlo ir apdoroto kiaulių mėšlo kiekis vienam hektarui per metus yra pagrįstas objektyviais kriterijais - dideliu kritulių kiekiu, ilgu vegetaciniu laikotarpiu ir dideliu augalų, kurie įsisavina daug azoto, derliumi;
(11)
Komisija, išnagrinėjusi prašymą, mano, kad siūlomas 250 kg azoto iš galvijų mėšlo ir apdoroto kiaulių mėšlo kiekis vienam hektarui netrukdys siekti Direktyvoje 91/676/EEB numatytų tikslų, jeigu bus laikomasi tam tikrų griežtų sąlygų;
(12)
šiame sprendime numatytos priemonės atitinka Direktyvos 91/676/EEB 9 straipsniu įkurto Nitratų komiteto nuomonę,
PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ:
1 straipsnis
2011 m. kovo 10 d. ir 2011 m. liepos 28 d. Italijos raštais prašoma Emilijos-Romanijos, Lombardijos, Pjemonto ir Veneto regionų atžvilgiu leidžianti nukrypti nuostata dėl didesnio gyvulių mėšlo kiekio, nei nurodyta Direktyvos 91/676/EEB III priedo 2 dalies antros pastraipos pirmame sakinyje ir a punkte, suteikiama šiame sprendime nurodytomis sąlygomis.
2 straipsnis
Apibrėžtys
Šiame sprendime vartojamų terminų apibrėžtys:
a) ūkiai- žemės ūkio valdos, kuriose auginami arba kuriose neauginami gyvuliai;
b) sklypas- atskiras laukas (arba laukų grupė), vienarūšis pagal pasėlius, dirvožemio tipą ir tręšimo praktiką;
c) ganykla- nuolatinė ar laikina ganykla (paprastai laikina ganykla laikoma mažiau nei ketverius metus);
d) vėlai bręstantys kukurūzai- FAO 600-700 klasės kukurūzai, sodinami kovo viduryje - balandžio pradžioje, kurių augimo ciklas - bent 145-150 dienų;
e) kukurūzai arba sorgas, po kurių sodinami žieminiai pasėliai- vidutiniškai vėlai arba anksti bręstantys kukurūzai arba sorgai, po kurių sodinami žieminiai pasėliai, pvz., itališkoji svidrė, miežiai, kvietrugiai arba žieminiai rugiai;
f) žieminiai javai, po kurių sodinami vasariniai pasėliai- žieminiai kviečiai, žieminiai miežiai arba kvietrugiai, po kurių sodinami vasariniai pasėliai, pvz., kukurūzai, sorgai, Setaria arba Panicum sp.;
g) pasėliai, kurie įsisavina daug azoto ir kurių vegetacijos laikotarpis ilgas- pievos, vėlai bręstantys kukurūzai, kukurūzai arba sorgai, po kurių sodinami žieminiai pasėliai, ir žieminiai javai, po kurių sodinami vasariniai pasėliai;
h) galvijų mėšlas- galvijų šalinamas gyvulių mėšlas, įskaitant mėšlą, šalinamą ganyklose, arba perdirbtą mėšlą;
i) mėšlo apdorojimas- kiaulių mėšlo atskyrimas į dvi dalis - kietąją ir skystąją, atliekamas siekiant pagerinti žemės naudojimą ir padidinti azoto ir fosforo regeneravimą;
j) apdorotas mėšlas- skystoji dalis, gauta apdorojant mėšlą, kurioje mažiausias azoto ir fosfatų santykis (N/P2O5) yra 2,5;
k) apdorotas mėšlas, iš kurio pašalintas azotas- apdorotas mėšlas, kuriame azoto mažiau negu 30 %, palyginti su neapdorotame kiaulių mėšle esančiu azoto kiekiu;
l) mažai organinių medžiagų turintis dirvožemis- dirvožemis, kurio viršutiniuose 30 centimetrų organinių anglies junginių mažiau negu 2 %;
m) nedruskingas ir mažai druskingas dirvožemis- dirvožemis, kurio elektros laidumas prisotintame dirvožemio masės ekstrakte yra ECe 4 mS/cm arba elektros laidumas nuosėdų ekstrakte dirvožemio ir vandens santykiui esant 1:2 yra EC 1:2 1 ms/cm, arba plotai, kuriems, kaip apibrėžta, nebūdinga druskėjimo rizika, nurodyti regioninio lygmens dirvožemio žemėlapyje;
n) azoto naudojimo efektyvumas- bendro azoto kiekio, panaudoto gyvulių mėšlo forma, procentinė dalis, naudojimo metais tenkanti pasėliams.
3 straipsnis
Taikymo sritis
Šis sprendimas taikomas atskiriems ūkiams, kuriuose 70 % arba daugiau ploto apsodinama augalais, kurie įsisavina daug azoto ir kurių vegetacijos laikotarpis ilgas, atsižvelgiant į sąlygas, nustatytas 4-7 straipsniuose.
4 straipsnis
Kasmetinė paraiška ir įsipareigojimas
1. Ūkininkai, norintys pasinaudoti šiame sprendime numatyta leidžiančia nukrypti nuostata, kasmet iki vasario 15 d. pateikia paraišką kompetentingoms institucijoms.
2. Pateikdami 1 dalyje nurodytą kasmetinę paraišką jie raštu įsipareigoja vykdyti 5, 6 ir 7 straipsniuose numatytas sąlygas.
5 straipsnis
Mėšlo apdorojimas
1. Ūkininkai, kuriems taikoma leidžianti nukrypti nuostata, siekiantys naudoti apdorotą kiaulių mėšlą, kasmet kompetentingoms institucijoms pateikia šią informaciją:
a)
mėšlo apdorojimo tipą;
b)
apdorojimo įrenginio pajėgumą ir pagrindinius duomenis, įskaitant našumą;
c)
apdoroti siunčiamo mėšlo kiekį;
d)
kietosios dalies kiekį, sudėtį, įskaitant azoto ir fosforo kiekį, ir paskirties vietą;
e)
apdoroto mėšlo kiekį, sudėtį, įskaitant azoto ir fosforo kiekį, ir paskirties vietą;
f)
apdorojant netenkamą kiekį dujų pavidalu.
2. Po mėšlo apdorojimo gaunama kietoji dalis stabilizuojama siekiant sumažinti kvapus ir kitus teršalus, pagerinti agronomines ir higienines savybes, palengvinti tvarkymą ir padidinti azoto ir fosfatų prieinamumą pasėliams. Gautas produktas nenaudojamas ūkiuose, kuriems taikoma leidžianti nukrypti nuostata. Kompetentingos institucijos priima priemones, skirtas skatinti naudoti stabilizuotą kietąją dalį mažai organinių medžiagų turinčiuose dirvožemiuose. Tie dirvožemiai nurodomi regioninio lygmens žemėlapiuose, kurie pateikiami ūkininkams.
3. Kompetentingos institucijos parengia kiekvieno ūkio, kuriam taikoma individuali leidžianti nukrypti nuostata, apdoroto mėšlo sudėties, sudėties pokyčių ir apdorojimo veiksmingumo vertinimo metodikas.
4. Kompetentingos institucijos stebi amoniaką ir kitus apdorojant mėšlą išmetamus teršalus vietose, reprezentatyviai atspindinčiose kiekvieną apdorojimo būdą. Remdamosi stebėsenos rezultatais kompetentingos institucijos parengia išmetamų teršalų sąrašą.
6 straipsnis
Mėšlo ir kitų trąšų naudojimas
1. Galvijų mėšlo, įskaitant šalinamą pačių gyvulių, ir apdoroto mėšlo, kasmet naudojamo žemei tręšti ūkiuose, kuriems taikoma leidžianti nukrypti nuostata, kiekis neviršija mėšlo kiekio, kuriame yra 250 kg azoto vienam hektarui, taikant 2-12 dalyse nustatytas sąlygas.
2. Bendras į dirvą patenkančio azoto kiekis neturi viršyti prognozuojamo konkretaus augalo maisto medžiagų poreikio. Įvertinamos iš dirvos gaunamos medžiagos ir dėl apdorojimo didesnis mėšle esantis azoto kiekis. Jis neturi viršyti didžiausių leistinų naudojimo standartų, nustatytų ūkiui taikomose veiksmų programose.
3. Bendras į dirvą patenkančio fosforo kiekis neturi viršyti prognozuojamo konkretaus augalo maisto medžiagų poreikio, įvertinant iš dirvos gaunamą fosforo kiekį. Cheminėse trąšose esantis fosforas nenaudojamas ūkiuose, kuriems taikoma leidžianti nukrypti nuostata.
4. Kiekvienas ūkis ne vėliau kaip iki vasario 15 d. parengia tręšimo planą, kuriame aprašoma ūkyje taikoma sėjomaina ir planuojamas mėšlo ir mineralinių trąšų naudojimas.
Tręšimo plane pateikiama ši informacija:
a)
gyvulių skaičius, mėšlo laikymo ir saugojimo sistemos aprašymas, įskaitant mėšlo saugojimo pajėgumą ir tipą;
b)
azoto ir fosforo kiekio ūkyje pagamintame mėšle apskaičiavimas;
c)
mėšlo apdorojimo aprašymas ir apdoroto mėšlo savybės (jeigu taikytina);
d)
už ūkio ribų arba ūkiui tiekiamo mėšlo kiekis, tipas ir savybės;
e)
sėjomaina ir sklypų su augalais, kurie įsisavina daug azoto ir kurių vegetacijos laikotarpis ilgas, taip pat sklypų su kitais augalais plotas;
f)
tikėtinas kiekvienos rūšies pasėlių derlius, atsižvelgiant į gaunamas maistines medžiagas ir vandenį, taip pat į vietos sąlygas, pvz., klimatą, dirvožemio tipą ir kt.;
g)
numatomas augalams reikalingas azoto ir fosforo kiekis kiekviename sklype;
h)
kiekviename sklype planuojamas naudoti mėšle esančio azoto ir fosforo kiekis;
i)
kiekviename sklype planuojamas naudoti cheminėse trąšose esančio azoto kiekis;
j)
prognozuojamas vandens, kurio reikės drėkinimui, kiekis ir tiksli vandens šaltinio nuoroda; leidimas išgauti vandenį arba sutartis dėl vandens naudojimo su atitinkamu „vandens konsorciumu“, arba į planą įtraukiamas žemėlapis, kuriame nurodoma, kad ūkis yra plotuose, kur negilus požeminis vanduo susisiekia su šaknų zona.
Siekiant užtikrinti planų ir realios žemės ūkio praktikos nuoseklumą, planai peržiūrimi ne vėliau kaip per septynias dienas nuo bet kokių žemės ūkio praktikos pasikeitimų.
5. Kiekvienas ūkis rengia tręšimo ataskaitas pagal sklypus. Jose nurodomas naudotas mėšlo ir cheminių trąšų kiekis ir jų naudojimo laikas.
6. Ūkis turi leidimą išgauti vandenį arba sutartį dėl vandens naudojimo su atitinkamu „vandens konsorciumu“, arba žemėlapį, kuriame nurodoma, kad ūkis yra plotuose, kur negilus požeminis vanduo susisiekia su šaknų zona. Vandens kiekis, kurį leidžiama išgauti arba dėl kurio sudaryta sutartis, taikytinais atvejais yra pakankamas, kad būtų pasiektas derlius, gaunamas, kai netrūksta vandens.
7. Kiekvienas ūkis, kuriam taikoma leidžianti nukrypti nuostata, parengia dirvožemyje esančio azoto ir fosforo tyrimo rezultatus. Mėginiai imami ir tyrimas atliekamas iki birželio 1 d.; kiekviename ūkyje kiekvieno vienarūšio žemės ploto azoto ir fosforo tyrimas turi būti atliekamas bent kas ketverius metus, atsižvelgiant į sėjomainą ir dirvožemio savybes. Kiekviename ūkio 5 hektarų dirbamosios žemės plote atliekamas ne mažiau kaip vienas tyrimas.
8. Gyvulių mėšlo, naudojamo ūkiuose, kuriems taikoma leidžianti nukrypti nuostata, azoto naudojimo efektyvumas turi būti bent 65 % srutų atveju ir 50 % kieto mėšlo atveju.
9. Gyvulių mėšlas ir cheminės trąšos ūkiuose, kuriems taikoma leidžianti nukrypti nuostata, nenaudojami po lapkričio 1 d.
10. Bent du trečdaliai azoto iš mėšlo kiekio, neskaitant azoto iš ganomų gyvulių mėšlo, kasmet panaudojami iki birželio 30 d. Šiuo tikslu ūkiai, kuriems taikoma leidžianti nukrypti nuostata, turi pakankamą gyvulių mėšlo saugojimo pajėgumą, kurio užteks bent jau tiems laikotarpiams, kuriais naudoti mėšlą neleidžiama.
11. Skystas mėšlas, įskaitant apdorotą mėšlą ir srutas, naudojamas mažai teršalų išmetančiais būdais. Kietas mėšlas panaudojamas per 24 valandas.
12. Siekiant apsaugoti dirvožemį nuo druskėjimo pavojaus, apdorotą mėšlą, iš kurio pašalintas azotas, leidžiama naudoti tik nedruskinguose ir mažai druskinguose dirvožemiuose. Šiuo tikslu ūkininkai, ketinantys naudoti apdorotą mėšlą, iš kurio pašalintas azotas, bent kas ketverius metus sklypuose, kuriuose planuojama naudoti mėšlą, matuoja elektros laidumą ir rezultatus įtraukia į 4 straipsnio 1 dalyje nurodytą paraišką. Kompetentingos institucijos parengia protokolą, kurį ūkininkai turi naudoti matuodami elektros laidumą. Kompetentingos institucijos parengia žemėlapius ir juose nurodo plotus, kuriems gresia druskėjimas.
7 straipsnis
Žemės tvarkymas
Ūkininkai, kuriems taikoma leidžianti nukrypti nuostata, užtikrina, kad būtų imtasi šių priemonių:
a)
70 % arba daugiau ūkio ploto apsodinama augalais, įsisavinančiais daug azoto, kurių vegetacinis laikotarpis ilgas;
b)
laikinosios ganyklos suariamos pavasarį;
c)
laikinose ir nuolatinėse ganyklose neauginama daugiau kaip 50 % ankštinių ar kitų augalų, kaupiančių atmosferos azotą;
d)
nuimamas vėlai bręstančių kukurūzų derlius (visas augalas);
e)
žieminiai pasėliai, pvz., itališkoji svidrė, miežiai, kvietrugiai arba žieminiai rugiai, pasodinami per dvi savaites nuo kukurūzų ir (arba) sorgų derliaus nuėmimo ir jų derlius nuimamas ne anksčiau kaip likus dviems savaitėms iki kukurūzų ir (arba) sorgų sėjos;
f)
vasariniai pasėliai, pvz., kukurūzai, sorgai, Setaria arba Panicum sp., sėjami per dvi savaites nuo žieminių javų derliaus nuėmimo ir jų derlius nuimamas ne anksčiau kaip likus dviems savaitėms iki žieminių pasėlių sėjos;
g)
suarta ganykla per dvi savaites apsodinama augalais, kurie įsisavina daug azoto, o trąšos nenaudojamos tais metais, kai ariama nuolatinė ganykla.
8 straipsnis
Kitos priemonės
1. Kompetentingos institucijos užtikrina, kad leidžiančių nukrypti nuostatų taikymas apdoroto mėšlo naudojimui būtų suderinamas su mėšlo apdorojimo įrenginių pajėgumu.
2. Kompetentingos institucijos užtikrina, kad kiekviena suteikta leidžianti nukrypti nuostata būtų suderinama su leistinu vandens naudojimu ūkiuose, kuriems ji taikoma.
9 straipsnis
Mėšlo vežimui taikomos priemonės
1. Kompetentingos institucijos užtikrina, kad gyvulių mėšlas į ūkius, kuriems taikoma leidžianti nukrypti nuostata, ir iš jų būtų vežamas naudojant geografinės padėties nustatymo sistemas arba būtų registruojamas lydraščiuose, nurodant kilmės ir paskirties vietą. Įrašyti padėtį geografinės padėties nustatymo sistemomis privaloma, kai vežama toliau negu 30 km.
2. Kompetentingos institucijos užtikrina, kad veždamas mėšlą vežėjas turėtų dokumentą, kuriame būtų nurodytas vežamo mėšlo kiekis ir azoto bei fosforo kiekis jame.
3. Kompetentingos institucijos užtikrina, kad apdorotas mėšlas ir jį apdorojant gautos kietosios dalys būtų ištiriamos nustatant jose esančio azoto ir fosforo kiekį. Tyrimus atlieka pripažintos laboratorijos. Tyrimų rezultatai perduodami kompetentingoms institucijoms ir mėšlą gaunančiam ūkininkui. Vežėjas visada turi turėti tyrimo sertifikatą.
10 straipsnis
Stebėsena
1. Kompetentingos institucijos užtikrina, kad būtų parengti ir kasmet atnaujinami žemėlapiai, kuriuose būtų nurodyta ūkių gyvulių ir žemės ūkio paskirties žemės procentinės dalys, kurioms taikoma individuali leidžianti nukrypti nuostata, ir žemėlapiai, kuriuose parodomas vietinis žemės naudojimas kiekvienoje savivaldybėje. Renkami ir kasmet atnaujinami duomenys apie sėjomainą ir žemės ūkio praktiką ūkiuose, kuriems taikomos leidžiančios nukrypti nuostatos.
2. Siekiant įvertinti leidžiančios nukrypti nuostatos poveikį vandens kokybei, sukuriamas ir naudojamas stebėsenos tinklas paviršinio vandens ir negilaus požeminio vandens mėginiams imti. Stebėsenos tinklo projektas pateikiamas Komisijai. Pradinių stebėjimo vietų skaičiaus negalima mažinti, o vietovių negalima keisti per visą šio sprendimo taikymo laikotarpį.
3. Netoli itin pažeidžiamų vandens telkinių, kuriuos įvardija kompetentingos institucijos, esančiose žemės ūkio zonose vykdoma sustiprinta vandens stebėsena.
4. Įrengiamos stebėjimo vietos siekiant rinkti duomenis apie azoto ir fosforo koncentraciją dirvožemio vandenyje, mineralinį azotą dirvožemio sluoksnyje ir atitinkamus azoto ir fosforo, kuris per šaknis patenka į požeminį vandenį, nuostolius bei azoto ir fosforo nuostolius dėl paviršinio ir gruntinio vandens nutekėjimo, neatsižvelgiant į tai, taikoma leidžianti nukrypti nuostata ar ne. Stebėjimo vietoms turi būti būdingi pagrindinių tipų dirvožemiai, tręšimo praktika ir augalai. Stebėsenos tinklo projektas pateikiamas Komisijai. Pradinių stebėjimo vietų skaičiaus negalima mažinti, o vietovių negalima keisti per visą šio sprendimo taikymo laikotarpį.
11 straipsnis
Kontrolė
1. Kompetentingos institucijos užtikrina, kad būtų atliekama visų paraiškų leisti taikyti leidžiančią nukrypti nuostatą administracinė kontrolė. Kai atliekant kontrolę nustatoma, kad neįvykdytos 5, 6 ir 7 straipsniuose numatytos sąlygos, apie tai informuojamas pareiškėjas. Šiuo atveju paraiška laikoma atmesta.
2. Remiantis rizikos analize, ankstesnių metų kontrolės rezultatais ir Direktyvos 91/676/EEB įgyvendinimo teisės aktų bendrosios atsitiktinės kontrolės rezultatais, sudaroma patikrinimų vietoje programa. Pagal šio sprendimo 5, 6 ir 7 straipsniuose nustatytas sąlygas patikrinimai vietoje aprėpia bent 5 % ūkių, kuriems taikoma leidžianti nukrypti nuostata.
3. Kompetentingos institucijos užtikrina, kad remiantis rizikos analize ir 1 dalyje nurodytos administracinės kontrolės rezultatais būtų atliekami bent 1 % mėšlo vežimo operacijų patikrinimai vietoje. Patikrinimai apima bent jau lydraščių vertinimą, mėšlo kilmės ir paskirties vietos tikrinimą ir vežamo mėšlo mėginių ėmimą.
4. Kompetentingoms institucijoms suteikiami įgaliojimai ir priemonės, reikalingi patikrinti, ar laikomasi šio sprendimo. Kai atliekant kontrolę aptinkama, kad šio sprendimo nesilaikoma, kompetentingos institucijos imasi veiksmų padėčiai ištaisyti. Konkrečiai, 5, 6 ir 7 straipsnių nesilaikantiems ūkininkams kitais metais leidžianti nukrypti nuostata nesuteikiama.
12 straipsnis
Ataskaitos
Kiekvienais metais iki gruodžio mėn., o 2015 m. - iki rugsėjo mėn. kompetentingos institucijos Komisijai pateikia ataskaitą, kurioje pateikiama ši informacija:
a)
leidžiančios nukrypti nuostatos vykdymo įvertinimas, grindžiamas konkrečių ūkių patikinimais, mėšlo vežimo patikrinimais ir informacija apie sąlygų nesilaikančius ūkius, parengta pagal administracinės kontrolės ir patikrinimų vietoje rezultatus;
b)
informacija apie mėšlo apdorojimą, įskaitant tolesnį kietųjų dalių perdirbimą ir panaudojimą, ir išsamūs duomenys apie apdorojimo sistemų savybes, jų veiksmingumą, apdoroto mėšlo sudėtį ir galutinę kietųjų dalių paskirties vietą;
c)
žemėlapiai, kuriuose nurodomi mažai organinių medžiagų turintys plotai, ir priemonės, kurių imtasi siekiant paskatinti naudoti stabilizuotąsias kietąsias dalis mažai organinių medžiagų turinčiame dirvožemyje, kaip nurodyta šio įgyvendinimo sprendimo 5 straipsnio 2 dalyje;
d)
kiekvieno ūkio, kuriam taikoma individuali leidžianti nukrypti nuostata, apdoroto mėšlo sudėties, sudėties pokyčių ir apdorojimo veiksmingumo vertinimo metodikos, nurodytos šio įgyvendinimo sprendimo 5 straipsnio 3 dalyje;
e)
amoniako ir kitų apdorojant mėšlą susidarančių teršalų sąrašas, nurodytas šio įgyvendinimo sprendimo 5 straipsnio 4 dalyje;
f)
sudarytas elektros laidumo matavimo protokolas ir žemėlapiai, kuriuose parodyti druskėjimo paveikti plotai, nurodyti šio įgyvendinimo sprendimo 6 straipsnio 12 dalyje;
g)
metodikos, skirtos patikrinti, ar suteiktos leidžiančios nukrypti nuostatos suderinamos su mėšlo apdorojimo įrenginių pajėgumu, nurodytu šio įgyvendinimo sprendimo 8 straipsnio 1 dalyje;
h)
metodikos, skirtos patikrinti, ar kiekviena leidžianti nukrypti nuostata suderinama su leistinu vandens naudojimu ūkyje, kuriam taikoma leidžianti nukrypti nuostata, kaip nurodyta šio įgyvendinimo sprendimo 8 straipsnio 2 dalyje;
i)
šio įgyvendinimo sprendimo 10 straipsnio 1 dalyje nurodyti žemėlapiai, kuriuose nurodoma ūkių, gyvulių ir žemės ūkio paskirties žemės procentinės dalys, kurioms taikomos individualios leidžiančios nukrypti nuostatos, ir žemėlapiai, kuriuose parodomas vietinės žemės naudojimas, taip pat duomenys apie sėjomainą ir žemės ūkio praktiką ūkiuose, kuriems taikoma leidžianti nukrypti nuostata;
j)
vandens stebėsenos rezultatai, įskaitant informaciją apie požeminio ir paviršinio vandens kokybės tendencijas, leidžiančios nukrypti nuostatos poveikį vandens kokybei, nurodytą šio įgyvendinimo sprendimo 10 straipsnio 2 dalyje;
k)
pažeidžiamiausių vandens telkinių, nurodytų šio įgyvendinimo sprendimo 10 straipsnio 3 dalyje, sąrašas;
l)
šio įgyvendinimo sprendimo 10 straipsnio 4 dalyje nurodytose stebėjimo vietose gautų duomenų santrauka ir įvertinimas.
13 straipsnis
Taikymas
Šis sprendimas taikomas kartu su reglamentais, kuriais Emilijos-Romanijos (2011 m. rugsėjo 5 d. Sprendimas Nr. 1273/2011), Lombardijos (2011 m. rugsėjo 14 d. Sprendimas Nr. IX/2208), Pjemonto (2011 m. rugsėjo 19 d. Sprendimas Nr. 18-2612) ir Veneto (2011 m. liepos 26 d. Sprendimas Nr. 1150) regionuose įgyvendinama veiksmų programa
Šis sprendimas taikomas nuo 2012 m. sausio 1 d.
Jis taikomas iki 2015 m. gruodžio 31 d.
14 straipsnis
Šis sprendimas skirtas Italijos Respublikai.
Priimta Briuselyje 2011 m. lapkričio 3 d.