РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 640/2010 НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
от 7 юли 2010 година
за създаване на програма за документацията за улова на червен тон (Thunnus thynnus) и за изменение на Регламент (ЕО) № 1984/2003 на Съвета
ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взеха предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 43, параграф 2 от него,
като взеха предвид предложението на Европейската комисия,
като взеха предвид становището на Европейския икономически и социален комитет (1),
в съответствие с обикновената законодателна процедура (2),
като имат предвид, че:
(1)
Съюзът е договаряща страна по Конвенцията на Организацията на обединените нации по морско право от 10 декември 1982 г., одобрена с Решение 98/392/ЕО на Съвета (3), по Споразумението за прилагане на разпоредбите на посочената Конвенцията, свързани с опазването и управлението на трансгранично преминаващите и далекомигриращи рибни запаси, ратифицирано с Решение 98/414/ЕО на Съвета (4) и по Споразумението за насърчаване на съблюдаването на международните мерки за опазване и управление от риболовните кораби в открито море, прието с Решение 96/428/ЕО на Съвета (5). В рамката на тези международни задължения Съюзът участва в усилията за осигуряване на устойчиво управление на запасите от далекомигриращи риби.
(2)
Съгласно Решение 86/238/ЕИО на Съвета (6) Съюзът е договаряща страна по Международната конвенция за опазване на рибата тон в Атлантическия океан (Конвенция ICCAT). Конвенцията ICCAT предвижда рамка за регионално сътрудничество при опазването и управлението на видовете тон и тоноподобни в Атлантическия океан и прилежащите към него морета чрез създаването на Международна комисия за опазване на рибата тон в Атлантическия океан (ICCAT) и за приемане на препоръки, приложими за зоната на конвенцията ICCAT, които са обвързващи както за договарящите страни, сътрудничещите недоговарящи страни, образувания или риболовни организации (ДС).
(3)
С Регламент (ЕО) № 1984/2003 на Съвета от 8 април 2003 г. за въвеждане в Общността на режим на статистическа регистрация на червен тон, риба меч и едроок тон (7) бяха изпълнени препоръки 1992-01, 1993-03, 1996-10, 1997-04, 1998-12, 03-19 и 06-15 на ICCAT, както и резолюции 1993-02, 1994-04 и 1994-05 за програма за статистически документ за червения тон.
(4)
Като част от мерките за регулиране на запасите от червен тон, за подобряване на качеството и надеждността на статистическите данни и за предотвратяване, възпиране и премахване на незаконния риболов, на годишната си среща в Ресифе (Recife) (Бразилия) на 15 ноември 2009 г. ICCAT прие Препоръка 09-11 за изменение на Препоръка 08-12 за програма на ICCAT за документацията за улова на червен тон. Тази препоръка влезе в сила на 1 юни 2010 г. и е необходимо да бъде изпълнена от Съюза.
(5)
За да се гарантират лесното разбиране и еднообразното прилагане на разпоредбите на програмата на ICCAT за документацията за улова на червен тон, съответните разпоредби от Регламент (ЕО) № 1984/2003, отнасящи се до статистическия документ и удостоверението за реекспорт на червен тон на ICCAT, следва да бъдат заличени. Поради това Регламент (ЕО) № 1984/2003 следва да бъде съответно изменен.
(6)
На Комисията следва да се предоставят правомощия да приема делегирани актове в съответствие с член 290 от Договора за функционирането на Европейския съюз по отношение на транспонирането на нови мерки за опазване, приети от ICCAT, като по този начин тя актуализира и допълва приложенията към настоящия регламент. От особено значение е по време на подготвителната си работа Комисията да проведе необходимите консултации, включително на експертно равнище,
ПРИЕХА НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
ГЛАВА I
ОБЩИ РАЗПОРЕДБИ
Член 1
Предмет и приложно поле
С настоящия регламент се създава програма на Съюза за документацията за улова на червен тон с цел подкрепяне изпълнението на приетите от Международната комисия за опазване на рибата тон в Атлантическия океан (ICCAT) мерки за опазване и управление, която включва разпоредбите на програмата на ICCAT за документацията за улова на червен тон с оглед идентифициране на произхода на всичкия червен тон.
Член 2
Определения
За целите на настоящия регламент се прилагат следните определения:
а)
„червен тон“ е рибата от вида Тhunnus thynnus, която попада в кодовете от Комбинираната номенклатура, изброени в приложение I;
б)
„вътрешна търговия“ е
i)
търговията в една държава-членка или между две или повече държави-членки с червен тон, уловен в зоната на Конвенцията ICCAT от кораб за улов или далян на Съюза и разтоварен на територията на Съюза; и
ii)
търговията в една държава-членка или между две или повече държави-членки с отгледан в рибни стопанства червен тон, уловен в зоната на Конвенцията ICCAT от кораб за улов на Съюза и поставен в клетки в рибно стопанство на територията на Съюза;
в)
„износ“ е всяко пренасяне към трета държава на червен тон, уловен от кораб за улов или далян на Съюза в зоната на Конвенцията ICCAT, включително от територията на Съюза, от трети държави или от риболовни райони;
г)
„внос“ е въвеждането на територията на Съюза, включително за поставяне в клетки, угояване, отглеждане в рибни стопанства или претоварване, на червен тон, уловен в зоната на Конвенцията ICCAT от кораб за улов или далян на трета държава;
д)
„реекспорт“ е всяко пренасяне от територията на Съюза на червен тон, който преди това е бил внесен на територията на Съюза;
е)
„зона на конвенцията ICCAT“ е зоната, определена от Международната конвенция за опазване на рибата тон в Атлантическия океан;
ж)
„държава-членка на знамето“ е държавата-членка, под чието знаме плава корабът за улов;
з)
„държава-членка на даляна“ е държавата-членка, в чиито води е разположен далянът;
и)
„държава-членка на рибното стопанство“ е държавата-членка, в която е установено рибното стопанство;
й)
„ДС“ означава договарящи страни, сътрудничещи недоговарящи страни, образувания или риболовни организации на ICCAT;
к)
„партида“ означава количество продукти от червен тон с еднакво представяне и с произход от една и съща географска зона и един и същ риболовен кораб или от група риболовни кораби или от един и същ далян.
ГЛАВА II
ДОКУМЕНТ ЗА УЛОВ НА ЧЕРВЕН ТОН
Член 3
Общи разпоредби
1. Държавите-членки изискват попълнен документ за улов на червен тон („документ за улов“) за всяко количество червен тон, разтоварен или претоварен в техните пристанища, поставен в клетки съгласно посоченото в приложение IV и събран в техните рибни стопанства.
2. Всяка партида червен тон, която се търгува на вътрешния пазар, внесена на територията на Съюза, изнесена или реекспортирана от нея, се придружава от заверен документ за улов, освен в случаите, при които се прилага член 4, параграф 3, и където е приложимо, от декларация на ICCAT за прехвърляне или от заверено удостоверение за реекспорт на червен тон („удостоверение за реекспорт“).
Забранява се всяко разтоварване на сушата, претоварване, поставяне в клетки, събиране, вътрешна търговия, внос, износ или реекспорт на червен тон без попълнен и заверен документ за улов и, когато това е приложимо, удостоверение за реекспорт.
3. Държавите-членки не въвеждат червен тон в рибно стопанство, което няма разрешение от държава-членка или от ДС или което не е включено в регистъра на ICCAT на съоръжения за отглеждане на риба, получили разрешение за отглеждане на уловения в зоната на Конвенцията ICCAT червен тон.
4. Държавите-членки на рибните стопанства гарантират, че всеки улов на червен тон се поставя в отделни клетки или поредици от клетки и се разпределя въз основа на държавата-членка или ДС на произход.
5. Чрез дерогация от параграф 4 държавите-членки на рибните стопанства гарантират, че червеният тон, уловен в контекста на съвместни риболовни операции, както е определено в член 2, буква ж) от Регламент (ЕО) № 302/2009 на Съвета от 6 април 2009 г. относно многогодишен план за възстановяване на червения тон в източната част на Атлантическия океан и в Средиземно море (8), се поставя в отделни клетки или поредици от клетки и се разпределя въз основа на съответните съвместни риболовни операции.
6. Държавите-членки на рибните стопанства гарантират, че червеният тон се събира от рибните стопанства в същата година, в която е бил уловен, или преди началото на риболовния сезон на корабите с мрежи гъргър, ако той се събира през следващата година. Когато операциите по събирането на рибата не са приключени в рамките на този период, държавите-членки на рибните стопанства попълват и предават на Комисията годишна декларация за прехвърлени количества в срок от десет дни след края на посочения период. Тази декларация включва:
-
количествата (изразени в kg) и броя на рибата, която се възнамерява да бъде прехвърлена,
-
годината на улов,
-
разбивка на състава по размери,
-
държава-членка на знамето или ДС, номер по ICCAT и наименование на кораба за улов,
-
референтният номер на документа за улова, съответстващ на прехвърления улов,
-
име и номер по ICCAT на съоръжението за угояване,
-
номер на клетката, и
-
информация за събраните количества (изразени в kg), при приключване на събирането.
Комисията предава декларациите на секретариата на ICCAT в срок от пет дни.
7. Количествата, прехвърлени в съответствие с параграф 6, се поставят в отделни клетки или поредици от клетки в рибното стопанство и се разделят на части въз основа на годината на улов.
8. Държавите-членки на знамето или на даляна предоставят формуляри на документа за улов само на своите кораби за улов и даляни, които са получили разрешение за улов на червен тон в зоната на конвенцията ICCAT, включително под формата на прилов.
9. Всеки формуляр на документа за улов притежава уникален документален идентификационен номер. Номерата на документа са специфични за държавата-членка на знамето или на даляна и се зачисляват на всеки кораб за улов или далян. Тези формуляри не могат да се прехвърлят на друг кораб за улов или далян.
10. Всяка част от разделени партиди или от преработен продукт се придружава от копия на документите за улов, за чието проследяване се използва уникалният номер на оригиналния документ за улов.
11. Вътрешната търговия, вносът, износът и реекспортът на рибни части, които не са месо (например глави, очи, хайвер, вътрешности и опашки) са освободени от изискванията на настоящия регламент.
Член 4
Заверяване
1. Капитаните на кораби за улов, операторите на даляни, операторите на рибни стопанства, продавачите, износителите или техните упълномощени представители попълват документ за улов, ако е възможно по електронен път, като нанасят необходимата информация в съответните раздели в документа и го представят за заверяване в съответствие с параграф 2 при всяко разтоварване на сушата, прехвърляне, поставяне в клетки, събиране, претоварване, вътрешна търговия или износ на червен тон.
2. Документът за улов се заверява от компетентния орган на държавата-членка на знамето, на даляна или на рибното стопанство или от държавата-членка, в която е установен продавачът или износителят. Държавите-членки заверяват документа за улов за цялото количество червен тон само когато:
а)
корабът за улов плава под знамето на държавата-членка или далянът е разположен във водите или рибното стопанство е установено на територията на държавата-членка, в която е събран червеният тон,
б)
вследствие на проверка на партидата се установи, че цялата информация в документа за улов е точна,
в)
общите подлежащи на заверяване количества са в рамките на приложимите към тях квоти или допустим улов за всяка година на управление, включително, когато е приложимо, в рамките на предоставените индивидуални квоти на корабите за улов или даляните, и
г)
уловът на червения тон е в съответствие със свързаните с него мерки на ICCAT за опазване и управление.
3. Заверяването по параграф 2 от настоящия член не се изисква, когато цялото количество червен тон за продажба е било маркирано, както е посочено в член 5, от държавата-членка на знамето или на даляна, където рибата е била уловена.
4. Когато количествата уловен и разтоварен червен тон са по-малко от един тон или от три риби, до заверяването на документа за улов в рамките на седем дни и преди вътрешна търговия или износ, за временен документ за улов могат да послужат риболовният дневник или фишът за продажба.
5. Завереният документ за улов съдържа, според случая, предвидената в приложение II информация.
6. Образец на документ за улов се съдържа в приложение III. Ако в даден раздел на образеца на документ за улов няма достатъчно място за пълното проследяване на движението на червения тон от улова до търговията, съответният раздел може да бъде разширен, колкото е необходимо, и да бъде прикрепен като приложение. Компетентният орган на съответната държава-членка заверява приложението възможно най-бързо, но не по-късно от следващото пренасяне на червения тон.
7. Инструкциите относно издаването, номерирането, попълването и заверяването на документа за улов са определени в приложение IV.
Член 5
Маркиране
1. Държавите-членки могат да поискат от своите кораби за улов или даляни да маркират всяка уловена риба, за предпочитане при умъртвяването, но не по-късно от разтоварването на сушата. Всяка маркировка носи уникалните и специфични за държавата-членка номера и е защитена срещу подправка. Всяка номерация на маркировка е свързана с документа за улов.
2. Съответната държава-членка предоставя на Комисията резюме за изпълнението на програмата за маркиране. Комисията предава резюметата на секретариата на ICCAT в разумен срок.
3. Използването на маркировка се разрешава само когато общият улов е в рамките на квотите на държавите-членки или на лимита за улов за всяка година на управление, включително, където е уместно, в рамките на предоставените индивидуални квоти на корабите за улов или даляни.
ГЛАВА III
УДОСТОВЕРЕНИЕ ЗА РЕЕКСПОРТ НА ЧЕРВЕН ТОН
Член 6
Общи разпоредби
1. Държавите-членки гарантират, че всяка партида червен тон, реекспортиран от тяхната територия, е придружен от заверено удостоверение за реекспорт.
Удостоверението за реекспорт не се прилага в случаите, когато отглежданият червен тон е внесен жив.
2. Отговорният за реекспорта оператор попълва удостоверението за реекспорт, като нанася необходимата информация в съответните раздели на документа и го представя за заверяване за партидата червен тон, предназначена за реекспортиране. Попълненото удостоверение за реекспорт се придружава от копие на заверения(те) документ(и) за улов, който се отнася до внесения преди това червен тон.
Член 7
Заверяване на удостоверение за реекспорт
1. Удостоверението за реекспорт се заверява от компетентния орган на държавата-членка на реекспорта.
2. Компетентният орган заверява удостоверението за реекспорт за цялото количество червен тон само когато:
а)
се установи, че цялата информация, която се съдържа в удостоверението за реекспорт е точна,
б)
завереният(те) документ(и) за улов, представен(и) в подкрепа на удостоверението за реекспорт, е(са) бил(и) приет(и) за вноса на продуктите, декларирани в удостоверението за реекспорт,
в)
предназначените за реекспорт продукти са изцяло или частично идентични с посочените в заверения(те) документ(и) за улов, и
г)
към завереното удостоверение за реекспорт е приложено копие от документа(ите) за улов.
3. Завереното удостоверение за реекспорт съдържа информацията, посочена в приложение V.
ГЛАВА IV
ПРЕДОСТАВЯНЕ И ПРОВЕРЯВАНЕ
Член 8
Предоставяне и съхраняване на заверените документи
1. Държавите-членки предоставят по електронен път копие от всички заверени документи за улов или удостоверения за реекспорт - освен в случаите, когато се прилага член 4, параграф 3 - възможно най-бързо и във всички случаи в рамките на пет работни дни от датата на заверяването, или незабавно, когато превозването се очаква да продължи не повече от пет работни дни, на:
а)
Комисията,
б)
компетентните органи на държавата-членка или ДС, в която червеният тон е предназначен за вътрешна търговия, отглеждане или внос, и
в)
секретариата на ICCAT.
2. Държавите-членки съхраняват копия от заверените документи за улов и удостоверения за реекспорт, издадени и получени най-малко за период от две години.
Член 9
Проверка
1. Държавите-членки следят компетентните им органи да идентифицират всяка партида червен тон, който е разтоварен, претоварен, търгуван на вътрешния пазар, внесен или изнесен на тяхна територия или който е реекспортиран от тяхна територия. Компетентните органи изискват и преглеждат заверения(те) документ(и) за улов и свързаната с тях документация за всяка партида червен тон. Прегледът включва справка в базата данни относно заверяването на секретариата на ICCAT.
2. Компетентните органи могат също така да прегледат съдържанието на партидата, за да проверят информацията, която се съдържа в документа за улов, и свързаната с него документация, и при необходимост извършват проверки при съответните оператори.
3. Ако в резултат на проведените в съответствие с параграфи 1 и 2 прегледи и проверки възникне съмнение относно съдържащата се в документа за улов информация, държавите-членки сътрудничат с компетентните органи, които са заверили документа(ите) за улов или удостоверението(ята) за реекспорт, за да премахнат съмнението.
4. Ако държава-членка установи наличието на партида без документ за улов, тя съобщава този факт на доставящата държава-членка или ДС - износител, а когато това е известно - на държавата-членка на знамето или на ДС на знамето.
5. До приключване на прегледите или проверките съгласно параграфи 1 и 2 държавите-членки не освобождават партидата за вътрешна търговия, внос или износ, а в случаите на предназначена за отглеждане в рибни стопанства жив червен тон - не приемат декларацията за прехвърляне.
6. Когато в резултат на прегледите или проверките съгласно параграф 1 и в сътрудничество със заверяващите компетентни органи държава-членка счете даден документ за улов или удостоверение за реекспорт за невалидни, вътрешната търговия, вносът, износът или реекспортът на съответния червен тон се забранява.
ГЛАВА V
ПРЕДАВАНЕ НА ДАННИ
Член 10
Информация относно заверяването и точките за контакт
1. Държавите-членки нотифицират на Комисията:
а)
наименованието и пълния адрес на техните органи, компетентни за заверяването и проверката на документите за улов или удостоверенията за реекспорт,
б)
името, длъжността и образец отпечатък на печата или клеймото на лично упълномощените заверяващи служители, и
в)
при необходимост образци на маркировката.
2. В нотификацията се посочва датата, на която информацията, посочена в параграф 1, поражда действие. Актуализираната информация относно заверяващите органи и служители се съобщава своевременно на Комисията.
3. Държавите-членки нотифицират на Комисията точките за контакт и по-конкретно имената им, които да бъдат информирани при въпроси, свързани с документите за улов или с удостоверенията за реекспорт.
4. Комисията незабавно препраща тази информация на секретариата на ICCAT.
Член 11
Годишен доклад за програмата
1. До 15 септември на всяка година държавите-членки представят на Комисията по електронен път доклад за програмата, в който се съдържа предвидената в приложение VI информация и който обхваща периода от 1 юли на предходната година до 30 юни на текущата година.
2. Комисията изготвя годишния доклад на Съюза за програмата и го представя на секретариата на ICCAT до 1 октомври на всяка година.
ГЛАВА VI
ЗАКЛЮЧИТЕЛНИ РАЗПОРЕДБИ
Член 12
Изменение на приложенията
С цел прилагане на мерките за опазване, приети от ICCAT, Комисията може да изменя приложенията към настоящия регламент посредством делегирани актове в съответствие с член 13 и при спазване на условията, установени в членове 14 и 15.
При приемането на такива делегирани актове Комисията действа в съответствие с разпоредбите на настоящия регламент.
Член 13
Упражняване на делегирането
1. Правомощията да приема делегираните актове, посочени в член 12, се предоставят на Комисията за срок от пет години, считано от 14 август 2010. Комисията изготвя доклад относно делегираните правомощия не по-късно от шест месеца преди края на петгодишния срок. Делегирането на правомощията се подновява автоматично за срокове с еднаква продължителност, освен ако Европейският парламент или Съветът не го оттеглят в съответствие с член 14.
2. Веднага след като приеме делегиран акт, Комисията нотифицира едновременно Европейския парламент и Съвета за него.
3. Правомощията да приема делегирани актове се предоставят на Комисията при условията, предвидени в членове 14 и 15.
Член 14
Оттегляне на делегирането
1. Делегирането на правомощия, посочено в член 12, може да бъде оттеглено по всяко време от Европейския парламент или от Съвета.
2. Институцията, започнала вътрешна процедура за вземане на решение дали да оттегли делегирането на правомощията, полага усилия да информира другата институция и Комисията в разумен срок, преди да вземе окончателно решение.
3. С решението за оттегляне се прекратява делегирането на правомощията, посочени в същото решение. То поражда действие незабавно или на посочена в него по-късна дата. Решението за оттегляне не засяга действителността на делегираните актове, които вече са в сила. То се публикува в Официален вестник на Европейския съюз.
Член 15
Възражения срещу делегирани актове
1. Европейският парламент или Съветът могат да възразят срещу делегиран акт в срок от два месеца от датата на нотификацията.
По инициатива на Европейския парламент или на Съвета този срок се удължава с два месеца.
2. Ако към момента на изтичането на посочения срок нито Европейският парламент, нито Съветът не е възразил срещу делегирания акт, той се публикува в Официален вестник на Европейския съюз и влиза в сила на посочената в него дата.
3. Ако Европейският парламент или Съветът възразят срещу делегирания акт, той не влиза в сила. Институцията, която възразява срещу делегирания акт, посочва причините за това.
Член 16
Изменения в Регламент (ЕО) № 1984/2003
1. Регламент (ЕО) № 1984/2003 се изменя, както следва:
а)
в заглавието думите „червен тон“ се заличават;
б)
в член 1, буква а) думите „червения тон (Thunnus thynnus)“ се заличават;
в)
в член 2 думите „червения тон“ се заличават;
г)
в член 3 се заличава буква а);
д)
в член 4, параграф 1, първото тире се заличава;
е)
в член 4, параграф 2, буква б), подточка iii) думите „червения тон“ се заличават;
ж)
в член 5, параграф 1, първото тире се заличава;
з)
в член 6, параграф 1, втора алинея се заличава буква а);
и)
в член 8, буква а) думите „червен тон“ се заличават;
й)
в член 9, параграф 2 се заличава буква а);
к)
приложения I, IVa, IX и XV се отменят.
2. Позоваванията на отменените разпоредби на Регламент (ЕО) № 1984/2003 се считат за позовавания на настоящия регламент.
Член 17
Преразглеждане
Комисията преразглежда настоящия регламент след приемането на препоръки от ICCAT, като взема предвид актуализираните научни становища относно размера на запасите, които ще бъдат представени на неговите заседания и представя предложения за всички изменения, които може да се окажат необходими.
Член 18
Влизане в сила
Настоящият регламент влиза в сила на двадесетия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Страсбург 7 юли 2010 година.
EUROPOS PARLAMENTO IR TARYBOS REGLAMENTAS (ES) Nr. 640/2010
2010 m. liepos 7 d.
kuriuo sudaroma sužvejotų paprastųjų tunų (Thunnus thynnus) kiekio dokumentavimo programa ir iš dalies keičiamas Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1984/2003
EUROPOS PARLAMENTAS IR EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
atsižvelgdami į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 43 straipsnio 2 dalį,
atsižvelgdami į Europos Komisijos pasiūlymą,
atsižvelgdami į Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nuomonę (1),
laikydamiesi įprastos teisėkūros procedūros (2),
kadangi:
(1)
Sąjunga yra Tarybos sprendimu 98/392/EB (3) patvirtintos 1982 m. gruodžio 10 d. Jungtinių Tautų jūrų teisės konvencijos, Tarybos sprendimu 98/414/EB (4) ratifikuoto susitarimo dėl tos konvencijos nuostatų, susijusių su dviejų ar daugiau valstybių vandenyse sutinkamų žuvų išteklių ir toli migruojančių žuvų išteklių apsauga ir valdymu, įgyvendinimo ir Tarybos sprendimu 96/428/EB (5) priimto Susitarimo dėl skatinimo žvejybos laivams atviroje jūroje laikytis tarptautinių išsaugojimo ir valdymo priemonių patvirtinimo susitariančioji šalis. Pagal tuos tarptautinius įsipareigojimus Sąjunga prisideda prie tausiam toli migruojančių žuvų išteklių valdymui užtikrinti skirtų veiksmų.
(2)
Pagal Tarybos sprendimą 86/238/EEB (6) Sąjunga yra Tarptautinės konvencijos dėl Atlanto tunų apsaugos (TATAK konvencija) susitariančioji šalis. TATAK konvencijoje nustatoma regionų bendradarbiavimo, susijusio su tunų ir tuninių rūšių žuvų išsaugojimu ir valdymu Atlanto vandenyne ir gretimose jūrose, įsteigiant Tarptautinę Atlanto tunų apsaugos komisiją (TATAK), ir TATAK konvencijos rajone taikomų rekomendacijų, privalomų susitariančiosioms šalims ir konvencijos nepasirašiusioms bendradarbiaujančiosioms šalims, subjektams ir žvejybos subjektams priėmimo sistema (KSŠ).
(3)
Su paprastųjų tunų statistinių dokumentų programa susijusios TATAK rekomendacijos 1992-01, 1993-03, 1996-10, 1997-04, 1998-12, 03-19 ir 06-15 bei rezoliucijos 1993-02, 1994-04 ir 1994-05 įgyvendintos 2003 m. balandžio 8 d. Tarybos reglamentu (EB) Nr. 1984/2003, nustatančiu prekybos melsvaisiais tunais, durklažuvėmis ir didžiaakiais tunais Bendrijoje statistikos sistemą (7).
(4)
Be kitų priemonių, skirtų paprastųjų tunų ištekliams reguliuoti, statistinių duomenų kokybei pagerinti ir patikimumui padidinti bei užkirsti kelią neteisėtai žvejybai, atgrasyti nuo jos ir ją panaikinti, TATAK 2009 m. lapkričio 15 d. Resife (Brazilijoje) įvykusiame metiniame susitikime priėmė rekomendaciją 09-11, kuria iš dalies keičiama rekomendacija 08-12 dėl TATAK sužvejotų paprastųjų tunų kiekio dokumentavimo programos. Ta rekomendacija įsigaliojo 2010 m. birželio 1 d., ir Sąjunga turi ją įgyvendinti.
(5)
Siekiant užtikrinti, kad nuostatos dėl TATAK sužvejotų paprastųjų tunų kiekio dokumentavimo programos būtų lengvai suprantamos ir vienodai taikomos, turėtų būti išbrauktos atitinkamos su TATAK paprastųjų tunų statistinių duomenų dokumentu ir reeksporto sertifikatu susijusios Reglamento (EB) Nr. 1984/2003 nuostatos. Todėl reikėtų atitinkamai iš dalies pakeisti Reglamentą (EB) Nr. 1984/2003.
(6)
Remiantis Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 290 straipsniu Komisijai reikėtų suteikti įgaliojimus priimti deleguotus aktus dėl naujų TATAK priimtų išteklių išsaugojimo priemonių perkėlimo į nacionalinę teisę ir taip atnaujinti ir papildyti šio reglamento priedus. Itin svarbu, kad parengiamajame darbe Komisija vestų atitinkamas konsultacijas, be kita ko, ekspertų lygiu,
PRIĖMĖ ŠĮ REGLAMENTĄ:
I SKYRIUS
BENDROSIOS NUOSTATOS
1 straipsnis
Dalykas ir taikymo sritis
Šiuo reglamentu sudaroma Sąjungoje taikoma sužvejotų paprastųjų tunų kiekio dokumentavimo programa, siekiant padėti įgyvendinti Tarptautinės Atlanto tunų apsaugos komisijos (TATAK) priimtas išteklių išsaugojimo ir valdymo priemones, ir į ją įtraukiamos TATAK sužvejotų paprastųjų tunų kiekio dokumentavimo programos nuostatos, siekiant nustatyti visų paprastųjų tunų kilmės šalį.
2 straipsnis
Terminų apibrėžtys
Šiame reglamente vartojamų terminų apibrėžtys:
a)
„paprastasis tunas“ - I priede išvardytiems kombinuotosios nomenklatūros kodams priskiriama Thunnus thynnus rūšies žuvis;
b)
„vidaus prekyba“:
i)
vienoje valstybėje narėje arba tarp dviejų ar kelių valstybių narių vykdoma prekyba Sąjungos žūklės laivo arba gaudyklės TATAK konvencijos rajone sužvejotais paprastaisiais tunais, iškrautais Sąjungos teritorijoje, ir
ii)
vienoje valstybėje narėje arba tarp dviejų ar kelių valstybių narių vykdoma prekyba Sąjungos žūklės laivo TATAK konvencijos rajone sužvejotais ūkiuose auginamais paprastaisiais tunais, perkeltais į varžas Sąjungos teritorijoje įsisteigusiuose ūkiuose;
c)
„eksportas“ - Sąjungos žūklės laivo arba gaudyklės TATAK konvencijos rajone sužvejotų paprastųjų tunų išvežimas į trečiąją šalį, įskaitant išvežimą iš Sąjungos teritorijos, trečiųjų šalių arba žvejybos plotų;
d)
„importas“ - trečiosios valstybės žūklės laivo arba gaudyklės TATAK konvencijos rajone sužvejotų paprastųjų tunų įvežimas į Sąjungos teritoriją, įskaitant įvežimą perkėlimo į varžas, tukinimo, auginimo arba perkrovimo tikslais;
e)
„reeksportas“ - anksčiau į Sąjungos teritoriją importuotų paprastųjų tunų išvežimas iš Sąjungos teritorijos;
f)
„TATAK konvencijos rajonas“ - Tarptautinėje Atlanto tunų apsaugos konvencijoje nustatytas rajonas;
g)
„vėliavos valstybė narė“ - valstybė narė, su kurios vėliava plaukioja žūklės laivas;
h)
„gaudyklės valstybė narė“ - valstybė narė, kurioje įsisteigusi gaudyklė;
i)
„ūkio valstybė narė“ - valstybė narė, kurioje įsisteigęs ūkis;
j)
„KSŠ“ - TATAK konvencijos susitariančiosios šalys ir konvencijos nepasirašiusios bendradarbiaujančiosios šalys, subjektai arba žvejybos subjektai;
k)
„partija“ - taip pat pateikiamų paprastojo tuno produktų, kildinamų iš to paties atitinkamo geografinio rajono ir iš to paties žūklės laivo ar jų grupės arba iš tos pačios gaudyklės, kiekis.
II SKYRIUS
SUŽVEJOTŲ PAPRASTŲJŲ TUNŲ KIEKIO DOKUMENTAS
3 straipsnis
Bendrosios nuostatos
1. Valstybės narės reikalauja pateikti užpildytą visų jų uostuose iškrautų ar perkrautų ir į jų ūkių varžas perkeltų, ir jų ūkiuose sužvejotų paprastųjų tunų kiekio dokumentą (toliau - sugavimo dokumentas), kaip nurodyta IV priede.
2. Kartu su kiekviena paprastųjų tunų, kuriais prekiaujama Sąjungos viduje, kurie importuojami į Sąjungos teritoriją, iš jos eksportuojami arba reeksportuojami, partija pateikiamas patvirtintas sugavimo dokumentas, išskyrus atvejus, kuriais taikoma 4 straipsnio 3 dalis, ir, jei taikytina, pateikiama TATAK žuvų perkėlimo deklaracija arba patvirtintas paprastųjų tunų reeksporto sertifikatas (toliau - reeksporto sertifikatas).
Neturint užpildyto ir patvirtinto sugavimo dokumento ir, jei taikytina, papildomai reeksporto sertifikato, paprastuosius tunus iškrauti, perkrauti, perkelti į varžas, sugauti, prekiauti jais Sąjungos viduje, juos importuoti, eksportuoti arba reeksportuoti draudžiama.
3. Valstybės narės paprastųjų tunų neperkelia į ūkį, kurio nepatvirtino valstybė narė arba KSŠ arba kuris neįtrauktas į TATAK žuvininkystės ūkių, kuriems suteiktas leidimas auginti TATAK konvencijos rajone sužvejotus paprastuosius tunus, registrą.
4. Ūkio valstybės narės užtikrina, kad sužvejotų paprastųjų tunų kiekiai būtų patalpinti į atskiras varžas ar jų grupę ir suskirstyti pagal kilmės valstybę narę arba KSŠ.
5. Ūkio valstybės narės, nukrypdamos nuo 4 dalies, užtikrina, kad per jungtinę žvejybos operaciją, kaip apibrėžta 2009 m. balandžio 6 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 302/2009 dėl daugiamečio rytinės Atlanto vandenyno dalies ir Viduržemio jūros paprastųjų tunų išteklių atkūrimo plano (8) 2 straipsnio g punkte, sužvejoti paprastieji tunai būtų patalpinti į atskiras varžas ar jų grupę ir suskirstyti pagal jungtines žvejybos operacijas.
6. Ūkio valstybės narės užtikrina, kad paprastieji tunai būtų sugauti ūkiuose tais metais, kai jie buvo sužvejoti, arba prieš prasidedant žvejybos gaubiamaisiais tinklais sezonui, jeigu gaudoma ateinančiais metais. Jei per šį laikotarpį sugavimo operacijos nebaigtos, ūkio valstybės narės užpildo ir per dešimt dienų nuo šio laikotarpio pabaigos Komisijai persiunčia kasmetinę perkėlimo deklaraciją. Toje deklaracijoje nurodoma:
-
kiekis (kilogramais) ir žuvų, kurias ketinama perkelti, skaičius,
-
metai, kuriais buvo sužvejoti paprastieji tunai,
-
žuvų kiekis pagal dydį,
-
vėliavos valstybė narė ar KSŠ, TATAK numeris ir žūklės laivo pavadinimas,
-
sugavimo dokumento, atitinkančio perkeliamą sužvejotų tunų kiekį, numeris,
-
tukinimo vietos pavadinimas ir TATAK numeris,
-
varžos numeris ir
-
informacija apie sugautą kiekį (kilogramais) užbaigus operaciją.
Komisija perduoda tokias deklaracijas TATAK sekretoriatui per penkias dienas.
7. Kiekis, perkeliamas vadovaujantis 6 dalies nuostatomis, ūkyje patalpinamas į atskiras varžas ar jų grupę atskiriant pagal metus, kai buvo sužvejoti paprastieji tunai.
8. Vėliavos arba gaudyklės valstybės narės sugavimo dokumentų formas pateikia tik savo žūklės laivams ir gaudyklėms, kuriems suteiktas leidimas TATAK konvencijos rajone žvejoti paprastuosius tunus, įskaitant kaip priegaudą sužvejojamus paprastuosius tunus.
9. Kiekvieno sugavimo dokumento forma turi unikalųjį dokumento atpažinties numerį. Dokumentų numeriai - kiekvienam žūklės laivui arba gaudyklei priskiriami atitinkamos vėliavos valstybės narės arba gaudyklės valstybės narės numeriai. Tokios dokumentų formos kitam žūklės laivui ar gaudyklei neperleidžiamos.
10. Su kiekviena partijos dalimi arba su kiekvienu perdirbtu produktu pateikiamos sugavimo dokumentų kopijos; tose kopijose nurodomas unikalusis sugavimo dokumento originalo atpažinties numeris, kad partijos dalis arba perdirbtus produktus būtų galima atsekti.
11. Šio reglamento reikalavimai netaikomi vidaus prekybai kitomis žuvų dalimis nei mėsa (pavyzdžiui, galvomis, akimis, ikrais, viduriais ir uodegomis), tas dalis importuojant, eksportuojant ir reeksportuojant.
4 straipsnis
Tvirtinimas
1. Žūklės laivų kapitonai, gaudyklių operatoriai, ūkių operatoriai, pardavėjai, eksportuotojai arba jų įgaliotieji atstovai užpildo sugavimo dokumentą (jei įmanoma, elektroniniu būdu), atitinkamuose laukeliuose pateikdami reikiamą informaciją, ir kiekvienu atveju, kai jie paprastuosius tunus iškrauna, perkelia, patalpina į varžas, sugauna, perkrauna, vykdo vidaus prekybą jais arba juos eksportuoja, prašo ją patvirtinti pagal 2 dalį.
2. Sugavimo dokumentą tvirtina kompetentinga vėliavos, gaudyklės arba ūkio valstybės narės, arba tos valstybės narės, kurioje įsisteigęs pardavėjas ar eksportuotojas, institucija. Valstybės narės tvirtina viso sužvejotų paprastųjų tunų kiekio dokumentą tik tuo atveju, jei:
a)
žūklės laivas plaukioja su valstybės narės vėliava arba gaudyklė ar ūkis yra įsisteigę valstybėje narėje, kuri sužvejojo paprastuosius tunus,
b)
po partijos patikrinimo nustatyta, kad visa sugavimo dokumente nurodyta informacija yra tiksli,
c)
susikaupusios tvirtintinos sumos atitinka joms skirtas kiekvienų valdymo metų kvotas arba sužvejojamų žuvų kiekio apribojimus, įskaitant atitinkamai žūklės laivams arba gaudyklėms skirtas individualias kvotas, ir
d)
paprastieji tunai atitinka susijusias TATAK nustatytų išteklių išsaugojimo ir valdymo priemonių nuostatas.
3. Sugavimo dokumentą tvirtinti pagal šio straipsnio 2 dalį nereikalaujama, kai visi parduodami paprastieji tunai juos sužvejojusios vėliavos valstybės narės arba gaudyklės valstybės narės paženklinti įsagais, kaip nurodyta 5 straipsnyje.
4. Jei sužvejotų ir iškrautų paprastųjų tunų kiekis yra mažesnis nei 1 tona arba trys žuvys, kol bus patvirtintas sugavimo dokumentas (tai turi būti padaryta per septynias dienas), prieš pradedant vidaus prekybą paprastaisiais tunais arba prieš juos eksportuojant kaip laikinas sugavimo dokumentas gali būti naudojamas žvejybos žurnalas arba pardavimo pažyma.
5. Patvirtintame sugavimo dokumente atitinkamai pateikiama II priede nurodyta informacija.
6. III priede pateikiama sugavimo dokumento forma. Jei sugavimo dokumento formos laukelyje nepakanka vietos nurodyti visą paprastųjų tunų vežimo kelią nuo jų sužvejojimo iki prekybos, prireikus atitinkamą informacijos laukelį galima išplėsti ir pateikti kaip priedą. Susijusios valstybės narės kompetentinga institucija tą priedą patvirtina kuo greičiau, bet ne vėliau kaip iki kito paprastųjų tunų vežimo.
7. Instrukcijos, susijusios su sugavimo dokumento išdavimu, numeravimu, užpildymu ir patvirtinimu, pateiktos IV priede.
5 straipsnis
Ženklinimas įsagais
1. Valstybės narės gali reikalauti, kad jų žūklės laivai ar gaudyklės prie kiekvieno paprastojo tuno tvirtintų įsagą, pageidautina - paprastuosius tunus pjaunant, bet ne vėliau kaip juos iškraunant. Įsaguose nurodomi unikalieji atitinkamos valstybės narės numeriai; įsagai turi būti apsaugoti nuo sugadinimo. Įsagų numeriai turi būti susiję su sugavimo dokumentu.
2. Atitinkamos valstybės narės Komisijai teikia ženklinimo įsagais programos įgyvendinimo santrauką. Komisija perduoda santraukas TATAK sekretoriatui per protingą laikotarpį.
3. Ženklinti įsagais leidžiama tik tada, jei sukauptas sužvejotų žuvų kiekis neviršija kiekvienų valdymo metų valstybių narių kvotų arba apribojimų, įskaitant atitinkamai žūklės laivams ar gaudyklėms skirtas individualias kvotas.
III SKYRIUS
PAPRASTŲJŲ TUNŲ REEKSPORTO SERTIFIKATAS
6 straipsnis
Bendrosios nuostatos
1. Valstybės narės užtikrina, kad prie kiekvienos iš tų valstybių narių teritorijos reeksportuojamų paprastųjų tunų partijos būtų pridedamas patvirtintas reeksporto sertifikatas.
Reeksporto sertifikatas nereikalaujamas, jei auginami paprastieji tunai importuojami gyvi.
2. Už reeksportą atsakingas operatorius užpildo reeksporto sertifikatą, atitinkamuose jo laukeliuose pateikdamas reikiamą informaciją, ir prašo jį patvirtinti, kad paprastųjų tunų partiją būtų galima reeksportuoti. Kartu su užpildytu reeksporto sertifikatu pateikiama (-os) su anksčiau importuotais paprastaisiais tunais susijusio (-ų) patvirtinto (-ų) sugavimo dokumento (-ų) kopija (-os).
7 straipsnis
Reeksporto tvirtinimas
1. Reeksporto sertifikatą tvirtina reeksportuojančios valstybės narės kompetentinga institucija.
2. Kompetentinga institucija visų paprastųjų tunų produktų reeksporto sertifikatą tvirtina tik tuo atveju, jei:
a)
nustatyta, kad visa reeksporto sertifikate nurodyta informacija yra tiksli,
b)
kartu su reeksporto sertifikatu pateiktas (-i) patvirtintas (-i) sugavimo dokumentas (-ai) priimtas (-i) importuojant reeksporto sertifikate deklaruotus produktus,
c)
produktai, kuriuos rengiamasi reeksportuoti, visiškai arba iš dalies yra tie patys produktai, kurie nurodyti patvirtintame (-uose) sugavimo dokumente (-uose), ir
d)
prie patvirtinto reeksporto sertifikato pridėta (-os) sugavimo dokumento (-ų) kopija (-os).
3. Patvirtintame reeksporto sertifikate pateikiama V priede nurodyta informacija.
IV SKYRIUS
PERDAVIMAS IR TIKRINIMAS
8 straipsnis
Patvirtintų dokumentų perdavimas ir saugojimas
1. Išskyrus atvejus, kuriais taikoma 4 straipsnio 3 dalis, valstybės narės kuo greičiau, tačiau bet kuriuo atveju per penkias darbo dienas nuo patvirtinimo dienos, arba nedelsdamos, jei numatoma transportavimo trukmė neturėtų būtų ilgesnė nei penkios darbo dienos, visų patvirtintų sugavimo dokumentų arba reeksporto sertifikatų kopijas elektroniniu būdu pateikia toliau nurodytoms institucijoms:
a)
Komisijai,
b)
valstybės narės arba KSŠ, kurioje bus vykdoma vidaus prekyba paprastaisiais tunais, jie bus auginami arba į kurią jie bus importuojami, kompetentingoms institucijoms, ir
c)
TATAK sekretoriatui.
2. Valstybės narės ne mažiau kaip dvejus metus laiko išduotų arba gautų patvirtintų sugavimo dokumentų ir reeksporto sertifikatų kopijas.
9 straipsnis
Tikrinimas
1. Valstybės narės užtikrina, kad jų kompetentingos institucijos nustatytų kiekvieną iškraunamų, perkraunamų paprastųjų tunų, paprastųjų tunų, kuriais vykdoma vidaus prekyba, importuojamų į jų teritoriją arba iš jos eksportuojamų ar reeksportuojamų paprastųjų tunų partiją. Kompetentingos institucijos reikalauja patvirtinto (-ų) sugavimo dokumento (-ų) ir susijusių kiekvienos paprastųjų tunų partijos dokumentų ir juos nagrinėja. Nagrinėjama atsižvelgiant į TATAK sekretoriato tvarkomos dokumentų tvirtinimo duomenų bazės įrašus.
2. Be to, kompetentingos institucijos gali išnagrinėti partijos turinį, kad patikrintų sugavimo dokumente ir susijusiuose dokumentuose pateiktą informaciją, ir prireikus tikrinimus atlieka kartu su susijusiais operatoriais.
3. Jei pagal 1 ir 2 dalis išnagrinėjus dokumentus ar atlikus patikrinimą kyla abejonių dėl sugavimo dokumente pateiktos informacijos, valstybės narės, siekdamos išsklaidyti tokias abejones, bendradarbiauja su sugavimo dokumentą (-us) ar eksporto sertifikatą (-us) patvirtinusiomis kompetentingomis institucijomis.
4. Jei valstybė narė nustato, kad prie partijos nepridėtas sugavimo dokumentas, ji šiuos duomenis praneša siuntimo valstybei narei arba eksporto KSŠ ir, jei žinoma, vėliavos valstybei narei arba vėliavos KSŠ.
5. Kol pagal 1 ir 2 dalis neišnagrinėti dokumentai arba neatlikti patikrinimai, valstybės narės nesuteikia leidimo vykdyti vidaus prekybą paprastųjų tunų partija, ją importuoti ar eksportuoti, ir, jei ūkiams skirti paprastieji tunai vežami gyvi, nepriima žuvų perkėlimo deklaracijų.
6. Jei pagal 1 dalį išnagrinėjusi dokumentus arba atlikusi patikrinimus valstybė narė, bendradarbiaudama su atitinkamomis tvirtinimo institucijomis, nustato, kad sugavimo dokumentas arba reeksporto sertifikatas negalioja, draudžiama vykdyti vidaus prekybą, importuoti, eksportuoti ar reeksportuoti atitinkamą paprastųjų tunų partiją.
V SKYRIUS
DUOMENŲ PERDAVIMAS
10 straipsnis
Su tvirtinimu ir informacijos centrais susijusi informacija
1. Valstybės narės praneša Komisijai:
a)
savo institucijų, kompetentingų tvirtinti ir tikrinti sugavimo dokumentus arba reeksporto sertifikatus, pavadinimą bei visą adresą,
b)
asmeniškai tvirtinti įgaliotų pareigūnų vardus, pavardes bei pareigas ir antspaudo arba spaudo atspaudo pavyzdį ir
c)
atitinkamai - įsagų pavyzdžius.
2. Pranešime nurodoma data, nuo kurios galioja 1 dalyje nurodyta informacija. Komisijai laiku pranešama atnaujinta informacija apie tvirtinimo institucijas ir pareigūnus.
3. Valstybės narės praneša Komisijai apie informacijos centrus, kurie turėtų būti informuoti, jei kyla su sugavimo dokumentais arba reeksporto sertifikatais susijusių klausimų; visų pirma pranešami tų informacijos centrų pavadinimai.
4. Komisija šią informaciją nedelsdama persiunčia TATAK sekretoriatui.
11 straipsnis
Metinė programos ataskaita
1. Valstybės narės ne vėliau kaip kiekvienų metų rugsėjo 15 d. Komisijai elektroninėmis priemonėmis pateikia programos ataskaitą, įskaitant VI priede nurodytą informaciją, už laikotarpį nuo praėjusių metų liepos 1 d. iki einamųjų metų birželio 30 d.
2. Komisija parengia metinę Sąjungos programos ataskaitą ir ją perduoda TATAK sekretoriatui ne vėliau kaip kiekvienų metų spalio 1 d.
VI SKYRIUS
BAIGIAMOSIOS NUOSTATOS
12 straipsnis
Priedų keitimas
Siekiant įgyvendinti TATAK priimtas išteklių išsaugojimo priemones, Komisija gali deleguotais teisės aktais pagal 13 straipsnį ir laikydamasi 14 ir 15 straipsniuose nustatytų sąlygų iš dalies keisti šio reglamento priedus.
Priimdama deleguotus teisės aktus Komisija veikia pagal šio reglamento nuostatas.
13 straipsnis
Delegavimas
1. Komisijai suteikiami įgaliojimai priimti 12 straipsnyje nurodytus deleguotus teisės aktus penkerių metų laikotarpiui nuo 2010 m. rugpjūčio 14 d. Komisija pateikia ataskaitą dėl deleguotų įgaliojimų ne vėliau kaip likus šešiems mėnesiams iki penkerių metų laikotarpio pabaigos. Įgaliojimų delegavimas automatiškai pratęsiamas tokios pačios trukmės laikotarpiams, išskyrus atvejus, kai Europos Parlamentas ar Taryba jį atšaukia pagal 14 straipsnį.
2. Kai tik Komisija priima deleguotą teisės aktą, apie tai ji tuo pačiu metu praneša Europos Parlamentui ir Tarybai.
3. Įgaliojimai priimti deleguotus teisės aktus Komisijai suteikiami laikantis 14 ir 15 straipsniuose nustatytų sąlygų.
14 straipsnis
Delegavimo atšaukimas
1. Europos Parlamentas arba Taryba bet kuriuo metu gali atšaukti 12 straipsnyje nurodytą įgaliojimų delegavimą.
2. Institucija, pradėjusi vidaus procedūrą, kad nuspręstų, ar atšaukti įgaliojimų delegavimą, stengiasi informuoti kitą instituciją ir Komisiją per priimtiną laikotarpį, kol dar nepriimtas galutinis sprendimas.
3. Sprendimu dėl atšaukimo nutraukiamas tame sprendime nurodytų įgaliojimų delegavimas. Sprendimas įsigalioja nedelsiant arba vėlesnę jame nurodytą dieną. Jis neturi įtakos jau įsigaliojusių deleguotų teisės aktų galiojimui. Sprendimas skelbiamas Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.
15 straipsnis
Prieštaravimai dėl deleguotų teisės aktų
1. Europos Parlamentas arba Taryba gali pareikšti prieštaravimus dėl deleguoto teisės akto per du mėnesius nuo pranešimo dienos.
Europos Parlamento arba Tarybos iniciatyva tas laikotarpis pratęsiamas dviem mėnesiais.
2. Jei pasibaigus tam laikotarpiui, nei Europos Parlamentas, nei Taryba nepareiškė prieštaravimų dėl deleguoto teisės akto, jis skelbiamas Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje ir įsigalioja jame nurodytą dieną.
3. Jei Europos Parlamentas arba Taryba pareiškia prieštaravimus dėl deleguoto teisės akto, šis aktas neįsigalioja. Prieštaravimą pareiškusi institucija pateikia prieštaravimų dėl deleguoto teisės akto priežastis.
16 straipsnis
Reglamento (EB) Nr. 1984/2003 pakeitimai
1. Reglamentas (EB) Nr. 1984/2003 iš dalies keičiamas taip:
a)
pavadinime išbraukiami žodžiai „melsvaisiais tunais“;
b)
1 straipsnio a punkte išbraukiami žodžiai „melsviesiems tunams (Thunnus thynnus)“;
c)
2 straipsnyje išbraukiami žodžiai „melsviesiems tunams“;
d)
išbraukiamas 3 straipsnio a punktas;
e)
išbraukiama 4 straipsnio 1 dalies pirma įtrauka;
f)
4 straipsnio 2 dalies b punkto iii papunktyje išbraukiami žodžiai „melsvieji tunai“;
g)
išbraukiama 5 straipsnio 1 dalies pirma įtrauka;
h)
išbraukiamas 6 straipsnio 1 dalies antros pastraipos a punktas;
i)
8 straipsnio a punkte išbraukiami žodžiai „melsvasis tunas“;
j)
išbraukiamas 9 straipsnio 2 dalies a punktas;
k)
šiuo punktu panaikinami I, IVa, IX ir XV priedai.
2. Nuorodos į panaikintas Reglamento (EB) Nr. 1984/2003 nuostatas laikomos nuorodomis į šį reglamentą.
17 straipsnis
Peržiūra
Atsižvelgdama į TATAK rekomendacijas, pagrįstas naujausiomis mokslinėmis nuomonėmis dėl išteklių dydžio, pateikiamas būsimuose TATAK susitikimuose, Komisija peržiūri šį reglamentą ir pateikia pakeitimų, kurių gali reikėti, pasiūlymus.
18 straipsnis
Įsigaliojimas
Šis reglamentas įsigalioja dvidešimtą dieną nuo jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.
Šis reglamentas privalomas visas ir tiesiogiai taikomas visose valstybėse narėse.
Priimta Strasbūre 2010 m. liepos 7 d.