РЕШЕНИЕ НА КОМИСИЯТА
от 20 декември 2011 година
относно държавна помощ C 85/01 за ad hoc мерки, приложени от Португалия в полза на RTP
(нотифицирано под номер C(2011) 9429)
(само текстът на английски език е автентичен)
(текст от значение за ЕИП)
(2012/365/ЕС)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 108, параграф 2, първа алинея (1) от него,
като взе предвид Споразумението за Европейското икономическо пространство, и по-специално член 62, параграф 1, буква а) от него,
като покани заинтересованите страни да представят мненията си в съответствие с посочената/посочените разпоредби (2) и като взе предвид техните мнения,
като има предвид, че:
I. ПРОЦЕДУРА
(1)
Чрез три жалби, подадени през 1993 г., 1996 г. и 1997 г. от търговския радио- и телевизионен оператор Sociedade de independente comunicação, S. A. (SIC), Комисията бе уведомена, че Португалия ее приложила редица ad hoc мерки и годишни компенсационни мерки в полза на обществения португалски радио- и телевизионен оператор Radiotelevisão Portuguesa, S. A. (RTP).
(2)
С писмо от 15 ноември 2001 г. Комисията уведоми Португалия, че е решила да открие процедурата, предвидена в член 88, параграф 2 от Договора за ЕО, по отношение на няколко ad hoc мерки, предоставени на RTP.
(3)
Решението на Комисията да открие процедурата беше публикувано в Официален вестник на Европейския съюз (3). Впоследствие, в член 1 от Решение 2005/406/ЕО на Комисията от 15 октомври 2003 г. относно ad hoc мерки, приложени от Португалия в полза на RTP, бе установено, че някои от тези мерки, а именно държавната помощ от 68 006 млн. PTE, предоставена от Португалия на RTP под формата на споразумение със схемата за социално осигуряване през 1993 г., на вливания на капитал през периода от 1994 г. до 1997 г. и заем през 1998 г., са съвместими с общия пазар по смисъла на член 86, параграф 2 от Договора за ЕО (4). В допълнение, в член 2 от това решение се посочва, че някои мерки не съдържат държавна помощ, а именно освобождаването от такси за регистрация, плащането за отделянето на телевизионната мрежа, улесненията, предоставени за плащане на годишната такса за използването на телевизионната мрежа, протоколът за насърчаване на киното, емитирането на облигации и плана за преструктуриране за периода от 1996 г. до 2000 г.
(4)
На 26 юни 2008 г. Първоинстанционният съд отмени по Дело T-442/03 (5) част от Решение 2005/406/ЕО поради две причини. Той отмени член 2 от посоченото решение, тъй като констатира, че „освобождаване от такси за регистрация“ не представлява държавна помощ. Съдът установи, че задачата на Комисията е да определи, във връзка с ad hoc предимството, състоящо се от освобождаването от плащане на такси за регистрация и такси, свързани с преобразуването в публично дружество с ограничена отговорност (наричани по-долу „временно освобождаване“), дали е съвместимо с логиката на португалската система трансформирането на публичните предприятия в публични дружества с ограничена отговорност да възникне по законодателен път, или дали прибягването до законодателството е било дерогация, която е имала за цел да предостави предимство на публичните предприятия по отношение на други предприятия.
(5)
Във връзка с трайното предимство, произтичащо от неограничено освобождаване от такси за регистрация и други такси, по отношение на всеки акт за вписване, регистрация или анотация на RTP (наричано по-долу „постоянно освобождаване“), Съдът установи, че макар да не е невероятно освобождаването в действителност да не е било постоянно (вж. параграфи 73 и 79 от решението), това не променя констатацията, че общият характер на това освобождаване не е бил демонстриран от Комисията. Съдът установи още, че макар и да е възможно RTP да е преобразувано от Португалия в публично дружество с ограничена отговорност, тъй като това е било счетено за необходимо за изпълнението на задачата за обществена услуга, това не е било придружено от достатъчно доказателства.
(6)
Съдът отхвърля жалбите по отношение на констатацията в Решение 2005/406/ЕО емитирането на облигации през 1994 г. и улесненията за плащане на лицензионната такса да не се класифицират като държавна помощ.
(7)
По отношение на съвместимостта на мерките за държавна помощ (член 1 от Решение 2005/406/ЕО), Съдът установи, че Комисията не може да се позове на докладите за обществена услуга и съдържаната в тях информация, без провеждане на външен одит за тези доклади, както се изисква от националното законодателство. Поради това Комисията не може да заключи, че мерките за държавна помощ са съвместими с общия пазар по смисъла на член 86, параграф 2 от Договора (сега 106, параграф 2 от ДФЕС и „вътрешния пазар“) (6). Съдът анулира член 1 от Решение 2005/406/ЕО.
(8)
След решението на Съда по Дело T-442/03, Комисията насочи вниманието на заинтересованите страни към факта, че разследването на Комисията в този случай е било подновено, и прикани трети страни да дадат своето мнение (7).
(9)
Комисията получи мнение от жалбоподателя на 10 март 2009 г., което беше препратено на Португалия на 8 април 2009 г. Допълнителни мнения от жалбоподателя бяха получени на 17 юни 2009 г., те бяха препратени на Португалия на 28 юли 2009 година. Португалия отговори на двете групи мнения с писма от 7 и 8 септември 2009 г. Португалия изпрати допълнителна информация на Комисията на 23 февруари 2010 г., 4 март 2010 г. и 15 април 2010 г. Комисията изпрати искане за информация до Португалия на 10 май 2010 г., с което по-специално поиска да бъдат проведени независими външни одити на докладите за обществена услуга за периода от 1992 г. до 1997 г.
(10)
Португалия отговори на молбата на Комисията за допълнителна информация с писмо от 8 юни 2010 г. и представи поисканите доклади за външните одити относно обществената услуга с писмо от 12 август 2010 г. Допълнителна информация от Португалия беше предоставена с писмо от дата 29 септември 2010 г. На 29 март 2011 г. беше проведена среща с Португалия и допълнителна информация бе предоставена от Португалия на Комисията на 17 юни 2011 г., 25 август 2011 г. и 26 октомври 2011 г.
С писмо, заведено на 15 декември 2011 г., Португалия по изключение се съгласи, това решение да се приеме на английски език като автентичен език.
(11)
Решението се занимава само с ad-hoc мерките, включени в решението за откриване на официална процедура по разследване. Някои от мерките, за които беше обявено в Решение 2005/406/ЕО, че не представляват държавна помощ по смисъла на член 87, параграф 1 от Договора за ЕО, не са били анулирани от Съда по дело T-442/03 и следователно член 2 от Решение 2005/406/ЕО е станал окончателен. Тези мерки се отнасят до плащането за отделянето на телевизионната мрежа, улесненията, предоставени за плащане на годишната такса за използването на телевизионната мрежа, протокола относно кинопродукциите, емитирането на облигации и плана за преструктуриране за периода от 1996 г. до 2000 г. Въпреки това, както се изисква от Съда в дело T-442/03, Комисията ще направи нова оценка по отношение на временното и постоянно освобождаване от разходи за нотариални такси, както и от такси за регистрация и разходи по публикуване.
Настоящото решение е съсредоточено върху финансовата връзка между RTP и Португалия в периода от 1992 г. до 1998 г. по отношение на споразумението със схемата за социално осигуряване през 1993 г., вливанията на капитал през периода от 1994 г. до 1997 г. и кредитът от 1998 г. Настоящото решение не се занимава с въпросите на правната класификация и съвместимостта с Договора за годишните компенсационни плащания, предоставени на RTP, които са били предмет на Решението на Комисията от 22 март 2006 г. по дело № Е 14/05 (8). В допълнение, на 4 юли 2006 г. Комисията прие Решение относно споразумението за преструктуриране на финансирането на RTP, по дело NN 31/06 (9).
(12)
Въпреки това, за да има цялостна „картина“ на финансовите отношения между Португалия и RTP през периода, обхванат от разследването на Комисията по този случай, Комисията трябва да разглежда не само мерките ad hoc, но също и финансовата подкрепа, предоставена на RTP чрез годишни компенсационни плащания. Следователно това решение се отнася до годишните компенсационни плащания до степента, необходима за изясняване на позицията на Комисията относно ad hoc мерките.
II. ПОДРОБНО ОПИСАНИЕ НА РАЗГЛЕЖДАНИТЕ ВЪПРОСИ
A. МЕРКИ В ПОЛЗА НА RTP
A.1. ОПИСАНИЕ НА ПОЛУЧАТЕЛЯ RTP
(13)
RTP (по онова време Rádio e Televisão Portuguesa, S.A.R.L) е учредено като акционерно дружество с акт от 15 декември 1955 г., след решението на Португалия да създаде телевизионна компания, на която би била възложена концесия за предоставяне на обществена услуга на телевизионно излъчване (10). Концесионния договор за обществена услуга е подписан на 16 януари 1956 г.
(14)
С наредбa - закон № 674-d/75 от 2 декември 1975 г., RTP беше национализирана. Тази наредба преобразува RTP в публично предприятие с наименованието „Radiotelevisão Portuguesa, E.P.“, към което в съответствие с наредбата бяха прехвърлени всички законни права и задължения на неговия предшественик.
(15)
RTP е имала монополно положение върху националния медиен пазар до осемдесетте години на двадесети век. То е обслужвало два телевизионни канали, RTP1 и RTP2. През 90-те години то е изправено пред конкуренцията на търговските радио- и телевизионни разпространители след като през февруари 1992 г. Португалия предостави лицензи на SIC и на търговския телевизионен оператор TVI да излъчват съответно по трети и по четвърти канал (11).
(16)
Със закон № 21/92 от 14 август 1992 г. RTP, ЕР се преобразува в публично акционерно дружество с наименование „Radiotelevisão Portuguesa, S. A.“ и се одобрява неговият нов статут.
(17)
RTP осъществява едновременно дейности за обществена услуга радио- и телевизионно разпространение и търговски дейности. На RTP е законно разрешено да упражнява търговска или промишлена дейност, свързана с дейността на телевизия (12).
(18)
Търговски дейности на RTP са извършвани чрез финансово участие в дружества, които са правно разграничени от RTP и имат своя собствена структура и счетоводна система.
A.2. МЕРКИ (13)
(19)
Годишните компенсационни плащания към RTP представляват основният механизъм за компенсиране на RTP за неговите задължения за обществена услуга. През периода от 1992 г. до 1998 г., RTP е получило годишни компенсационни плащания, възлизащи на 66 495 милиона PTE (около 332 млн. EUR) (14) за покриване на разходите по неговите задължения за обществена услуга. Правното основание за годишните компенсационни плащания е член 5 от Закон № 21/92 (15).
(20)
Таблица 1 дава разбивка на годишните компенсационни плащания, предоставени на RTP през периода от 1992 г. до 1998 г., който е обхванат от настоящото решение.
Таблица 1
Сума на годишните компенсационни плащания, 1992-1998 г.
(PTE и млн. EUR)
1992 г.
1993 г.
1994 г.
1995 г.
1996 г.
1997 г.
1998 г.
6 200
7 100
7 145
7 200
14 500
10 350
14 000
EUR 26,9 (16)
EUR 35,4
EUR 35,6
EUR 35,9
EUR 72,3
EUR 51,6
EUR 69,8
Източник: Резолюция на Съвета на министрите
(21)
По времето, когато RTP е преобразувано в публично дружество с ограничена отговорност, португалското законодателство относно регистрацията на дружества може да се опише по следния начин. В член 7, параграф 1 от кодекса на португалските дружества (Código das Sociedades Comerciais), във версията му, която е в сила към момента на преобразуването на RTP, се посочва, че уставът (contrato de sociedade) на всяко търговско дружество трябва да бъде оформен официално чрез нотариален акт.
В член 18, параграф 5 от кодекса на дружествата се посочва, че актът, с който се създава публично дружество с ограничена отговорност, след като дружеството е било учредено в надлежната правна форма, трябва да се регистрира в търговския регистър. Регистрацията е задължителна в съответствие с член 15, параграф 1 и параграф 3, буква а) от Закона за търговския регистър (Código do Registo Comercial) и член 166.o от кодекса за дружествата.
В съответствие с член 70, параграф 1, буква а) от Закона за търговския регистър, във версията му, която е в сила по това време, актът, с който се създава публично акционерно дружество, трябва да бъде публикуван в Diário da República (вж. член 70, параграф 2 (17)). Публикуването трябва да се извърши ex officio от служителя за сметка на заинтересованата страна (вж. член 71, параграф 1 от Закона за търговския регистър).
(22)
При преобразуването му в публично дружество с ограничена отговорност през 1992 г. RTP е освободено от плащане на нотариални такси и такси за регистрация, свързани с регистрацията на юридическото преобразуване на RTP от публично дружество в публично акционерно дружество. Стойността на освобождаванията е 33 млн. PTE (приблизително 164 000 EUR). Обикновено съгласно португалското право, всички юридически лица трябва да платят такси, начислявани при създаване на предприятие и при изменение на учредителния акт на дружеството или при други съответни изменения на дружеството.
(23)
Правното основание за освобождаването от такси за регистрация е член 11, параграф 1 от Закон № 21/92, който предвижда, че:
„с настоящото уставът на RTP SA (…) се одобрява; не е необходимо той да бъде трансформиран в документ, а ще бъде автоматично регистриран, без такси и разходи, във Вестника на Републиката (Diário da República), в който ще бъде публикуван.“
(24)
Член 11, параграф 1 от Закон № 21/92 се получава от прилагането на Закон 84/88 от 20 юли 1988 г. относно трансформирането на публичните предприятия в публични акционерни дружества. В член 1 от Закон № 84/88 се предвижда, че публичните предприятия, дори ако са национализирани, биха могли да бъдат преобразувани с наредба-закон в публични акционерни дружества. Той гласи:
„публичните предприятия […] могат да бъдат преобразувани с наредба-закон в публични акционерни дружества, притежавани изцяло или в по-голямата си част от публични субекти, в съответствие с Конституцията и с този закон.“
(25)
В член 3, параграф 2 от Закон № 84/88 относно трансформирането на публичните предприятия в публични акционерни дружества се предвижда също, че такава наредба-закон трябва да одобри устава на публичното акционерно дружество. В съответствие с член 3, параграф 3 от Закон № 84/88 наредбата-закон представлява достатъчен документ, за да бъдат изпълнени изискванията за регистрация (18).
(26)
Съгласно член 11, параграф 2 от Закон № 21/92 RTP е освободено от плащане на други регистрационни такси, пряко свързани с промяната на правното естество на дружеството. Член 11, параграф 2 гласи:
„Всички действия по вписване, регистриране, отбелязване пред всички служби по вписвания, администрации или публични органи, по-конкретно националния регистър на юридическите лица, службите по вписване на ипотеки и службата за прехвърляне на собственост на превозните средства, се извършват въз основа на обикновена молба, подписана от двама от членовете на управителния съвет на дружеството и при освобождаване от всички данъци и такси.“
(27)
Португалия твърди, че разпоредбата на член 11, параграф 2 произтича от прилагането на Наредбa-закон № 404/90 (19) и потвърждава приложимостта към RTP на разпоредба относно общото прилагане. Въз основа на член 1 от този закон, на предприятията, които до 31 декември 1993 г., са изпълнили актове на сътрудничество или концентрация, може да бъде предоставено освобождаване от данъка върху прехвърлянето на дълготрайни активи, които са били необходими за концентрацията или сътрудничеството. В член 1 от същия закон се предвижда също така и освобождаване от възнагражденията и други законови такси, които могат да бъдат изискуеми за изпълнението на тези актове.
(28)
Португалия заяви, че в миналото RTP на няколко пъти е платило нотариални такси и такси за регистрация, свързани с определени увеличения на капитала и с други действия след преустройството му в публично акционерно дружество (20).
(29)
В периода от 1983 г. до 1989 г., RTP „натрупа“ дълг към социалноосигурителната схема на PTE в размер на 2 189 млн., произтичащи от невъзможността му да плаща социални осигуровки. В основата на това задължение е спор между RTP и администрацията на службата за социална сигурност относно тълкуването на удръжките за социално осигуряване за извънреден труд и хонорари на творците.
(30)
Администрацията за социално осигуряване излага своето тълкувание в член 2, буква д) на Наредба за изпълнението № 12/83 от 12 февруари 1983 г. За да се избегне съдебна процедура, двете страни постигнаха споразумение, съгласно което администрацията на службата за социално осигуряване се отказва от искането си за лихви за забавено плащане и приема разсрочено плащане на дълга. След уреждането на правния спор наредбата за изпълнението не е анулирана.
(31)
На 6 май 1993 г. съвместен указ на Министерството на финансите и Министерството на социалната сигурност официално разрешава разсрочване на дълга на 120 месечни вноски и отменя глобите и лихвите, дължими за сумата от 1 206 млн. PTE (6 млн. EUR).
(32)
Условията за разрешаване на изключителните договорености за уреждане на задълженията на RTP към схемата за социална сигурност са изложени в посочената по-горе наредба-закон № 411/91. В член 2, алинея 1 от цитираната по-горе наредба-закон се предвижда, че разрешението за това трябва да е задължително, за да се гарантира жизнеспособността на длъжника и договореностите да могат да се прилагат inter alia на основание, че, както е предвидено в член 2, буква г) на наредбата-закон, в предприятието с дългове „е било обект на временно ползване, самоуправление на служителите или държавна намеса.“
(33)
През периода от 1994 г. до 1997 г. Португалия увеличава капитала на RTP всяка година. Поместената по-долу таблица дава преглед на различните увеличения на капитала, които възлизат на 46 800 млн. PTE (233 млн. EUR).
Таблица 2
Увеличение на акционерния капитал на RTP 1994-1997 г.
(в млн. PTE)
Година
1994 г.
1995 г.
1996 г.
1997 г.
Увеличение на акционерния капитал
10 000
12 800
10 000
14 000
Дялов капитал към 31 декември
22 708
35 508
45 508
59 508
Източник: баланс на RTP.
(34)
В договорите за обществена услуга, които Португалия е сключила с RTP се предвижда участието на държавата в инвестициите, направени от RTP, за предпочитане под формата на увеличаване на капитала (21).
(35)
През декември 1998 г. бе сключен договор между Фонда за стабилизиране на публичните дългове и RTP за второстепенен заем от Фонда за стабилизиране на публичните дългове (Fundo de regularização da dívida Pública), предоставен на RTP, в който се определят условията за заем в размер на 20 000 млн. PTE (99,8 млн. EUR), за увеличаване на капитала на RTP.
(36)
Фондът за стабилизиране на публичните дългове се управлява от Институт за управление на публичния дълг (Instituto de Gestão de Crédito Público), на който е възложено управлението на дълга на португалската държава и изпълнението на централизирана програма за заеми в съответствие със Закона за обществения дълг (22) и насоките, установени от португалското правителство. Този институт е под ръководството и контрола на Министерството на финансите на Португалия (23).
(37)
От датата, на която сумите са били на разположение на RTP, заемът е предмет на плащания на годишни лихви по 12-месечния Lisbor лихвен процент, изчислен на първата дата на всеки период, плюс 20 базисни пункта (24).
(38)
Съгласно договора кредитът е трябвало да бъде върнат на 31 декември 2003 г., но е могъл да бъде продължен за следващ период от една или две години по взаимно съгласие. RTP не е платило лихва по заема, тъй като в договора се предвижда, че лихвата, платима по първите четири годишни плащания, следва да се капитализира (25).
(39)
Договорът, сключен през декември 1998 г. между Фонда за стабилизиране на публичните дългове и RTP е изготвен в съответствие с насоките, определени в съвместна резолюция на държавните секретари, отговарящи за медиите, за държавната хазна и за финансите, от 17 декември 1998 г.
Б. ФИНАНСОВОТО СЪСТОЯНИЕ НА RTP
(40)
Както е показано в следната таблица, RTP е понесло загуби през периода, който е предмет на разследването на Комисията. През 1996 г. финансово състояние на RTP се е влошило до такава степен, че неговият нетен собствен капитал е бил отрицателен.
Таблица 3
Икономически и финансови данни на RTP за периода от 1993 г. до 1998 г.
(в млн. PTE)
1993 г.
1994 г.
1995 г.
1996 г.
1997 г.
1998 г.
Нетна печалба (загуба)
(7 883)
(19 558)
(26 581)
(18 512)
(32 223)
(25 039)
Нетни активи
1 557
8 071
4 269
(4 274)
(20 586)
(50 827)
Активи
39 418
42 262
56 078
67 654
62 340
83 843
Финансови задължения (26)
22 402
26 855
30 258
44 922
44 885
92 775
Източник: Финансови отчети на RTP.
В. ЗАДЪЛЖЕНИЯТА ЗА ОБЩЕСТВЕНА УСЛУГА НА RTP ОТ 1992 Г. ДО 1998 Г.
(41)
RTP е задължено да предоставя обществената услуга за телевизия. Различни закони определят дефиницията, възлагането и финансирането на тази услуга.
(42)
Закон № 58/90, който регулира дейността телевизионно излъчване, определя условията за частните радио- и телевизионни оператори, както и задължението на държавата да гарантира обществената услуга телевизионното излъчване (27). По отношение на устава на RTP Закон № 21/92 определя основните задължения за обществена услуга и финансирането на тази услуга.
(43)
Два договора за обществени услуги, подписани между португалската държава и RTP през 1993 г. и през 1996 г., описват по-подробно обществената услуга и нейното финансиране, (по-долу или „стар договор за обществена услуга“ или „нов договор за обществена услуга“ или „договори за обществена услуга“, когато са посочени и двата договора) (28).
(44)
Член 4 от Закон № 21/92 предвижда сключването на концесионен договор между Португалия и RTP и определя основните задължения за обществена услуга, които трябва да бъдат извършени по силата на този договор. В член 4, параграф 2 от същия закон се установяват общите принципи, които RTP трябва да спазва при извършване на дейността си като концесионер (29), а в член 4, параграф 3 се описват задълженията на обществената телевизионна услуга (30).
(45)
Договорите за обществена услуга потвърждават задълженията за обществена услуга на RTP. Първо, на RTP са наложени общи задължения и задължения, свързани със съдържанието на програмите (31). RTP трябва да предоставя услугата за обществена телевизия, като част от нея то трябва да излъчва два канала и да предоставя общо покритие за населението на континентална Португалия. Първият канал е от по-общ характер и от него се изисква да представя по-общ вид програми. Вторият канал трябва да бъде насочен повече към специфични групи и да осигурява образователни, културни и научни програми. Един от каналите трябва да обхваща автономните региони на Азорските острови и Мадейра.
(46)
Второ, договорите за обществена услуга предвиждат специфични програмни задължения за RTP (32). Определени са стандарти за качеството на програмите (като плурализъм, безпристрастна информация и др.) и съдържанието на програмите (нови художествени филми, спорт, деца, португалска култура, местни новини, развлечения). RTP трябва да предоставя гледаемо време за определени органи, за подпомагане на киното и други форми аудиовизуални продукции, за насърчаване на производството на образователни или учебни програми, за обмен на програми с автономните региони на Азорските острови и Мадейра и за насърчаване на сътрудничеството с други доставчици на обществената услуга телевизия в Европейския съюз. Освен това то трябва да изпълнява специфични програмни задължения, свързани с международно сътрудничество. Например, трябва да произвежда програми и да ги излъчва за португалските общности, които живеят в чужбина, в португалоезичните страни в Африка и в Макао. Необходимо е да се гарантира функционирането на RTP в Мадейра и на Азорските острови и да се запазят производствените центрове и делегациите в чужбина.
(47)
Трето, договорите за обществена услуга налагат определени специфични задължения на RTP. Например, RTP трябва да поддържа аудиовизуални архиви, да въвежда технологични иновации в своето оборудване и дейности, да подпомага Националния театър „S. Carlos“ и да предоставя други услуги, които ще бъдат посочени на ad hoc основа.
(48)
В член 5 от Закон № 58/90 на RTP се възлага концесия за обществената услуга телевизионно разпространение за период от 15 години, който може да бъде подновен за допълнителен срок от 15 години, с обхват на честотите, съответстващ на първи и втори канал. В член 4 от Закон № 21/92 се посочва, че RTP е концесионер на обществената услуга за телевизионно разпространение. В точка 1, буква а) от договора за обществени услуги се потвърждава, че RTP е доставчик на обществената услуга телевизия (33).
(49)
Договорите за обществена услуга (34) предвиждат създаването на Съвет за обществено мнение (Conselho de opinião), състоящ се от представители на различни части от общественото мнение, който може да се намесва, за да преценява дали RTP спазва своите общи и специфични задължения по отношение на обществената услуга за телевизионно разпространение.
(50)
RTP е задължено да предостави на министъра на финансите публичен бизнес план и бюджет за изпълнението на неговата задача за обществена услуга, (Plano de Actividades e Orçamento do Serviço Público) за следващата година, придружено от становища, издадени от борда на одиторите на RTP и Съвета за обществено мнение. Освен това то трябва да представи доклад за изпълнението на своите задължения за обществена услуга през предходната година (Relatório sobre o Cumprimento das Obrigacões do Serviço Público, („доклади за обществена услуга“), придружени от становище на борда на одиторите на RTP (35).
(51)
Министърът на финансите и членът на правителството, отговорящ за медиите, следва да проверят спазването на договорите за обществена услуга. Генералният инспектор на финансите е необходимо да провери финансовия план. Освен това годишен одит на докладите за обществена услуга трябва да бъде извършен от външен специализиран одитор (36).
(52)
Новият договор за обществени услуги също така предвижда санкции, които да се наложат от Португалия при нарушение на договора, под формата на глоби, изземване, възстановяване или прекратяване на договора.
(53)
В периода от 1992 г. до 1998 г., в RTP са извършени външни одити относно всички негови годишни отчети от независим одитор.
(54)
RTP също е представило докладите за обществена услуга за всички години, с изключение на доклада за обществена услуга за 1992 г., тъй като задължението за външните одити е посочено за първи път в стария договор за обществена услуга, датиращ от 1993 г. Португалия твърди, че за годините от 1995 г. до 1998 г. законово независим одитор е предоставил благоприятно и автономно становище относно докладите за обществена услуга (37). Португалия твърди също, че всички доклади за обществена услуга през този период са били придружени от становище на борда на одиторите на RTP и от одитор на генералния инспектор на финансите (Inspecção-Geral de Finanças), който е независим от RTP.
Ситуацията по отношение на външните одити на докладите за обществена услуга може да бъде описана, както следва:
(55)
Докладите за обществена услуга от 1993 г. и 1994 г. съдържат декларация за съответствие, съгласно която задълженията за обществена услуга на RTP са изпълнени, но само от страна на управлението на RTP.
(56)
За годините 1995, 1996, 1997 и 1998 г., докладът за обществена услуга съдържа декларации за съответствието от външен одитор, независим от дружеството, Maia, Mesquita & Associados - (Revisor Oficial DAS Contas), според които одитът не е разкрил никакви въпроси, които биха оказали значително влияние върху пресмятането на компенсаторните плащания за RTP, посочени в докладите за тези години.
(57)
През 2010 г. Португалия представи на Комисията по-пълни външни одити на докладите за обществена услуга за периода от 1992 г. до 1997 г. Външните одити на докладите за обществена услуга за този период са били организирани от регулатора за националните медии, Entidade Reguladora para a Comunicação Social (ERC). Те са били осъществени за този период от Pedro Roque SROC, външен одитор, който е независим от RTP (38). Португалия също така представи обобщаващ доклад, включващ резултатите от одитите за всички години.
Външен одит на доклада за обществената услуга вече е съществувал за 1998 г. Този външен одит за 1998 г. е проведен от BDO Binder, външен одитор „BDO Binder report“) (39).
(58)
Мандатът на одитите за периода 1992-1997 г. е бил да се оцени за всяка година дали RTP изпълнило мандата си, както е предвидено в договорите за обществена услуга, които са били в сила към момента и дали съществува съответствие между разходите за обществени услуги и компенсационните плащания. Външните одити изброяват задълженията за обществена услуга, произтичащи от договорите за обществена услуга, вземат предвид различните закони, уреждащи задълженията за обществена услуга на RTP (например Закона за телевизията № 58/90 от 7 септември 1990 г.), както и обществения бизнес план и бюджет (Plano de Actividades e Orçamento do Serviço Público) и докладите за обществена услуга. Външните одити проучват дали задълженията за обществена услуга са спазени. Докладите правят сравнение между компенсационните плащания от страна на Португалия спрямо установените разходи в докладите за обществена услуга.
(59)
За всички години, които се разследват, т.е. 1992-1997 г., одитите стигат до заключението, че по същество RTP е изпълнило основните си задължения за телевизионно разпространение. Одитите също така посочват, че „по отношение на съответствието между предоставените задачи за обществена услуга и компенсацията на „реалните и действителните разходи“, няма съществени нарушения, които да влияят на съответствието със законодателството, което е било в сила към момента.“ За всички години в обобщения доклад се констатира, че компенсационните плащания от Португалия, са били по-малки от посочените суми във всички доклади за обществена услуга. Одитите са публикувани на уебсайта на ERC (40). По същия начин докладът на BDO (BDO Binder report) не сочи никакво свръхкомпенсиране за предоставената обществена услуга.
(60)
Член 5 от Закон № 21/92 предоставя на RTP право да получи обезщетение за своите задължения за обществена услуга. Това право се потвърждава и в договорите за обществена услуга.
(61)
В допълнение към системата от годишни компенсационни плащания (вж. съображение 19 по-горе), договорите за обществена услуга предвиждат финансиране от Португалия за:
а)
плащане на специфични услуги съгласно споразуменията за предоставяне на договорените услуги или тези, които предстои да бъдат договорени между публичната администрация и RTP (41);
б)
държавно участие във всички инвестиции, направени от RTP, особено тези за инфраструктурата, необходима за експлоатацията на центровете за производство и разпространяване в автономните региони на Азорските острови и Мадейра, за аудиовизуални архиви и международни предавания на RTP, както и за други технологични инвестиции, които RTP е длъжно да прави (42).
(62)
За да определи разходите и приходите на задълженията за обществена услуга, които отговарят на условията за компенсационни плащания, RTP прилага аналитична счетоводна система. В договорите за обществена услуга се определят критериите за изчисляване на приемливите разходи за компенсация по отношение на всяко задължение за обществена услуга (43).
(63)
Въз основа на аналитичната счетоводна система, спомената в предходния параграф, RTP разпределя разходите и приходите (например, за персонал и оборудване), за да обхване определен брой дейности (като управление на програмите, преки и косвени програмни разходи, дифузионни и емисионни разходи, разходи за маркетинг и други административни разходи).
(64)
Преките разходи на различните дейности са разделени между различните разходни позиции (например RTP 1, RTP 2, RTPi и RTP África). Непреките разходи са разпределени за пера от разходите въз основа на последователни аналитични критерии (например, броят на часовете на излъчване) (44).
(65)
Аналитичната счетоводна система има следните характеристики:
а)
в рамките на договорите за обществена услуга само нетните оперативни разходи могат да се компенсират в съответствие с метода, описан в договорите за обществена услуга. Финансовите разходи, извънредните разходи и разпоредбите, които не са пряко свързани с дадена дейност, са изключени от обезщетение (45);
б)
с оглед изчисляване на нетните оперативни разходи, които могат да се възстановяват, RTP трябва да приспадне оперативните приходи, произтичащи от всяко задължение за обществена услуга;
в)
старият договор за обществена услуга не е допускал компенсация за обществената услуга от общ характер под формата на задължение за експлоатация на RTP 1 и RTP 2 и за покриване на автономните региони с един от каналите (46);
г)
по силата на новия договор за обществени услуги оперативните разходи на RTP 1 и RTP 2 могат да бъдат компенсирани, но не се допуска допълнителна компенсация в случай, че реалните нетни оперативни разходи на RTP 1 и RTP 2 превишават планираните разходи (47).
(66)
RTP е докладвала относно нетните разходи по предоставяне на обществената услуга в годишните доклади за обществената услуга, в съответствие с метода за изчисление на разходите, описан в съображения 60-65. Поместената по-долу таблица дава преглед на разходите за всяка дейност по обществената услуга, за която RTP има право да получи компенсационни плащания.
Таблица 4
Нетни отчетени и подлежащи на възстановяване разходи за обществената услуга
(В млн. PTE)
1992 г.
1993 г.
1994 г.
1995 г.
1996 г.
1997 г.
1998 г.
Телетекст
112,9
86,8
Функциониране на RTP в международен план
882,3
1 517,4
1 826,9
1 890,8
2 059,6
3 999,1
3 712,9
RTP África
-
-
-
-
654,7
1 332,0
Директно предаване на RTP 1 на Азорските острови и на Мадейра
-
-
-
-
-
76,8
295,4
Аудиовизуални архиви
509,1
241,6
402,7
492,7
184,9
909,4
672,1
Сътрудничество с португалоезичните страни в Африка
186,9
128,4
172,2
148,6
144,9
202,4
200,3
Диференциал на покритие
406,7
1 312,8
1 314,2
1 050,3
1 050,0
622,6
208,6
Делегации/кореспонденти
797,8
658,2
681,1
642,7
583,2
457,2
211,0
Фондация за Национален театър „S. Carlos“
50,0
55,0
60,0
60,0
60,0
60,0
Насърчаване на киното
215,0
95,0
27,5
156,5
391,1
352,8
Функциониране на автономни регионални центрове
3 453,4
3 486,0
3 685,9
3 696,1
3 846,6
3 459,2
2 855,2
Телевизионно предаване за конкретни органи
482,0
350,6
151,1
94,6
80,8
Спортна телевизия (48)
- 440,0
Нетни оперативни разходи на RTP 1
16 946,1
11 916,6
Нетни оперативни разходи на RTP 2
9 050,6
10 080,6
8 637,6
Общо нетни оперативни разходи
6 718,2
7 960,0
8 384,1
8 103,3
17 217,1
37 972,1
30 101,3
Източник: Португалските органи и докладите за обществена услуга.
(67)
Поместената по-долу таблица дава преглед на инвестициите на RTP в оборудване за дейностите, свързани с обществената услуга. Тя представя както реалните инвестиции в дейности по обществената услуга, както са посочени в годишните финансови отчети, така и инвестициите, отчетени в докладите за обществена услуга. Реалните инвестиции в дейности, свързани с обществената услуга, са били по-високи от инвестициите, отчетени в докладите за обществената услуга.
Таблица 5
Инвестиции в дейностите по обществената услуга
(В млн. PTE)
1992 г.
1993 г.
1994 г.
1995 г.
1996 г.
1997 г.
1998 г.
Общо
Финансови отчети
2 632,6
2 102,0
2 763,9
992,7
1 480,4
4 037,4
6 054,2
20 063,2
Доклади за обществената услуга
2 327,3
98,0
1 975,1
154,4
28,1
4 037,4
6 127,8
14 748,1
Разлика
305,3
2 004,0
788,8
838,3
1 452,3
0
-73,6
5 315,1
Източник: финансови отчети на RTP и доклади за обществената услуга.
(68)
Целта на ad hoc мерките е била компенсиране на RTP за задълженията за обществена услуга, наложени върху него, и финансиране на неговите инвестиции.
(69)
В Португалия операторът на обществени услуги не е избран в резултат на конкурентна процедура, съгласно която всички заинтересовани предприятия са имали възможност да посочат сумата на компенсацията, която би била необходима за поемане на концесията за обществена услуга телевизионно разпръскване. RTP е назначено от правителството за осигуряване на обществената услуга телевизия.
(70)
От 1992 г. насам, както търговски, така и обществени радио- и телевизионни оператори, са активни на португалския телевизионен пазар. С изключение на RTP, търговските оператори SIC и TVI са лицензирани за излъчване на телевизионни канали. SIC е първият частен оператор, започнал излъчване на 6 октомври 1992 година. Мерките в полза на RTP биха могли да доведат до нарушаване на конкуренцията на пазара на телевизионно разпръскване.
III. МНЕНИЯ НА ЗАИНТЕРЕСОВАНИТЕ СТРАНИ
(71)
След започване от страна на Комисията на процедура за разследване по този случай няколко заинтересовани страни дадоха мнение относно мерките, посочени в съображения 21-39. Следващите съображения дават общ поглед върху съответните мнения, получени от заинтересованите страни, категоризирани по мярка.
(72)
В настоящия раздел са посочени само мнения, отнасящи се до въпросите, които са останали отворени, след решението на Съда по Дело T-442/03, а именно тези, отнасящи се до освобождаването от нотариални такси, такси за регистрация и разходи за публикуване, както и във връзка с другите мерки (споразумението със схема за социално осигуряване през 1993 г., вливания на капитал през периода от 1994 г. до 1997 г. и заем през 1998 г.), както е посочено в член 1 от Решение 2005/406/ЕО. Тези мнения на заинтересовани страни включват становища, представени след първото решение на Комисията за откриване на официална процедура от 15 ноември 2001 г., както и коментари, получени след публикуване на покана за представяне на мнения от 24 декември 2008 г. (49)
(73)
SIC и TVI заявиха, че освобождаването от нотариални такси и такси за регистрация е изключение от правилата, които обикновено се прилагат съгласно португалското законодателство за всяка промяна в уставите на предприятия. SIC е на мнение, че обхватът на освобождаването не се ограничава до преобразуването на RTP през 1992 г. Въз основа на член 11, параграф 2 от закон № 21/92 RTP се ползва от общо освобождаване от плащане на такси и права за всякакъв вид вписвания и регистрация.
(74)
TVI е на мнение, че RTP също е освободено от плащането на разходи, свързани с публикуването на нотариален акт.
(75)
Относно вливанията на капитал през периода от 1994 г. до 1997 г., SIC, ACT (асоциацията на търговските радио- и телевизионни оператори), италианският търговски радио- и телевизионен оператор Mediaset и TVI дадоха мнение, че разумен акционер не би увеличил капитала на дружество с характеристиките на RTP. Въпросните вливания на капитал са направени в предприятие с голям дефицит без последователен план за преструктуриране, който да го направи жизнеспособен.
(76)
Освен това, що се отнася до заема през 1998 г., SIC заяви, че като се има предвид фактът, че RTP е било „технически фалирало“ през 1996 г., никоя финансова институция не би одобрила такъв заем за RTP.
(77)
SIC, по-специално, подчертава липсата на външни одити, които е трябвало да са провеждат редовно. Посочват се и пропуски, установени за 1998 г., както е описано в доклада на BDO Binder за същата година, - единствения наличен външен одит, който Комисията е трябвало да вземе предвид. Изтъкват се и някои критики в доклада на BDO Binder за 1998 г., включително, inter alia, прекалени рекламни ограничения за телевизионното разпространяване на RTP. SIC подчертава, че според договорите за обществена услуга, RTP е задължено да зачита рекламните ограничения и може, напр. да излъчва само определен брой минути реклама на час. Според заключенията на доклада на BDO Binder, това не е било спазено за 1998 г. SIC цитира също констатацията в доклада, че някои активи не са били отчетени, което изглежда се възприема от SIC като доказателство, че съответните инвестиции за тези активи не са извършени.
(78)
След отменянето на член 1 и част на член 2 от Решение 2005/406/ЕО от Съда по дело T-442/03, SIC твърди, че по това решение Комисията трябва също така да вземе под внимание доклада на португалската сметна палата (Tribunal de Contas, наричана по-долу „Сметна палата“) от юни 2002 г. (№ 8/2002), който според SIC е трябвало да изследва управлението на RTP и предоставянето на обществената услуга телевизия от гледна точка на ефективността, ефикасността и икономичността и който разглежда периода 1997-2000 г. Въпреки това, този период беше удължен до 1993 г. Като обобщава констатациите на доклада, SIC подчертава, че е налице липса на стратегия за определяне на програмите на RTP, директивите на вътрешния съвет относно лимитите на разходите не са спазвани, а изготвеният годишен бюджет не е бил изпълнен. SIC също така заяви, че Сметната палата посочва, че Португалия все още не е обявила, че предоставянето на държавна помощ на RTP е свързано с реалното спазване на задължението за обществена услуга.
(79)
SIC посочва общите заключения на португалската Сметна палата относно договорите за обществена услуга, които дават стимули за RTP да пренебрегва ефикасността и ефективността при управлението на RTP, съпътствано от неясна и неопределена задача за обществена услуга.
IV. МНЕНИЕ НА ПОРТУГАЛИЯ
(80)
Относно освобождаването от нотариални такси, такси за регистрация и разходи за публикуване, Португалия твърди, че тъй като преобразуването на публично предприятие в публично акционерно дружество (sociedade anónima) е трябвало да бъде осъществено чрез законодателен акт, не е съществувала друга база за събиране на такси и хонорари, свързани с вписването на тази трансформация чрез нотариален акт, нито за регистрирането и публикуването ѝ.
(81)
Преобразуването на RTP в публично дружество с ограничена отговорност е извършено през 1992 г., за да го приведе в съответствие с частното право, и начинът, по който то работи, е по-близък до този на частните оператори. Счетено е за необходимо да се предоставят на RTP средствата и условията, за да може то да изпълнява по най-добър начин целите, свързани с обществената услуга, на пазар, все по-отворен за конкуренцията. Целта е била операциите и управлението на RTP да разполагат със същата гъвкавост, която имат „нормалните“ дружества, действащи съгласно частното търговско право. Според Португалия формата на публично акционерно дружество е по-малко обременителна от процедурите за държавен контрол, прилагани преди това към RTP като публично предприятие, като по този начин му се предлагат по-добри условия за разработване на телевизионни канали и техните програми.
(82)
Португалия твърди, че трансформирането на RTP през 1992 г. чрез закон, в резултат на което не е бил необходим „нотариален акт“ за формализиране на този акт, съответства на естеството и логиката на португалската правна система. В тази връзка Португалия припомня, че RTP е било създадено като държавно предприятие през 1975 г. посредством законодателство, а именно с Наредбa-закон № 674-D/75. Поради това, както се изисква изрично от Закон 84/88, уреждащ трансформирането на публичните предприятия в акционерни дружества, тези актове трябва също да се осъществяват посредством законодателство.
В съответствие с член 3, параграф 2 от Закон № 84/88, който представлява общ закон относно преобразуването на публичните предприятия (вж. съображение 25 по-горе), законодателният акт, чрез който се трансформират публични предприятия, трябва да одобри устава на акционерното дружество, възникващо в резултат на преобразуването. В допълнение това съответства на принципа на равностойност на актове, според който законодателните актове могат да бъдат изменяни, суспендирани или анулирани само от актове с равностоен ранг в йерархията на нормативните актове. Португалия посочва, че принципът на равностойност на актовете е предвиден в португалската конституция (понастоящем член 112, параграф 5 или член 115, параграф 5 от Конституцията в сила по времето, когато RTP е преобразувано през 1992 г.), която постановява, че „никой закон не може да създава други категории законодателство, или да предоставя на други видове актове правомощия да тълкуват, интегрират, изменят, спират действието или отменят неговите разпоредби с външен ефект“. Прилагането на този принцип към трансформирането на публичните предприятия е подкрепено от автори в областта на правото (50). Португалия също така се позовава на редица решения на Конституционния съд, който отново посочва тълкуванието, че закон може да се интерпретира само от друг закон (51), а не от акт с различно и по-ниско подреждане в йерархията на нормативните актове.
(83)
Португалия твърди, че трансформирането на RTP в публично акционерно дружество със Закон № 21/92 е извършено в съответствие с тази обща схема на португалското законодателство и не е могло правомерно да бъде извършено само в съответствие с частното право под формата на нотариален акт. Португалия цитира също така и няколко примера на други публични предприятия, трансформирани чрез законодателен акт в акционерни дружества (52).
(84)
Португалия се позовава на наредба-закон № 267/76 от 8 април 1976 г., с който се установява за първи път обща схема за публичните предприятия. Тази наредба-закон установява, че публичните предприятия могат да бъдат създавани само чрез наредба-закон, който трябва да одобри техния устав. Това се прилага и за последващи изменения на устава.
(85)
Португалия допълнително се позовава на Закон № 84/88 от 20 юли 1988 г. (вж. съображение 25 от настоящото решение), който гласи, че е необходима наредба-закон, за да се превърне публично предприятия в акционерно дружество, и че той също така следва да одобри устава на публичното предприятие. В следствие на това Португалия заключава, че за трансформирането на RTP през 1992 г., първо, е била необходима наредба-закон и, второ, уставът е могъл да бъде одобрен само от закон, а не с нотариален акт.
(86)
В допълнение, Закон № 58/90 от 7 септември 1990 г. изисква обществената услуга телевизия да се предоставя от оператори, притежавани изключително или в по-голямата си част от публични органи, а уставите на такива оператори трябва да бъдат одобрени с наредба-закон.
(87)
По отношение на „таксите за регистрация“, Португалия отбелязва, че регистрацията на устава, одобрен със Закон № 21/92, е била освободена от такси, но формалностите по регистрацията е трябвало да бъдат осъществени „ex officio“. Формалностите по регистрацията са счетени за необходими, тъй като в Кодекса за търговска регистрация (Código do Registo Comercial) се изисква актовете, свързани с предприятия, да бъдат вписани в регистъра и публикувани. Според Португалия, стойността на таксите за регистрация е 11 000 contos (53), което се равнява на 11 000 000 PTE.
(88)
По отношение на изискването за публикуване, Португалия подчертава, че тъй като на уставът на RTP е бил публикуван в Diário da República като приложение на Закон № 21/92, който го одобрява, това изискване е било изпълнено.
(89)
По отношение на мнението на SIC относно член 11, параграф 2 от Закон № 21/92, Португалия отговори, че португалският законодател не предвижда определени облекчения на таксите при трансформиране на предприятия или преструктуриране на обществени предприятия. Освобождаването е въз основа на наредба-закон № 404/90. Португалия твърди, че RTP не е освободено от плащането на такси за регистрация въз основа на член 11, параграф 2 от Закон № 21/92, с изключение на трансформирането от 1992 г. Португалия също така се твърди, че класифицирането на член 11, параграф 2 от Закон № 21/92 като постоянно освобождаване от такси се дължи на езиково недоразумение. Вместо да бъде посочено, че наредбата-закон е достатъчна за всички правни цели и всякакви други актове необходими за законовото уреждане на „положението“ (т.е. трансформирането от 1992 г., добавено от автора на настоящото), в член 11, параграф 2 се посочва, че RTP ще бъде освободено от такси и налози, които произтичат от актовете в регистрите на собственост. Това означава, според Португалия, че RTP не е освободено от такси за регистрация извън контекста на трансформирането от 1992 г., с изключение на операциите, засягащи трансформирането от 1992 г. Португалия предостави също така документация за няколко ситуации, при които RTP е платило такси за регистрация.
(90)
Португалия твърди, че контекстът на първоначалното споразумение между администрацията на органът за социално осигуряване и RTP относно разсрочването на дълга и опрощаването на лихви и глоби е бил съдебен спор за конституционосъобразността на наредба за изпълнение № 12/83 относно задължителните удръжки за социално осигуряване върху възнаграждението за извънреден труд. Споразумението потвърждава тълкуването на RTP, че възнаграждението не е било предмет на удръжки за социално осигуряване, което беше подкрепено от данък експерт.
(91)
Второ, Португалия твърди, че формалното разрешение на това споразумение от страна на португалското правителство не предоставя конкретно финансово предимство за RTP в сравнение с други предприятия в сходно положение съгласно наредба-закон № 411/91. Португалия твърди, че дерогацията, предвидена в член 2, параграф 1, буква г), се е прилагала за RTP, тъй като RTP е било предмет на държавна намеса и е претърпяло различни превратности по време на управлението на административната комисия, назначена от правителството през 1977 г. (54) Португалия твърди, че общият характер на дерогацията се подчертава от факта, че споразумение е постигнато и с една от заинтересованите страни въз основа на Наредба-закон № 411/91.
(92)
По отношение на заема Португалия заяви, че техническите условия, свързани с него, предвиждат, че финансовата дейност следва да носи лихва, изчислена в съответствие с пазарните критерии.
(93)
Португалия твърди, че вливанията на капитал през периода от 1994 до 1998 г. представляват инструмент за финансиране на разходите по предоставяне на обществената услуга телевизия, заедно с изплащането на компенсаторни обезщетения.
(94)
Според Португалия, моделът на финансиране, избран за компенсиране на RTP за разходите по обществената услуга, се е оказал неподходящ и е довел до търговски дефицит. Първо, компенсаторните обезщетения винаги са били изчислявани под реалните нужди на финансирането на обществената услуга телевизия. На второ място, Португалия систематично е изплащала компенсациите със закъснение. RTP е трябвало да прибягва до банково финансиране, за да посреща своите оперативни разходи, но не е можело да включва лихвите и амортизационните такси при изчисляването на разходите за обществената услуга. Трето, RTP е трябвало да плаща данък добавена стойност (ДДС) на държавата за обезщетенията, като по този начин нетната сума на компенсаторните обезщетения намалява.
(95)
Португалия твърди, че: i) данъчните облекчения (т.е. освобождаване от такси за нотариален акт, такси за регистрация и разходи за публикуване); ii) улесненията за плащането на данъка за използване на мрежи за радиоразпръскване; iii) разсрочването на дълга към схемата за социално осигуряване; iv) плащането за отделянето на телевизионната мрежа; v) протоколът за насърчаване на киното; и vi) заемът, взет от RTP през 1998 г., не попадат в понятието за държавна помощ. По отношение на съвместимостта на другите мерки Португалия заяви, че те следва да се считат за компенсация за разходите за обществената услуга и следователно не като държавна помощ (55) или, съответно, тяхната съвместимост със законодателството на Съюза следва да бъде оценявано в светлината на член 86, параграф 2 от Договора за ЕО (сега член 106, параграф 2 от ДФЕС).
(96)
По отношение на изчисляването на свръхкомпенсацията Португалия заяви, че:
а)
включването през 1996 г. на оперативните разходи на RTP 2 като възстановими разходи за обществена услуга се основава на новия договор за обществени услуги, съгласно който компенсацията на оперативни разходи на RTP 2 съгласно договора влиза в сила от 1 януари 1996 г. (56);
б)
заемът от 20 000 милиона PTE следва да не се счита за компенсация, тъй като той е предоставен при пазарни условия,
в)
увеличенията на капитала също са били предназначени за финансиране на инвестиции, а не просто за да се предостави финансова компенсация за възстановимите разходи за обществената услуга. Задължението на държавата в качеството ѝ на акционер да участва във финансирането на инвестициите, които се считат за необходими, се определя в договорите за обществена услуга (57);
г)
компенсационните плащания са били предмет на ДДС, като в резултат на това нетната стойност, получена от RTP е по-ниска;
д)
съгласно новия договор за обществени услуги, разходите за обществената услуга са били възстановени само до равнището на предназначения за тях бюджет.
Като взема предвид горепосоченото, Португалия заключи, че финансовата компенсация за задълженията за обществена услуга на RTP не следва да се счита за прекомерно висока или нецелесъобразна.
(97)
По отношение на липсата на външни одити, Португалия твърди, че Комисията вече е представила становище относно финансовото състояние на RTP, което обхваща и периода от 1992 г. до 1998 г., без да изисква външен одит на обществената услуга в решенията от 2006 г. по дело E 14/05 и NN 31/06 и тези решения не са били оспорени в съда. Португалия твърди, че, по-специално, в решение NN 31/06 Комисията вече е взела предвид доклада на Сметната палата № 8/2002. Тя подчертава освен това, че в решение NN 31/06 Комисията е заключила, че финансовото състояние на RTP от 1992 г. до 1998 г. е резултат от хронично ниско финансиране на неговите дейности, свързани с обществената услуга. В решение NN 31/06 Комисията основава своите констатации на външен доклад, а именно на доклада на Pricewaterhouse Cooper от 2005 г., и на външно одитираните годишни счетоводни отчети на RTP, които Португалия счита, че са единствените приложими отчети.
(98)
Португалия също така отново заявява, че докладите за обществена услуга за периода от 1993 г. до 1998 г. са били предмет на одит от страна на одиторите на RTP (58). Въпреки това, по-късно Португалия представи външни одити на докладите за обществена услуга за периода от 1992 г. до 1998 г., заедно с окончателен, обобщаващ отчет, обхващащ всички тези години. Външните одити бяха организирани от независим медиен орган, Entidade Reguladora para a Comunicação Social, ERC, който поиска от външните одитори Pedro Roque (59) да извършат външните одити.
(99)
Португалия отговори по-подробно на някои от твърденията на SIC по конкретни въпроси. По отношение на твърденията на SIC, че според доклада на BDO Binder, становището на Съвета за обществено мнение е липсвало, Португалия подчертава, че това становище не е обхващало доклада за обществената услуга на RTP. Становището на този орган е било осигурено, но в стария договор за обществена услуга, то не се е превърнало в правно задължително изискване. Също така, новият договор за обществена услуга не изисква становището на този орган да бъде дадено в доклада за обществена услуга.
(100)
По отношение твърденията на SIC, че докладът на BDO Binder за 1998 г. включва 53 млн. EUR под формата на материални активи, въпреки че не съществува инвентар на тези активи, Португалия потвърди, че съответните инвестиции са направени за тези активи. Фактът, че първоначално не бе изготвен инвентар на тези активи (макар че, с изключение на 4 милиона, стойността на такива активи може да бъде определена и инвентар може да бъде изготвен със задна дата), това не означава, че инвестиции не са били направени. Външният одитор потвърди салдата, цифрите и транзакциите с трети страни.
(101)
По отношение твърденията на SIC, че според доклада на BDO Binder за 1998 г. лимитът за рекламно време е бил превишен, Португалия изтъкна, че това по никакъв начин няма да доведе до намаление на финансовата компенсация. Причината за това е, че сумите, които са били получени от RTP за надвишеното рекламно време, са доста по-малки от недостатъчното финансиране за тази година. Във всеки случай, Португалия потвърди, че общите приходи от реклама (включително приходи от превишаването на лимита за реклами) са били взети под внимание при изчисляването на финансовите нужди, т. е. компенсацията за изпълнението на задачата за обществена услуга.
(102)
Португалия твърди, че доклад 8/2002 на португалската сметна палата не трябва да се взема под внимание в настоящото решение, тъй като решението на Съда по Дело T-442/2003 откри само обективна слабост на информацията, съдържаща се в докладите за обществена услуга, които не са били съпроводени от външен одит. Португалия подчертава, че доклад 8/2002 на Сметната палата се отнася само до финансовите години от 1997 г. до 2000 г., а не до целия период, обхванат от настоящото разследване. Годините от 1993 г. до 1997 г. са обхванати в доклада само за целите на общо описание на финансовото положение на RTP и необходимостта от преструктуриране, но те не представляват самият предмет на доклада. Целта на доклада е да се оцени управлението на RTP, ролята на държавата като акционер и предоставянето на обществената услуга телевизионно разпръскване.
Португалия твърди, че Сметната палата е надхвърлила задачата си за извършване на одит на публичните финанси и вместо това е започнала анализ на ефикасността и ефективността на публичните разходи. Докладът, по мнението на Португалия, е без значение, с изключение на факта, че представлява независим одит на предприятието, потвърждава отчетите на Португалия и не открива незаконосъобразност. Португалия твърди, че в настоящото решение Комисията следва да вземе под внимание доклад 20/98 на Сметната палата вместо одитен доклад 8/2002, тъй като одитен доклад 20/98 обхваща икономическо и финансово състояние на RTP за периода от 1994 г. до 1996 г. В одитен доклад 20/98 се прави заключението, че критериите, използвани за финансиране на обществените услуги, са по-ясно определени в новия договор за обществени услуги, отколкото в стария договор за обществени услуги, което се оспорва в по-късния доклад 8/2002.
V. ОЦЕНКА НА МЕРКИТЕ
(103)
За да установи дали ad hoc мерките, приложени от Португалия за RTP, представляват държавна помощ по смисъла на член 107, параграф 1 от Договора, Комисията трябва да оцени дали тези мерки:
а)
са предоставени от държавата членка или чрез държавни ресурси;
б)
са в състояние да нарушат конкуренцията;
в)
поставят в по-благоприятно положение определени предприятия или производството на някои стоки,
г)
засягат търговията между държавите-членки.
(104)
По-долу ще бъдат проучени характерът на държавна помощ на заема от 1998 г., споразумението за разсрочване на дълга и отменянето на лихвените задължения, както и капиталовите инжекции за периода 1994-1997 г. По подобен начин ще бъдат оценени наличието на държавни ресурси при освобождаването от такси за нотариален акт, такси за регистрация и разходи за публикуване.
(105)
Държавни ресурси са налице при освобождаването от такси за нотариален акт, такси за регистрация и разходи за публикуване, тъй като загубата на данъчни приходи е равностойна на използването на държавни ресурси под формата на фискални разходи (60).
(106)
По отношение на разсрочването на дълга вследствие на схема за социално осигуряване и отмяна на лихви за просрочено плащане, Комисията счита, че органът, отговорен за схемата за социално осигуряване, не може да се разглежда като предприятие. Той не извършва стопанска дейност, а е публичен орган със задача за администриране на социалното осигуряване (61). Освен това разрешението за разсрочване на дълговете не е дадено от схемата за социална сигурност, а от съвместен декрет на държавните секретари за финанси и социално осигуряване и на заместник държавния секретар на заместник министъра. С разрешението държавата е пропуснала приходи, тъй като тя би получила 1 206 милиона PTE под формата на лихви за неизплатени задължения. Следователно става ясно, че е имало участие на държавни ресурси и че държавата е отговорна за мярката.
(107)
Увеличенията на капитала на RTP са предоставени от държавата пряко от обществения бюджет. Следователно е ясно, че такова финансиране представлява държавни ресурси по смисъла на член 107, параграф 1 от ДФЕС.
(108)
Комисията не може да приеме твърдението на Португалия, че при заема за RTP не се касае за държавни ресурси. Понятието държавни ресурси също така включва предимства, предоставени от органи, предназначени или създадени от държавата-членка за тази цел (62). Договорът за заем от 1998 г. е сключен между RTP и Фонда за стабилизиране на публичния дълг - фонд, който е управляван от Института за управление на публичния дълг. Правен акт предвижда, че Институтът е под ръководството и контрола на министъра на финансите (63). Затова може да се заключи, че средствата, предоставени от Фонда за стабилизиране на публичния дълг, следва да се разглеждат като държавни ресурси.
(109)
Държавата може да се счита като пряко свързана с тази мярка, тъй като условията на договора се определят в резолюция, съгласувана на 17 декември 1998 г. между секретарите на държавата за медиите и финансите.
(110)
Освобождаване от такси за нотариален акт, както и от такси за регистрация и разходи за публикуване: Що се отнася до освобождаването от такси за нотариален акт, такси за регистрация и разходи за публикуване следва да се оцени дали мярката е представлявала общо освобождаване от такси, от което RTP се е възползвало, или дали мярката е приложена специално спрямо RTP. В следващите съображения Комисията прави разлика между временно освобождаване, предвидено в член 11, параграф 1 от Закон № 21/92 и постоянно освобождаване, предвидено в член 11, параграф 2 от Закон № 21/92.
(111)
Комисията констатира, че освобождаването от необходимостта за нотариален акт, регистрация и разходи за публикуване е предоставило предимство на RTP, като го освобождава от разходи, които иначе предприятието би трябвало да плаща от собствения си бюджет.
(112)
Това предимство е също така избирателно по същество, тъй като както се вижда от член 11, параграф 1 от Закон № 21/92, то е предоставено само на RTP. Фактът, че този закон може да укрепи, както твърди Португалия, прилагането на по-общ закон, а именно Закон № 84/88, не променя това заключение. Закон № 84/88 се отнася до публичните предприятия и предвижда, че тези предприятия могат да бъдат трансформирани в акционерни дружества чрез наредба-закон. При все това фактът, че този закон се отнася до „публичните предприятия като цяло“, не засяга избирателността по същество, посочена в член 11, параграф 1 от Закон № 21/92, в полза на конкретното предприятие RTP. Във всеки случай освобождаване само за публичните предприятия ще представлява селективна мярка по същество за тази група предприятия (в сравнение с частните предприятия), от които RTP е част.
(113)
Държавните мерки могат обаче, въпреки че са по същество селективни, да не попадат в понятието за избирателна мярка по смисъла на член 107, параграф 1 от ДФЕС, ако държавната мярка, вместо чрез дерогация от обичайните прилагане на системата, да стане неотменна част от него (64). Следователно е необходимо да се проучи дали мярката е съвместима с естеството и логиката на португалската правна система за трансформиране на публичното предприятие RTP в публично акционерно дружество чрез законодателство или дали ресурс на законодателството за целите на превръщането на RTP е бил избран с цел да му се предостави предимство спрямо други предприятия. В съответствие с подхода на Съда в неговото решение, Комисията занапред ще прави разлика между освобождаването от нотариални разходи, от една страна, и регистрация и разходи за публикуване, от друга страна (65).
(114)
Освобождаване от нотариален акт и нотариални разходи: Комисията счита, че трансформирането на RTP в публично акционерно дружество и одобрението на устава посредством законодателство вместо чрез нотариален акт отговаря на логиката и характера на португалската правна система. Преобразуването в публично акционерно дружество бе направено с цел да се даде на RTP по-гъвкава форма на дружество и по този начин да го поставят на равна нога с частните оператори. Фактът, че това трансформиране е съставено от закона, а не чрез нотариален акт, не беше опит да се заобиколи изискването за нотариален договор, но е резултат от общия принцип на португалското право, че законодателните актове могат да бъдат променяни само от еквивалентни законодателни актове.
(115)
Съгласно този принцип на „еквивалентност на актовете“ закон може да се анулира, прекрати временно или модифицира чрез правен акт, който е от една и съща йерархична степен като учредителния акт, а не с акт, която е с по-нисък ранг в йерархията на законодателството. Този принцип е бил въведен в португалската конституция през 1982 г., т.е. много преди преобразуването на RTP през 1992 г. Член 115, параграф 5 на португалската конституция във формата, в която е в сила към момента на преобразуването на RTP, предвижда никой закон да не: „създава други форми на законодателство или предоставя на други видове актове правомощия за тълкуване, интегриране, изменение, спиране действието или отменяне на всяка една от неговите разпоредби по начин, по който да предизвика последици по отношение на трети страни“ Тъй като RTP беше национализирана през 1975 г. с акт на законодателството, а именно чрез Наредбa-закон № D 674-d/75, трансформирането му в друга правна форма, отново би могло могат да бъде постигнато само чрез Наредба-закон, или по силата на закон, който е равностоен или дори с по-висок ранг от този на наредбата-закон. Не съществува също така нещо, което да сочи, че първоначалната национализация на RTP е извършена през 1975 г. с цел да се избегне прилагането към дружествата, регулирани от частното право и е довела до ползи за дружеството.
(116)
Не съществуват доказателства, подсказващи, че всички други закони в сила преди преобразуването на RTP (вж. съображения 84-86 от настоящото решение) са били с цел създаване на парично облагодетелстване за публичните предприятия чрез избягване на нотариалните актове (и съответните разходи), които се прилагат спрямо частните трансакции. По-специално Закон № 84/88, който позволи публичните предприятия да бъдат трансформирани в акционерните дружества с Наредба-закон, отразява конституционните и правни принципи, които са били в сила в съответния момент.
(117)
Заключение: Като се вземат под внимание тези въпроси, освобождаването от изискването за извършване на трансформацията на RTP чрез нотариален акт (и по този начин с поемане на съответните разходи), не представлява държавна помощ по смисъла на член 107, параграф 1 от ДФЕС.
(118)
Освобождаване от такси за регистрация и разходи за публикуване: Необходимо е да се оцени дали RTP се е облагодетелствала от полза, като не е плащала всички разходи, свързани с регистрацията на дружеството в търговския регистър и публикуването на нотариалния акт. В съответствие с португалското право, което е в сила в момента, нотариалният акт, с който се формализира създаването на дружество, регулирано от частното право, и неговият устав трябва да бъдат публикувани в Diário da República от секретаря, отговарящ на търговския регистър, за да добият третите страни представа за съдържанието на тези документи. RTP не пое тези разходи за публикация, тъй като задължителното публикуване в Diário da República на Закон № 21/92 гарантира, че на Акта за преобразуване на RTP и на съдържанието на неговите нови членове, регламентиращи сдружаването, е предоставена необходимата гласност.
(119)
Няма признаци, че Португалия е избрала да превърне RTP в публично акционерно дружество чрез Закон № 21/92, за да предостави на RTP предимство под формата на икономии на разходи за регистрация и публикуване. Ясно е че втора публикация на устава на RTP би била напълно обезсмислена, тъй като изискванията за прозрачност и публичност бяха вече изпълнени чрез публикуване на Закон № 21/92 в Diário da República. Докато регистрацията е била направена с оглед на по-късното публикуване и двете мерки са свързани, не е безспорно дали освобождаване от такси за регистрация може да бъде оправдано от същността и логиката на португалската правна система и задължителното преобразуване на RTP посредством законодателство. Португалия не оспорва, че вписването е било също така изискано от кодекса на търговските дружества. Както Португалия заяви: „регистрацията не беше отменена, само не беше нужен нотариален акт, но наредбата-закон представляваше достатъчен документ за целите на регистрацията“. Това следва също от член 3, параграф 3 от Закон № 84/88, (вж. съображение 25 от настоящото решение). Освен това Португалия подчерта, че за да може RTP да се регистрира в бъдеще всички други актове, свързани с компанията, фактът на създаването му (т.е. резултатът от преобразуването през 1992 г. в публично акционерно дружество), е трябвало да бъде регистриран (66). Ако регистрацията е необходимо обаче, Комисията не вижда причина защо RTP не следва да понесе съответните разходи.
(120)
Заключение: Може да се заключи, че освобождаването на RTP от изискването за нотариален акт (включително нотариални разходи), както и освобождаване от изискването за публикуване и съответните разходи за публикуване в съответствие с член 11, параграф 1 от Закон № 21/92, не представляват държавна помощ по смисъла на член 107, параграф 1 от ДФЕС.
Освобождаването от такси за регистрация в съответствие с член 11, параграф 1, от Закон № 21/92, представлява държавна помощ.
Въпреки това, както е посочено по-нататък в съображения 160-161 от настоящото решение, тези изключения биха били, при всички положения, оправдани като законно обезщетение за разходите по предоставянето на услуга от общ икономически интерес съгласно член 106, параграф 2 от ДФЕС.
(121)
Португалия твърди, че член 11, параграф 2 от Закон № 21/92 не предоставят на практика постоянна дерогация за RTP, но че тя е била предназначена за покриване на същото положение като преди във връзка с временно освобождаване, а именно превръщането на RTP в публично дружество с ограничена отговорност през 1992 г. Португалия твърди също, че нееднократно RTP е платило нотариални такси за регистрация. Обаче формулировката на член 11, параграф 2 от Закон № 21/92, обхваща всяко по-нататъшни актове за вписване, регистрация или анотация, които, в съответствие с този член, могат да бъдат извършвани безплатно за неограничен период от време.
(122)
Такова постоянно освобождаване също предоставя предимство на RTP като го освобождава от разходи, които то иначе би трябвало да поеме от своя собствен бюджет. Аргументът на Португалия, че доколкото ѝ е известно, член 11, параграф 2 от Закон № 21/92 никога не е бил приложен и RTP е изплатило всички необходими такси е доказателство, което е релевантно при потенциално възстановяване на държавна помощ, но не променя констатацията за формулирането на разпоредбата.
(123)
Това предимство също е избирателно, тъй като Закон № 21/92 се отнася за RTP. Португалия не може да претендира, че Закон № 21/92 е самото прилагане на общо правило от португалското законодателство. По-специално, членове 1 и 2 от наредбa-закон № 404/90 не могат да се използват, за да се докаже липсата на избирателност, тъй като наредбата-закон касае актове на концентрация и, следователно, не включва този случай, който се отнася до трансформирането на дадено публично предприятие в публично акционерно дружество (67).
(124)
В противовес на временното освобождаване от такси за регистрация, една постоянна дерогация не може да е оправдана с доктрината за еквивалентност на актове, с която, поради процеса на законодателно приемане, се отмени изискването за нотариален договор и неговото публикуване, когато RTP беше трансформирано през 1992 г. Спазването на природата и логиката на португалската правна система може да се приеме за временно освобождаване, тъй като в конкретния случай трансформиране на RTP в публично акционерно дружество би могло да бъде постигнато, както бе показано, чрез наредба-закон. Въпреки това, широкото приложно поле на член 11, параграф 2 от Закон № 21/92 не изключва, че освобождаването от нотариални изисквания (и разходи) ще бъде възможно за други ситуации от освен за преобразуването на RTP през 1992 г. в публично акционерно дружество. Достатъчно е да се посочи, че постоянната дерогация в полза на едно дружество (или една група от дружества, като например акционерни дружества) от различни такси за регистрация не може никога да бъде в естеството и логиката на правната система (68).
Заключение: Следва да се направи заключение, че постоянното освобождаване за RTP, произтичащo от член 11, параграф 2 от Закон № 21/92, представлява държавна помощ по смисъла на член 107, параграф 1 от ДФЕС.
(125)
Споразумение за социална сигурност (разсрочвания на задълженията и освобождаване от лихви): След разглеждане на мненията на трети страни и на Португалия, Комисията заключава, че първоначално споразумение между органа, отговорен за схемата за социална сигурност и RTP не може да се разглежда като представляващо типично поведение на частен оператор. Спорът дали тълкуването на някои правила за социално осигуряване, както са определени в Наредба за изпълнение № 12/83 е правилен от правна гледна точка. Споразумението потвърди интерпретацията на RTP, която бе подкрепена от анализа на данъчен експерт, който заключи, че Наредбата за изпълнение е противоконституционен. Наредбата за изпълнение обаче не е оттеглена след споразумението. Следователно трябва да бъде направено заключението, че мярката е избирателно прилагана за RTP без да се засяга приложимостта на интерпретацията на схемата за социална сигурност по отношение на други дружества.
(126)
Комисията не може да приеме твърдението на Португалия че разрешението за разсрочване на дълг и за освобождаване от глоби и лихви бе предоставено в рамките на обща система, приложима за всички предприятия, които се намират в подобно положение, въз основа на Наредбата-закон № 411/91 и следователно не е предоставило на RTP специфично предимство.
(127)
Без това да пречи на селективния или общ характер на такава схема, целта на настоящото решение е да се определи дали прилагането на схемата на RTP е избирателно.
(128)
С цел да се докаже, че разсрочването е наложително, за да се осигури жизнеспособност на дружеството, с наредба-закон № 411/91 се изисква провеждане на финансово/икономическо проучване. RTP никога не е извършило такова проучване на своята жизнеспособност в съответствие с член 2, параграф 3 от наредба-закон № 411/91.
(129)
Освен това, условието, посочено в член 2, параграф 1, буква г) на наредба-закон № 411/91 не е била приложима за RTP както узаконяването на дълговете не следва държавна намеса. Комисията не приема твърдението на Португалия, че историята на държавна намеса е засегнала функционирането на предприятието в задължение, и че RTP не е било регулирано от нормативни разпоредби в момента на държавната намеса. Въпреки че RTP е предмет на специален режим на управление през 1977 г. (69), този режим приключи с приемането на устава от 1980 г., докато задълженията по схемата за социално осигуряване са „натрупани“ в периода 1983-1989 г. Комисията счита, че за RTP узаконяване на дълга не може да се счита за част от общ режим, съгласно Закон № 411/91, тъй като RTP не отговаря на критериите, установени в този закон за такова разрешение. Поради това мярката е била прилагана по селективен начин за RTP.
(130)
Чрез предоставяне на разсрочване на дълговете Португалия следва да е действала по същия начин като публичен или частен кредитор, който се стреми да възстанови суми, дължими към него, и за тази цел, сключва споразумения за разсрочване на дълговете, за да се улесни плащането (70). Ставката на наказателната лихва, прилагана от държавата, следва да бъде равна на ставката от частен кредитор, която би се прилагат в подобни обстоятелства. Комисията счита, че частен кредитор, който цели събирането на задължението чрез правни средства, би получил поне законния лихвен процент. Следователно, като не е изискала съвсем плащане на лихви, въпреки наличните механизми за правоприлагане, Португалия не е действало по същия начин, по който даден частен кредитор би действал, за да се постигне максимален лихвен процент. Освен това дългът със схемата за социално осигуряване „е бил натрупан в периода 1983-1989 г., а договореност за разсрочване бе одобрена чак през 1993 г. При същите условия даден частен кредитор не би позволил подобно натрупване на неизплатен дълг в продължение за толкова дълъг период, без да инициира процедури за събиране. Следователно изглежда, че мярката предоставя на RTP специфично предимство.
(131)
Увеличения на капитала: След разглеждане на мненията на трети страни и Португалия, Комисията стига до заключението, че увеличенията на капитала през периода 1994-1997 г. е предоставило финансови предимства за RTP. Както може да се види от таблица 3 в съображение 40, с оглед на лошото финансово състояние на RTP през периода, когато са осъществени увеличенията на капитала, нито един частен инвеститор не би влял капитал в дружеството, тъй като не може да се очаква нормална възвръщаемост от дружеството в разумен срок. В действителност, въпреки капиталовите инжекции финансовото състояние на RTP се е влошило. Нито Португалия, нито третите заинтересовани страни заявяват, че Португалия е действала като частен инвеститор при инжектирането на капитал в дружеството.
(132)
Заем 1998: Комисията не може да приеме твърдението на Португалия, че заемът, предоставен през 1998 г., е в съответствие с пазарните условия. За да може заемът да не представлява държавна помощ, условията, свързани с него (а именно търсената сигурност и лихвеният процент) следва да отразяват присъщия риск при предоставяне на заеми на предприятието (71). Рискът и следователно лихвеният процент, са по-високи, когато едно предприятие е в икономическо и финансово състояние, чиято стабилност е под равнището, при което то би придобило заем от дадена финансова институция.
(133)
Както може да се види от таблица 3 в съображение 40, при сключването на заема, RTP е в сериозни финансови затруднения до такава степен, че неговите задължения надвишават стойността на неговите активи и стойността на нетния капитал е била отрицателна. Технически дружеството е в несъстоятелност.
(134)
На първо място, трябва да се има предвид, че заемът е бил подчинен заем, т.е. не е имало гарантирана с активи сигурност и в случай на обявяване в несъстоятелност, той е категоризиран за възстановяване след заемите от всички кредитори, но преди акционерите. Липсата на подходящи гарантирана с активи сигурност беше ясен сигнал, че заемът не е бил отпуснат при пазарни условия и че става въпрос за държавна помощ. С оглед на техническата несъстоятелност на RTP по времето на предоставяне на кредита, никоя финансова институция не би ѝ дала подчинен заем, тъй като е имало малка вероятност RTP да е в състояние да го върне. В действителност заемът не е предоставен от частна финансова институция, а от Фонда за стабилизиране на публичния дълг.
(135)
Второ, може да се твърди, че лихвеният процент по заема не отразява ясно неговия истински риск. Той не само е под референтната ставка, която Комисията обикновено използва за изчисляване на елемента на държавна помощ при схеми на лихвени субсидии за заеми (72), но също така нормален оператор на пазара би изисквал, в допълнение към „солидни“ гаранции един лихвен процент, който би компенсирал такъв висок риск от неизплащане.
(136)
Като се има предвид, че финансовото състояние на RTP е такова, че то не би било в състояние да получи подчинен заем при нормални условия, заемът ефективно отговаря за изплащането на безвъзмездни средства и представлява предимство за RTP.
(137)
Затова Комисията смята, че разсрочването на дълговете чрез схема за социално осигуряване, капиталовите инжекции в периода 1994-1997 г. и заемът, отпуснат през 1998 г., са предоставили финансово и икономическо предимство в сравнение с конкурентите, които не получават същите средства.
(138)
Тъй като португалският телевизионен пазар е отворен за конкуренцията най-късно от 1992 г., на пазара е имало конкуренти за периода, през който RTP са се възползвали от различните мерки. През февруари 1992 г., лицензи за излъчване са били предоставяни на търговските радио- и телевизионни оператори SIC и TVI и през октомври 1992 г. SIC започна разпространение на радио- и телевизионни програми в Португалия.
(139)
Комисията не приема твърдението на Португалия, че споразумението за дълг чрез схемата за социална сигурност би останало извън понятието за държавна помощ, тъй като дългът сам по себе си е било създаден преди пазарът за разпространение на радио- и телевизионни програми в Португалия да бъде отворен за конкуренцията. Финансовото преимущество бе предоставено на RTP през май 1993 г. след отварянето на пазара за радио- и телевизионно разпространение и поради това беше възможно да предоставя икономическо предимство на RTP.
(140)
Съответно следва да се направи заключение, че мерките, предоставени от Португалия, са били в състояние да дадат икономическо и финансово предимство на RTP в сравнение с конкурентите, които не получават същите финансови средства и по този начин да нарушат конкуренцията по смисъла на член 107, параграф 1 от ДФЕС.
(141)
Мерките за държавна помощ попадат в обхвата на член 107, параграф 1 от ДФЕС, доколкото те засягат търговията между държавите членки. Такъв е случаят, когато въпросните дейности са предмет на търговия между държавите членки. В този случай бенефициерът RTP сам по себе си е активен на международния пазар. Действително, чрез Европейски съюз за радиоразпръскване това дружество обменя телевизионни програми, и участва в системата на Евровизия (73). Освен това RTP е в пряка конкуренция с търговски радио- и телевизионни оператори, които работят на международния радио- и телевизионен пазар и имат международна структура на собственост (74).
(142)
Следователно може да се заключи, че мерките за помощ, отпуснати на RTP от Португалия засягат търговията между държавите-членки по смисъла на член 107, параграф 1 от ДФЕС.
(143)
От гореизложеното може да се направи заключението, че като се остави настрана възможното задължение за предоставяне на обществена услуга, наложено на RTP, следните мерки включват държавна помощ по смисъла на член 107, параграф 1 от ДФЕС:
-
разсрочването на дълг чрез схемата за социална сигурност,
-
капиталовите инжекции през периода 1994-1997 г. и
-
заемът, отпуснат през 1998 г.
По този начин временното освобождаване от такси за регистрация в съответствие с член 11, параграф 1 от Закон № 21/92 и постоянно освобождаване от такси за регистрация и други такси в съответствие с член 11, параграф 2 от Закон № 21/92, представлява държавна помощ по смисъла на член 107, параграф 1 от ДФЕС.
(144)
Въпреки това, както е посочено в съображения 44-48 от настоящото решение, RTP е натоварен със задължение за обществена услуга-разпространение на радио- и телевизионни програми. По делото на Altmark Trans GmbH и Regierungspräsidium Magdeburg/Nahverkehrsgesellschaft Altmark GmbH и Oberbundesanwalt beim Bundesverwaltungsgericht (делото „Altmark“), Съдът постанови, че държавните мерки за компенсиране на разходи за обществената услуга не се квалифицират като държавна помощ по смисъла на член 87, параграф 1 от Договора за създаване на ЕО (сега член 107, параграф 1 от ДФЕС, когато са изпълнени всички следни четири условия (75):
a)
предприятието получател трябва да бъде действително натоварено с изпълнение на задължения за обществена услуга и тези задължения трябва да бъдат ясно определени;
б)
параметрите, въз основа на които се изчислява компенсацията, трябва да са предварително установени по обективен и прозрачен начин;
в)
компенсацията не може да надвишава необходимото за покриване на всички или някои от възникналите разходи при изпълнение на общественото задължение, вземайки предвид съответните приходи и приемлива печалба от изпълнението на тези задължения;
г)
когато дружеството не е избрано след процедура за възлагане на обществена поръчка, необходимият размер на компенсацията трябва да се определи на базата на анализ на разходите, които едно типично предприятие, добре управлявано и снабдено с достатъчно оборудване, би направило за изпълнението на тези задължения.
(145)
Оставяйки настрана условията, предвидени в първото и третото условие, мерките ad hoc (вж. съображение 143 от настоящото решение) изглежда не изпълняват второто и четвъртото условие на решението по делото Altmark, поради следните причини:
(146)
Ясно е, че финансирането, предоставено по споразумението с органа, отговорен за схемата за социално осигуряване, и заемът през 1998 г., не са били част от системата за компенсация, чиито параметри, които са били установени предварително по обективен и прозрачен начин (второто условие). Напротив, те са въз основа на ad hoc решения, които могат да се припишат на държавата.
(147)
Освен това, както е посочено в съображение 61 от настоящото решение, договорите за обществени услуги, предвидени за конкретна възможност за финансиране за инвестиции в оборудване за обществени услуги чрез средствата на капиталовите инжекции. Те не ограничават инвестиции в обществените услуги или определят ясно условията и ограниченията на участието на държавата; те едва се позовават на възможността държавата да участват в инвестициите на RTP като акционер. Поради това Комисията счита, че капиталовите инжекции също не биха могли да се считат за част от компенсационна система, чиито параметрите са били установени предварително по обективен и прозрачен начин.
(148)
RTP явно не е избрано след процедура за обществена поръчка, гарантиращи възможно най-ниски разходи. Няма данни за това, че размерът на ad hoc плащанията е определен въз основа на анализ на разходите, което би направило едно типично предприятие (четвъртото условие).
(149)
Следователно е ясно, че в този случай не всички условия, посочени в решението по делото Altmark, са изпълнени. Следователно мерките, посочени в съображение 143 от настоящото решение, трябва да се считат за държавна помощ по смисъла на член 107, параграф 1 от ДФЕС.
(150)
Съдът винаги е защитавал становището, че чрез член 106 от ДФЕС може да се предвиди освобождаване от забраната за държавни помощи за предприятия, на които е възложена услуга от общ икономически интерес (УОИИ). По делото Altmark беше косвено потвърдено, че държавна помощ, която компенсира разходи, понесени от едно предприятие за предоставяне на УОИИ, може да се счита за съвместима с вътрешния пазар, ако удовлетворява условията на член 106, параграф 2 от ДФЕС (предишен член 86, параграф 2 от Договора за ЕО и в миналото споменати като „общ пазар“) (76).
(151)
Съдът ясно постанови, че за да се възползва дадена мярка от такова освобождаване, принципите на определяне, възлагане и пропорционалност трябва да бъдат изпълнени. Комисията счита, че когато тези принципи са изпълнени, развитието на търговията не е засегнато до степен, която противоречи на интересите на Съюза.
(152)
Начинът, по който тези принципи се прилагат в сектора на радио- и телевизионно разпространение, е обяснен в Съобщение на Комисията за прилагане на правилата за държавните помощи по отношение на публичната услуга разпространение на радио- и телевизионни програми („Съобщение относно радио- и телевизионно разпространение“) (77). Според Съобщението относно радио- и телевизионно разпространение, Комисията трябва да оцени дали (78):
a)
дейностите на RTP са задължения за предоставяне на обществена услуга, ясно дефинирана като такава от държавата членка (дефиниция);
б)
на RTP е официално възложено от португалските органи предоставянето на тази услуга (възлагане),
в)
финансирането е пропорционално на нетните разходи по предоставяне на обществената услуга.
(153)
Както е посочено в Протокола за системата на публичното радиоразпръскване в държавите-членки (Амстердамския протокол (79)) и Съобщението относно радио- и телевизионно разпространение (80), държавите-членки трябва да определят задачата за обществената услуга на обществения радио- и телевизионен оператор. В сектора на радио- и телевизионно разпръскване, ролята на Комисията е ограничена до проверка дали определението за понятието обществена услуга съдържа явна грешка. Тези грешки ще представляват злоупотреба с определението на обществената услуга.
(154)
С оглед на особеното естество на сектора на радио- и телевизионно разпространение, Комисията счита, в светлината на тълкувателните разпоредби на този протокол, определение, даващо на даден оператор задачата за предоставяне на балансирана и разнообразна програма, за основателно (81). Такова определение би бил съвместимо с целта за задоволяване на демократичните, социалните и културните потребности на дадено общество.
(155)
Както е посочено в съображения 44-48 от настоящото решение, от RTP се изисква, по силата на Закон № 21/92 и договорите за обществена услуга, осигуряване, като обща публична телевизионна услуга, на излъчването на два канала с цялостно покритие. Докато първият канал предлага повече общи програми, вторият канал трябва да е насочен повече към специфични аудитории. Освен това, както се посочва в съображения 44 и 45 от настоящото решение, Закон № 21/92 и договорите за обществена услуга налагат по-подробни задължения за RTP по отношение на съдържанието на програмите и международното сътрудничество, както и някои други специфични задължения.
(156)
Въпреки че определението за обществената услуга на радио- и телевизионното разпространение RTP е с качествен характер и от твърде широкото естество, Комисията, в светлината на тълкувателните разпоредби на Амстердамския протокол, счита такова едно „общо“ определение за основателно (82). Следователно тя също така разглежда общото определение на задачата за обществена услуга на RTP за предоставяне на два телевизионни канала с национално покритие, един с по-общо, и друг в по-голяма степен насочен към специфична аудитория, за основателно. Такова определение може да се счита за задоволяващо демократичните, социалните и културните нужди на португалското общество.
(157)
Освен това Комисията счита за правомерни задълженията, които определят подробно как RTP следва да изпълнява общата задача за обществена услуга за радио- и телевизионно разпространение. В съответствие с текста на Амстердамския протокол, тези задължения може също да се считат за отговарящи на демократичните, социалните и културните потребности на португалското общество.
(158)
Въпреки че Комисията разглежда мисията за обществена услуга на RTP като основателна, тя трябва обаче, да удостовери дали определението съдържа никакви очевидни грешки.
Комисията ще оцени дали временното и постоянното освобождаване от нотариален такси, такси за регистрация и публикуване може да се счита за компенсация за разходи за обществена услуга и ще анализира допълнително дали задължението на RTP за подкрепа на кина може да се счита за попадащо в рамките на задачата за обществена услуга на RTP.
(159)
Комисията първо ще оцени дали временно освобождаване от изискванията за нотариален акт (и свързани разходи), такси за регистрация и разходи за публикуване при преобразуването през 1992 г. в публично акционерно дружество в съответствие с член 11, параграф 1 от Закон № 21/92, както и постоянното освобождаване от различни такси в съответствие с член 11, параграф 2 от Закон № 21/92, може да се смята като компенсация за разходите, произтичащи от предоставянето на обществена услуга.
(160)
Временни освобождавания: Първо, необходимо е да се проучи дали разходите, свързани с трансформирането на RTP в публично дружество с ограничена отговорност през 1992 г. (т.е. разходи, които нормално възникват за нотариален акт, неговото регистриране и публикуването), могат да бъдат законно компенсирани като разходи за обществената услуга. Компенсацията е под формата, както е посочено по-горе, чрез освобождаване в съответствие с член 11, параграф 1 от Закон № 21/92.
(161)
По време на своето преобразуване, RTP, провеждаше само дейности по предоставяне на обществената услуга (Вж. съображение 18 от настоящото решение), докато търговските дейности бяха извършени от правно обособени дъщерни дружества. Следователно разходите, свързани с трансформирането на радио- и телевизионния оператор, предоставящ обществена услуга, автоматично представляват разходи за обществената услуга, които държавата законно би могли да компенсира. Не е необходимо да се обсъди дали реорганизацията на RTP е била правно задължителна или необходима (83). При оценката съгласно член 106, параграф 2 от ДФЕС и Съобщението за радио- и телевизионна дейност се изисква компенсацията да не надвишава нетните разходи за обществената услуга, но не се изисква оценка за това дали тези разходи, при условие че те са ограничени до предоставянето на обществена услуга, биха могли да бъдат избегнати (84). В съответствие с Амстердамския протокол и Съобщението за радио- и телевизионна дейност, по принцип държавите-членки са свободни да решат за организацията на своя обществен радио- и телевизионен оператор, като това не се отнася единствено до организацията на радио- и телевизионния оператор, в чийто съдържание ще бъдат излъчвано, но и в каква правна форма общественият радио- и телевизионен оператор ще извършва своите операции. Ролята на Комисията е ограничена до проверка на това дали тази свобода на държавата-членка е била използвана по злоупотребяващ начин. В този случай няма признаци, че трансформирането проведено с единствената цел да се даде предимство на RTP. Няма причина за съмнение, че мотивите на Португалия за трансформирането през 1992 г. са били да се даде на RTP повече гъвкавост в неговите действия, вместо да остане държавна организация с тромави процедури за държавен контрол. Поради това трябва да се заключи, че освобождаването от разходите за регистрация (т.е.разходи за нотариален акт, разходи за регистрация, разходи за публикуване) по време на трансформирането на RTP, представлява законна компенсация за предоставянето на радио- и телевизионно разпространение като обществена услуга.
(162)
Постоянно освобождаване: При все това горната обосновка (изложена в съображение 161 от настоящото решение) не може да се приложи спрямо постоянното освобождаване в член 11, параграф 2 от Закон 21/92, което не е ограничено във времето и следователно е възможно да обхване регистрациите и вписванията на RTP извън неговата задача за обществена услуга (например когато самото RTP би поело търговски дейности вместо да го направи чрез своите правно обособени дъщерни предприятия).
С оглед на широкия обхват на член 11, параграф 2 от Закон № 21/92, както по отношение на времето (т.е. то да е неограничено) и по вид (т.е. да не се ограничава прилагането му към дейностите по обществената услуга), не е възможна обосновка на евентуално бъдещ освобождаване от такси за регистрация като разходи за обществена услуга. Поради това следва да се заключи, че освобождаването от такси в съответствие с член 11, параграф 2 от Закон № 21/92 не е съвместимо с вътрешния пазар.
(163)
Докато Португалия изтъкна, че член 11, параграф 2 от Закон № 21/92 никога не е бил прилаган и че RTP винаги е заплащал всички необходими такси за регистрация след преобразуването през 1992 г., този довод може да се окаже валиден в случай на възстановяване, но не променя факта, че тази разпоредба като такава предоставя държавна помощ в полза на RTP, което е необосновано съгласно член 106, параграф 2 от ДФЕС, или всяка друга разпоредба на същия договор.
(164)
Като отчита съображение 45 на Директивата „Телевизия без граници“, Комисията би могла да приеме, доколкото произтичащите филмови права са показани в обществените телевизионни предавания, че определението за понятието обществена услуга на обществените радио- и телевизионни оператори включва задължението те значително да допринасят за инвестирането в европейската аудиовизуална продукция (85).
(165)
Комисията счита, че задължението, наложено на RTP за насърчаване на киното попада в обхвата на радио- и телевизионно разпространение като обществена услуга, тъй като RTP впоследствие излъчва в обществените телевизионни предавания филмите, за които то е придобило права за разпространение.
(166)
Комисията, следователно, не може да се съгласи с коментарите на заинтересованите страни, че задължението на RTP относно насърчаване на киното и неговото финансиране е дискриминационно. Страните по процедурата посочиха, че частните оператори също са сключили протоколи за насърчаване на кино с португалските власти, които не предвиждат компенсации. Въпреки това, Комисията счита, че е необходимо да се прави разграничение между доброволни споразумения за насърчаване на киното, сключени между държавата и частните оператори, от една страна, и на задълженията за радио- и телевизионно разпространение като обществената услуга, наложени на RTP за излъчване на кино продукции и за тяхното финансиране, от друга страна. Ясно е, че на RTP изрично е поверено извършването на задача за обществена услуга, за подкрепа на определени филмови продукции, които впоследствие се излъчват като телевизионни програми за обществена услуга, като се има предвид, че такава задача за обществена услуга не е поверена на частните оператори. В действителност, RTP се е превърнало в инструмент, използван от държавата, за подпомагане на киното. Всякакви предимства, предоставени от RTP на киното, биха могли да представляват държавна помощ и трябва да бъде оценявани като такива. Настоящото решение не засяга оценката на възможните преимущества, предоставени на филмови продуценти.
(167)
Съответно, следва да се направи заключение, че съфинансирането от RTP на португалски кинематографични произведения, които са показани върху обществени канали, може да бъдат разглеждано като специфично законно задължение, което е от основно значение за изпълнението на задълженията за обществената услуга на RTP за радио- и телевизионно разпространение. Това задължение поради това не представляват явна грешка.
(168)
Комисията обаче счита, че правното задължение, наложено на RTP да предоставя „други услуги, които трябва да бъдат посочени на ad hoc основа“ (86), не е достатъчно точно, за да се даде възможност на Комисията да оцени предварително с достатъчна правна сигурност дали такива услуги може да се разглеждат като обществена услуга. Въпреки че тя заема позицията, че „другите услуги, които трябва да бъдат посочени“ не са ясно определени, тя отбелязва, че не са направени никакви плащания по тази разпоредба през разследвания период (87).
(169)
С оглед на горепосоченото, Комисията стига до заключението, че дейностите на RTP, както са описани в Закон № 21/92 и преформулирани в договорите за обществена услуга, са ясно определени задължения за обществена услуга.
Въпреки че задължението за предоставяне на „други услуги, които трябва да бъдат предоставени на ad hoc основа“ не е достатъчно точно, за да се стигне до заключението, че всички услуги, предоставяни под това заглавие, може да се считат за обществени услуги, не са направени никакви плащания по тази разпоредба в периода от 1992 г. до 1998 г.
Въпреки това, постоянното освобождаване от такси за регистрация и други такси не се ограничава до компенсация на разходи за обществена услуга и затова не може да бъде оправдано по смисъла на член 106, параграф 2 от ДФЕС.
(170)
На второ място, необходимо е да се оцени дали задълженията за обществена услуга са били възложени на получателя на държавните средства RTP.
(171)
В съответствие със Съобщението относно радио- и телевизионното разпространение, Комисията трябва да провери дали задачата за обществена услуга, е била поверена на RTP посредством официален акт (88).
(172)
Както е посочено в съображение 48 от настоящото решение, е ясно, че задълженията за обществена услуга са поверени на RTP съгласно различни законодателни актове и договори: член 5 от Закон № 58/90, член 4, параграф 1 и член 5 от Закон № 21/92 и точка 1 от старите и новите договори за обществени услуги.
(173)
Комисията не получи никакви коментари от страна на заинтересованите страни или от Португалия, относно това, че обществена услуга не е в достатъчна степен поверена на RTP посредством официален акт. В съответствие със Съобщението за радио- и телевизионна дейност и с оглед на законите и договорите, посочени в съображение 48 от настоящото решение, следва да се направи заключение, че ако несъмнено RTP трябва да се изпълнява задължения за обществена услуга за телевизия, следователно задачата за обществена услуга е била поверена на RTP официално.
(174)
Не е необходимо само обществена услуга да бъде поверена на RTP посредством официален акт; следва да се предприемат стъпки, за да се гарантира, че обществеността услуга се предоставя, както се изисква от законите и договорите за обществена услуга. Както е посочено в съображения 49-59 от настоящото решение, бяха задействани различни механизми за контрол, за да се гарантира, че RTP изпълнява задълженията за обществената услуга, по предвидения начин.
(175)
На първо място, RTP беше приканено да предостави доклади за изпълнението на своите задължения за обществени услуги, както и планове, придружени от становище на борда на неговите вътрешни одитори. RTP изготви доклади за обществени услуги за годините 1993-1998 г., в които беше описано изпълнението на всяко задължение за обществена услуга и се идентифицираха разходите за всяко задължение за обществена услуга чрез аналитична счетоводна система.
(176)
На второ място, министърът на финансите и отговорният член на правителството за средствата за масово осведомяване направи одит на спазването на договора за обществени услуги и Генералният финансов инспектор направи одит на финансовия план.
(177)
На трето място, трябва да се извършва годишен външен одит. Комисията не може да приеме аргумента на Португалия, повторен след Решение на Съда по дело T-442/03, че всъщност докладите за обществена услуга, са били одитирани от външната страна и че, следователно, не са били необходими последващи действия. Ситуацията преди приемането на Решението на Комисията от 15 октомври 2003 г., може да бъдат описана, както следва:
а)
за 1992 г. не е съществувал доклад за обществена услуга, тъй като задължението за предоставяне на доклади за обществена услуга и одита на тези доклади за пръв път е въведено с договора за концесия от 1993 г.;
б)
за годините 1993 и 1994 г. не съществува външен одит, само една декларация от представителите на дружество, а именно на фискалния съвет на RTP (Conselho fiscal da RTP), което е просто вътрешен отдел за компанията;
в)
за годините от 1995 до 1998 г. - декларация от външен одитор, независим от RTP и неговите представители, придружава докладите. Тези декларации потвърждават, че RTP е спазвало своите задължения за обществени услуги. Няма достъп обаче до повече подробни доклади за обществена услуга, които доведоха до тези констатации.
(178)
Въпреки това, с оглед на констатациите на Съда по Дело T-442/03 и по-специално в точки 232-256 от решението, Комисията не може да се позове само на (кратките) одиторски декларации относно докладите за обществена услуга, посочени в съображение 177 на настоящото решение, и приема вместо това предложението на Португалия да извърши външен одит въз основа на съществуващите обществени доклади за всички въпросни години. Т.е. външни одити относно изпълнението от страна на RTP на задълженията за обществени услуги са били извършени за финансовите години от 1992 до 1997 г. През 1992 г., външният одит беше проведен въпреки липсата на доклад за обществена услуга. Все пак, външният одитор е използвало друг документ, за да се определи дали мандата за обществената услуга е изпълнен. За 1998 г., не е проведен външен одит, тъй като винаги е съществувал, неоспорим и от СНХВ, външен одит под формата на доклад на BDO Binder за 1998 г., упоменат по-надолу в съображения 186-188 от настоящото решение.
(179)
Новите одити за периода от 1992 г. до 1997 г. са били организирани от регулатора на националните медии, а именно Entidade Reguladora para a Comunicação Social, ERC. Това е независима административна структура, която в съответствие с португалската конституция е отговорна за даването на гаранции, наред с други неща, зачитане на устава и правилата, регулиращи дейността на средствата за масово осведомяване. Тя организира одити, които да бъдат проведени за периода от 1992 до 1997 г., чрез сключването на договори с външен одитор, Pedro Roque, който е независим от RTP.
(180)
Като се отчита времето, изтекло между 1992 г. и провеждането на одитите на докладите за обществената услуга през 2010 г., е трудно да се осигури достъп до всички данни. Това обяснява дължина на разследването и времето, което е било необходимо за нови одити. Въпреки това, в края на краищата одитите са могли да се провеждат, когато вече докладите за обществена услуга (с изключение на година 1992 г.) са съществували и одиторите следователно са имали основа за своя одит. Одитите за периода от 1992 г. до 1997 г. са били представени на Комисията.
(181)
Във външните одити се посочва, че тяхната задача е да се оцени и извърши мониторинг на обществена услуга за радио - и телевизионно разпространение, както е предоставена от RTP, и на плащането, получено от него за тази задача. Те съдържат описание на информацията, взета под внимание. Те се позовават inter alia на Закон № 58/90 (Закон за публичното радио- и телевизионно разпространение, Закон № 21/92 за преобразуването на RTP, договорите за обществени услуги, годишните отчети и техните външни одити, Публичния бизнес план и бюджет (Plano de Actividades e Orçamento do Serviço Público), докладите за обществена услуга за съответните години (Relatorio sobre o Cumprimento das Obrigacaoes do Servico Publico, RCOSP). В одитите е споменато, че поради дългия времеви период, който е изтекъл между годините 1992 до 1997 г. и договора за одит през 2010 г., някои документи са били унищожени и определена информация я няма. Поради тази причина одиторският доклад е съсредоточен основно върху наличните доклади, в частност върху докладите за обществена услуга (89) и заверените годишни отчети.
(182)
Въпреки тези ограничения поради давност, одиторите са открили възможност да изпълнят договорните си и да извършат одита и да оценят изпълнението на задължението за обществена услуга на RTP и обезщетението, получено за него. От одитите се вижда изрично, че одиторите са били в състояние да преодолеят трудностите, възникнали поради давност, и са провели одитите. Например, докато одиторите имат резерви, че не е могло да се ползват критериите и методите за счетоводните разходи, това не се е оказало пречка за извършване на одит и за достигане до положителен извод. В обобщаващия доклад се посочва, че: „всички разходи и приходи на RTP се основават на предположението, че неговата дейност се отнася само до предоставянето на публични телевизионни услуги, както и че настоящите одити са били сновани на финансовите отчети, одитирани както от вътрешния одитор на компанията, така и от външните одитори, от които не могат да бъдат изведени никакви подходящи факти, освен тези, описани подробно в годишните отчети.“ (90) Комисията вече установи (вж. съображение 18 от настоящото решение), че RTP е извършвало само дейност за обществени услуги през годината, за която се извършва разследването, докато търговските дейности са били извършени от правно обособените дъщерните предприятия на RTP. Критериите за разпределяне на разноските следователно са от значение само за поставяне разпределението на разходите в рамките на разходите за обществена услуга, понесени от RTP и не трябва да оказват влияние върху сумата на общите разходи за обществената услуга.
По отношение на финансовата информация, Комисията установи, че външните одитори могат законосъобразно да разчитат на годишните финансови отчети, които винаги са придружавани от проверка, удостоверяваща достоверността на сметките на RTP. Според договорите за обществени услуги, целта на външния одит на доклада за обществената услуга беше да се провери, че RTP е изпълнило своето задължение за обществени услуги съгласно възложения му мандат, и че компенсацията за обществена услуга е в съответствие с тези разходи за извършване на такива задължения. Следователно, въпреки че финансовата информация за предоставяне на публични услуги през годините, предмет на разследването, е свързана с предоставянето на обществената услуга от RTP, допълнителна независима проверка бе необходима, за да се определи дали направените разходи са в съответствие с мандата за обществената услуга.
(183)
Външните одитори потвърдиха тази точка. За периода 1992-1997 г. одиторите стигнаха до заключението, че: „По същество RTP е изпълнило своите задължения за радио- и телевизионна дейност по отношение на количеството, както е определено в концесионния договор, като се обърне специално внимание на задължението за съдържанието на радиотелевизионните програми“. Одиторът установи, че „след като анализира наличните документи, а именно докладите на одитора и официалния одиторски комитет, ни не открихме нищо, което би могло да ни навежда на заключението, че представените документи, отнасящи се до кореспонденцията между предоставените задачи за обществени услуги и плащането на техните реални и действителни разходи, съдържат материално съществени нарушения, които засягат тяхното съответствие със законодателството, което е в сила на тази дата.“ (91).
(184)
Редица одитни доклади посочват, че RTP е могло да поиска по-висок размер на компенсация, но е възпрепятствано поради условията на договора за обществени услуги, вследствие на член 15, параграф 4 на стария договор за обществени услуги и в член 19, параграф 3 от 1996 г. новия договор за обществени услуги. Отделните външни одити за 1994 г., 1996 г. и 1997 г. съдържат декларации относно разликата между високата разходи, действително направени от RTP за предоставяне на обществена услуга, и компенсациите, получени от него, които са по-ниски от направените разходи (92). В обобщаващия окончателен доклад за всички години, които са били одитирани, изрично се посочва, че: „за всички години компенсаторното обезщетение, което беше разпределено и платено, е по-ниско от сумите, посочени във всяко RCOPS (Relatório sobre o cumprimento das obrigações de serviço público, the public service reports)“ (93).
(185)
Някои одити (с изключение на тези за периода от 1992 г. и 1993 г.) посочват, че RTP е надвишило правните ограничения за реклами, т.е. разпространява повече реклами, отколкото е било разрешено чрез договорите за обществена услуга. Приходите, които RTP е получило за такава реклама, трябва да бъдат взети под внимание за изчисляване на разходи за обществената услуга, в съответствие със съобщението относно радио- и телевизионното разпространение, като приходи, получени от обществената услуга, включително приходите от реклама, трябва да бъдат включени в изчисляването на нуждата на дружеството от финансиране на обществената услуга.
Фактът, че границите на рекламата са надхвърлени, не повлиява на одиторския анализ за целия период 1992-1997 г. Компенсацията за обществена услуга съответства на задачата за обществена услуга, изпълнявана от RTP, и не е имало свръхкомпенсация. Португалия също така потвърди, че по отношение на годините 1994, 1995 и 1996 г., всички печалби от реклама (включително тези, които са резултат от прекомерното разрешено време за реклама), са взети предвид и са намалили финансовата нужда за обществени услуги съответно (94). По отношение на 1996 г., в член 15 в новия договор за обществени услуги е посочено, че при определянето на компенсацията печалбите, произтичащи от използването на канали, могат да не се вземат предвид, когато се сумират общо разходите за целите на изчисляване на общите разходи за обществената услуга. „Печалбите“ включват приходите от реклама. Португалия изрично потвърди, че печалбата от реклама е била приспадната от размера на исканата компенсация (95).
(186)
По отношение на 1998 г. външното дружество BDO Binder проведе разследване относно връзката между мисията на RTP за обществената услуга и свързаните с това разходи. Докладът на BDO Binder дава няколко насочени към бъдещето препоръки и предлага укрепване на вътрешния контрол на RTP, за да се гарантира спазване на вътрешните правила, но не включва никаква констатация, че RTP е получила твърде много компенсация във връзка с задачите за обществени услуги, извършвани от нея или че цифрите, използвани в доклада за публичната администрация, изготвен от RTP и използван от Комисията в Решението от 15 октомври 2003 г., не могат да са достоверни. Въпреки че докладът на BDO Binder разглежда конкретни цифри, той се позовава на неуспеха в изготвянето на опис за някои активи. Докладът обаче отправя повече критика към липсата на опис на активите, а не заключава (96), че съответните инвестиции не са направени и стойността на инвестициите е отчетена неправилно. Въпреки това, както се подчертава от Португалия, данните за съответните инвестиции не са, във всеки случай, включени в изчислението на компенсацията, която изключва амортизационните разходи за дълготрайни активи, които могат да бъдат изплатени.
(187)
По отношение превишаването на рекламно време докладът на BDO Binder установи, че всички рекламни приходи са били взети предвид при изчисляването на финансовата нужда за обществена услуга. Отново, нито един от тези фактори не накара одитора да дадат отрицателно становище за изпълнението - от RTP на своите задължения за обществени услуги и не указва никакво свръхкомпенсиране.
(188)
Но най-важното за анализа в настоящото решение е заключението в доклада на BDO Binder (което не се оспорва от SIC), че RTP би могло да отправи искане за 25 млрд. PTE за изпълнението на своите задължения за обществена услуга, но вместо това е получило само 14 млрд. PTE. С други думи, докладът на BDO Binder не сочи никаква свръхкомпенсация, а вместо това стига до противоположния извод.
(189)
Както е посочено в решение NN 31/06 относно преструктурирането на RTP, външен одит от Pricewaterhouse Coopers подробно разгледа дали финансовата информация, предоставена от португалските власти, е в съответствие с финансовите отчети на RTP за периода от 1991 г. до 2003 г., и дали сумите, включени в одитните доклади за обществена услуга и в други източници на информация, са счетени за уместни за осигуряване на съответствието на отчетените одити (вж. съображение 38 от решение NN 31/06). В одиторския доклад на PWC се валидират данните без никакви значителни забележки (съображение 52 от решение NN 31/06). Одиторския доклад на PWC изрично потвърди, че сумите, получени от RTP като компенсация за извършване на обществена услуга съответстват на сумите, посочени в решенията на Съвета на министрите (вж. съображение 41 и таблица 39 от решение NN 31/06). Одиторският доклад на PWC отбеляза общия недостиг на финансиране за RTP. В него се посочва, че в допълнение към задачите за обществени услуги, сумите за които са били възстановявани съгласно договорите за обществени поръчки, е имало задачи за обществени услуги, които са били изпълнявани от RTP, но за които възстановяване от държавата не може да се изисква. Комисията заключи в решение NN 31/06, че одиторският доклад на PWC е могъл да се опре с основание на финансовите отчети на RTP и установи, че RTP действително е било хронично недостатъчно финансирано. Следователно, за целите на настоящото решение, одиторският доклад на PWC, може да се използва като друг елемент, в допълнение към външните одити относно докладите за обществена услуга, че данните, използвани от Комисията в Решение 2005/403/ЕО, са били правилни.
(190)
По отношение на аргумента на жалбоподателя, че доклад № 8/2002 на държавния одитор, Tribunal de Contas, следва да бъде взет предвид, Комисията действително е отчела този доклад в настоящото решение. На първо място трябва да се признае, както признава и SIC, че одиторският доклад № 8/2002, обхваща периода 1997-2000 г., и следователно е от значение само за 1997 г. и 1998 г. Докато данните по отношение на предходни години, са били посочени в този доклад, те са имали за цел да използват за описание общото финансово развитие на RTP, но самите те не са предмет на разследването на Сметната палата.
(191)
Най-важното е, че доклад № 8/2002 не посочва никаква нередност при финансирането на RTP или на каквато и да било свръхкомпенсация за периода 1997-2000 г. (или за някоя от другите години). Напротив, доклад № 8/2002 посочва няколко пъти структурните финансови затруднения на RTP. Съответно Комисията не е в състояние - въз основа на доклад № 8/2002, да посочи някои плащания като представляващи свръхкомпенсация и незаконна държавна помощ. Напротив, доклад № 8/2002 потвърждава изрично, че от 1993 г. до края на 1999 г., оцеляването на RTP бе постигнато чрез непрекъсната и нарастваща задлъжнялост на дружеството.
(192)
Както е посочено от жалбоподателя, доклад № 8/2002 критикува управлението на дружеството на няколко пъти и посочва неефективности, които биха могли да бъде избегнати. Целта на доклад № 8/2002 е определена като общ преглед на управлението на RTP и предоставянето на обществените телевизионни предавания; по отношение на ефикасността, ефективността и икономиите. Както беше изтъкнато от жалбоподателя, в доклад № 8/2002 се посочва, че RTP е с негъвкави структури и прекомерен персонал и е предоставяло публични услуги по неефикасен начин. Доклад № 8/2002 също критикува прекалено неясно формулираната и генерична концепция за задача за обществена услуга и договорите за обществени услуги, които водят до управленска неефективност според държавния одитор.
(193)
Въпреки това, концепцията за задача за обществената услуга на RTP беше проучена от Комисията с решение от 15 ноември 2003 година. По дело T-442/03 Съдът поддържа, че широкото определение на задачата на RTP е приемливо (97). Що се отнася до предполагаемите неефективности, Комисията би желала да посочи, че това не е аспект, който трябва да бъде взет под внимание при прилагането на Съобщението относно радио- и телевизионното разпространение.
(194)
Като трети критерий Комисията следва да оцени дали финансирането е пропорционално на нетните разходи за обществената услуга.
(195)
В Съобщението за радио- и телевизионна дейност се описват критериите, въз основа на които Комисията оценява пропорционалността на държавното финансиране. То изисква държавната помощ да не надвишава нетните разходи за мисията за обществена услуга, както и да няма нарушения на пазара, които не са необходими за изпълнението на мисията за обществена услуга (98).
(196)
Първо, за да се определи себестойността на дейностите по предоставяне на обществени услуги правилно, Съобщението за радио- и телевизионна дейност изисква правилно разпределение на разходите и приходите между обществени услуги и търговски дейности.
(197)
Както е посочено в съображения 61-67 от настоящото решение, чрез договорите за обществена услуга се определя методът на разпределение на разходите и приходите, които RTP трябва да прилага. В този случай задачата на Комисията е по принцип улеснена от факта, че RTP е въвела аналитична счетоводна система, която позволява количествено определяне на допустимите разходи, направени от него, за да изпълни всяко от възстановимите задължения за обществени услуги.
(198)
Чрез тази система всяка позиция на допустимите разходи се разпределя за дадена дейност и впоследствие се разделя между различните задачи за обществени услуги на RTP, които подлежат на възстановяване, въз основа на обективни счетоводни принципи.
(199)
Тъй като приходите, произтичащи от всяка възстановяема задача за обществена услуга, се приспадат от оперативните разходи на публичната услуга, системата гарантира, че годишните компенсации са ограничени до нетните разходи за всяко задължение за обществена услуга (вж. съображение 65 от настоящото решение).
(200)
Поради това Комисията стигна до заключението, че параметрите за определяне на разходите са установени по обективен и прозрачен начин.
(201)
Въпреки това правилата за компенсация на разходите биха могли да подценят реалната нетна стойност на обществена услуга за RTP и биха могли да доведат до структурен недостиг на финансиране за реалните нужди от такова.
(202)
Както е посочено в съображение 65, съгласно метод за изчисление на разходите, предвиден в договорите за обществени услуги, някои разходи за обществената услуга са били изключени от плащането посредством годишни компенсации (99). Освен това Португалия уведоми Комисията, че въпреки че RTP е трябвало да плати ДДС върху получените годишни компенсационни плащания, произтичащите разходи не могат да бъдат взети предвид в рамките на счетоводните правила (вж. съображение 94). Накрая, в докладите си за публичната услуга, RTP не включва всички инвестиции, направени в обществени съоръжения, макар че те бяха отчетени във финансовите сметки (вж. съображение 67).
(203)
При все това в съответствие с Амстердамския протокол държавите членки са тези, които предоставят финансиране на обществените радио- и телевизионни оператори. В този случай Португалия е решила да не възстановява някои от разходите, направени от доставчика на услуги при изпълнение на неговите задачи.
(204)
В този случай държавата е предоставила не само годишни компенсационни плащания на RTP, но също и допълнително финансиране под формата на увеличаване на дяловия капитал, заеми и споразумение с орган, отговорен за схемата за социална сигурност. В съответствие с параграф 57 от Съобщението за радио- и телевизионна дейност, Комисията трябва да анализира дали всички мерки са пропорционални на нетните разходи за обществената услуга. Едва след това финансирането на RTP може да се счита за съвместимо с член 106, параграф 2 от ДФЕС.
(205)
Комисията също така счита, че задълженията за обществена услуга, наложени на RTP, които не отговарят на условията за компенсация по силата на договори за обществена услуга, могат да се считат за легитимни и ясно определени задължения за обществена услуга формално наложени от държавата на доставчика на услуги. Следователно, съгласно правилата за държавните помощи, Португалия може да финансира всички нетни разходи за обществената услуга на RTP.
(206)
Таблица 6 в съображение 207 дава преглед на разходите за обществена услуга на RTP (както на инвестиционните разходи, така и на нетните оперативни разходи), както са изчислени съгласно приложимите счетоводни правила за разходите, и на компенсацията, получена за извършване на инвестиционни и експлоатационни разходи.
(207)
Първо са представени инвестициите в обществени средства (таблица 5) и компенсациите, предвидени за финансиране на инвестициите (таблица 2). На второ място са представени нетните разходи за дейността на RTP (таблица 4) и компенсационните плащания за тези разходи (таблица 1). Накрая, таблицата показва предимствата, придобити от помощ ad hoc, произтичащи от споразумението със схема за социално осигуряване, и заема от 1998 г.
Таблица 6
Обобщение на финансовите нужди и компенсацията за нетните оперативни разходи за обществените услуги съгласно счетоводните правила
(В млн. PTE)
1992 г.
1993 г.
1994 г.
1995 г.
1996 г.
1997 г.
1998 г.
Сума
Инвестиционни разходи
2 632,6
2 102,0
2 763,9
992,7
1 480,4
4 037,4
6 054,2
20 063,2
Капиталови инжекции
-0
-0
-10 000,0
-12 800,0
-10 000,0
-14 000,0
-0
-46 800,0
Разлика между инвестиционни разходи и компенсация
2 632,6
2 102,0
-7 236,1
-11 807,3
-8 519,6
-9 962,6
6 054,2
-26 736,8
Оперативни разходи за обществена услуга
6 718,2
7 960,0
8 384,1
8 103,3
17 217,1
37 972,1
30 101,3
116 456,1
Компенсационни плащания
-6 200,0
-7 100,0
-7 145,0
-7 200,0
-14 500,0
-10 350,0
-14 000,0
-66 495,0
Социална сигурност
-
-1 206,0
-
-
-
-
-
-1 206,0
Заем
-20 000,0
-20 000,0
Разлика между оперативни разходи и компенсация
518,2 (100)
- 346
1 239,1
903,3
2 717,1
27 622,1
-3 898,7
28 755,1
Източник: Финансов доклад и доклад за обществената дейност.
(208)
Както е подчертано в съображения 201 и 202, системата за годишни компенсационни плащания, избрана от Португалия е имала като последица подценяване на действителните разходи за задачите за обществена услуга, извършени от RTP. Системата е довела до натрупването на дълг. На втория етап, с цел да се запази финансовата стабилност на RTP, Португалия използва ad hoc мерки за финансиране на разходите за обществената услуга на RTP.
(209)
Както показва таблица 6 в съображение 207, вливането на капиталова инжекция е било свръхкомпенсация за инвестициите за обществена услуга с 26 736 PTE. 8 милиона EUR, като се има предвид, че оперативните разходи са незадоволително финансирани от компенсационните плащания и другите ad hoc мерки в размер на 28 755,1 млн. PTE. Въпреки че капиталовите инжекции са основно предназначени за финансиране на инвестиции в оборудване, те също са използвани за изплащане на натрупаните задължения.
(210)
Както таблица 6 в съображение 207 също показва, общата компенсация е била с 2 018,3 млн. PTE по-малко от нетните разходи за обществената услуга (28 755,1 PTE минус 26 736,8 млн. PTE). Поради това Комисията заключава, че съгласно правилата на Съюза общото държавно финансиране е пропорционално на нетните оперативни разходи за обществената услуга на RTP за разследвания период. Тази констатация не се променя, ако се приеме, че сумата от 11 000 000 PTE, произтичаща от освобождаването от такси за регистрация, също е държавна помощ (вж. съображения 119 и 120 от настоящото решение), противно на първоначалното предположение на Комисията. Като се вземе предвид тази сума, все още е налице недостиг на финансиране за RTP в размер на 2 007,3 млн. PTE.
(211)
Комисията смята, че средствата, получени от RTP са дори по-малки от общия размер на нетните разходи, направени при изпълнението на задълженията им, наложени му от държавата поради факта, че в таблица 6 в съображение 207 не се отчитат всички разходи за обществената услуга на RTP през периода от 1992 г. до 1998 г.
(212)
В съответствие със Съобщението за радио- и телевизионна дейност Комисията следва да гарантира, че държавното финансиране е пропорционално на нетните разходи по предоставяне на обществената услуга, но също и че няма нарушения на пазара във връзка с търговски дейности, които произтичат от дейностите, свързани с обществени услуги, и правилно разпределение на разходите, за които не е възможно преразпределение на приходите, което не е необходимо за изпълнението на мисията за обществена услуга. Такова нарушаване би било налице, ако RTP бе упражнило натиск върху цените на рекламата на пазара, така че да намали приходите на конкурентите (101). В такъв случай RTP няма да увеличи до максимум своите търговски приходи и би увеличило излишно необходимостта от държавно финансиране. Съгласно Съобщението за радио- и телевизионна дейност, такова поведение, ако е демонстративно, не може да се счита за присъщо на мисията за обществена услуга, възложена на радио- и телевизионния разпространител (102).
(213)
В решението за откриване на процедура за разследване от 15 ноември 2001 г., Комисията посочи, че ако такова поведение беше установено, тя би взела предвид такива нарушения и произтичащата от това необходимост от по-голямо държавно финансиране при оценката на възможните свръхкомпенсиране. На този етап от процедурата Комисията отбеляза, че „въз основа на информацията, с която Комисията разполага, до този момент не може да бъде установено дали RTP е участвало в подобно поведение“ (103).
(214)
След покана за представяне на мнения относно откриването на процедура в настоящия случай, Комисията не получи никакви мнения от конкурентите на RTP, които да посочват или доказват, че RTP е била ангажирана в антиконкурентно поведение в търговските пазари, което би могло да доведе до увеличаване на държавното финансиране, несъвместимо с Договора (104).
(215)
При тези обстоятелства Комисията счита, че няма признаци за подобно поведение. Следователно тя заключава, че RTP не изглежда да е замесено в антиконкурентно поведение на търговските пазари, водещо до повишена необходимост от държавно финансиране и че няма свръхкомпенсация в резултат на такова поведение.
(216)
Съответно Комисията заключава, че споразумението с органа, отговарящ за схемата за социална сигурност, капиталовите инжекции и подчиненият заем, както и временно освобождаване от такси за регистрация, следва да се разглеждат като държавна помощ по смисъла на член 107, параграф 1 от ДФЕС. Въпреки това, финансирането на RTP чрез ad hoc мерки, е съвместимо с общия пазар по смисъла на член 106, параграф 2 от ДФЕС. Общото финансиране е пропорционално на нетните разходи на ясно определени възложени задължения за обществена услуга. Следователно държавното финансиране не засяга условията за търговия и конкуренцията в Съюза до степен, която би противоречала на интересите на Съюза съгласно член 106, параграф 2 от ДФЕС (105).
VI. ЗАКЛЮЧЕНИЕ
(217)
Комисията установи, че Португалия е приложила незаконосъобразно предоставянето на ad hoc помощ в нарушение на член 108, параграф 3 от ДФЕС (106). Това не важи за временно освобождаване от такси за нотариални актове и такси за публикуване в съответствие с член 11, параграф 1 от Закон № 21/92, тъй като тези мерки не се считат за държавна помощ по смисъла на член 107, параграф 1 от ДФЕС.
(218)
Както е посочено в съображение 143, заключението на Комисията е, че споразумението с органа, отговарящ за социално осигуряване през 1993 г., капиталовите инжекции през периода от 1994 до 1997 г. и заемът през 1998 г. представляват държавна помощ по смисъла на член 107, параграф 1 от ДФЕС. По подобен начин освобождаването от такси за регистрация в съответствие с член 11, параграф 1 от Закон № 21/92 и постоянното освобождаване от такси в съответствие с член 11, параграф 2 от Закон № 21/92 представляват държавна помощ. Ad hoc мерките са предоставени от ресурси на държавата и заплашват да нарушат конкуренцията в рамките на вътрешния пазар чрез подпомагане на RTP и оказват влияние върху търговията.
Ad hoc мерките не отговарят на условията, посочени в решението по делото Altmark, тъй като те не могат да се разглеждат като част от система за компенсация, чиито параметри са били установени предварително по обективен и прозрачен начин. Освен това е ясно, че RTP не е било избрано чрез публична тръжна процедура, гарантираща възможно най-ниската цена и няма индикации, че размерът на ad hoc плащанията е определен въз основа на анализ на разходите, които би направило едно типично предприятие.
(219)
Освобождаването, предвидено в член 106, параграф 2 от ДФЕС, се прилага за ad hoc мерки, с изключение на постоянното освобождаване на RTP съгласно член 11, параграф 2 от Закон № 21/92. Според анализа мерките компенсират достатъчно ясно определени задължения за обществена услуга, поверени на RTP от Закон № 21/92, и договорите за обществените услуги. Ad hoc мерките са пропорционални на нетните разходи за обществена услуга на RTP. Ad hoc мерките не нарушават конкуренцията до степен, неблагоприятна за интересите на Съюза, тъй като мерките са съразмерни на нетните разходи за обществена услуга на RTP. RTP също не е действала по антиконкурентен начин в търговската си дейност.
(220)
Комисията счита, че постоянното освобождаване, предвидено в член 11, параграф 2 от Закон № 21/92, представлява държавна помощ, която не е съвместима с вътрешния пазар, тъй като не се определя като компенсация за извършване на услуга от общ икономически интерес по смисъла на член 106, параграф 2 от ДФЕС. Поради това Португалия следва да отмени това право. Португалия следва да гарантира също така, че всички помощи, които се изплащат на RTP съгласно това законодателство, следва да бъдат възстановени от него.
(221)
Като има предвид горните заключения, Комисията,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
1. Следните ad hoc мерки, приложени от Португалия в полза на Radiotelevisão Portuguesa, SA, (RTP), представляват държавна помощ по смисъла на член 107, параграф 1 от Договора.
а)
разсрочване на дълг на RTP в размер на 1 206 млн. PTE от Португалия под формата на споразумение с органа, отговарящ за социалната сигурност през 1993 г.;
б)
капиталови инжекции в периода 1994-1997 г., възлизащи на 46 800 млн. PTE;
в)
заем от 20 000 млн. PTE, предоставен през 1998 г.;
г)
временно освобождаване от такси за регистрация, предвидени в член 11, параграф 1 на португалския Закон № 21/92 и в размер на 11 000 000 PTE.
2. Мерките за държавни помощи, посочени в параграф 1 от настоящия член, са съвместими с общия пазар по смисъла на член 106, параграф 2 от Договора, тъй като те не са довели до свръхкомпенсиране на нетните разходи за задачата за обществена услуга, поверена на RTP.
Член 2
Освобождаването от такси за нотариален акт и разходи за публикуване, предвидено в член 11, параграф 1 на португалския Закон № 21/92, не представлява държавна помощ.
Член 3
1. Постоянното освобождаване, предоставено на RTP от плащането на каквито и да било такси по отношение на всеки акт за вписване, регистрация или отбелязване, както е предвидено в член 11, параграф 2 от португалския Закон № 21/92, представлява държавна помощ по смисъла на член 107, параграф 1 от Договора.
2. Държавната помощ, неправомерно предоставена от Португалия, в нарушение на член 108, параграф 3 от Договора, въз основа на член 11, параграф 2 от Закон № 21/92, в полза на RTP, е несъвместима с вътрешния пазар.
Член 4
1. Португалия отменя закона, посочен в член 3, параграф 1 от настоящото решение, и трябва да нареди възстановяването на всяка държавна помощ, получена от RTP съгласно тази разпоредба до отмяната на този закон.
2. Сумите, които следва да се възстановят, включват лихви от датата, на която са били предоставени на разположение на RTP, до датата на действителното им възстановяване.
3. Лихвата ще бъде изчислена с натрупване в съответствие с глава V от Регламент (ЕО) № 794/2004 и Регламент (ЕО) № 271/2008 за изменение на Регламент (ЕО) № 794/2004.
Член 5
1. Възстановяването на помощта, която е предоставена по закона, посочен в член 3, е незабавно и ефективно.
2. Португалия гарантира, че настоящото решение ще започне да се прилага в срок от четири месеца от датата на оповестяване на настоящото решение.
Член 6
1. В срок от два месеца след уведомяването за настоящото решение Португалия трябва да предостави на Комисията следната информация:
а)
подробно описание на мерките, предприети за премахване на член 11, параграф 2 от Закон № 21/92;
б)
общия размер (главница и лихви), който следва да бъде възстановен от RTP;
в)
подробно описание на вече предприетите и на планираните мерки за изпълнение на настоящото решение;
г)
документи, доказващи, че на RTP е било разпоредено да върне помощта.
2. Португалия информира Комисията за напредъка по предприетите на национално равнище мерки за изпълнение на настоящото решение до пълното възстановяване на помощта, посочена в член 3. Тя предоставя незабавно, при поискване от страна на Комисията, информация относно вече предприетите и планираните мерки за изпълнение на настоящото решение. Тя предоставя и подробна информация относно сумите на помощта и лихвите, които вече са възстановени от RTP.
Член 7
Адресат на настоящото решение е Португалската република.
Съставено в Брюксел на 20 декември 2011 година.
KOMISIJOS SPRENDIMAS
2011 m. gruodžio 20 d.
dėl valstybės pagalbos C 85/01 dėl vienkartinių priemonių, Portugalijos taikytų RTP
(pranešta dokumentu Nr. C(2011) 9429)
(Tekstas autentiškas tik anglų kalba)
(Tekstas svarbus EEE)
(2012/365/ES)
EUROPOS KOMISIJA,
atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 108 straipsnio 2 dalies pirmą pastraipą (1),
atsižvelgdama į Europos ekonominės erdvės susitarimą, ypač į jo 62 straipsnio 1 dalies a punktą,
pakvietusi suinteresuotąsias šalis pateikti pastabas pagal minėtas nuostatas (2) ir atsižvelgdama į tas pastabas,
kadangi:
I. PROCEDŪRA
(1)
Trimis 1993, 1996 ir 1997 m. komercinio transliuotojo Sociedade Independente de Comunicação, S. A. (SIC) pateiktais skundais Komisija buvo informuota, kad Portugalija Portugalijos visuomeniniam transliuotojui Radiotelevisão Portuguesa, S. A. (RTP) taikė vienkartines ir metines kompensavimo priemones.
(2)
2001 m. lapkričio 15 d. raštu Komisija Portugalijos valdžios institucijas informavo, kad dėl RTP televizijai taikytų vienkartinių priemonių nusprendė inicijuoti EB sutarties 88 straipsnio 2 dalyje nustatytą procedūrą.
(3)
Komisijos sprendimas inicijuoti procedūrą buvo paskelbtas Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje (3). Vėliau 2003 m. spalio 15 d. Komisijos sprendimo 2005/406/EB dėl vienkartinių priemonių, Portugalijos taikytų RTP (4), 1 straipsnyje nustatyta, kad tam tikros iš tų priemonių, būtent RTP televizijai Portugalijos suteikta 68 006 mln. PTE vertės valstybės pagalba, išreikšta 1993 m. su socialinio draudimo įstaiga sudaryta sutartimi, 1994-1997 m. atliktomis kapitalo injekcijomis ir 1998 m. paskola, remiantis EB sutarties 86 straipsnio 2 dalimi, neprieštarauja bendrajai rinkai. Be to, minėto sprendimo 2 straipsnyje tvirtinama, kad tam tikros priemonės, t. y. atleidimas nuo registracijos mokesčių, mokėjimas už televizijos transliavimo tinklo perdavimą, metinių mokesčių už naudojimąsi televizijos transliavimo tinklu mokėjimo lengvatos, kino propagavimo protokolas, obligacijų emisija ir 1996-2000 m. restruktūrizavimo planas, nėra valstybės pagalba.
(4)
2008 m. birželio 26 d. Pirmosios instancijos teismas byloje T-442/03 (5) panaikino dalį Sprendimo 2005/406/EB remdamasis dviem pagrindais. Jis panaikino to sprendimo 2 straipsnį tiek, kiek jame nuspręsta, kad „atleidimas nuo notarinių ir registracijos mokesčių ir rinkliavų“ nėra valstybės pagalba. Teismo nuomone, Komisijos užduotis buvo nustatyti, ar vienkartinė nauda, t. y. atleidimas nuo registracijos mokesčių ir rinkliavų, susijusių su reorganizavimu į akcinę bendrovę (toliau - laikinas atleidimas), neprieštaravo Portugalijos valstybinių įmonių reorganizavimo į akcines bendroves teisės aktu sistemos logikai, ar vis dėlto grindimas teisės aktu buvo nukrypimas, kuriuo iš esmės valstybinėms įmonėms siekta suteikti pranašumo prieš kitas įmones.
(5)
Nuolatinės naudos dėl RTP atleidimo be jokių apribojimų nuo registracijos mokesčių ir kitų rinkliavų už bet kokį įrašymą, įregistravimą ar anotaciją (toliau - nuolatinis atleidimas) atžvilgiu Teismas nustatė, kad nors iš tikrųjų atleidimas galėjo būti nenuolatinis (žr. sprendimo 73 ir 79 punktus), tai neturi reikšmės išvadai, kad Komisija neįrodė šio atleidimo nuo mokesčių bendrojo pobūdžio. Teismas taip pat nustatė, kad nors Portugalija galėjo reorganizuoti RTP į akcinę bendrovę, nes buvo manoma, kad tai būtina siekiant įvykdyti viešosios paslaugos įpareigojimą, nepateikta pakankamai įrodymų.
(6)
Teismas atmetė ieškinius dėl Sprendime 2005/406/EB pateiktos išvados nepripažinti 1994 m. obligacijų emisijos ir licencijos mokesčio mokėjimo lengvatų valstybės pagalba.
(7)
Valstybės pagalbos priemonių suderinamumo (Sprendimo 2005/406/EB 1 straipsnis) atžvilgiu Teismas nustatė, kad Komisija negalėjo pasitikėti viešosios paslaugos ataskaitomis ir jose pateiktais duomenimis neatlikusi, kaip reikalaujama pagal nacionalinės teisės aktus, šių ataskaitų išorės audito. Todėl Komisija negalėjo padaryti išvados, kad valstybės pagalbos priemonės buvo suderinamos su bendrąja rinka pagal Sutarties 86 straipsnio 2 dalį (dabar SESV 106 straipsnio 2 dalis ir „vidaus rinka“) (6). Sprendimo 2005/406/EB 1 straipsnį Teismas panaikino.
(8)
Paskelbus Teismo sprendimą byloje T-442/03, Komisija atkreipė suinteresuotųjų šalių dėmesį į tai, kad Komisijos tyrimas šioje byloje atnaujintas, ir pakvietė trečiąsias šalis teikti pastabas (7).
(9)
Skundo pateikėjos pastabas Komisija gavo 2009 m. kovo 10 d., o Portugalijai perdavė 2009 m. balandžio 8 d. Kitas skundo pateikėjos pastabas ji gavo 2009 m. birželio 17 d., o Portugalijai perdavė 2009 m. liepos 28 d. Į abu pastabų rinkinius Portugalija atsakė 2009 m. rugsėjo 7 ir 8 d. raštais. 2010 m. vasario 23 d., kovo 4 d. ir balandžio 15 d. Portugalija atsiuntė Komisijai daugiau informacijos. 2010 m. gegužės 10 d. Komisija išsiuntė Portugalijai prašymą pateikti informaciją, kuriame pirmiausia prašoma, kad būtų atlikti nepriklausomi 1992-1997 m. viešosios paslaugos ataskaitų išorės auditai.
(10)
Portugalija į Komisijos prašymą pateikti informaciją atsakė 2010 m. birželio 8 d. raštu, o informaciją apie prašytus viešosios paslaugos ataskaitų išorės auditus pateikė 2010 m. rugpjūčio 12 d. raštu. 2010 m. rugsėjo 29 d. raštu Portugalija pateikė daugiau informacijos. Susitikimas su Portugalijos atstovais įvyko 2011 m. kovo 29 d.; daugiau informacijos Portugalija Komisijai pateikė 2011 m. birželio 17 d., rugpjūčio 25 d. ir spalio 26 d.
2011 m. gruodžio 15 d. užregistruotu raštu Portugalija išimties tvarka sutiko, kad šis sprendimas būtų priimtas anglų kalba.
(11)
Šiame sprendime nagrinėjamos tik vienkartinės priemonės, kurioms taikomas sprendimas pradėti oficialias tyrimo procedūras. Kai kurių priemonių, kurios Sprendime 2005/406/EB paskelbtos nesančiomis valstybės pagalba pagal EB sutarties 87 straipsnio 1 dalį, Teismas byloje T-442/03 nepanaikino, todėl Sprendimo 2005/406/EB 2 straipsnis tapo galutiniu. Tos priemonės susijusios su mokėjimu už televizijos transliavimo tinklo perdavimą, metinių mokesčių už naudojimąsi televizijos transliavimo tinklu mokėjimo lengvatomis, kinematografijos produkcijos protokolu, obligacijų emisija ir 1996-2000 m. restruktūrizavimo planu. Vis dėlto, kaip reikalavo Teismas byloje T-442/03, Komisija iš naujo vertins laikiną ir nuolatinį atleidimą nuo notarinio patvirtinimo, registracijos ir paskelbimo mokesčių.
Šiame sprendime daugiausia dėmesio skiriama finansiniams RTP ir Portugalijos santykiams 1992-1998 m. atsižvelgiant į 1993 m. sutartį su socialinio draudimo įstaiga, 1994-1997 m. kapitalo injekcijas ir 1998 m. paskolą. Šiame sprendime nenagrinėjami teisinio vertinimo ir RTP televizijai suteiktų metinių kompensacinių išmokų suderinamumo su sutartimi klausimai - jie nagrinėjami 2006 m. kovo 22 d. Komisijos sprendime byloje E 14/05 (8). Be to, 2006 m. liepos 4 d. Komisija byloje NN 31/06 (9) priėmė sprendimą dėl RTP restruktūrizavimo finansavimo susitarimo.
(12)
Vis dėlto siekdama susidaryti išsamų vaizdą apie Portugalijos ir RTP televizijos finansinius santykius Komisijos šioje byloje tiriamu laikotarpiu, Komisija privalo vertinti ne tik vienkartines priemones, bet ir RTP televizijai suteiktą finansinę paramą metinėmis kompensacinėmis išmokomis. Todėl šiame sprendime metinės kompensacinės išmokos nurodomos tiek, kiek reikia siekiant paaiškinti Komisijos argumentus dėl vienkartinių priemonių.
II. IŠSAMUS NAGRINĖJAMŲ PRIEMONIŲ APRAŠYMAS
A. RTP TELEVIZIJAI TAIKYTOS PRIEMONĖS
A.1 PAGALBOS GAVĖJOS RTP APRAŠYMAS
(13)
RTP televizija (šiuo metu Rádio e Televisão Portuguesa, S.A.R.L) įsteigta kaip akcinė bendrovė 1955 m. gruodžio 15 d. aktu, Portugalijai priėmus sprendimą įsteigti transliavimo įmonę, kuriai būtų suteikta viešosios televizijos transliavimo paslaugos teikimo koncesija (10). Viešosios paslaugos teikimo koncesijos sutartis pasirašyta 1956 m. sausio 16 d.
(14)
Remiantis 1975 m. gruodžio 2 d. Dekretu-įstatymu Nr. 674-D/75, RTP televizija nacionalizuota. Tuo dekretu-įstatymu RTP reorganizuota į valstybinę įmonę pavadinimu Radiotelevisão Portuguesa, E.P., kuriai tuo dekretu-įstatymu perduotos visos jos pirmtakės juridinės teisės ir įsipareigojimai.
(15)
Iki praėjusio amžiaus devintojo dešimtmečio RTP buvo nacionalinės televizijos rinkos monopolininkė. Ji valdė du televizijos kanalus: RTP1 ir RTP2. Praėjusio amžiaus dešimtajame dešimtmetyje RTP pradėjo konkuruoti su komerciniais transliuotojais SIC ir TVI, kuriems 1992 m. vasario mėn. Portugalija išdavė veiklos licencijas steigti atitinkamai trečiąjį ir ketvirtąjį kanalus (11).
(16)
1992 m. rugpjūčio 14 d. Įstatymu Nr. 21/92 bendrovė RTP, EP reorganizuota į akcinę bendrovę pavadinimu Radiotelevisão Portuguesa, S. A. ir patvirtinti jos nauji įstatai.
(17)
RTP vykdo visuomeninio transliavimo ir komercinę veiklą. RTP televizija gali teisėtai vykdyti su televizija susijusią komercinę arba pramoninę veiklą (12).
(18)
RTP komercinė veikla vykdoma dalyvaujant kitų teisiškai nuo RTP nepriklausomų įmonių, turinčių atskirą struktūrą ir apskaitos sistemą, finansinėje veikloje.
A2. PAGALBOS PRIEMONĖS (13)
(19)
Pagrindinį mechanizmą, kuriuo RTP televizijai kompensuojama už viešosios paslaugos įpareigojimų įvykdymą, sudaro metinės kompensacinės išmokos. 1992-1998 m. RTP televizijai suteikta 66 495 mln. PTE (maždaug 332 mln. EUR) (14), skirtų viešosios paslaugos įpareigojimų vykdymo sąnaudoms padengti. Šių metinių kompensacinių išmokų teisinis pagrindas yra Įstatymo Nr. 21/92 5 straipsnis (15).
(20)
1 lentelėje pateikiamas RTP televizijai 1992-1998 m. suteiktų metinių kompensacinių išmokų, kurioms taikomas šis sprendimas, pasiskirstymas.
1 lentelė
Metinių kompensacinių išmokų sumos 1992-1998 m.
(mln. PTE ir EUR)
1992
1993
1994
1995
1996
1997
1998
6 200
7 100
7 145
7 200
14 500
10 350
14 000
26,9 EUR (16)
35,4 EUR
35,6 EUR
35,9 EUR
72,3 EUR
51,6 EUR
69,8 EUR
Šaltinis: Ministrų tarybos sprendimas.
(21)
Kai RTP buvo reorganizuota į akcinę bendrovę, Portugalijos įmonių registravimo įstatymą buvo galima apibūdinti taip, kaip aprašyta toliau. Reorganizuojant RTP galiojusios Portugalijos bendrovių įstatymo (Código das Sociedades Comerciais) redakcijos 7 straipsnio 1 dalyje buvo nustatyta, kad prekybos bendrovių asociacijos straipsnius (contrato de sociedade) turi patvirtinti notaras.
Šio Bendrovių įstatymo 18 straipsnio 5 dalyje buvo nustatyta, kad, įsteigus tinkamos teisinės formos bendrovę, akcinės bendrovės steigimo aktą reikia įregistruoti Juridinių asmenų registre. Įregistruoti buvo privaloma pagal Juridinių asmenų registro įstatymo (Código do Registo Comercial) 15 straipsnio 1 dalį, 3 straipsnio a dalį ir Bendrovių įstatymo 166 straipsnį.
Pagal atitinkamu laikotarpiu galiojusios Juridinių asmenų registro įstatymo redakcijos 70 straipsnio 1 dalies a punktą akcinės bendrovės steigimo aktą reikėjo paskelbti leidinyje Diário da República (žr. 70 straipsnio 2 dalį (17)). Paskelbti ex officio privalo registracijos įstaigos pareigūnas suinteresuotosios šalies sąskaita (žr. Juridinių asmenų registro įstatymo 71 straipsnio 1 dalį).
(22)
1992 m. reorganizuodamasi į akcinę bendrovę RTP galėjo pasinaudoti lengvatomis nemokėti notarinių ir registracijos mokesčių, susijusių su teisinio RTP reorganizavimo iš viešosios įmonės į akcinę bendrovę registracija. Lengvatų vertė buvo 33 mln. PTE (maždaug 164 000 EUR). Paprastai, remiantis Portugalijos įstatymais, visi juridiniai asmenys turi mokėti įmonės įsteigimo, dalinio įmonės įstatų keitimo arba bet kokių kitų atitinkamų įmonės pakeitimų mokesčius ir rinkliavas.
(23)
Teisinis atleidimo nuo registracijos mokesčių pagrindas yra Įstatymo Nr. 21/92 11 straipsnio 1 dalis, kurioje numatyta, kad:
„patvirtinami … RTP, SA įstatai, kurių nereikia tvirtinti notariškai, su įstatais susijęs įregistravimas atliekamas ex officio, nemokant jokių mokesčių ar rinkliavų, remiantis Respublikos leidiniu (Diário da República), kuriame jie skelbiami“.
(24)
Įstatymo Nr. 21/92 11 straipsnio 1 dalis grindžiama 1988 m. liepos 20 d. Įstatymo Nr. 84/88 dėl valstybinių įmonių reorganizavimo į akcines bendroves taikymu. Įstatymo Nr. 84/88 1 straipsnyje numatyta, kad net nacionalizuotas valstybines įmones dekretu-įstatymu būtų galima reorganizuoti į akcines bendroves. Šiame straipsnyje nustatyta:
„Valstybinės įmonės … dekretu-įstatymu gali būti reorganizuotos į visiškai arba didžiąja dalimi valstybinėms įmonėms priklausančias akcines bendroves, nepažeidžiant Konstitucijos ir šio įstatymo.“
(25)
Įstatymo Nr. 84/88 dėl valstybinių įmonių reorganizavimo į akcines bendroves 3 straipsnio 2 dalyje taip pat numatyta, kad tokiu dekretu-įstatymu būtina patvirtinti akcinės bendrovės įstatus. Pagal Įstatymo Nr. 84/88 3 straipsnio 3 dalį tas dekretas-įstatymas yra pakankamas įvykdytinų registravimo reikalavimų dokumentas (18).
(26)
Pagal Įstatymo Nr. 21/92 11 straipsnio 2 dalį RTP galėjo pasinaudoti lengvata nemokėti kitų tiesiogiai su teisinio įmonės statuso keitimu susijusių registracijos mokesčių. 11 straipsnio 2 dalyje nustatyta:
„Įrašymai, įregistravimai, anotacijos registruose ar viešosiose įstaigose, konkrečiai nacionaliniams Juridinių asmenų registre, Hipotekos registre ir Automobilių savininkų registre atliekami pateikus dviejų bendrovės valdybos narių paprastą pasirašytą prašymą ir yra atleidžiami nuo bet kokių mokesčių ar rinkliavų.“
(27)
Portugalijos teigimu, 11 straipsnio 2 dalies nuostata grindžiama Dekreto-įstatymo Nr. 404/90 (19) taikymu ir ja patvirtinamas bendrosios nuostatos taikymas RTP televizijai. Remiantis šio įstatymo 1 straipsniu, įmones, kurios iki 1993 m. gruodžio 31 d. vykdė kooperavimo arba koncentravimo veiksmus, būtų galima atleisti nuo mokesčio, susijusio su nekilnojamojo turto, būtino koncentracijai ar susijungimui, perdavimu. To įstatymo 1 straipsnyje taip pat numatytas atleidimas nuo rinkliavų ir kitų atliekant šiuos veiksmus mokėtinų įstatymo numatytų mokesčių.
(28)
Portugalijos teigimu, RTP anksčiau kelis kartus mokėjo notarinius ir registracijos mokesčius, susijusius su tam tikru kapitalo didinimu ir kita veikla, po to, kai buvo reorganizuota į akcinę bendrovę (20).
(29)
1983-1989 m. RTP, nemokėdama socialinio draudimo įmokų, socialinio draudimo įstaigai įsiskolino 2 189 mln. PTE. Ši skola atsirado RTP televizijai ir socialinio draudimo administravimo įstaigai skirtingai aiškinant įmokų, skaičiuojamų nuo darbuotojų viršvalandžių ir honorarų menininkams, mokėjimą.
(30)
Socialinio draudimo administravimo įstaigos aiškinimas buvo pagrįstas 1983 m. vasario 12 d. įgyvendinimo dekreto Nr. 12/83 2 straipsnio e punktu. Siekdamos išvengti teisminių procedūrų šios dvi suinteresuotosios šalys pasirašė susitarimą, pagal kurį socialinio draudimo administravimo įstaiga atleido RTP nuo palūkanų mokėjimo ir sutiko pakeisti skolos mokėjimo terminą. Išsprendus šį teisinį ginčą įgyvendinimo dekretas neatšauktas.
(31)
1993 m. gegužės 6 d. bendru Finansų ministerijos ir Socialinės apsaugos ministerijos sprendimu buvo patvirtintas skolos grąžinimo termino pakeitimas, t. y. jos išskaidymas į 120 mėnesinių dalinių mokėjimų, taip pat buvo panaikintos 1 206 mln. PTE (6 mln. EUR) dydžio baudos ir palūkanos.
(32)
Sąlygos, kuriomis galima leisti mokėti skolas socialinio draudimo įstaigai išimties tvarka, nustatytos Dekrete-įstatyme Nr. 411/91. Šio dekreto-įstatymo 2 straipsnio 1 dalyje numatyta, kad toks leidimas turi būti privalomas norint užtikrinti įmonės skolininkės gyvybingumą, o išimties sąlygos gali būti taikomos, be kita ko, remiantis tuo, kad, kaip numatyta to dekreto-įstatymo 2 straipsnio d punkte, įsiskolinusi įmonė „buvo užimta, jos darbuotojai perėmė valdymą arba į jos veiklą įsikišo valstybė“.
(33)
1994-1997 m. Portugalija kasmet didino RTP kapitalą. Toliau pateiktoje lentelėje apžvelgiamas kapitalo, išaugusio iki 46 800 mln. PTE (233 mln. EUR), didinimas.
2 lentelė
RTP akcinio kapitalo didinimas 1994-1997 m.
(mln. PTE)
Metai
1994
1995
1996
1997
Akcinio kapitalo didinimas
10 000
12 800
10 000
14 000
Akcinio kapitalo vertė gruodžio 31 d.
22 708
35 508
45 508
59 508
Šaltinis: RTP balansai.
(34)
Portugalijos su RTP sudarytose viešosios paslaugos sutartyse numatytas valstybės dalyvavimas RTP vykdomose investicijose, pirmenybę teikiant kapitalo didinimui (21).
(35)
1998 m. gruodžio mėn. Valstybės skolos valdymo fondas (Fundo de Regularização da Dívida Pública) ir RTP pasirašė subordinuotosios paskolos suteikimo RTP televizijai sutartį, kurioje nustatytos 20 000 mln. PTE (99,8 mln. EUR) paskolos, skirtos RTP kapitalui didinti, sąlygos.
(36)
Valstybės skolos valdymo fondą valdo Valstybės kredito valdymo institutas (Instituto de Gestão de Crédito Público), kuris pagal Valstybės skolos valdymo įstatymą (22) ir Portugalijos Vyriausybės nustatytas gaires atsakingas už Portugalijos valstybės skolos valdymą ir pagrindinės paskolų programos vykdymą. Šis institutas pavaldus Portugalijos Finansų ministerijai, kuri prižiūri jo veiklą (23).
(37)
Nuo lėšų pervedimo RTP televizijai datos paskolai taikytos metinės 12 mėnesių trukmės Lisbor normos dydžio palūkanos, skaičiuojamos kiekvieno laikotarpio pirmą dieną, pridedant 20 bazinių punktų (24).
(38)
Pagal sutartį paskola turėjo būti grąžinta iki 2003 m. gruodžio 31 d., nors numatyta galimybė abipusiu susitarimu pratęsti terminą dar vieniems arba dvejiems metams. RTP paskolos palūkanų nemokėjo, nes sutartyje nustatyta, kad pirmųjų keturių dalinių metinių mokėjimų palūkanos turi būti kapitalizuotos (25).
(39)
1998 m. gruodžio mėn. Valstybės skolos valdymo fondo ir RTP sudaryta sutartis parengta pagal 1998 m. gruodžio 17 d. bendrame žiniasklaidos, iždo ir finansų valstybės sekretorių nutarime patvirtintas gaires.
B. RTP FINANSINĖ BŪKLĖ
(40)
Kaip matyti iš toliau pateiktos lentelės, Komisijos tiriamu laikotarpiu RTP patyrė nuostolių. 1996 m. RTP finansinė būklė pablogėjo taip, kad grynasis nuosavas kapitalas tapo neigiamas.
3 lentelė
1993-1998 m. ekonominiai ir finansiniai RTP duomenys
(mln. PTE)
1993
1994
1995
1996
1997
1998
Grynasis pelnas (nuostoliai)
(7 883)
(19 558)
(26 581)
(18 512)
(32 223)
(25 039)
Grynasis nuosavas kapitalas
1 557
8 071
4 269
(4 274)
(20 586)
(50 827)
Aktyvai
39 418
42 262
56 078
67 654
62 340
83 843
Finansiniai įsipareigojimai (26)
22 402
26 855
30 258
44 922
44 885
92 775
Šaltinis: RTP finansinės ataskaitos.
C. 1992-1998 M. RTP VIEŠOSIOS PASLAUGOS ĮPAREIGOJIMAI
(41)
RTP privalo teikti visuomeninės televizijos transliavimo paslaugą. Šios paslaugos apibūdinimas, paskyrimas ir finansavimas reglamentuojamas įvairiais teisės aktais.
(42)
Įstatyme Nr. 58/90, kuriuo reglamentuojamas televizijos transliavimas, nustatytos privatiems transliuotojams taikytinos sąlygos ir valstybės įsipareigojimas užtikrinti visuomeninės televizijos transliavimą (27). Įstatyme Nr. 21/92 dėl RTP įstatų apibrėžti pagrindiniai viešosios paslaugos įpareigojimai ir tos paslaugos finansavimas.
(43)
Dviejose 1993 ir 1996 m. pasirašytose RTP ir Portugalijos valstybės viešosios paslaugos sutartyse (toliau - ankstesnioji viešosios paslaugos sutartis arba naujoji viešosios paslaugos sutartis, o nurodant abi sutartis - viešosios paslaugos sutartys) (28) pateiktas išsamesnis viešosios paslaugos ir jos finansavimo apibūdinimas.
(44)
Įstatymo Nr. 21/92 4 straipsnyje nustatyta, kad Portugalija ir RTP privalo sudaryti koncesijos sutartį, kurioje būtų nustatyti pagrindiniai pagal šią sutartį vykdytini viešosios paslaugos įpareigojimai. Šio įstatymo 4 straipsnio 2 dalyje nustatyti pagrindiniai principai, kurių RTP privalo laikytis vykdydama savo kaip koncesininkės veiklą (29), o 4 straipsnio 3 dalyje nustatyti visuomeninės televizijos transliavimo įpareigojimai (30).
(45)
Viešosios paslaugos sutartyse patvirtinti RTP viešosios paslaugos teikimo įpareigojimai. Pirma, nustatyti bendrieji ir su laidų turiniu susiję RTP įpareigojimai (31). RTP privalo teikti visuomeninės televizijos paslaugą, transliuodama du televizijos kanalus, kuriuos galėtų matyti visi žemyninės Portugalijos gyventojai. Pirmasis kanalas turi būti bendresnio pobūdžio, todėl juo turėtų būti transliuojamos bendresnio turinio laidos. Antrasis kanalas pirmiausia turėtų būti skirtas konkrečiai auditorijai ir juo turėtų būti transliuojamos šviečiamojo, kultūrinio ir mokslinio pobūdžio laidos. Vienas iš šių kanalų turi būti transliuojamas autonominiuose Azorų salų ir Madeiros regionuose.
(46)
Antra, viešosios paslaugos sutartyse nustatyti specialieji RTP įpareigojimai, susiję su laidomis (32). Nustatyti laidų kokybės reikalavimai (pvz., pliuralizmas, informacijos nešališkumas ir pan.) ir turinio reikalavimai (rodyti naujausius filmus, sporto varžybas, vaikams skirtas programas, laidas apie Portugalijos kultūrą, šalies naujienas, pramogines laidas). RTP privalo skirti eterio laiko tam tikriems subjektams, remti kiną ir kitą audiovizualinę produkciją, skatinti šviečiamųjų arba mokomųjų programų kūrimą, keistis laidomis su autonominiais Azorų salų ir Madeiros regionais ir skatinti bendradarbiavimą su kitomis visuomeninės televizijos institucijomis Europos Sąjungoje. Be to, RTP privalo vykdyti specialius su tarptautiniu bendradarbiavimu susijusius laidų transliavimo įpareigojimus. Pvz., ji privalo kurti ir transliuoti laidas portugalų bendruomenėms užsienyje, portugališkai kalbančioms Afrikos šalims ir Makao. RTP turi užtikrinti kanalų RTP Madeira ir RTP Açores veikimą ir išlaikyti jų programų kūrimo centrus bei atstovybes užsienyje.
(47)
Trečia, viešosios paslaugos sutartyse nustatyti specialieji RTP įpareigojimai. Pvz., RTP privalo saugoti audiovizualinius archyvus, diegti technologines įrangos ir veiklos naujoves, remti S. Carlos nacionalinį teatrą ir teikti kitas ad hoc nurodytinas paslaugas.
(48)
Įstatymo Nr. 58/90 5 straipsniu RTP televizijai suteikiama penkiolikos metų visuomeninio transliavimo koncesija, kurią galima pratęsti dar penkiolikai metų; ši koncesija apima dažnius, atitinkančius pirmąjį ir antrąjį televizijos kanalus. Įstatymo Nr. 21/92 4 straipsnyje nurodyta, kad RTP yra visuomeninės televizijos transliavimo koncesininkė. Viešosios paslaugos sutarčių 1 sąlygos a punkte patvirtinta, kad RTP yra visuomeninės televizijos paslaugos teikėja (33).
(49)
Viešosios paslaugos sutartyse (34) numatyta įsteigti konsultacinę tarybą (Conselho de Opinião), sudarytą iš įvairių viešosios nuomonės sričių atstovų, galinčių įsikišti ir patikrinti, ar RTP vykdo bendruosius ir specialiuosius visuomeninės televizijos transliavimo įpareigojimus.
(50)
RTP turi kasmet pateikti Finansų ministrui ateinančių metų viešosios veiklos planą ir viešosios paslaugos teikimo užduoties biudžetą (Plano de Actividades e Orçamento do Serviço Público), kartu pateikdama RTP audito biuro ir konsultacinės tarybos išvadas. Be to, ji turi pateikti praėjusių metų viešosios paslaugos įpareigojimų vykdymo ataskaitą (Relatório sobre o Cumprimento das Obrigacões do Serviço Público, toliau - viešosios paslaugos ataskaitos) ir kartu pateikti RTP audito biuro išvadą (35).
(51)
Finansų ministras ir už žiniasklaidą atsakingas Vyriausybės narys turi patikrinti viešosios paslaugos sutarčių laikymąsi. Finansų generalinis inspektorius turi atlikti finansinio plano auditą. Be to, kasmet specializuotas išorės auditorius turi atlikti metinį viešosios paslaugos ataskaitų auditą (36).
(52)
Naujoje viešosios paslaugos sutartyje taip pat numatytos sankcijos, kurias pažeidimo atveju taiko Portugalija: baudos, turto areštas, koncesijos sutarties atsisakymas arba nutraukimas.
(53)
Nepriklausomas auditorius atliko visų RTP 1992-1998 m. metinių finansinių ataskaitų išorės auditus.
(54)
RTP taip pat parengė visų metų viešosios paslaugos ataskaitas, išskyrus 1992 m. viešosios paslaugos ataskaitą, nes išorės auditų prievolė pirmą kartą nustatyta 1993 m. sudarytoje ankstesniojoje viešosios paslaugos sutartyje. Portugalija tvirtina, kad teisiškai nepriklausomas auditorius pateikė palankią nepriklausomą išvadą dėl 1995-1998 m. viešosios paslaugos ataskaitų (37). Portugalija taip pat teigia, kad prie visų to laikotarpio viešosios paslaugos ataskaitų pridėta RTP auditorių biuro išvada ir nuo RTP nepriklausomo Finansų generalinio inspektoriaus (Inspecção-Geral de Finanças) audito ataskaita.
Toliau aprašomi viešosios paslaugos išorės auditai.
(55)
Į 1993 ir 1994 m. viešosios paslaugos ataskaitas įtrauktas atitikties pareiškimas, kad RTP viešosios paslaugos įpareigojimai įvykdyti, bet jį pateikė tik RTP valdyba.
(56)
Į 1995, 1996, 1997 ir 1998 m. viešosios paslaugos ataskaitas įtraukti nuo įmonės nepriklausomos išorės audito įmonės Maia, Mesquita & Associados - (Revisor Oficial das Contas) atitikties pareiškimai, kad vykdant auditą nenustatyta jokių aplinkybių, dėl kurių reikšmingai pasikeistų tų metų ataskaitose nurodytos apskaičiuotos RTP televizijai skirtos kompensacinės išmokos.
(57)
2010 m. Portugalija pateikė Komisijai išsamesnius 1992-1997 m. viešosios paslaugos ataskaitų išorės auditų dokumentus. To laikotarpio viešosios paslaugos ataskaitų išorės auditus rengė nacionalinė žiniasklaidos reguliavimo institucija Entidade Reguladora para a Comunicação Social (ERC). Šiuos auditus atliko nuo RTP nepriklausoma išorės audito įmonė Pedro Roque SROC (38). Portugalija taip pat pateikė apibendrinamąją visų tų metų audito rezultatų ataskaitą.
1998 m. viešosios paslaugos ataskaitos išorės auditas jau buvo atliktas. Jį atliko išorės audito įmonė BDO Binder (toliau - BDO Binder ataskaita) (39).
(58)
Atliekant 1992-1997 m. auditus reikėjo patikrinti, ar kiekvienais atitinkamais metais RTP įvykdė tuo metu galiojusiose viešosios paslaugos sutartyse nurodytus įpareigojimus ir ar viešosios paslaugos sąnaudos atitinka kompensacines išmokas. Išorės auditų ataskaitose nurodyti viešosios paslaugos sutartyse nustatyti viešosios paslaugos įpareigojimai, atsižvelgta į įvairius teisės aktus, kuriais reglamentuojami RTP viešosios paslaugos įpareigojimai (pvz., 1990 m. rugsėjo 7 d. Televizijos aktas Nr. 58/90), į viešosios veiklos planą ir biudžetą (Plano de Actividades e Orçamento do Serviço Público) bei viešosios paslaugos ataskaitas. Atliekant išorės auditus tirta, ar įvykdyti viešosios paslaugos įpareigojimai. Ataskaitose Portugalijos skirtos kompensacinės išmokos lygintos su viešosios paslaugos ataskaitose nurodytomis sąnaudomis.
(59)
Viso tiriamo laikotarpio, t. y. 1992-1997 m., auditų ataskaitose prieita prie išvados, kad iš esmės RTP įvykdė pagrindinius transliavimo įpareigojimus. Audito ataskaitose taip pat nurodyta, kad „vykdytų viešosios paslaugos teikimo užduočių ir tikrųjų bei faktinių sąnaudų kompensacijos atitikties atžvilgiu nenustatyta reikšmingų iškraipymų, kurie turėtų įtakos atitikčiai tuo metų galiojusiems teisės aktams“. Visų metų apibendrinamojoje ataskaitoje nustatyta, kad Portugalijos skirtos kompensacinės išmokos buvo mažesnės už kiekvienoje viešosios paslaugos ataskaitoje nurodytas sumas. Auditų rezultatai paskelbti ERC svetainėje (40). BDO Binder ataskaitoje taip pat nenurodyta, kad už teiktą viešąją paslaugą skirta per didelė kompensacija.
(60)
Įstatymo Nr. 21/92 5 straipsnyje RTP televizijai suteikta teisė gauti kompensaciją už viešosios paslaugos įpareigojimų vykdymą. Ši teisė patvirtinta viešosios paslaugos sutartyse.
(61)
Be metinių kompensacinių išmokų (žr. šio sprendimo 19 punktą), viešosios paslaugos sutartyse taip pat numatyta, kad Portugalija finansuoja:
a)
mokėjimą už konkrečias paslaugas pagal viešojo administravimo institucijų ir RTP pasirašytas arba numatomas pasirašyti paslaugų teikimo sutartis (41);
b)
valstybės dalyvavimą visose RTP vykdomose investicijose, ypač susijusiose su infrastruktūra, kurios reikia laidų kūrimo ir transliavimo centrams autonominiuose Azorų salų ir Madeiros regionuose veikti, įskaitant audiovizualinius archyvus, RTP tarptautinį transliavimą ir kitas technologines investicijas, kurias RTP yra įpareigota vykdyti (42).
(62)
Siekdama nustatyti kompensacinėmis išmokomis tinkamas finansuoti viešosios paslaugos įpareigojimų vykdymo sąnaudas ir pajamas RTP taiko analitinę apskaitos sistemą. Viešosios paslaugos sutartyse nurodyti kriterijai, taikytini apskaičiuojant kiekvieno viešosios paslaugos įpareigojimo sąnaudas, tinkamas finansuoti kompensacinėmis išmokomis (43).
(63)
Taikydama pirmesniame punkte nurodytą analitinę apskaitos sistemą RTP paskirsto sąnaudas ir pajamas (pvz., personalo ir įrangos), apimančias tam tikrą skaičių veiklos rūšių (pvz., laidų valdymo, tiesiogines ir netiesiogines laidų, signalo perdavimo, transliavimo, rinkodaros ir pridėtines sąnaudas).
(64)
Tiesioginės atskirų veiklos rūšių sąnaudos skirstomos į atskirus sąnaudų elementus (pvz., RTP1, RTP2, RTPi ir RTP África). Netiesioginės sąnaudos sąnaudų elementams priskiriamos taikant nuoseklius analitinius kriterijus (pvz., transliavimo valandų skaičius) (44).
(65)
Analitinės apskaitos sistemos charakteristikos:
a)
taikant viešosios paslaugos sutartyse apibūdintą metodą gali būti kompensuojamos tik grynosios veiklos sąnaudos; finansiniai įsipareigojimai, nenumatytos išlaidos ir tiesiogiai su veikla nesusiję atidėjiniai nekompensuojami (45);
b)
norėdama apskaičiuoti kompensuotinas grynąsias veiklos sąnaudas RTP turi iš veiklos sąnaudų atskaityti veiklos pajamas, gautas vykdant kiekvieną viešosios paslaugos įpareigojimą;
c)
pagal ankstesniąją viešosios paslaugos sutartį neleidžiama kompensuoti už bendrąjį viešosios paslaugos įpareigojimą transliuoti RTP1 bei RTP2 ir vienu iš kanalų aprėpti autonominius regionus (46);
d)
pagal naująją viešosios paslaugos sutartį kompensuoti RTP1 ir RTP2 veiklos sąnaudas leidžiama, bet neleidžiama skirti papildomos kompensacijos, jei grynosios RTP1 ir RTP2 veiklos sąnaudos viršija numatytąsias sąnaudas (47).
(66)
RTP metinėse viešosios paslaugos ataskaitose nurodė grynąsias viešosios paslaugos teikimo sąnaudas, apskaičiuotas taikant 60-65 konstatuojamosiose dalyse aprašytą sąnaudų skaičiavimo metodą. Toliau pateiktoje lentelėje apžvelgiamos kiekvienos viešosios paslaugos veiklos sąnaudos, už kurias RTP televizija turi teisę gauti kompensacines išmokas.
4 lentelė
Grynosios nurodytos kompensuotinos viešosios paslaugos sąnaudos
(mln. PTE)
1992
1993
1994
1995
1996
1997
1998
Teletekstas
112,9
86,8
RTP Internacional veikla
882,3
1 517,4
1 826,9
1 890,8
2 059,6
3 999,1
3 712,9
RTP África
-
-
-
-
654,7
1 332,0
Tiesioginis RTP1 transliavimas Madeirai ir Azorų saloms
-
-
-
-
-
76,8
295,4
Audiovizualiniai archyvai
509,1
241,6
402,7
492,7
184,9
909,4
672,1
Bendradarbiavimas su portugališkai kalbančiomis Afrikos šalimis
186,9
128,4
172,2
148,6
144,9
202,4
200,3
Dengiamas skirtumas
406,7
1 312,8
1 314,2
1 050,3
1 050,0
622,6
208,6
Atstovybės, korespondentai
797,8
658,2
681,1
642,7
583,2
457,2
211,0
S. Carlos nacionalinio teatro fondas
50,0
55,0
60,0
60,0
60,0
60,0
Kino propagavimas
215,0
95,0
27,5
156,5
391,1
352,8
Autonominių regionų centrų veikla
3 453,4
3 486,0
3 685,9
3 696,1
3 846,6
3 459,2
2 855,2
Tam tikriems subjektams skirtas transliavimo laikas
482,0
350,6
151,1
94,6
80,8
Sport TV (48)
- 440,0
Grynosios RTP1 veiklos sąnaudos
16 946,1
11 916,6
Grynosios RTP2 veiklos sąnaudos
9 050,6
10 080,6
8 637,6
Iš viso grynųjų veiklos sąnaudų
6 718,2
7 960,0
8 384,1
8 103,3
17 217,1
37 972,1
30 101,3
Šaltinis: Portugalijos valdžios institucijos ir viešosios paslaugos ataskaitos.
(67)
Toliau pateiktoje lentelėje apžvelgiamos RTP investicijos į viešosios paslaugos įrangą. Taip pat įtrauktos metinėse finansinėse sąskaitose nurodytos faktinės investicijos į viešosios paslaugos veiklą ir viešosios paslaugos ataskaitose nurodytos investicijos. Faktinės investicijos į viešosios paslaugos veiklą buvo didesnės už viešosios paslaugos ataskaitose nurodytas investicijas.
5 lentelė
Investicijos į viešosios paslaugos veiklą
(mln. PTE)
1992
1993
1994
1995
1996
1997
1998
Iš viso
Finansinės ataskaitos
2 632,6
2 102,0
2 763,9
992,7
1 480,4
4 037,4
6 054,2
20 063,2
Viešosios paslaugos ataskaitos
2 327,3
98,0
1 975,1
154,4
28,1
4 037,4
6 127,8
14 748,1
Skirtumas
305,3
2 004,0
788,8
838,3
1 452,3
0
-73,6
5 315,1
Šaltinis: RTP finansinės ataskaitos ir viešosios paslaugos ataskaitos.
(68)
Vienkartinių priemonių tikslas buvo kompensuoti RTP televizijai už jai nustatytus viešosios paslaugos įpareigojimus ir finansuoti jos investicijas.
(69)
Portugalijoje viešosios paslaugos operatorius buvo išrinktas netaikius konkurso procedūros, per kurią visos suinteresuotosios įmonės būtų galėjusios nurodyti kompensaciją, kurios joms reikėtų, jei joms būtų suteikta visuomeninės televizijos transliavimo koncesija. Vyriausybė paskyrė RTP transliuoti visuomeninės televizijos programas.
(70)
Nuo 1992 m. Portugalijos televizijos rinkoje veikia visuomeniniai ir privatūs operatoriai. Be RTP, televizijos kanalų transliavimo licencijas taip pat turi komerciniai transliuotojai SIC ir TVI. SIC buvo pirmasis privatus operatorius, pradėjęs transliavimo veiklą 1992 m. spalio 6 d. RTP televizijai skirtomis priemonėmis galėjo būti iškraipyta konkurencija Portugalijos televizijos rinkoje.
III. SUINTERESUOTŲJŲ ŠALIŲ PASTABOS
(71)
Pradėjus Komisijos tyrimo procedūrą šioje byloje, kelios suinteresuotosios šalys pateikė pastabas dėl 21-39 konstatuojamosiose dalyse nurodytų priemonių. Tolesnėse konstatuojamosiose dalyse apžvelgiamos susijusios suinteresuotųjų šalių pastabos, suskirstytos į kategorijas pagal priemonę.
(72)
Šiame skirsnyje nurodomos tik pastabos susijusios su klausimais, kurie liko neišspręsti Teismui priėmus sprendimą byloje T-442/03, t. y. susijusios su atleidimu nuo notarinių, registracijos bei paskelbimo mokesčių ir kitomis 2003 m. lapkričio 15 d. Sprendimo 2005/406/EB 1 straipsnyje nurodytomis priemonėmis (1993 m. sutartis su socialinio draudimo įstaiga, 1994-1997 m. kapitalo injekcijos ir 1998 m. paskola). Šios suinteresuotųjų šalių pastabos apima nuomones, pateiktas paskelbus 2001 m. lapkričio 15 d. pirmąjį Komisijos sprendimą pradėti tyrimo procedūrą, ir pastabas, gautas 2008 m. gruodžio 24 d. paskelbus kvietimą teikti pastabas (49).
(73)
SIC ir TVI tvirtino, kad atleidimas nuo notarinių ir registravimo mokesčių yra išimtis iš taisyklių, kurios pagal Portugalijos teisės aktus paprastai taikomos keičiant įmonės įstatus. SIC nurodė, kad atleidimas taikytas ne tik reorganizuojant RTP 1992 m. Pagal Įstatymo Nr. 21/92 11 straipsnio 2 dalį RTP televizijai taikomas bendrojo pobūdžio atleidimas nuo bet kokių įrašymo ir registravimo mokesčių ir teisių.
(74)
TVI nurodė, kad RTP taip buvo atleista nuo mokesčių, susijusių su notarinio patvirtinimo paskelbimu.
(75)
Nurodydami 1994-1997 m. kapitalo injekcijas SIC, komercinių transliuotojų asociacija ACT, Italijos komercinis transliuotojas MEDIAset ir TVI tvirtino, kad nė vienas protingas akcininkas nebūtų didinęs tokios įmonės, kaip RTP, kapitalo. Nurodytos kapitalo injekcijos įvykdytos labai nuostolingoje įmonėje, neparengus nuoseklaus restruktūrizavimo plano, kaip ją atgaivinti.
(76)
Be to, nurodydamas 1998 m. paskolą SIC tvirtino, kad atsižvelgiant į tai, jog 1996 m. RTP buvo iš esmės bankrutavusi, jokia finansų įstaiga nebūtų suteikusi RTP televizijai tokios paskolos.
(77)
SIC ypač pabrėžė, kad neatlikti reguliariai vykdytini išorės auditai. Jis taip pat nurodė 1998 m. trūkumus, aprašytus vieninteliame išorės audito dokumente - tų metų BDO Binder ataskaitoje, į kuriuos Komisija turėjo atsižvelgti. SIC atkreipė dėmesį į kelis BDO Binder 1998 m. ataskaitoje kritikuojamus dalykus, įskaitant, be kita ko, viršytus RTP televizijos transliacijų reklamos apribojimus. SIC nurodo, kad pagal viešosios paslaugos sutartis RTP turi laikytis reklamos apribojimų ir, pvz., gali rodyti reklamą tik tam tikrą skaičių minučių per valandą. BDO Binder ataskaitoje nustatyta, kad 1998 m. šių apribojimų nesilaikyta. SIC taip pat nurodė ataskaitoje pateiktą faktą, kad į apskaitą neįtraukti tam tikri aktyvai - atrodo, SIC tai laiko įrodymu, kad atitinkamos šių aktyvų investicijos nevykdytos.
(78)
Teismui panaikinus Sprendimo 2005/406/EB 1 straipsnį ir dalį 2 straipsnio byloje T- T-442/03, SIC tvirtina, kad Komisija šiame sprendime taip pat turi atsižvelgti į 2002 m. birželio mėn. Portugalijos audito rūmų (Tribunal de Contas, toliau - Audito Rūmai), kuriems, kaip teigia SIC, pavesta objektyviai ištirti RTP valdymą ir viešųjų televizijos paslaugų teikimo veiksmingumą, efektyvumą bei ekonomiškumą, ataskaitą (Nr. 8/2002); Audito Rūmams pavesta tirti 1997-2000 m. Vis dėlto šis laikotarpis pratęstas iki 1993 m. Apibendrindamas šioje ataskaitoje nustatytus faktus SIC pabrėžia, kad netaikyta RTP laidų nustatymo strategija, nesilaikyta biuro ekspertų gairių dėl sąnaudų apribojimo ir neįvykdytas parengtas metinis biudžetas. Be to, SIC teigimu, Portugalijos audito rūmai tvirtina, kad Portugalija dar konkrečiai nenurodė, jog valstybės pagalbos skyrimas siejamas su tikruoju RTP televizijai nustatyto viešosios paslaugos įpareigojimo vykdymu.
(79)
SIC nurodė Portugalijos audito rūmų nustatytus bendruosius faktus susijusius su viešosios paslaugos sutartimis, kuriomis RTP skatinama nepaisyti efektyvaus ir veiksmingo RTP valdymo, o tai savo ruožtu susiję su neaiškiai ir nekonkrečiai apibrėžtais viešosios paslaugos įgaliojimais.
IV. PORTUGALIJOS PASTABOS
(80)
Aiškindama atleidimą nuo notarinių, registracijos ir paskelbimo mokesčių Portugalija tvirtina, kad reorganizuoti valstybinę įmonę į akcinę bendrovę (sociedade anónima) reikėjo teisėkūros procedūra priimtu aktu, todėl nebuvo pagrindo, kuriuo remiantis būtų buvę galima rinkti su tokiu reorganizavimo įforminimu susijusių notarinio patvirtinimo, registracijos ir paskelbimo mokesčių ir rinkliavų.
(81)
RTP į akcinę bendrovę reorganizuota 1992 m. siekiant jai taikyti privatinę teisę, kad ji galėtų veikti panašiai kaip privatūs operatoriai. Manyta, kad RTP būtina aprūpinti priemonėmis ir nustatyti tokias sąlygas, kuriomis ji galėtų geriausiai įgyvendinti savo viešosios paslaugos tikslus konkurencijai vis atviresnėje rinkoje. RTP veiklai ir valdymui siekta suteikti tokį lankstumą, kokiu naudojasi „paprastos“ įmonės, veikiančios pagal privatinę komercinę teisę. Portugalijos teigimu, akcinės bendrovės forma buvo paprastesnė nei pirmiau RTP televizijai kaip valstybinei įmonei taikytos valstybės kontrolės procedūros, todėl sudarytos geresnės sąlygos plėtoti televizijos kanalus ir jų laidas.
(82)
Portugalija tvirtina, kad 1992 m. RTP reorganizavimas pagal įstatymą, dėl kurio nereikėjo šio įstatymo įforminti notariniu patvirtinimu, atitiko Portugalijos teisinės sistemos pobūdį ir struktūrą. Šiuo atžvilgiu Portugalija primena, kad 1975 m. RTP kaip valstybinė įmonė buvo įsteigta teisės aktu, t. y. Dekretu-įstatymu Nr. 674-D/75. Todėl, kaip konkrečiai buvo reikalaujama Įstatymu Nr. 84/88, kuriuo reglamentuojamas valstybinių įmonių reorganizavimas į akcines bendroves, tokie veiksmai taip pat turėjo būti vykdomi teisėkūros procedūra priimamu aktu.
Remiantis Įstatymo Nr. 84/88 - Bendrojo valstybinių įmonių reorganizavimo įstatymo (žr. šio sprendimo 25 punktą) - 3 straipsnio 2 dalimi, teisėkūros procedūra priimtu aktu, kuriame numatytas valstybinės įmonės reorganizavimas, turėjo būti patvirtinti po reorganizavimo įsteigtos akcinės bendrovės įstatai. Be to, tai atitiko teisės aktų lygiavertiškumo principą, pagal kurį teisėkūros procedūra priimti aktai gali būti iš dalies keičiami, atšaukiami arba jų galiojimas gali būti sustabdomas tik pagal teisės aktų hierarchiją lygiaverčiais aktais. Portugalija nurodo, kad aktų lygiavertiškumo principas nustatytas Portugalijos Konstitucijoje (dabartinės Konstitucijos 112 straipsnio 5 dalyje arba reorganizuojant RTP 1992 m. galiojusios Konstitucijos 115 straipsnio 5 dalyje), kurioje įtvirtinta, kad „jokiu įstatymu nesukuriama kitų teisės aktų kategorijų ir nenumatoma galimybė kitų rūšių aktais aiškinti, įtraukti, keisti, panaikinti kokias nors šio įstatymo nuostatas arba sustabdyti jų galiojimą santykiuose su trečiosiomis šalimis“. Šio principo taikymui reorganizuojant valstybines įmones pritaria ir teisinės literatūros autoriai (50). Portugalija taip pat nurodo kelis savo Konstitucinio Teismo sprendimus, kuriuose pakartotas aiškinimas, kad įstatymas gali būti aiškinamas tik kitu įstatymu (51), o ne pagal teisės aktų hierarchiją skirtingo arba žemesnio lygmens teisės aktu.
(83)
Portugalija tvirtina, kad RTP reorganizavimas į akcinę bendrovę Įstatymu Nr. 21/92 atitiko šią bendrąją Portugalijos teisės sistemą ir teisiškai negalėjo būti įvykdytas tiesiog pagal privatinę teisę notariniu patvirtinimu. Portugalija taip pat nurodo kelias kitas valstybines įmones, kurios buvo reorganizuotos į akcines bendroves teisėkūros procedūra priimtu aktu. (52)
(84)
Portugalija nurodo 1976 m. balandžio 8 d. Dekretą-įstatymą Nr. 267/76, kuriame pirmą kartą nustatyta bendroji valstybinėms įmonėms taikytina sistema. Šiuo dekretu-įstatymu nustatyta, kad valstybines įmones galima steigti tik dekretu-įstatymu, kuriuo turi būti patvirtinami jų įstatai. Tai taikytina ir vėliau keičiant įstatus.
(85)
Portugalija taip pat nurodo 1988 m. liepos 20 d. Įstatymą Nr. 84/88 (žr. šio sprendimo 25 punktą), kuriame nustatyta, kad reorganizuojant valstybines įmones į akcines bendroves būtina išleisti dekretą-įstatymą ir kad juo taip pat turėtų būti patvirtinami valstybinės įmonės įstatai. Taigi Portugalija daro išvadą, kad, pirma, 1992 m. reorganizuojant RTP reikėjo išleisti dekretą-įstatymą ir, antra, įstatus buvo galima patvirtinti tik įstatymu, o ne notariniu patvirtinimu.
(86)
Be to, 1990 m. rugsėjo 7 d. Įstatyme Nr. 58/90 reikalaujama, kad visuomeninę televiziją transliuotų tik operatoriai, visiškai arba didžiąja dalimi priklausantys valstybinėms įmonėms, ir kad tokių operatorių įstatai būtų tvirtinami dekretu-įstatymu.
(87)
Registracijos mokesčių klausimu Portugalija mano, kad nors Įstatymu Nr. 21/92 patvirtintų įstatų registravimas nuo tokių mokesčių buvo atleistas, registravimo formalumus vis tiek reikėjo atlikti ex officio. Registravimo formalumai laikyti būtinais, nes Juridinių asmenų registro įstatyme (Código do Registo Comercial) su įmonėmis susijusius aktus reikalaujama užregistruoti ir paskelbti. Pasak Portugalijos, registracijos mokesčiai sudaro 11 000contos (53), t. y. 11 000 000 PTE.
(88)
Paskelbimo reikalavimo klausimu Portugalija pabrėžia, kad RTP įstatai leidinyje Diário da República paskelbti kaip Įstatymo Nr. 21/92, kuriuo jie patvirtinti, priedas, todėl šis reikalavimas įvykdytas.
(89)
Atsakydama į SIC pastabas dėl Įstatymo Nr. 21/92 11 straipsnio 2 dalies Portugalija nurodė, kad Portugalijos teisės aktų leidėjas nėra numatęs specialių mokesčių lengvatų, taikytinų reorganizuojant arba restruktūrizuojant valstybines įmones. Ši išimtis pagrįsta Dekretu-įstatymu Nr. 404/90. Portugalija tvirtina, kad pagal Įstatymo Nr. 21/92 11 straipsnio 2 dalį RTP buvo atleista tik nuo registracijos mokesčių, susijusių su 1992 m. reorganizavimu. Ji taip pat teigia, kad Įstatymo Nr. 21/92 11 straipsnio 2 dalies priskyrimas nuolatiniam atleidimui nuo mokesčių pagrįstas lingvistiniu nesusipratimu. 11 straipsnio 2 dalyje, užuot nustačius, kad dekreto-įstatymo pakanka visais teisiniais tikslais ir bet kokiems veiksmams, būtiniems padėčiai (t. y. 1992 m. reorganizavimui, kursyvu išskirta autoriaus) įforminti, numatyta, kad RTP bus atleista nuo bet kokių mokesčių už veiksmų įforminimą nuosavybės registruose. Taigi, pasak Portugalijos, RTP neatleista nuo registracijos mokesčių, nesusijusių su 1992 m. reorganizavimo veiksmais - ji atleista tik nuo mokesčių, susijusių su 1992 m. reorganizavimu. Portugalija taip pat pateikė kelis dokumentus, iš kurių matyti, kad RTP registracijos mokesčius mokėjo.
(90)
Portugalija teigia, kad pirminė socialinio draudimo administravimo įstaigos ir RTP sutartis dėl skolos grąžinimo termino pakeitimo ir palūkanų bei baudų atsisakymo pasirašyta išsprendus teisinį ginčą dėl Įgyvendinimo dekreto Nr. 12/83, kuriame nustatyti privalomieji socialinio draudimo atskaitymai nuo atlygio už viršvalandžius, konstitucingumo. Šioje sutartyje pripažintas RTP aiškinimas, kad šiam atlygiui socialinio draudimo atskaitymai netaikomi - tai patvirtino ir mokesčių specialistas.
(91)
Antra, Portugalijos teigimu, oficialiai leisdama sudaryti šią sutartį, Portugalijos Vyriausybė nesuteikė RTP televizijai konkretaus finansinio pranašumo prieš kitas įmones, veikiančias panašiomis aplinkybėmis pagal Dekretą-įstatymą Nr. 411/91. Portugalija tvirtina, kad 2 straipsnio 1 dalies d punkte numatyta išimtis RTP televizijai taikyta todėl, kad RTP tapo valstybės įsikišimo objektu ir 1977 m. vadovaujant Vyriausybės paskirtai Administracinei komisijai patyrė įvairių pokyčių (54). Portugalijos teigimu, bendrąjį išimties pobūdį patvirtina ir tai, kad remiantis Dekretu-įstatymu Nr. 411/91 sutartis sudaryta ir su viena iš suinteresuotųjų šalių.
(92)
Paskolos klausimu Portugalija paaiškino, kad, kaip numatyta su paskola susietose techninėse sąlygose, finansinė veikla turėtų būti apmokestinta palūkanomis, apskaičiuotomis taikant rinkos kriterijus.
(93)
Portugalija tikino, kad 1994-1998 m. kapitalo injekcijos, kartu su kompensacinėmis išmokomis, buvo visuomeninės televizijos paslaugų sąnaudų finansavimo priemonė.
(94)
Portugalijos teigimu, pasirinktas RTP viešosios paslaugos sąnaudų finansavimo modelis pasirodė esąs netinkamas, todėl RTP patyrė komercinės veiklos nuostolių. Pirma, apskaičiuotos kompensacinės išmokos visada būdavo mažesnės už tikruosius visuomeninės televizijos finansavimo poreikius. Antra, Portugalija šias išmokas visada mokėdavo pavėluotai. Todėl, kad galėtų padengti veiklos sąnaudas, RTP buvo priversta naudotis bankų teikiamu finansavimu, bet apskaičiuodama viešosios paslaugos sąnaudas negalėjo įtraukti palūkanų ir amortizacijos sąnaudų. Trečia, nuo kompensacinių išmokų RTP valstybei turėjo mokėti pridėtinės vertės mokestį (PVM), todėl grynoji išmokų vertė buvo mažesnė.
(95)
Portugalija tvirtina, kad: i) atleidimas nuo mokesčių (t. y. nuo notarinio patvirtinimo, registracijos ir paskelbimo mokesčių), ii) mokesčių už televizijos transliavimo tinklo naudojimą lengvatos, iii) skolos socialinio draudimo įstaigai grąžinimo termino pakeitimas, iv) mokėjimas už televizijos transliavimo tinklo perdavimą, v) kino propagavimo protokolas ir vi) RTP televizijos 1998 m. pasiimta paskola nepatenka į valstybės pagalbos sąvoką. Kitų priemonių suderinamumo klausimu Portugalija tvirtino, kad šias priemones reikėtų laikyti viešosios paslaugos sąnaudų kompensacija, taigi, ne valstybės pagalba, (55) arba, kitaip tariant, jų suderinamumą su Sąjungos teisės aktais reikėtų vertinti atsižvelgiant į EB sutarties 86 straipsnio 2 dalį (dabar SESV 106 straipsnio 2 dalis).
(96)
Atsakydama į tvirtinimą, kad apskaičiuota per didelė kompensacija, Portugalija nurodė, kad:
a)
1996 m. RTP2 veiklos sąnaudos įtrauktos į kompensuotinas viešosios paslaugos sąnaudas remiantis naująja viešosios paslaugos sutartimi, pagal kurią RTP2 veiklos sąnaudos pagal sutartį kompensuotinos nuo 1996 m. sausio 1 d. (56);
b)
20 000 mln. PTE paskolos nereikėtų laikyti kompensacija, nes ji suteikta rinkos sąlygomis;
c)
didinant kapitalą taip pat siekta finansuoti investicijas, o ne paprasčiausiai teikti finansinę kompensaciją už kompensuotinas viešosios paslaugos sąnaudas; valstybės kaip akcininkės įsipareigojimas dalyvauti finansuojant investicijas, kurios laikomos būtinomis, nustatytas viešosios paslaugos sutartyse (57);
d)
kompensacinėms išmokoms taikytas PVM, todėl grynoji RTP gautos sumos vertė buvo mažesnė;
e)
naujojoje viešosios paslaugos sutartyje nustatyta viešosios paslaugos sąnaudas kompensuoti tik iki skirto biudžeto sumos.
Atsižvelgdama į šiuos faktus Portugalija padarė išvadą, kad finansinė kompensacija už RTP viešosios paslaugos įpareigojimus neturėtų būti laikoma per didele arba neadekvačia.
(97)
Išorės auditų nevykdymo klausimu Portugalija tvirtina, kad Komisija jau išreiškė savo poziciją dėl RTP finansinės būklės, taip pat 1992-1998 m. laikotarpiu, 2006 m. sprendimuose bylose E 14/05 ir NN 31/06 nereikalaudama atlikti viešosios paslaugos išorės audito, o šie sprendimai teisme neužginčyti. Portugalija tvirtina, kad, pirmiausia, Komisija jau atsižvelgė į Audito Rūmų ataskaitą 8/02 Sprendime NN 31/06. Ji taip pat pabrėžia, kad Komisija Sprendime NN 31/06 padarė išvadą, jog 1992-1998 m. RTP finansinė padėtis susidarė dėl nuolatinio nepakankamo viešosios paslaugos veiklos finansavimo. Sprendime NN 31/06 Komisija išvadą grindė išorės ataskaita, būtent 2005 m. PriceWaterhouse Cooper ataskaita, ir išorės auditorių patikrintomis RTP metinėmis finansinėmis ataskaitomis, kurias Portugalija laiko vienintelėmis svarbiomis ataskaitomis.
(98)
Portugalija taip pat pakartoja, kad 1993-1998 m. viešosios paslaugos ataskaitų auditą atliko RTP įmonės auditoriai (58). Vis dėlto vėliau Portugalija pateikė 1992-1998 m. viešosios paslaugos ataskaitų išorės auditų ataskaitas ir pridėjo prie jų galutinę apibendrinamąją visus šiuos metus apimančią ataskaitą. Išorės auditus rengė nepriklausoma žiniasklaidos institucija Entidade Reguladora para a Comunicação Social (ERC), paprašiusi, kad išorės auditus atliktų įmonė Pedro Roque (59).
(99)
Į kai kuriuos SIC teiginius dėl konkrečių klausimų Portugalija atsakė išsamiau. Atsakydama į SIC teiginį, kad, kaip nurodyta BDO Binder ataskaitoje, nepateikta konsultacinės tarybos išvada, Portugalija pabrėžia, kad šios išvados RTP viešosios paslaugos ataskaitai nereikėjo. Šios įstaigos išvada nustatyta ankstesniojoje viešosios paslaugos sutartyje, bet teisiškai privaloma netapo. Taip pat ir naujojoje viešosios paslaugos sutartyje nebuvo reikalaujama, kad ši įstaiga pateiktų išvadą dėl viešosios paslaugos ataskaitos.
(100)
Atsakydama į SIC teiginius, kad į 1998 m. BDO Binder ataskaitą įtraukta maždaug 53 mln. EUR materialiojo turto, nors nesudarytas tokio turto inventorius, Portugalija patvirtino, kad atitinkamos investicijos į tą turtą vykdytos. Tai, kad to turto inventorius iš pradžių nesudarytas (nors vėliau tokio turto vertę, išskyrus 4 mln. EUR, buvo galima nustatyti ir inventorių buvo galima sudaryti atgaline data), nereiškia, kad šios investicijos nevykdytos. Išorės auditorius patvirtino likučius, skaičius ir sandorius su trečiosiomis šalimis.
(101)
Atsakydama į SIC teiginį, kad, kaip nurodyta BDO Binder 1998 m. ataskaitoje, viršyti reklamai skirto laiko apribojimai, Portugalija nurodė, kad dėl to finansinė kompensacija niekaip nesumažėtų. Tai paaiškinama tuo, kad sumos, kurias RTP gavo iš viršijant laiką transliuotos reklamos, buvo daug mažesnės už sumas, trūkusias dėl tų metų nepakankamo finansavimo. Bet kuriuo atveju Portugalija patvirtino, kad į bendras reklamos pajamas (įskaitant pajamas, gautas viršijus reklamos laiko apribojimus) atsižvelgta apskaičiuojant finansavimo poreikius, t. y. kompensaciją už viešosios paslaugos įpareigojimo vykdymą.
(102)
Portugalija teigia, kad šiame sprendime į Portugalijos audito rūmų ataskaitą Nr. 8/2002 atsižvelgti nereikėtų, nes Teismo sprendime byloje T-442/2003 tik nustatyta, kad viešosios paslaugos ataskaitos, prie kurių nepridėti išorės audito dokumentai, nepakankamai objektyvios. Portugalija pabrėžia, kad Audito Rūmų ataskaita Nr. 8/2002 susijusi ne su visu dabartinio tyrimo laikotarpiu, bet tik su 1997-2000 m. laikotarpiu. 1993-1997 m. į ataskaitą įtraukti tik siekiant pateikti bendrąjį RTP finansinės būklės ir restruktūrizavimo poreikių apibūdinimą, bet nėra esminis ataskaitos dalykas. Ataskaitos tikslas - įvertinti RTP valdymą, valstybės kaip akcininkės vaidmenį ir visuomeninės transliacijos paslaugų teikimą.
Portugalija teigia, kad Audito Rūmai viršydami viešųjų finansų audito įgaliojimą pradėjo analizuoti viešųjų išlaidų veiksmingumą ir ekonominį efektyvumą. Portugalijos nuomone, ši ataskaita nėra svarbi, išskyrus tai, kad ji yra nepriklausomo įmonės audito dokumentas, joje patvirtintos Portugalijos pateiktos ataskaitos ir nenustatyta neteisėtumo. Portugalija tvirtina, kad Komisija šiame sprendime turėtų atsižvelgti ne į audito ataskaitą Nr. 8/2002, bet į Audito Rūmų ataskaitą Nr. 20/98, nes pastaroji ataskaita apima 1994-1996 m. ekonominę ir finansinę RTP būklę. Audito ataskaitoje Nr. 20/98 padaryta išvada, kad naujojoje viešosios paslaugos sutartyje viešosios paslaugos finansavimo kriterijai apibrėžti aiškiau, nei ankstesniojoje viešosios paslaugos sutartyje - tai užginčyta vėlesnėje ataskaitoje Nr. 8/2002.
V. PRIEMONIŲ VERTINIMAS
(103)
Siekdama nustatyti, ar vienkartinės priemonės, kurias Portugalija taikė RTP televizijai, yra valstybės pagalba pagal Sutarties 107 straipsnio 1 dalį, Komisija turi įvertinti, ar jos:
a)
skiriamos valstybės narės arba iš jos valstybinių išteklių;
b)
iškraipo konkurenciją arba gali ją iškraipyti;
c)
yra palankios tam tikroms įmonėms arba tam tikrų prekių gamybai;
d)
daro poveikį valstybių narių tarpusavio prekybai.
(104)
Toliau bus nagrinėjama, ar 1998 m. paskolą, sutartį dėl skolos grąžinimo termino pakeitimo bei palūkanų atsisakymo ir 1994-1997 m. kapitalo injekcijas galima laikyti valstybės pagalba. Taip pat bus vertinama, ar atleidžiant nuo notarinio patvirtinimo, registracijos ir paskelbimo mokesčių buvo naudojami valstybiniai ištekliai.
(105)
Atleidžiant nuo notarinio patvirtinimo, registracijos ir paskelbimo mokesčių naudojami valstybiniai ištekliai, nes mokestinių pajamų netekimas prilygsta valstybinių išteklių naudojimui patiriant fiskalinių išlaidų (60).
(106)
Skolos socialinio draudimo įstaigai grąžinimo termino pakeitimo ir palūkanų už pavėluotą mokėjimą atsisakymo klausimu Komisija mano, kad už socialinio draudimo sistemą atsakingos įstaigos negalima laikyti įmone. Ji nevykdo ekonominės veiklos, bet yra viešoji įstaiga, kuriai pavesta valdyti socialinį draudimą (61). Be to, leidimą pakeisti skolos grąžinimo terminą išdavė ne pati socialinio draudimo įstaiga, bet jis buvo išduotas remiantis bendru Finansų ir Socialinės apsaugos valstybės sekretorių ir valstybės sekretoriaus pavaduotojo, kuris yra ministro pavaduotojas, sprendimu. Priimdama tokį sprendimą valstybė atsisakė įplaukų, nes įprastai būtų gavusi 1 206 mln. PTE palūkanų už negrąžintą skolą. Todėl akivaizdu, kad buvo naudojami valstybės ištekliai ir kad ši priemonė priskirtina valstybei.
(107)
RTP kapitalo didinimo lėšas valstybė skyrė tiesiogiai iš valstybės biudžeto. Todėl akivaizdu, kad toks finansavimas yra valstybės ištekliai pagal SESV 107 straipsnio 1 dalį.
(108)
Komisija negali sutikti su Portugalija, kuri teigia, kad RTP skirtai paskolai nenaudoti valstybės ištekliai. Valstybės išteklių sąvoka apima ir valstybės narės šiuo tikslu paskirtų arba įsteigtų struktūrų teikiamą naudą (62). 1998 m. paskolos sutartį sudarė RTP ir Valstybės skolos valdymo fondas, t. y. fondas, kuriam vadovauja Valstybės skolos valdymo institutas. Teisės akte nustatyta, kad šį institutą globoja Finansų ministras (63). Todėl galima daryti išvadą, kad Valstybės skolos valdymo fondo skirtas lėšas reikėtų laikyti valstybės ištekliais.
(109)
Šią priemonę galima tiesiogiai priskirti valstybei, nes 1998 m. gruodžio 17 d. priimtame Visuomenės informavimo, Iždo ir Finansų valstybės sekretorių sprendime buvo nustatytos sutarties sąlygos.
(110)
Atleidimas nuo notarinio patvirtinimo, registracijos ir paskelbimo mokesčių. Nagrinėjant atleidimą nuo notarinio patvirtinimo, registracijos ir paskelbimo mokesčių reikėtų įvertinti, ar šia priemone nustatytas bendrojo pobūdžio atleidimas nuo mokesčių, kuriuo pasinaudojo RTP, ar jis konkrečiai taikytas RTP televizijai. Tolesnėse konstatuojamosiose dalyse Komisija atskirai nagrinėja Įstatymo Nr. 21/92 11 straipsnio 1 dalyje numatytą laikiną atleidimą ir Įstatymo Nr. 21/92 11 straipsnio 2 dalyje numatytą nuolatinį atleidimą.
(111)
Komisija mano, kad, atleidus nuo notarinio patvirtinimo, registracijos ir paskelbimo mokesčių, RTP televizijai suteiktas pranašumas, nes ji atleista nuo mokesčių, kuriuos būtų turėjusi sumokėti iš savo biudžeto.
(112)
Šis pranašumas taip pat yra materialinis selektyvinis, nes, kaip matyti iš Įstatymo Nr. 21/92 11 straipsnio 1 dalies, jis suteiktas tik RTP televizijai. Tai, kad šiuo įstatymu galėjo būti dar kartą patvirtintas, kaip teikia Portugalija, bendresnio pobūdžio įstatymo, t. y. Įstatymo Nr. 84/88, taikymas, šios išvados nekeičia. Įstatyme Nr. 84/88 nurodytos valstybinės įmonės ir nustatyta, kad jos gali būti reorganizuojamos į akcines bendroves dekretu-įstatymu. Vis dėlto tai, kad šiame įstatyme nurodytos „valstybinės įmonės apskritai“, neturi įtakos Įstatymo Nr. 21/92 11 straipsnio 1 dalyje nustatytam materialiniam selektyvumui konkrečios įmonės RTP atžvilgiu. Bet kuriuo atveju tik valstybinių įmonių atleidimas taip pat būtų materialinė selektyvinė priemonė, skirta tai grupei įmonių (palyginti su privačiomis įmonėmis), kuriai priklauso RTP.
(113)
Vis dėlto net ir materialinės selektyvinės valstybės priemonės gali nepatekti į selektyvinės priemonės sąvoką pagal SESV 107 straipsnio 1 dalį, jei valstybės priemonė ne nukrypsta nuo įprastinio sistemos taikymo, bet tampa neatsiejama jos dalimi (64). Todėl reikia išnagrinėti, ar ši priemonė reorganizuoti valstybinę įmonę RTP į akcinę bendrovę teisės aktu suderinama su Portugalijos teisinės sistemos pobūdžiu ir struktūra, ar taip reorganizuoti pasirinkta siekiant suteikti RTP televizijai pranašumo prieš kitas įmones. Atsižvelgdama į Teismo sprendime taikytą požiūrį, Komisija toliau atskirai nagrinės atleidimą, viena vertus, nuo notarinių mokesčių ir, kita vertus, nuo registracijos ir paskelbimo mokesčių (65).
(114)
Atleidimas nuo notarinio patvirtinimo ir notarinių mokesčių. Komisija mano, kad RTP reorganizavimas į valstybinę įmonę ir jos įstatų patvirtinimas teisės aktu, o ne notariniu patvirtinimu, atitinka Portugalijos teisinės sistemos struktūrą ir pobūdį. RTP į akcinę bendrovę reorganizuota siekiant suteikti lankstumo ir kartu užtikrinti, kad ji galėtų veikti tokiomis sąlygomis, kokiomis veikia privatūs operatoriai. Reorganizuojant ne notariniu patvirtinimu, bet įstatymu siekta ne apeiti notarinio patvirtinimo reikalavimą, bet taikyti bendrąjį Portugalijos teisės principą, kad teisėkūros procedūra priimtus aktus galima keisti tik lygiaverčiais teisėkūros procedūra priimtais aktais.
(115)
Remiantis šiuo aktų lygiavertiškumo principu, atšaukti, pakeisti įstatymą arba sustabdyti jo galiojimą galima tik pagal teisės aktų hierarchiją tokio pat lygmens teisės aktu, kaip steigiamasis aktas, o ne žemesnio lygmens teisės aktu. Šis principas į Portugalijos Konstituciją įtrauktas 1982 m., t. y. daug anksčiau nei 1992 m. reorganizuota RTP. Reorganizuojant RTP galiojusios Portugalijos Konstitucijos 115 straipsnio 5 dalyje buvo nustatyta, kad jokiu įstatymu „nesukuriama kitų formų teisės aktų ir nenumatoma galimybė kitų rūšių aktais aiškinti, įtraukti, keisti, panaikinti kokias nors šio įstatymo nuostatas arba sustabdyti jų galiojimą sukuriant teisinių padarinių santykiuose su trečiosiomis šalimis“. Kadangi 1975 m. RTP nacionalizuota teisės aktu, t. y. Dekretu-įstatymu Nr. D 674-D/75, ją reorganizuoti į kitą teisinę formą buvo galima taip pat tik dekretu-įstatymu arba to paties ar net aukštesnio lygmens teisės aktu. Taip pat nėra priežasčių manyti, kad RTP iš pradžių 1975 m. nacionalizuota siekiant apeiti privatine teise reglamentuojamoms įmonėms taikomus reikalavimus ir įmonei suteikta nauda.
(116)
Nėra įrodymų, kuriais remiantis būtų galima manyti, kad visais kitais prieš reorganizuojant RTP galiojusiais įstatymais (žr. šio sprendimo 84-86 konstatuojamąsias dalis) siekta suteikti finansinio pranašumo valstybinėms įmonėms, kad joms nereikėtų notarinių patvirtinimų (ir kad jos nepatirtų susijusių išlaidų), kurie taikomi privatiems sandoriams. Konkrečiai, Įstatymas Nr. 84/88, kuriuo leidžiama valstybines įmones reorganizuoti į akcines bendroves dekretu-įstatymu, atitinka konstitucinius ir teisinius atitinkamu laikotarpiu galiojusius principus.
(117)
Išvada. Atsižvelgiant į tai, kas išdėstyta, leidimas netaikyti reikalavimo, pagal kurį RTP būtų reikėję reorganizuoti notariniu patvirtinimu (taigi sumokėti ir atitinkamus mokesčius), nėra valstybės pagalba pagal SESV 107 straipsnio 1 dalį.
(118)
Atleidimas nuo registracijos ir paskelbimo mokesčių. Reikia nustatyti, ar RTP įgijo naudos nemokėdama mokesčių, susijusių su įmonės įregistravimu juridinių asmenų registre ir notarinio patvirtinimo paskelbimu. Pagal tuo metu galiojusius Portugalijos teisės aktus notarinį patvirtinimą, kuriuo įteisinamas privatine teise reglamentuojamos bendrovės įsteigimas ir jos įstatus, už juridinių asmenų registravimą atsakingas pareigūnas turėjo paskelbti leidinyje Diário da República, kad trečiosios šalys galėtų susipažinti su šių dokumentų turiniu. RTP šių paskelbimo sąnaudų nepatyrė, nes, kaip buvo privaloma, paskelbus Įstatymą Nr. 21/92 leidinyje Diário da República, užtikrintas reikiamas RTP reorganizavimo akto ir naujųjų bendrovės įstatų turinio viešumas.
(119)
Nėra požymių, kad Portugalija reorganizuoti RTP į akcinę bendrovę pasirinko Įstatymu Nr. 21/92 siekdama suteikti RTP televizijai pranašumo, kad jai nereikėtų mokėti registracijos ir paskelbimo mokesčių. Paskelbti RTP įstatus antrą kartą kaip tik būtų buvę visiškai beprasmiška, nes skaidrumo ir viešumo reikalavimai jau buvo įvykdyti leidinyje Diário da República paskelbus Įstatymą Nr. 21/92. Nors registracija atlikta atsižvelgiant į vėlesnį paskelbimą ir abi priemonės susijusios, abejotina, ar atleidimą nuo registracijos mokesčių taip pat galima pagrįsti Portugalijos teisinės sistemos pobūdžiu ir struktūra bei privalomu RTP reorganizavimu pagal teisės aktą. Portugalija neginčija, kad pagal Įmonių kodeksą įregistruoti vis tiek buvo privaloma. Portugalijos teigimu, „be registracijos neapsieita, nereikėjo tik patvirtinimo, bet dekretas-įstatymas įregistravimo tikslais buvo pakankamas dokumentas“. Tai taip pat matyti iš Įstatymo Nr. 84/88 3 straipsnio 3 dalies (žr. šio sprendimo 25 konstatuojamąją dalį). Be to, kaip pabrėžė Portugalija, kad ateityje RTP galėtų užregistruoti visus kitus su įmone susijusius aktus, reikėjo užregistruoti jos įsteigimą (t. y. 1992 m. reorganizavimą į akcinę bendrovę) (66). Vis dėlto, jei registruoti reikėjo, Komisija nemato priežasties, kodėl RTP neturėjo mokėti susijusių mokesčių.
(120)
Išvada. Reikėtų daryti išvadą, kad RTP atleidimas nuo notarinio patvirtinimo reikalavimo (įskaitant notarinius mokesčius), taip pat nuo paskelbimo reikalavimo ir susijusių paskelbimo mokesčių remiantis Įstatymo Nr. 21/92 11 straipsnio 1 dalimi nėra valstybės pagalba pagal SESV 107 straipsnio 1 dalį.
Atleidimas nuo registracijos mokesčių remiantis Įstatymo Nr. 21/92 11 straipsnio 1 dalimi yra valstybės pagalba.
Vis dėlto, kaip nurodyta šio sprendimo 160 ir 161 konstatuojamosiose dalyse, šios išimtys bet kuriuo atveju būtų pagrįstos kaip teisėta kompensacija už visuotinės ekonominės svarbos paslaugų teikimo sąnaudas pagal SESV 106 straipsnio 2 dalį.
(121)
Portugalija tvirtina, kad iš tikrųjų pagal Įstatymo Nr. 21/92 11 straipsnio 2 dalį RTP televizijai nesuteiktas nuolatinis atleidimas ir kad jį numatyta taikyti tik tomis pačiomis aplinkybėmis, kaip pirmiau, kai taikytas laikinas atleidimas, t. y. 1992 m. reorganizuojant RTP į akcinę bendrovę. Portugalija taip pat tvirtina, kad RTP kelis kartus mokėjo notarinius registracijos mokesčius. Vis dėlto Įstatymo Nr. 21/92 11 straipsnio 2 dalies formuluotė apima visus tolesnius įrašymus, įregistravimus arba anotacijas, kuriuos, remiantis tuo įstatymu, galima atlikti nemokamai neribotam laikotarpiui.
(122)
Tokiu nuolatiniu atleidimu RTP televizijai taip pat suteikiama nauda, nes RTP atleidžiama nuo mokesčių, kuriuos kitaip ji būtų turėjusi sumokėti iš savo biudžeto. Portugalijos tvirtinimas, kad, kiek jai žinoma, Įstatymo Nr. 21/92 11 straipsnio 2 dalis niekada netaikyta ir RTP mokėjo visus reikiamus mokesčius, yra įrodymas, kuriuo galima remtis valstybės pagalbos susigrąžinimo atveju, bet nekeičia išvados dėl nuostatos formuluotės.
(123)
Ši nauda taip pat yra selektyvinė, nes Įstatyme Nr. 21/92 nurodyta RTP. Portugalija negali tvirtinti, kad Įstatymas Nr. 21/92 yra tik Portugalijos teisės bendrosios taisyklės taikymas. Konkrečiai, siekiant įrodyti selektyvumo nebuvimą negalima remtis Dekreto-įstatymo Nr. 404/90 1 ir 2 straipsniais, nes šis dekretas-įstatymas susijęs su koncentravimo veiksmais, todėl neapima šios bylos, kuri susijusi su valstybinės įmonės reorganizavimu į akcinę bendrovę (67).
(124)
Nuolatinio atleidimo, kitaip nei laikino atleidimo nuo registracijos mokesčių, taip pat negalima pagrįsti aktų lygiavertiškumo doktrina, kuria remiantis, atsižvelgiant į teisės aktų priėmimo procesą, reorganizuojant RTP 1992 m. nereikėjo reikalauti notarinio patvirtinimo ir nereikėjo reikalauti, kad jis būtų paskelbtas. Būtų galima sutikti, kad laikinas atleidimas dera su Portugalijos teisinės sistemos pobūdžiu ir struktūra, nes šiuo konkrečiu atveju reorganizuoti RTP į akcinę bendrovę buvo galima tik, kaip įrodyta, dekretu-įstatymu. Vis dėlto, atsižvelgiant į plačią Įstatymo Nr. 21/92 11 straipsnio 2 dalies taikymo sritį, neatmetama galimybė atleisti nuo notarinių reikalavimų (ir mokesčių) ir kitomis, nesusijusiomis su 1992 m. RTP reorganizavimu į akcinę bendrovę, aplinkybėmis. Pakanka nurodyti, kad nuolatinis vienos įmonės (arba vienos įmonių grupės, pvz., akcinių bendrovių) atleidimas nuo įvairių registracijos mokesčių niekada nederės su teisinės sistemos logika ir struktūra (68).
Išvada. Reikėtų daryti išvadą, kad Įstatymo Nr. 21/92 11 straipsnio 2 dalyje nurodytas nuolatinis RTP atleidimas yra valstybės pagalba pagal SESV 107 straipsnio 1 dalį.
(125)
Sutartis su socialinio draudimo įstaiga (skolos grąžinimo termino pakeitimas ir palūkanų atsisakymas). Išnagrinėjusi trečiųjų šalių ir Portugalijos pastabas Komisija daro išvadą, kad pirminės už socialinio draudimo sistemą atsakingos įstaigos ir RTP sutarties sudarymo negalima laikyti tipiškais privataus operatoriaus veiksmais. Ginčytasi, ar tam tikrų socialinio draudimo įstaigos nustatytų ir įgyvendinimo dekrete Nr. 12/83 apibrėžtų taisyklių aiškinimas yra teisiškai teisingas. Susitarimu patvirtintas RTP aiškinimas, kuriam pritarė analizę atlikęs mokesčių specialistas, nusprendęs, kad įgyvendinimo dekretas prieštarauja Konstitucijai. Vis dėlto pasirašius susitarimą įgyvendinimo dekretas nebuvo atšauktas. Taigi, reikia daryti išvadą, kad priemonė išskirtinai taikyta RTP televizijai ir ji neturėjo poveikio socialinio draudimo sistemos aiškinimo taikytinumui kitų įmonių atžvilgiu.
(126)
Komisija negali sutikti su Portugalijos teigimu, kad leidimas pakeisti skolos grąžinimo terminą ir atsisakyti baudų bei palūkanų suteiktas remiantis bendrąja sistema, taikoma visoms panašiomis aplinkybėmis veikiančioms įmonėms pagal Dekretą-įstatymą Nr. 411/91, todėl RTP televizijai konkretaus pranašumo nesuteikta.
(127)
Nevertinant ar tokia sistema yra selektyvaus, ar bendrojo pobūdžio, šiuo sprendimu siekiama nustatyti, ar šios sistemos taikymas RTP televizijai buvo selektyvus.
(128)
Dekrete-įstatyme Nr. 411/91 reikalaujama, kad, norint įrodyti, jog pakeisti terminą būtina siekiant užtikrinti įmonės gyvybingumą, reikia atlikti ekonominį ir (arba) finansinį tyrimą. Tokio Dekreto-įstatymo Nr. 411/91 2 straipsnio 3 dalyje nustatyto įmonės gyvybingumo tyrimo RTP niekada neatliko.
(129)
Be to, Dekreto-įstatymo Nr. 411/91 2 straipsnio 1 dalies d punkte nustatyta sąlyga negalėjo būti taikoma RTP televizijai, nes skolos reguliavimas vykdytas ne po valstybės įsikišimo. Komisija nesutinka su Portugalijos teigimu, kad ankstesnis valstybės įsikišimas paveikė įmonės skolininkės veikimą ir kad valstybės įsikišimo metu RTP veikla buvo reglamentuojama teisės aktais. Nors 1977 m. RTP televizijai pradėta taikyti speciali valdymo sistema (69), ji nustojo galioti 1980 m. priėmus RTP įstatus, o skola socialinio draudimo įstaigai kaupėsi 1983-1989 m. Komisija mano, kad skolos reguliavimo negalima laikyti bendrosios sistemos pagal Įstatymą Nr. 411/91 dalimi, nes RTP neatitiko tame įstatyme nustatytų tokio leidimo kriterijų. Taigi, RTP televizijai priemonė taikyta selektyviai.
(130)
Suteikdama leidimą pakeisti skolos grąžinimo terminą Portugalija turėjo veikti kaip viešasis arba privatus kreditorius, siekiantis atgauti skolą ir todėl sudarantis mokėjimo termino pakeitimo sutartis, kad būtų lengviau grąžinti skolą (70). Valstybė turėtų taikyti tokią delspinigių normą, kokią panašiomis aplinkybėmis taikytų privatus kreditorius. Komisija mano, kad teisinėmis priemonėmis siekiantis susigrąžinti skolą kreditorius gautų bent įstatymuose nustatytos normos palūkanas. Taigi, visai nereikalaudama mokėti palūkanų, nors būtų galėjusi naudotis jų mokėjimo užtikrinimo priemonėmis, Portugalija nesielgė kaip privatus kreditorius, kuris būtų siekęs gauti kuo didesnės normos palūkanas. Be to, skola socialinio draudimo įstaigai kaupėsi 1983-1989 m., o jos grąžinimo termino pakeitimo sutartis sudaryta tik 1993 m. Tokiomis pat aplinkybėmis privatus kreditorius nebūtų leidęs taip ilgai kauptis skoloms, nepradėdamas skolų susigrąžinimo proceso. Taigi, atrodo, šia priemone RTP televizijai suteikta konkrečios naudos.
(131)
Kapitalo didinimas. Įvertinusi trečiųjų šalių ir Portugalijos pastabas Komisija daro išvadą, kad 1994-1997 m. didinant kapitalą RTP televizijai suteikta tam tikra finansinė nauda. Kaip matyti iš 40 konstatuojamojoje dalyje pateiktos 3 lentelės, atsižvelgdamas į sunkią RTP finansinę būklę kapitalo didinimo laikotarpiu, joks privatus investuotojas nebūtų vykdęs kapitalo injekcijų į šią įmonę, nes nebuvo galima tikėtis, kad per priimtiną laikotarpį įmonė pradės veikti rentabiliai. Iš tikrųjų, nors vykdytos kapitalo injekcijos, RTP finansinė būklė tik prastėjo. Nei Portugalija, nei trečiosios šalys netvirtino, kad Portugalija, vykdydama kapitalo injekcijas į įmonę, elgėsi kaip privatus investuotojas.
(132)
1998 m. paskola. Komisija negali sutikti su Portugalijos tvirtinimu, kad 1998 m. suteikta paskola atitiko rinkos sąlygas. Kad paskola nebūtų laikoma valstybės pagalba, paskolos sąlygos (būtent paskolos garantija ir palūkanų norma) turėtų atitikti susijusią paskolos suteikimo įmonei riziką (71). Rizika, o kartu ir palūkanų norma, yra didesnė, kai įmonės ekonominė ir finansinė būklė yra prastesnė už tokią, kokiai esant finansinė institucija teiktų paskolą.
(133)
Iš 40 konstatuojamojoje dalyje pateiktos 3 lentelės matyti, kad tuo metu, kai buvo susitarta dėl paskolos, RTP patyrė didelių finansinių sunkumų, nes jos skolos viršijo aktyvų ir grynojo nuosavo kapitalo vertę. Taigi, techniniu požiūriu, įmonė buvo bankrutavusi.
(134)
Pirma, reikėtų turėti omenyje, kad paskola buvo subordinuota, t. y. jai nebuvo suteikta jokia aktyvais pagrįsta garantija, ir įmonei bankrutavus ji būtų buvusi grąžinama atsiskaičius su visais kreditoriais, bet prieš atsiskaitant su akcininkais. Tai, kad paskolai nesuteikta tinkama aktyvais pagrįsta garantija, yra akivaizdus požymis, kad paskola suteikta ne rinkos sąlygomis ir sietina su valstybės pagalba. Kadangi suteikiant paskolą RTP televizijai grėsė bankrotas, jokia finansinė institucija nebūtų jai suteikusi subordinuotosios paskolos, nes tikimybė, kad RTP ją grąžins, buvo labai nedidelė. Iš tikrųjų paskolą suteikė ne privati finansinė institucija, bet Valstybės skolų valdymo fondas.
(135)
Antra, galima tvirtinti, kad paskolai taikyta palūkanų norma tikrai neatitinka susijusios rizikos. Ji žemesnė už orientacinę normą, kurią Komisija paprastai taiko apskaičiuodama iš paskolų schemų palūkanų subsidijų gaunamą valstybės pagalbos dalį (72), be to, bet kuris rinkos veiklos vykdytojas be tinkamų garantijų pareikalautų dar ir palūkanų normos, kuria būtų kompensuojama tokia didelė paskolos negrąžinimo rizika.
(136)
Kadangi dėl tokios finansinės būklės RTP nebūtų galėjusi gauti subordinuotosios paskolos įprastomis aplinkybėmis, iš tikrųjų paskolą galima prilyginti dotacijai, kuria RTP televizijai suteikta nauda.
(137)
Todėl Komisija mano, kad skolos grąžinimo termino pakeitimu dėl kurio susitarta su socialinio draudimo įstaiga, 1994-1997 m. kapitalo injekcijomis ir 1998 m. skirta paskola suteiktas finansinis ir ekonominis pranašumas palyginti su tokių lėšų negavusiais konkurentais.
(138)
Portugalijos televizijos rinka atverta konkurencijai vėliausiai 1992 m., todėl tada, kai RTP televizijai buvo teikiamos įvairios priemonės, konkurentų rinkoje buvo. 1992 m. vasario mėn. komerciniams transliuotojams SIC ir TVI suteiktos transliavimo licencijos ir 1992 m. spalio mėn. SIC pradėjo transliuoti Portugalijoje.
(139)
Komisija nesutinka su Portugalija, tvirtinančia, kad sutartis dėl skolos su socialinio draudimo įstaiga nepatenka į valstybės pagalbos sąvoką, nes ši skola susidarė prieš atveriant Portugalijos transliavimo rinką konkurencijai. Finansinė nauda RTP televizijai suteikta 1993 m. gegužės mėn., po to, kai buvo atverta transliavimo rinka, todėl RTP televizijai galėjo būti suteiktas ekonominis pranašumas.
(140)
Taigi reikėtų daryti išvadą, kad Portugalijos skirtomis priemonėmis RTP televizijai galėjo būti suteiktas ekonominis ir finansinis pranašumas prieš tokių lėšų negavusius konkurentus, todėl galėjo būti iškraipyta konkurencija, kaip apibrėžta SESV 107 straipsnio 1 dalyje.
(141)
Valstybės priemonės patenka į SESV 107 straipsnio 1 dalies taikymo sritį, jei jos daro įtaką valstybių narių tarpusavio prekybai. Įtaka daroma, kai atitinkama veikla susijusi su valstybių narių tarpusavio prekyba. Šiuo atveju pagalbos gavėja RTP pati veikia tarptautinėje rinkoje. Iš tikrųjų RTP Europos transliuotojų sąjungoje keičiasi televizijos laidomis ir dalyvauja Eurovizijos sistemoje (73). Be to, RTP tiesiogiai konkuruoja su tarptautinėje transliavimo rinkoje veikiančiais ir tarptautinę nuosavybės struktūrą turinčiais komerciniais transliuotojais (74).
(142)
Taigi galima daryti išvadą, kad RTP televizijai skirtos priemonės daro įtaką valstybių narių tarpusavio prekybai pagal SESV 107 straipsnio 1 dalį.
(143)
Iš pirmiau išdėstytų faktų matyti, kad, neatsižvelgiant į galimus RTP televizijai nustatytus viešosios paslaugos įpareigojimus, šios priemonės yra valstybės pagalba pagal SESV 107 straipsnio 1 dalį:
-
skolos grąžinimo termino pakeitimas susitarus su socialinio draudimo įstaiga,
-
1994-1997 m. kapitalo injekcijos ir
-
1998 m. suteikta paskola.
Laikinas atleidimas nuo registracijos mokesčių remiantis Įstatymo Nr. 21/92 11 straipsnio 1 dalimi ir nuolatinis atleidimas nuo registracijos ir kitų mokesčių remiantis Įstatymo Nr. 21/92 11 straipsnio 2 dalimi taip pat yra valstybės pagalba pagal SESV 107 straipsnio 1 dalį.
(144)
Vis dėlto, kaip nurodyta šio sprendimo 44-48 konstatuojamosiose dalyse, RTP televizijai patikėtas visuomeninio transliavimo įpareigojimas. Teisingumo Teismas byloje Altmark Trans GmbH ir Regierungspräsidium Magdeburg prieš Nahverkehrsgesellschaft Altmark GmbH ir Oberbundesanwalt beim Bundesverwaltungsgericht (Altmarko byla) nusprendė, kad valstybės priemonės, kuriomis kompensuojamos viešosios paslaugos sąnaudos, nėra valstybės pagalba pagal EB sutarties 87 straipsnio 1 dalį (dabar SESV 107 straipsnio 1 dalis), jei įvykdytos šios sąlygos (75):
a)
įmonė gavėja privalo faktiškai būti įpareigota vykdyti viešosios paslaugos įpareigojimus, o šie įpareigojimai turi būti aiškiai apibrėžti;
b)
kriterijai, kuriais remiantis apskaičiuojama kompensacija, turi būti objektyviai ir skaidriai nustatyti iš anksto;
c)
kompensacija negali viršyti to, kas būtina, siekiant padengti visas arba dalį išlaidų, patiriamų vykdant viešosios paslaugos įpareigojimus, atsižvelgiant į gautas atitinkamas įplaukas ir pagrįstą pelną, susijusį su šių įsipareigojimų vykdymu;
d)
kai įmonė pasirinkta ne taikant viešųjų pirkimų procedūrą, reikalingos kompensacijos dydis turi būti nustatytas remiantis sąnaudų, kurias tipinė gerai valdoma ir tinkamai aprūpinta įmonė būtų patyrusi vykdydama šiuos įpareigojimus, analize.
(145)
Neatsižvelgiant į pirmą ir trečią sąlygas, atrodo, kad vienkartinės priemonės (žr. šio sprendimo 143 konstatuojamąją dalį) neatitinka antros ir ketvirtos Altmarko sprendimo sąlygų dėl toliau nurodytų priežasčių.
(146)
Akivaizdu, kad pagal sutartį su įstaiga, atsakinga už socialinį draudimą, suteiktas finansavimas ir 1998 m. paskola nėra dalis kompensavimo sistemos, kurios kriterijai buvo objektyviai ir skaidriai nustatyti iš anksto (antra sąlyga). Kaip tik priešingai - šios priemonės pagrįstos valstybės ad hoc sprendimais.
(147)
Be to, kaip nurodyta šio sprendimo 61 konstatuojamojoje dalyje, viešosios paslaugos sutartyse numatyta konkreti galimybė kapitalo injekcijomis finansuoti investuojant į viešajai paslaugai teikti skirtą įrangą. Šiose sutartyse neapribotos investicijos į viešąsias paslaugas ir aiškiai neapibrėžtos valstybės dalyvavimo sąlygos bei apribojimai, tik nurodyta galimybė valstybei dalyvauti RTP investicijose kaip akcininkei. Todėl Komisija mano, kad kapitalo injekcijos taip pat negali būti vertinamos kaip dalis kompensavimo sistemos, nes jos kriterijai nebuvo objektyviai ir skaidriai iš anksto nustatyti.
(148)
Akivaizdu, kad RTP pasirinkta ne taikant viešųjų pirkimų procedūrą, kuria užtikrinamos mažiausios įmanomos sąnaudos. Nėra požymių, kad vienkartinių išmokų suma nustatyta remiantis sąnaudų, kurias patirtų tipinė įmonė, analize (ketvirta sąlyga).
(149)
Taigi akivaizdu, kad šiuo atveju įvykdytos ne visos Altmarko byloje nustatytos sąlygos. Todėl šio sprendimo 143 konstatuojamojoje dalyje nurodytos priemonės laikytinos valstybės pagalba pagal SESV 107 straipsnio 1 dalį.
(150)
Remiantis nusistovėjusia Teisingumo Teismo praktika, pagal SESV 106 straipsnį draudimo teikti valstybės pagalbą išimtį galima taikyti įmonėms, kurioms patikėta teikti visuotinės ekonominės svarbos paslaugas. Altmarko byloje besąlygiškai patvirtinta, kad valstybės pagalba, kuria kompensuojama už įmonės sąnaudas, patirtas teikiant visuotinės ekonominės svarbos paslaugas, galima laikyti suderinamomis su vidaus rinka, jei jos atitinka SESV 106 straipsnio 2 dalies sąlygas (buvusi EB sutarties 86 straipsnio 2 dalis ir vartotas terminas „bendroji rinka“) (76).
(151)
Teisingumo Teismas aiškiai nurodė, kad tokia išimtis priemonei gali būti taikoma tik laikantis visų trijų - apibrėžimo, patikėjimo ir proporcingumo - principų. Komisijos manymu, laikantis šių principų prekyba plėtojama neprieštaraujant Sąjungos interesams.
(152)
Kaip šie principai taikomi transliavimo sektoriuje, paaiškinta Komisijos komunikate dėl valstybės pagalbos taisyklių taikymo visuomeninio transliavimo paslaugoms (Transliavimo komunikatas) (77). Pagal šį Transliavimo komunikatą Komisija privalo įvertinti, ar (78):
a)
RTP veikla yra viešosios paslaugos įpareigojimai ir aiškiai valstybės narės įvardyta tokia esanti (apibrėžtis);
b)
Portugalijos valdžios institucijos oficialiai patikėjo RTP televizijai teikti šią paslaugą (patikėjimas);
c)
finansavimas proporcingas grynosioms viešosios paslaugos teikimo sąnaudoms.
(153)
Protokole dėl valstybių narių visuomeninės transliacijos sistemos (Amsterdamo protokolas (79)) ir Transliavimo komunikate (80) nustatyta, kad visuomeninio transliuotojo viešosios paslaugos įpareigojimus apibrėžia valstybės narės. Transliavimo sektoriuje Komisija turi tik patikrinti, ar apibrėžiant viešąją paslaugą nepadaryta akivaizdžių klaidų. Tokia klaida būtų piktnaudžiavimas viešosios paslaugos apibrėžtimi.
(154)
Atsižvelgdama į ypatingą transliavimo sektoriaus pobūdį ir aiškinamąsias šio protokolo nuostatas Komisija apibrėžtį, pagal kurią tam tikram transliuotojui patikima užduotis transliuoti suderintas ir įvairias laidas, laiko pagrįsta (81). Tokia apibrėžtis atitiktų tikslą siekiant tenkinti konkrečios visuomenės demokratinius, socialinius ir kultūrinius poreikius.
(155)
Šio sprendimo 44-48 konstatuojamosiose dalyse nurodyta, kad Įstatyme Nr. 21/92 ir viešosios paslaugos sutartyse RTP kaip visuomeninės televizijos paslaugų teikėja įpareigota užtikrinti dviejų kanalų transliavimą visoje šalies teritorijoje. Per pirmąjį kanalą turėtų būti transliuojamos bendresnio pobūdžio laidos, o antrasis kanalas turėtų būti pirmiausia skirtas konkrečiai auditorijai. Be to, kaip aprašyta šio sprendimo 44 ir 45 konstatuojamosiose dalyse, Įstatyme Nr. 21/92 ir viešosios paslaugos sutartyse nustatyti išsamiau apibrėžti RTP įpareigojimai laidų turinio ir tarptautinio bendradarbiavimo atžvilgiu, taip pat kai kurie kiti konkretūs įpareigojimai.
(156)
Nors RTP visuomeninio transliavimo apibrėžtis yra susijusi su kokybe ir palyginti plati, atsižvelgdama į aiškinamąsias Amsterdamo protokolo nuostatas, Komisija tokią plačią apibrėžtį laiko pagrįsta (82). Todėl ji taip pat pagrįsta laiko bendrąją RTP viešosios paslaugos įpareigojimo apibrėžtį, pagal kurią ji turi transliuoti du visą šalį apimančius televizijos kanalus, iš kurių vienas būtų bendresnio pobūdžio, o kitas būtų pirmiausia skirtas konkrečiai auditorijai. Galima laikyti, kad tokia apibrėžtis atitinka Portugalijos visuomenės demokratinius, socialinius ir kultūrinius poreikius.
(157)
Be to, Komisija laiko pagrįstais įpareigojimus, kuriais išsamiai apibrėžta, kaip RTP turėtų vykdyti bendruosius visuomeninio transliavimo įpareigojimus. Remiantis Amsterdamo protokolo formuluote taip pat galima laikyti, kad šie įpareigojimai atitinka Portugalijos visuomenės demokratinius, socialinius ir kultūrinius poreikius.
(158)
Nors Komisija RTP televizijai pavestą viešosios paslaugos užduotį laiko pagrįsta, vis dėlto ji turi išsiaiškinti, ar ją apibrėžiant nepadaryta akivaizdžių klaidų.
Komisija nagrinės, ar laikiną ir nuolatinį atleidimą nuo notarinio patvirtinimo, registracijos ir paskelbimo mokesčių galima laikyti kompensacija už viešosios paslaugos sąnaudas, o toliau - ar RTP įpareigojimą remti kiną galima laikyti RTP viešosios paslaugos įpareigojimu.
(159)
Pirmiausia Komisija nagrinės, ar 1992 m. reorganizuojant į akcinę bendrovę taikytą laikiną atleidimą nuo notarinio patvirtinimo reikalavimų (ir susijusių sąnaudų), registracijos ir paskelbimo mokesčių pagal Įstatymo Nr. 21/92 11 straipsnio 1 dalį ir nuolatinį atleidimą nuo įvairių mokesčių pagal Įstatymo Nr. 21/92 11 straipsnio 2 dalį galima laikyti kompensacija už viešosios paslaugos teikimo sąnaudas.
(160)
Laikinas atleidimas. Pirmiausia reikia išnagrinėti, ar su 1992 m. RTP reorganizavimu į akcinę bendrovę susijusias sąnaudas (t. y. paprastai patiriamas notarinio patvirtinimo, jo įregistravimo ir paskelbimo sąnaudas) galima pagrįstai kompensuoti kaip viešosios paslaugos sąnaudas. Kaip nurodyta pirmiau, atleidžiant nuo mokesčių pagal Įstatymo Nr. 21/92 11 straipsnio 1 dalį kompensacija suteikiama.
(161)
Reorganizuojama RTP vykdė tik viešosios paslaugos veiklą (žr. šio sprendimo 18 konstatuojamąją dalį), o komercinę veiklą vykdė tik teisiškai nepriklausomos patronuojamosios įmonės. Todėl su visuomeninio transliuotojo reorganizavimu susijusias sąnaudas iš karto galima priskirti viešosios paslaugos sąnaudoms, kurias valstybė gali teisėtai kompensuoti. Nebūtina nagrinėti, ar reorganizuoti RTP buvo teisiškai privaloma arba reikėjo (83). Vertinant pagal SESV 106 straipsnio 2 dalį ir Transliavimo komunikatą reikia patikrinti, ar kompensacija neviršija grynųjų viešosios paslaugos sąnaudų, bet nereikia nagrinėti, ar šių sąnaudų būtų buvę galima išvengti, jei jos patirtos tik teikiant viešąją paslaugą (84). Pagal Amsterdamo protokolą ir Transliavimo komunikatą valstybės narės iš esmės gali savo nuožiūra spręsti dėl savo visuomeninio transliuotojo organizavimo ne tik turinio, kurį transliuotojas transliuos, bet ir teisinės formos, kuria visuomeninis transliuotojas vykdys veiklą, atžvilgiu. Komisija turi tik patikrinti, ar valstybė narė šia laisve nepiktnaudžiavo. Tiriamu atveju nėra požymių, kad RTP reorganizuota vien siekiant jai suteikti naudos. Nėra priežasčių abejoti, kad, kaip aiškina Portugalija, 1992 m. RTP reorganizuota siekiant suteikti jos veiklai lankstumo, kad jai nereikėtų taikyti sudėtingų valstybės kontrolės procedūrų, kurios jai būtų taikomos kaip valstybinei organizacijai. Todėl reikėtų daryti išvadą, kad atleidimas nuo registracijos mokesčių (t. y. notarinio patvirtinimo, registracijos ir paskelbimo mokesčių) reorganizuojant RTP yra teisėta kompensacija už visuomeninio transliavimo paslaugų teikimą.
(162)
Nuolatinis atleidimas. Vis dėlto pirmiau nurodytais argumentais (žr. šio sprendimo 161 konstatuojamąją dalį) negalima pagrįsti pagal Įstatymo Nr. 21/92 11 straipsnio 2 dalį taikomo nuolatinio atleidimo, kuris yra neribotas laiko atžvilgiu, taigi, apima ir RTP veiklos įregistravimą bei įrašymą, nepatenkantį į jos viešosios paslaugos įpareigojimo taikymo sritį (pvz., jei RTP imtųsi komercinės veiklos pati, o ne pavestų ją teisiškai nepriklausomoms patronuojamosioms įmonėms).
Atsižvelgiant į plačią Įstatymo Nr. 21/92 11 straipsnio 2 dalies taikymo sritį abiem atžvilgiais - laiko (nes yra neribotos trukmės) ir pobūdžio (nes apima ne tik viešosios paslaugos veiklą) - galimo būsimo atleidimo nuo registracijos mokesčių kaip viešosios paslaugos sąnaudų pagrįsti negalima. Taigi reikėtų daryti išvadą, kad atleidimas nuo mokesčių pagal Įstatymo Nr. 21/92 11 straipsnio 2 dalį yra nesuderinamas su vidaus rinka.
(163)
Nors Portugalija tvirtina, kad Įstatymo Nr. 21/92 11 straipsnio 2 dalis niekada netaikyta ir 1992 m. reorganizuota RTP visada mokėjo visus reikiamus registracijos mokesčius, šis argumentas gali būti tinkamas siekiant susigrąžinti lėšas, bet nekeičia tos aplinkybės, kad pagal tokią nuostatą RTP televizijai teikiama valstybės pagalba, kuri yra nepateisinama pagal SESV 106 straipsnio 2 dalį arba kurią nors kitą šios Sutarties nuostatą.
(164)
Atsižvelgdama į Televizijos be sienų direktyvos 45 konstatuojamąją dalį ir tuo atveju, jei atitinkamas filmas, kurio platinimo teisės yra įsigytos, rodomas per visuomeninę televiziją, Komisija galėtų sutikti, kad visuomeninių transliuotojų viešosios paslaugos apibrėžtis apima įpareigojimą aktyviai prisidėti prie investicijų į Europos audiovizualinių kūrinių gamybą (85).
(165)
Komisija mano, kad RTP įpareigojimas propaguoti kiną patenka į visuomeninio transliavimo įpareigojimo taikymo sritį, nes pagal jį RTP per visuomeninę televiziją transliuoja filmus, kurių platinimo teises yra įsigijusi.
(166)
Todėl Komisija negali sutikti su suinteresuotųjų šalių pastabomis, kad RTP kino propagavimo įpareigojimas ir jo finansavimas, yra diskriminacinis. Šių šalių teigimu, privatūs transliuotojai taip pat yra sudarę kino propagavimo protokolus su Portugalijos valdžios institucijomis, bet kompensacijų už tai negauna. Vis dėlto Komisija mano, kad būtina skirti, viena vertus, valstybės ir privačių transliuotojų sudarytus savanoriškus kino propagavimo susitarimus ir, kita vertus, RTP televizijai nustatytus įpareigojimus per visuomeninę televiziją transliuoti kino produkciją ir ją finansuoti. Akivaizdu, kad RTP televizijai aiškiai patikėta viešosios paslaugos užduotis remti tam tikrą filmų produkciją, kuri todėl transliuojama per visuomeninę televiziją, o privatiems transliuotojams tokia viešosios paslaugos užduotis nepatikėta. Iš tikrųjų valstybė RTP televizija naudojasi kaip priemone kinui remti. Bet kokia susijusi RTP televizijos suteikta nauda kinui galėtų ir turėtų būti vertinama kaip valstybės pagalba. Šiuo sprendimu nedaromas poveikis jokiam galimos naudos, suteiktos kinematografijos kūrėjams, vertinimui.
(167)
Taigi, reikėtų daryti išvadą, kad RTP televizijos teikiamą bendrą visuomeniniais kanalais rodomų kinematografijos darbų finansavimą galima laikyti pagrįstu konkrečiu įpareigojimu, kurį vykdydama RTP vykdo bendruosius visuomeninio transliavimo įpareigojimus. Taigi, šis įpareigojimas nėra akivaizdi klaida.
(168)
Vis dėlto Komisija mano, kad RTP televizijai nustatytas teisinis įpareigojimas teikti „kitas ad hoc nurodytinas paslaugas“ (86) yra nepakankamai tikslus, kad Komisija, užtikrindama pakankamą teisinį tikrumą, iš anksto galėtų įvertinti, ar tokias paslaugas galima laikyti viešąja paslauga. NET ir manydama, kad tos „kitos nurodytinos paslaugos“ nėra aiškiai apibrėžtos, ji pažymi, kad remiantis šia nuostata tiriamu laikotarpiu mokėjimų neatlikta (87).
(169)
Atsižvelgdama į išdėstytus faktus Komisija daro išvadą, kad Įstatyme Nr. 21/92 aprašyta ir viešosios paslaugos sutartyse iš naujo apibrėžta RTP veikla yra aiškiai apibrėžti viešosios paslaugos įpareigojimai.
Nors įpareigojimas teikti „kitas ad hoc nurodytinas paslaugas“ nepakankamai tikslus, kad Komisija galėtų iš anksto daryti išvadą, jog visas šios kategorijos paslaugas galima laikyti viešosiomis paslaugomis, 1992-1998 m. pagal šią nuostatą mokėjimų neatlikta.
Vis dėlto nuolatinis atleidimas nuo registracijos ir kitų mokesčių taikomas ne tik kompensacijai už viešosios paslaugos sąnaudas, todėl jo negalima pagrįsti remiantis SESV 106 straipsnio 2 dalimi.
(170)
Antra, reikia nustatyti, ar valstybės finansavimo gavėjai RTP patikėta vykdyti viešosios paslaugos įpareigojimus.
(171)
Remdamasi Transliavimo komunikatu Komisija turi patikrinti, ar vykdyti su viešąja paslauga susijusius įgaliojimus RTP televizijai patikėta oficialiu aktu (88).
(172)
Kaip nurodyta šio sprendimo 48 konstatuojamojoje dalyje, vykdyti viešosios paslaugos įpareigojimus RTP televizijai patikėta įvairiais įstatymais ir sutartimis: Įstatymo Nr. 58/90 5 straipsniu, Įstatymo Nr. 21/92 4 straipsnio 1 dalimi ir 5 straipsniu, taip pat ankstesniosios ir naujosios viešosios paslaugos sutarčių 1 sąlyga.
(173)
Komisija iš suinteresuotųjų šalių arba Portugalijos negavo pastabų, kad teikti viešąją paslaugą RTP televizijai buvo patikėta oficialiu aktu, kuris galėtų būti laikomas nepakankamai oficialiu. Remiantis Transliavimo komunikatu ir atsižvelgiant į šio sprendimo 48 konstatuojamojoje dalyje nurodytus įstatymus ir sutartis reikėtų daryti išvadą, kad RTP neabejotinai privalo vykdyti visuomeninės televizijos transliavimo įpareigojimus, taigi RTP televizijai oficialiai patikėta vykdyti viešosios paslaugos įpareigojimus.
(174)
Būtina, kad RTP televizijai būtų oficialiu aktu patikėta teikti viešąją paslaugą, bet taip pat būtina imtis veiksmų siekiant užtikrinti, jog viešoji paslauga būtų teikiama taip, kaip reikalaujama teisės aktuose ir viešosios paslaugos sutartyse. Kaip nurodyta šio sprendimo 49-59 konstatuojamosiose dalyse, siekiant užtikrinti, kad RTP viešosios paslaugos įpareigojimus vykdytų taip, kaip numatyta, taikyti įvairūs kontrolės mechanizmai.
(175)
Pirma, reikalauta, kad RTP teiktų viešosios paslaugos įpareigojimų vykdymo ataskaitas ir planus, kartu pateikdama savo audito biuro ekspertų išvadą. RTP pateikė 1993-1998 m. viešosios paslaugos ataskaitas, kuriose aprašytas kiekvieno viešosios paslaugos įpareigojimo vykdymas ir nurodytos kiekvieno viešosios paslaugos įpareigojimo vykdymo sąnaudos, apskaičiuotos taikant analitinę apskaitos sistemą.
(176)
Antra, Finansų ministras ir už žiniasklaidą atsakingas Vyriausybės narys atliko viešosios paslaugos sutarties laikymosi auditą, o Finansų generalinis inspektorius atliko finansinio plano auditą.
(177)
Trečia, reikėjo atlikti metinius išorės auditus. Komisija negali sutikti su Portugalijos argumentu, pakartotu Teismui priėmus sprendimą byloje T-442/03, kad iš tikrųjų atliktas viešosios paslaugos ataskaitų išorės auditas, todėl tolesnių veiksmų imtis nereikėjo. Padėtį prieš priimant 2003 m. spalio 15 d. sprendimą galima aprašyti taip:
a)
1992 m. viešosios paslaugos ataskaita neparengta, nes prievolė pateikti viešosios paslaugos ataskaitas ir atlikti šių ataskaitų auditą pirmą kartą nustatyta 1993 m. koncesijos sutartyje;
b)
1993-1994 m. išorės auditas neatliktas, tik pateiktas įmonės atstovų, t. y. RTP Fiskalinės tarybos (Conselho fiscal da RTP) pareiškimas, bet tai tik įmonės vidaus dokumentas;
c)
prie 1995-1998 m. ataskaitų pridėti nuo RTP nepriklausomų išorės auditorių ir jų atstovų pareiškimai; šiuose pareiškimuose patvirtinta, kad RTP viešosios paslaugos įpareigojimus įvykdė; vis dėlto nebuvo galima įvertinti išsamesnių viešosios paslaugos ataskaitų.
(178)
Tačiau atsižvelgdama į Teismo išvadas byloje T-442/03, ypač į to sprendimo 232-256 punktus, Komisija negalėjo pasitikėti vien šio sprendimo 177 konstatuojamojoje dalyje nurodytais (trumpais) audito pranešimais dėl viešosios paslaugos ataskaitų, bet priėmė Portugalijos pasiūlymą atlikti išorės auditą remiantis esamomis visų susijusių metų viešosios paslaugos ataskaitomis. Taigi, buvo atliktas 1992-1997 m. RTP viešosios paslaugos įpareigojimų išorės auditas. 1992 m. išorės auditas atliktas nepaisant to, kad neparengta viešosios paslaugos ataskaita. Vis dėlto, vertindamas, ar įvykdytas viešosios paslaugos įpareigojimas, išorės auditorius rėmėsi kitu dokumentu. 1998 m. išorės auditas neatliktas, nes - to neginčijo nei SIC - buvo parengta toliau šio sprendimo 186-188 konstatuojamosiose dalyse nurodyta 1998 m. išorės audito BDO Binder ataskaita.
(179)
Naujuosius 1992-1997 m. auditus rengė nacionalinė žiniasklaidos reguliavimo institucija, t. y. Entidade Reguladora para a Comunicação Social (ERC). ERC yra nepriklausoma administracinė įstaiga, kuriai pagal Portugalijos Konstituciją pavesta užtikrinti, be kita ko, taisyklių ir įstatymų, kuriais reglamentuojama žiniasklaidos veikla, laikymąsi. Ji rengė reikiamus 1992-1997 m. auditus, sudarydama rangos sutartį su išorės audito įmone Pedro Roque, kuri yra nepriklausoma nuo RTP.
(180)
Kadangi nuo 1992 m. iki 2010 m., kai vykdyti viešosios paslaugos ataskaitų auditai, praėjo daug laiko, buvo sunku įvertinti visus duomenis. Todėl šis tyrimas ir naujieji auditai truko ilgai. Vis dėlto galiausiai auditus buvo galima atlikti, nes jau turėta viešosios paslaugos ataskaitas (išskyrus 1992 m.), taigi, vykdydami auditą auditoriai turėjo kuo remtis. 1992-1997 m. auditų rezultatai pateikti Komisijai.
(181)
Išorės auditų ataskaitose nurodyta, kad auditoriai buvo įgalioti įvertinti ir patikrinti RTP televizijos teiktas visuomeninio transliavimo paslaugas ir už šią užduotį gautas išmokas. Šiose ataskaitose aprašyta vertinta informacija. Be kita ko, nurodomas Įstatymas Nr. 58/90 (Visuomeninio transliavimo aktas, Įstatymas Nr. 21/92 dėl RTP reorganizavimo, viešosios paslaugos sutartys, metinės ataskaitos ir metinių ataskaitų išorės auditų ataskaitos, Viešosios veiklos planas ir biudžetas (Plano de Actividades e Orçamento do Serviço Público), atitinkamų metų viešosios paslaugos ataskaitos (Relatorio sobre o Cumprimento das Obrigacaoes do Servico Publico, RCOSP). Audito ataskaitose nurodyta, kad kai kurie dokumentai per ilgą laikotarpį praėjusį nuo 1992-1997 iki 2010 m. audito sutarties sunaikinti, todėl tam tikros informacijos trūko. Todėl audito ataskaitose daugiausia dėmesio skirta esamoms, ypač viešosios paslaugos, ataskaitoms (89) ir patvirtintoms metinėmis ataskaitomis.
(182)
Nepaisant šių sunkumų atsiradusių dėl praėjusio ilgo laikotarpio, auditoriai sugebėjo pagal sutartį atlikti auditus ir įvertinti RTP televizijos viešosios paslaugos įpareigojimų vykdymą bei gautą kompensaciją. Auditų ataskaitose aiškiai nurodyta, kad auditoriai galėjo įveikti dėl laiko atotrūkio susidariusius sunkumus ir atlikti auditus. Pvz., nors, kaip nurodė auditoriai, nebuvo galima atsižvelgti į sąnaudų apskaičiavimo kriterijus ir sąnaudų paskirstymo metodus, pasirodė, kad tai ne kliūtis atlikti auditą ir prieiti prie teigiamos išvados. Apibendrinamojoje ataskaitoje tvirtinama, kad „visos RTP sąnaudos ir pajamos pagrįstos prielaida, kad jos veikla susijusi tik su visuomeninės televizijos paslaugų teikimu, o dabartiniai auditai pagrįsti finansinėmis ataskaitomis, kurių auditą atliko įmonės vidaus auditorius ir išorės auditoriai, ir kuriuos atlikus nenustatyta jokių svarbių faktų, išskyrus išsamiai aprašytuosius metinėse ataskaitose“ (90). Komisija jau nustatė (žr. šio sprendimo 18 konstatuojamąją dalį), kad tiriamu laikotarpiu RTP vykdė tik viešosios paslaugos veiklą, o komercinę veiklą vykdė teisiškai nepriklausomos RTP patronuojamosios įmonės. Taigi sąnaudų paskirstymo kriterijai svarbūs tik paskirstant sąnaudas RTP patirtų viešosios paslaugos sąnaudų kategorijoje, todėl jie neturėtų turėti įtakos bendroms viešosios paslaugos sąnaudoms.
Komisija nustatė, kad vertindami finansinę informaciją auditoriai galėjo teisėtai pasitikėti metinėmis finansinėmis ataskaitomis, prie kurių visada būdavo pridedamos audito ataskaitos, kuriomis būdavo patvirtinamas RTP ataskaitų tikslumas. Viešosios paslaugos sutartyse nurodyta, kad viešųjų paslaugų ataskaitos išorės audito tikslas yra patikrinti, ar RTP įvykdė jai nustatytus viešosios paslaugos įpareigojimus ir ar kompensacija už viešosios paslaugos teikimą atitinka šių įpareigojimų vykdymo sąnaudas. Todėl, kadangi tiriamo laikotarpio viešosios paslaugos finansiniai duomenys buvo susiję su RTP teikta viešąja paslauga, siekiant patikrinti, ar patirtos sąnaudos atitinka viešosios paslaugos įpareigojimą, reikėjo atlikti tolesnį nepriklausomą patikrinimą.
(183)
Išorės auditoriai tai patvirtina. Tikrindami 1992-1997 m. auditoriai priėjo prie išvados, kad „iš esmės RTP televizija įvykdė koncesijos sutartyje nustatytus transliavimo įsipareigojimus kiekybės atžvilgiu, ypatingą dėmesį skirdama transliacijų turinio įsipareigojimui“. Auditoriai tvirtina: „išanalizavę esamus dokumentus, t. y. auditoriaus ir teisės aktuose nustatyto audito komiteto ataskaitas, nenustatėme faktų, kuriais remdamiesi galėtume daryti išvadą, kad pateiktuose dokumentuose, susijusiuose su vykdytų viešosios paslaugos teikimo užduočių ir tikrųjų bei faktinių sąnaudų apmokėjimo atitiktimi, yra esminių iškraipymų, kurie galėtų daryti įtaką jų atitikčiai tuo metu galiojusiems teisės aktams“ (91).
(184)
Keliose audito ataskaitose nurodyta, kad RTP būtų galėjusi prašyti didesnės kompensacijos, bet negalėjo to daryti atsižvelgdama į viešosios paslaugos sąlygas, išdėstytas ankstesniosios viešosios paslaugos sutarties 15 straipsnio 4 dalyje ir 1996 m. naujosios viešosios paslaugos sutarties 19 straipsnio 3 dalyje. Atskirose 1994, 1996 ir 1997 m. išorės audito ataskaitose nurodyti RTP televizijos teikiant viešąją paslaugą iš tikrųjų patirtų didelių sąnaudų ir už tai gautos kompensacijos, kuri buvo daug mažesnė nei patirtos sąnaudos, skirtumai (92). Galutinėje apibendrinamojoje visų tikrintų metų ataskaitoje aiškiai nurodyta, kad „visais metais skirtos ir išmokėtos kompensacinės išmokos buvo mažesnės už kiekvienoje RCOPS (Relatório sobre o cumprimento das obrigações de serviço público, viešosios paslaugos ataskaitos) nurodytas sumas“ (93).
(185)
Kai kurių auditų (išskyrus 1992 ir 1993 m.) ataskaitose nurodyta, kad RTP viršijo teisinį reklamos apribojimą, t. y. transliavo daugiau reklamos nei leista pagal viešosios paslaugos sutartis. Remiantis Transliavimo komunikatu, į RTP televizijos už šią reklamą gautas pajamas reikia atsižvelgti skaičiuojant viešosios paslaugos sąnaudas, nes viešosios paslaugos, įskaitant reklamos, pajamas reikėtų įtraukti apskaičiuojant įmonės viešosios paslaugos finansavimo poreikius.
Tai, kad viršyti reklamos apribojimai, neturėjo įtakos auditorių analizės rezultatams, kad per visą 1992-1997 m. laikotarpį kompensacija už teiktą viešąją paslaugą atitiko RTP vykdytas viešosios paslaugos užduotis ir kad kompensacija nebuvo per didelė. Portugalija taip pat patvirtino, kad į visą 1994, 1995 ir 1996 m. iš reklamos gautą pelną (taip pat įskaitant gautą viršijus leidžiamą reklamos laiką) atsižvelgta, o viešosios paslaugos finansavimo poreikis atitinkamai sumažintas (94). 1996 m. atžvilgiu pažymėtina, kad, kaip nurodyta naujosios viešosios paslaugos sutarties 15 straipsnyje, siekiant nustatyti kompensaciją sumuojant visas viešosios paslaugos sąnaudas, negalima atsižvelgti į kanalų veiklos pelną. Šis pelnas apima reklamos pajamas. Portugalija aiškiai patvirtino, kad reklamos pelnas iš reikalaujamos kompensacijos sumos išskaitytas (95).
(186)
Išorės audito įmonė BDO Binder tyrė 1998 m. RTP viešosios paslaugos įpareigojimų ir su jais susijusių sąnaudų ryšį. BDO Binder ataskaitoje pateiktos kelios rekomendacijos ateičiai ir pasiūlyta stiprinti RTP vidaus kontrolę siekiant užtikrinti atitiktį vidaus taisyklėms, bet nenurodyta, kad RTP gavo per didelę kompensaciją už vykdytas viešosios paslaugos užduotis arba kad nebūtų galima pasitikėti RTP parengtose viešosios paslaugos ataskaitose nurodytais ir į 2003 m. spalio 15 d. Komisijos sprendimą įtrauktais skaičiais. Konkretūs duomenys BDO Binder ataskaitoje pateikti nurodant, kad nesudarytas tam tikro turto inventorius. Vis dėlto, atrodo, BDO Binder ataskaitoje labiau kritikuojama tai, kad nesudarytas turto inventorius, (96) o ne daroma išvada, kad atitinkamos investicijos nevykdytos ir kad klaidingai atsiskaityta už investicijų sumas. Vis dėlto, kaip pabrėžė Portugalija, atitinkamų investicijų duomenys bet kuriuo atveju neįtraukti apskaičiuojant kompensaciją, todėl pagrindinio kapitalo nusidėvėjimo sąnaudų kompensuoti nebuvo galima.
(187)
Viršyto reklamos laiko atžvilgiu BDO Binder ataskaitoje nustatyta, kad į visas reklamos pajamas atsižvelgta apskaičiuojant viešosios paslaugos finansavimo poreikį. Ir šiuo atžvilgiu nė dėl vieno iš šių veiksnių auditoriai negalėjo pateikti neigiamos išvados apie RTP viešosios paslaugos įsipareigojimų vykdymą arba nurodyti per didelės kompensacijos.
(188)
Vis dėlto šio sprendimo analizei svarbiausia BDO Binder ataskaitos išvada (jos SIC neginčijo), kad RTP už viešosios paslaugos įpareigojimų įvykdymą būtų galėjusi reikalauti 25 mlrd. PTE, bet gavo tik 14 mlrd. PTE. Kitaip tariant, BDO Binder ataskaitoje per didelės kompensacijos nenurodyta - kaip tik prieita prie priešingos išvados.
(189)
Sprendime NN 31/06 dėl RTP restruktūrizavimo nurodyta, kad vykdydama išorės auditą PriceWaterhouse Coopers tikrino, ar Portugalijos valdžios institucijų pateikta finansinė informacija atitiko RTP 1991-2003 m. metines finansines ataskaitas, į viešosios paslaugos audito ataskaitas įtrauktas sumas ir kitus informacijos šaltinius, laikytus svarbiais siekiant užtikrinti nurodytų auditų atitiktį (žr. Sprendimo NN 31/06 38 konstatuojamąją dalį). PWC audito ataskaitoje duomenys patvirtinti nepateikiant reikšmingų pastabų (Sprendimo NN 31/06 52 konstatuojamoji dalis). PWC audito ataskaitoje aiškiai patvirtinta, kad RTP televizijos gauta kompensacija už teiktą viešąją paslaugą atitiko Ministrų tarybos sprendimuose nurodytas sumas (žr. Sprendimo NN 31/06 41 konstatuojamąją dalį ir 39 lentelę). PWC audito ataskaitoje pateikta pastaba dėl apskritai nepakankamo RTP finansavimo. Nurodyta, kad be viešosios paslaugos užduočių, kurias buvo galima kompensuoti pagal viešosios paslaugos sutartis, RTP vykdė viešosios paslaugos užduotis, už kurias nebuvo galima prašyti kompensacijos iš valstybės. Sprendime NN 31/06 Komisija padarė išvadą, kad todėl rengiant PWC audito ataskaitą buvo galima pagrįstai remtis RTP finansinėmis ataskaitomis, ir nustatė, kad RTP veikla iš tikrųjų buvo nuolat nepakankamai finansuojama. Todėl šiame sprendime, kartu su viešosios paslaugos išorės auditų ataskaitomis, PWC audito ataskaita galima remtis kaip dar vienu įrodymu, kad duomenys, kuriuos Komisija įtraukė į Sprendimą 2005/403/EB, buvo tikslūs.
(190)
Dėl skundo pateikėjos tvirtinimo, kad reikėtų atsižvelgti į valstybės auditoriaus Tribunal de Contas ataskaitą Nr. 8/2002, reikia pažymėti, kad Komisija, pateikdama vertinimą šiame sprendime, iš tikrųjų atsižvelgė į šią ataskaitą. Pirma, reikia pripažinti, kad, - su tuo sutiko ir SIC, - audito ataskaita Nr. 8/2002 apima 1997-2000 m., todėl ji svarbi tik 1997 ir 1998 m. atžvilgiu. Nors šioje ataskaitoje nurodyti ir ankstesnių metų duomenys, jie pateikti siekiant aprašyti bendruosius finansinius RTP pokyčius, bet nebuvo įtraukti į Audito Rūmų tyrimą.
(191)
Svarbiausia, kad ataskaitoje Nr. 8/2002 nenurodyta RTP finansavimo pažeidimų arba, kad 1997-2000 m. (arba kuriais nors kitais metais) skirta per didelė kompensacija. Priešingai - ataskaitoje Nr. 8/2002 kelis kartus nurodyti struktūriniai finansiniai RTP sunkumai. Taigi remdamasi ataskaita Nr. 8/2002 Komisija negali išskirti tam tikrų išmokų kaip per didelės kompensacijos arba neteisėtos valstybės pagalbos. Ataskaitoje Nr. 8/2002 kaip tik aiškiai patvirtinta, kad nuo 1993 m. iki 1999 m. pabaigos RTP galėjo išlikti gyvybinga tik vis labiau įsiskolindama.
(192)
Kaip nurodė skundo pateikėja, ataskaitoje Nr. 8/2002 kelis kartus kritikuojamas įmonės valdymas ir nurodomas neveiksmingumas, kurio būtų buvę galima išvengti. Ataskaitoje Nr. 8/2002 nustatytas tikslas bendrai apžvelgti RTP valdymą ir visuomeninės televizijos paslaugos teikimą veiksmingumo, efektyvumo ir ekonomiškumo požiūriu. Kaip pažymėjo skundo pateikėja, ataskaitoje Nr. 8/2002 nurodyta, kad RTP struktūra buvo nelanksti, kad buvo per daug darbuotojų ir kad viešoji paslauga teikta neveiksmingai. Ataskaitoje Nr. 8/2002 taip pat kritikuojama labai neapibrėžta ir nekonkreti viešosios paslaugos įgaliojimų ir viešosios paslaugos sutarčių koncepcija, kuria, valstybės auditoriaus teigimu, skatinamas valdymo neveiksmingumas.
(193)
Tačiau RTP viešosios paslaugos įgaliojimų koncepciją Komisija tyrė 2003 m. lapkričio 15 d. sprendime. Byloje T-442/03 Teismas patvirtino, kad plati RTP įgaliojimų apibrėžtis priimtina (97). Tariamo neveiksmingumo klausimu Komisija norėtų atkreipti dėmesį į tai, kad tai nėra tas aspektas, į kurį reikėtų atsižvelgti taikant Transliavimo komunikatą.
(194)
Trečiasis kriterijus, kurį Komisija turėtų įvertinti, yra tai, ar finansavimas proporcingas grynosioms viešosios paslaugos sąnaudoms.
(195)
Transliavimo Komunikate aprašyti kriterijai, kuriais remdamasi Komisija vertina valstybės finansavimo proporcingumą. Reikalaujama, kad valstybės pagalba neviršytų grynųjų viešosios paslaugos misijos sąnaudų ir kad neatsirastų rinkos iškraipymų, kurie nėra būtini viešųjų paslaugų misijai vykdyti (98).
(196)
Pirma, siekiant tiksliai apskaičiuoti viešųjų paslaugų veiklos sąnaudas, Transliavimo komunikate reikalaujama, kad būtų tinkamai paskirstytos viešųjų paslaugų ir komercinės veiklos sąnaudos ir pajamos.
(197)
Kaip nurodyta šio sprendimo 61-67 konstatuojamosiose dalyse, viešųjų paslaugų sutartyse apibrėžtas RTP televizijos taikytinas sąnaudų ir pajamų paskirstymo metodas. Šiuo atveju Komisijos užduotis iš esmės palengvinta, nes RTP taikė analitinę apskaitos sistemą, pagal kurią galima apskaičiuoti tinkamas finansuoti kiekvieno kompensuotino viešosios paslaugos įpareigojimo vykdymo sąnaudas.
(198)
Taikant šią sistemą kiekvienas tinkamų finansuoti išlaidų elementas priskiriamas tam tikrai veiklai ir po to, remiantis objektyviais apskaitos principais, suskaidomas į įvairias kompensuotinas RTP viešosios paslaugos užduotis.
(199)
Vykdant kiekvieną viešosios paslaugos užduotį gautos pajamos atimamos iš viešosios paslaugos veiklos sąnaudų, todėl taikant šią sistemą metinės kompensacinės išmokos apskaičiuojamos tik pagal grynąsias kiekvieno viešosios paslaugos įpareigojimo sąnaudas (žr. šio sprendimo 65 konstatuojamąją dalį).
(200)
Todėl Komisija priėjo prie išvados, kad sąnaudų apskaičiavimo parametrai nustatyti objektyviai ir skaidriai.
(201)
Vis dėlto taikant sąnaudų kompensavimo taisykles gali būti nepakankamai įvertinamos tikrosios grynosios RTP viešosios paslaugos sąnaudos, o tai gali lemti nepakankamą struktūrinį tikrųjų finansavimo poreikių finansavimą.
(202)
Kaip nurodyta 65 konstatuojamojoje dalyje, pagal viešosios paslaugos sutartyse nustatytą sąnaudų skaičiavimo metodą apskaičiuojant metines kompensacines išmokas neįtrauktos tam tikros viešosios paslaugos sąnaudos (99). Be to, Portugalija Komisiją informavo, kad, nors už gautas metines kompensacines išmokas RTP turėjo mokėti PVM, pagal apskaitos taisykles į šias sąnaudas nebuvo galima atsižvelgti (žr. 94 konstatuojamąją dalį). Galiausiai į viešosios paslaugos ataskaitas RTP įtraukė ne visas investicijas į viešosios paslaugos įrangą, nors į jas atsižvelgta finansinėse ataskaitose (žr. 67 konstatuojamąją dalį).
(203)
Tačiau pagal Amsterdamo protokolą visuomeninių transliuotojų finansavimą užtikrina valstybė narė. Šiuo atveju Portugalija nusprendė nekompensuoti kai kurių paslaugos teikėjo užduočių vykdymo sąnaudų.
(204)
Tiriamu atveju valstybė ne tik skyrė RTP televizijai metines kompensacines išmokas, bet ir papildomą finansavimą didindama akcinį kapitalą, skirdama paskolas ir leisdama sudaryti sutartį su įstaiga, atsakinga už socialinio draudimo sistemą. Pagal Transliavimo komunikato 57 dalį Komisija turi išanalizuoti, ar visos priemonės proporcingos grynosioms viešosios paslaugos sąnaudoms. Tik jei jos proporcingos, galima laikyti, kad RTP finansavimas suderinamas su SESV 106 straipsnio 2 dalimi.
(205)
Komisija taip pat mano, kad RTP televizijai nustatytus viešosios paslaugos įpareigojimus, kurie nėra tinkami finansuoti pagal viešosios paslaugos sutartis, galima laikyti teisėtais ir aiškiai apibrėžtais valstybės paslaugų teikėjui oficialiai nustatytais viešosios paslaugos įpareigojimais. Todėl pagal valstybės pagalbos taisykles Portugalija gali finansuoti visas grynąsias RTP viešosios paslaugos sąnaudas.
(206)
207 konstatuojamosios dalyje pateiktoje 6 lentelėje apžvelgiamos pagal sąnaudų apskaitos taisykles apskaičiuotos RTP viešosios paslaugos sąnaudos (investicinės ir grynosios veiklos sąnaudos) ir už investicijas bei veiklos sąnaudas gauta kompensacija.
(207)
Pirma, nurodytos investicijos į viešosios paslaugos įrangą (5 lentelė) ir investicijoms finansuoti skirta kompensacija (2 lentelė). Antra, nurodytos grynosios RTP veiklos sąnaudos (4 lentelė) ir už jas gautos kompensacinės išmokos (1 lentelė). Galiausiai lentelėje nurodyta nauda, gauta iš vienkartinės pagalbos pagal sutartį su socialinio draudimo įstaiga, ir 1998 m. paskola.
6 lentelė
Finansavimo poreikių ir kompensacijos už viešosios paslaugos grynąsias veiklos sąnaudas taikant apskaitos taisykles suvestinė
(mln. PTE)
1992
1993
1994
1995
1996
1997
1998
Iš viso
Investicinės sąnaudos
2 632,6
2 102,0
2 763,9
992,7
1 480,4
4 037,4
6 054,2
20 063,2
Kapitalo injekcijos
-0
-0
-10 000,0
-12 800,0
-10 000,0
-14 000,0
-0
-46 800,0
Investicinių sąnaudų ir kompensacijos skirtumas
2 632,6
2 102,0
-7 236,1
-11 807,3
-8 519,6
-9 962,6
6 054,2
-26 736,8
Viešosios paslaugos veiklos sąnaudos
6 718,2
7 960,0
8 384,1
8 103,3
17 217,1
37 972,1
30 101,3
116 456,1
Kompensacinės išmokos
-6 200,0
-7 100,0
-7 145,0
-7 200,0
-14 500,0
-10 350,0
-14 000,0
-66 495,0
Socialinis draudimas
-
-1 206,0
-
-
-
-
-
-1 206,0
Paskola
-20 000,0
-20 000,0
Veiklos sąnaudų ir kompensacijos skirtumas
518,2 (100)
- 346
1 239,1
903,3
2 717,1
27 622,1
-3 898,7
28 755,1
Šaltinis: finansinė ataskaita ir viešosios paslaugos ataskaitos.
(208)
Kaip pabrėžta 201 ir 202 konstatuojamosiose dalyse, taikant Portugalijos pasirinktą metinių kompensacinių išmokų sistemą buvo nepakankamai įvertintos tikrosios RTP vykdytos viešosios paslaugos sąnaudos. Taikant šią sistemą susidarė skola. Antrajame etape Portugalija, siekdama išlaikyti RTP finansinę pusiausvyrą, RTP viešąsias paslaugas finansavo vienkartinėmis priemonėmis.
(209)
Kaip matyti iš 207 konstatuojamojoje dalyje pateiktos 6 lentelės, kapitalo injekcijomis už viešosios paslaugos investicijas kompensuota 26 736,8 mln. PTE per daug, o veiklos sąnaudų finansavimo kompensacinėmis išmokomis ir kitomis vienkartinėmis priemonėmis trūkumas siekė iki 28 755,1 PTE. Nors kapitalo injekcijos daugiausia buvo skirtos investicijoms į įrangą finansuoti, jos taip pat naudotos susidariusiai skolai grąžinti.
(210)
Iš 207 konstatuojamojoje dalyje pateiktos 6 lentelės taip pat matyti, kad kompensacija buvo iš viso 2 018,3 mln. PTE mažesnė už grynąsias viešosios paslaugos sąnaudas (iš 28 755,1 PTE atėmus 26 736,8 mln. PTE). Todėl Komisija daro išvadą, kad tiriamu laikotarpiu bendras valstybės finansavimas pagal Sąjungos taisykles yra proporcingas grynosioms RTP viešosios paslaugos veiklos sąnaudoms. Šis faktas nesikeičia, jei manoma, kad, priešingai nei pirmiau manė Komisija, atleidimas nuo 11 000 000 PTE registracijos mokesčių taip pat yra valstybės pagalba (žr. šio sprendimo 119 ir 120 konstatuojamąsias dalis). NET ir įtraukus šią sumą RTP finansavimo trūkumas sudaro 2 007,3 mln. PTE.
(211)
Komisija mano, kad RTP gauta suma buvo net mažesnė už bendras grynąsias jai valstybės nustatytų įsipareigojimų vykdymo sąnaudas, nes į 207 konstatuojamojoje dalyje pateiktą 6 lentelę įtrauktos ne visos 1992-1998 m. RTP viešosios paslaugos sąnaudos.
(212)
Pagal Transliavimo komunikatą Komisija turėtų užtikrinti, kad valstybės finansavimas būtų proporcingas grynosioms viešosios paslaugos teikimo sąnaudoms, bet taip pat, kad su viešosios paslaugos veikla susijusios komercinės veiklos, kurios pajamų dalies negalima teisingai priskirti, atžvilgiu neatsirastų rinkos iškraipymų, kurie nėra būtini viešosios paslaugos užduočiai vykdyti. Toks iškraipymas atsirastų, jei, siekdama sumažinti konkurentų pajamas, RTP sumažintų reklamos kainas rinkoje (101). Tokiu atveju RTP nepadidintų savo komercinės veiklos pajamų, tik bereikalingai padidintų valstybės finansavimo poreikį. Transliavimo komunikate nurodyta, kad jei toks elgesys pasireikštų, jis negalėtų būti vertinamas kaip būdingas transliuotojui priskirtai viešosios paslaugos teikimo užduočiai (102).
(213)
2001 m. lapkričio 15 d. sprendime pradėti tyrimo procedūrą Komisija nurodė, kad, jei būtų nustatytas toks elgesys, ji į tokius iškraipymus ir dėl jų padidėjusį valstybės finansavimo poreikį atsižvelgtų vertindama galimą per didelę kompensaciją. Tame procedūros etape Komisija pažymėjo, kad remdamasi tuo metu turėta informacija ji negalėjo nustatyti, ar RTP taip elgėsi (103).
(214)
Paskelbusi kvietimą teikti pastabas dėl sprendimo pradėti tyrimo procedūrą šioje byloje Komisija negavo iš RTP konkurentų pastabų, kuriose būtų nurodomas arba įrodomas antikonkurencinis RTP elgesys komercinėse rinkose, dėl kurio galėjo būti skirtas su Sutartimi nesuderinamas padidintas valstybės finansavimas (104).
(215)
Tokiomis aplinkybėmis Komisija mano, kad nėra požymių, kuriais remiantis būtų galima spręsti apie tokį elgesį. Todėl ji daro išvadą, kad, neatrodo, jog RTP elgesys komercinėse rinkose buvo antikonkurencinis ir kad dėl to būtų padidėjęs valstybės finansavimo poreikis, taip pat, kad dėl tokio elgesio būtų buvusi skirta per didelė kompensacija.
(216)
Taigi Komisija daro išvadą, kad sutartį su įstaiga, atsakinga už socialinį draudimą, kapitalo injekcijas ir subordinuotąją paskolą, taip pat laikiną atleidimą nuo registracijos mokesčių reikėtų laikyti valstybės pagalba pagal SESV 107 straipsnio 1 dalį. Tačiau RTP finansavimas vienkartinėmis priemonėmis yra suderinamas su vidaus rinka pagal SESV 106 straipsnio 2 dalį. Bendras finansavimas yra proporcingas grynosioms aiškiai apibrėžtų, patikėtų viešosios paslaugos įpareigojimų sąnaudoms. Todėl valstybės finansavimas nedarė poveikio prekybos sąlygoms ir konkurencijai Sąjungoje tiek, kad prieštarautų Sąjungos interesams pagal SESV 106 straipsnio 2 dalį (105).
VI. IŠVADA
(217)
Komisija mano, kad Portugalija neteisėtai įgyvendino vienkartines pagalbos priemones, pažeisdama SESV 108 straipsnio 3 dalį (106). Tai netaikoma laikinam atleidimui nuo notarinio patvirtinimo ir paskelbimo mokesčių pagal Įstatymo Nr. 21/92 11 straipsnio 1 dalį, nes šios priemonės nelaikomos valstybės pagalba pagal SESV 107 straipsnio 1 dalį.
(218)
Kaip nurodyta 143 konstatuojamojoje dalyje, Komisija daro išvadą, kad 1993 m. sutartis su įstaiga, atsakinga už socialinį draudimą, 1994-1997 m. kapitalo injekcijos ir 1998 m. paskola yra valstybės pagalba pagal SESV 107 straipsnio 1 dalį. Atleidimas nuo registracijos mokesčių pagal Įstatymo Nr. 21/92 11 straipsnio 1 dalį ir nuolatinis atleidimas nuo mokesčių pagal Įstatymo Nr. 21/92 11 straipsnio 2 dalį taip pat yra valstybės pagalba. Vienkartinės priemonės suteiktos naudojant valstybinius išteklius ir jomis remiant RTP galėjo būti iškraipyta konkurencija vidaus rinkoje ir daromas poveikis prekybai.
Šios vienkartinės priemonės neatitinka Altmarko sprendime nustatytų sąlygų, nes jų negalima laikyti kompensavimo sistemos, kurios kriterijai objektyviai ir skaidriai nustatyti iš anksto, dalimi. Be to, akivaizdu, kad RTP pasirinkta ne taikant viešųjų pirkimų procedūrą, kuria užtikrinamos mažiausios įmanomos sąnaudos, ir nėra požymių, kad vienkartinių išmokų suma būtų nustatyta remiantis sąnaudų, kurias patirtų tipinė įmonė, analize.
(219)
SESV 106 straipsnio 2 dalyje numatyta išimtis taikytina vienkartinėms priemonėms, išskyrus nuolatinį RTP atleidimą pagal Įstatymo Nr. 21/92 11 straipsnio 2 dalį. Kaip išnagrinėta, priemonėmis buvo kompensuoti aiškiai apibrėžti RTP televizijai Įstatymu Nr. 21/92 ir viešosios paslaugos sutartimis pakankamai patikėti viešosios paslaugos įpareigojimai. Vienkartinės priemonės yra proporcingos grynosioms RTP viešosios paslaugos veiklos sąnaudoms. Vienkartinėmis priemonėmis konkurencija neiškraipoma tiek, kad prieštarautų Sąjungos interesui, nes priemonės yra proporcingos grynosioms RTP viešosios paslaugos sąnaudoms. RTP elgesys vykdant komercinę veiklą taip pat nebuvo antikonkurencinis.
(220)
Komisija mano, kad Įstatymo Nr. 21/92 11 straipsnio 2 dalyje numatytas nuolatinis atleidimas yra su vidaus rinka nesuderinama valstybės pagalba, nes šios priemonės negalima laikyti kompensacija už visuotinės ekonominės svarbos paslaugų teikimą pagal SESV 106 straipsnio 2 dalį. Todėl Portugalija tą įstatymą turėtų panaikinti. Portugalija taip pat turėtų užtikrinti, kad bet kokia pagal tą įstatymą RTP televizijai suteikta pagalba būtų susigrąžinta.
(221)
Atsižvelgdama į pirmiau pateiktas išvadas Komisija,
PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ:
1 straipsnis
1. Šios vienkartinės priemonės, suteiktos Portugalijos įmonei Radiotelevisão Portuguesa, SA (RTP), yra valstybės pagalba pagal Sutarties 107 straipsnio 1 dalį:
a)
1993 m. sutartimi su įstaiga, atsakinga už socialinį draudimą, Portugalijos RTP televizijai pakeistas 1 206 mln. PTE skolos grąžinimo terminas;
b)
1994-1997 m. 46 800 mln. PTE kapitalo injekcijos;
c)
1998 m. suteikta 20 000 mln. PTE paskola;
d)
Portugalijos įstatymo Nr. 21/92 11 straipsnio 1 dalyje numatytas laikinas atleidimas nuo 11 000 000 PTE registracijos mokesčių.
2. Šio straipsnio 1 dalyje nurodytos valstybės pagalbos priemonės suderinamos su vidaus rinka pagal Sutarties 106 straipsnio 2 dalį, nes jomis grynosios RTP televizijai pavestų viešosios paslaugos užduočių vykdymo sąnaudos nebuvo kompensuotos per daug.
2 straipsnis
Portugalijos įstatymo Nr. 21/92 11 straipsnio 1 dalyje numatytas atleidimas nuo notarinio patvirtinimo ir paskelbimo mokesčių nėra valstybės pagalba.
3 straipsnis
1. Portugalijos įstatymo Nr. 21/92 11 straipsnio 2 dalyje numatytas neribotas RTP atleidimas nuo bet kokių su bet kokiu įrašymu, registracija arba anotacija susijusių mokesčių yra valstybės pagalba pagal Sutarties 107 straipsnio 1 dalį.
2. Pažeidžiant Sutarties 108 straipsnio 3 dalį Portugalijos pagal Įstatymo Nr. 21/92 11 straipsnio 2 dalį RTP televizijai neteisėtai suteikta valstybės pagalba yra nesuderinama su vidaus rinka.
4 straipsnis
1. Portugalija turi panaikinti šio sprendimo 3 straipsnio 1 dalyje nurodytą įstatymą ir nurodyti susigrąžinti bet kokią RTP televizijos pagal tą nuostatą iki panaikinant tą įstatymą gautą valstybės pagalbą.
2. Prie grąžintinos sumos pridedamos palūkanos, skaičiuojamos nuo datos, kai lėšos pervestos RTP televizijai, iki jų galutinio grąžinimo.
3. Palūkanos apskaičiuojamos pagrindinei sumai ir susikaupusioms palūkanoms pagal Reglamento (EB) Nr. 794/2004 V skyrių ir Reglamentą (EB) Nr. 271/2008, kuriuo iš dalies keičiamas Reglamentas (EB) Nr. 794/2004.
5 straipsnis
1. Pagal 3 straipsnyje nurodytą įstatymą suteikta pagalba turi būti susigrąžinta nedelsiant ir veiksmingai.
2. Portugalija turi užtikrinti, kad šis sprendimas būtų įgyvendintas per keturis mėnesius nuo pranešimo apie jį.
6 straipsnis
1. Per du mėnesius nuo pranešimo apie šį sprendimą Portugalija pateikia Komisijai šią informaciją:
a)
išsamų priemonių, kurių imtasi siekiant panaikinti Įstatymo Nr. 21/92 11 straipsnio 2 dalį, aprašą;
b)
bendrą iš RTP susigrąžintiną sumą (pagrindinę sumą ir palūkanas);
c)
išsamų priemonių, kurių imtasi arba ketinama imtis siekiant įvykdyti šį sprendimą, aprašą;
d)
dokumentus, kuriais įrodoma, kad RTP televizijai nurodyta grąžinti pagalbą.
2. Portugalija informuoja Komisiją apie nacionalinių priemonių, kurių imtasi siekiant įgyvendinti šį sprendimą, pažangą tol, kol bus grąžinta visa 3 straipsnyje nurodyta pagalba. Gavusi paprastą Komisijos prašymą ji nedelsdama pateikia informaciją apie priemones, kurių ėmėsi arba ketina imtis, kad įvykdytų šį sprendimą. Ji taip pat pateikia išsamią informaciją apie iš RTP jau susigrąžintas pagalbos sumas ir palūkanas.
7 straipsnis
Šis sprendimas skirtas Portugalijos Respublikai.
Priimta Briuselyje 2011 m. gruodžio 20 d.