РЕШЕНИЕ НА КОМИСИЯТА
от 20 юли 2010 година
относно държавна помощ C 33/09 (ex NN 57/09, CP 191/09), приведена в действие от Португалия под формата на държавна гаранция за ВРР
(нотифицирано под номер C(2010) 4932)
(само текстът на португалски език е автентичен)
(текст от значение за ЕИП)
(2011/346/ЕС)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз (ДФЕС), и по-специално член 108, параграф 2, първа алинея от него,
като взе предвид Споразумението за Европейското икономическо пространство, и по-специално член 62, параграф 1, буква а) от него,
като покани заинтересованите страни да представят мненията си в съответствие с тези разпоредби (1) и като взе предвид техните мнения,
като има предвид, че:
(1)
Настоящото решение се отнася до държавна помощ, отпусната от Португалия под формата на държавна гаранция в полза на Banco Privado Português (наричана по-нататък „ВРР“).
1. ПРОЦЕДУРНИ АСПЕКТИ
(2)
На 13 март 2009 г. Комисията одобри с решение (наричано по-нататък „Решението за помощ за оздравяване“) (2) държавна гаранция за финансирането на заем от 450 млн. EUR, предоставен на BPP от шест португалски банки на 5 декември 2008 г. Мярката бе разрешена за период от шест месеца въз основа на член 87, параграф 3, буква б) от Договора за ЕО (сега член 107, параграф 3, буква б) от ДФЕС) въз основа на предположението, че португалските органи ще изпълнят поетото си задължение да представят план за преструктуриране в срок от шест месеца (т.е. до 5 юни 2009 г.).
(3)
На 15 юли 2009 г. Комисията призова португалските органи да представят спешно планa за преструктуриране на BPP. Тъй като поисканият план не бе представен, на 6 октомври 2009 г. Комисията изпрати официално напомнящо писмо съгласно член 5, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 659/1999 на Съвета от 22 март 1999 година за установяване на подробни правила за прилагането на член 93 от Договора за ЕО (3).
(4)
На 10 ноември 2009 г. Комисията откри официалната процедура по разследване във връзка с предполагаемата мярка за държавна помощ. В същото решение Комисията издаде разпореждане за информация, с което се иска от Португалия да представи плана за преструктуриране до 22 декември 2009 г.
(5)
Решението на Комисията за откриване на процедурата бе публикувано в Официален вестник на Европейския съюз на 6 март 2010 г. (4) Комисията покани заинтересованите страни да представят мнения относно мярката за помощ. Мнения бяха представени с писмо с дата 6 април 2010 г. от трета страна, която пожела да остане анонимна.
(6)
Комисията поиска информация от Португалия с писмо от 12 март 2010 г., на което Португалия отговори с писмо от 13 април 2010 г., заведено на 14 април 2010 г.
(7)
Мненията от заинтересованите страни бяха изпратени на Португалия с писмо от 15 април 2010 г. Португалия отговори на тези мнения с писмо от 13 май 2010 г., заведено на 14 май 2010 г.
(8)
На 29 април 2010 г. Комисията поиска допълнителна информация, която Португалия предостави с писмо от 13 май 2010 г. Португалия предостави допълнителна информация на 15 и 21 юни 2010 г.
2. ПОЛУЧАТЕЛЯТ И МЯРКАТА
2.1. Получателят
(9)
BPP е финансова институция със седалище в Португалия, предоставяща услугата частно банкиране, корпоративни консултантски услуги и услугата частни капиталови инвестиции. Клиентите на BPP са частни и институционални вложители, включително пет банки за взаимно кредитиране за селските райони (caixas de crédito agrícola mútuo), една спестовна банка (caixa económica), няколко пенсионни фонда, застрахователни дружества и други. BPP е представена в Португалия, Испания и в по-малка степен в Бразилия и Южна Африка.
(10)
Акциите на BPP не са регистрирани на фондова борса и следователно пазарната цена на нейните акции не може да бъде проследена. Към 30 юни 2008 г. общите активи в счетоводния баланс на BPP са възлизали на 2,9 млрд. EUR, представляващи под 1 % от общите активи на португалския банков сектор. BPP е собственост 100 % на групата „Privado Holding SGPS“ (sociedade gestora de participações sociais) S.A. Към 30 юни 2008 г. по-големият дял от акциите на това холдингово дружество (51,5 %) са били собственост на 12 акционери. През 2009 г. холдинговата група „Privado“ е имала 187 служители, 148 от които са работели за BPP.
2.2. Финансовите затруднения на банката
(11)
Според португалските органи BPP изпитва затруднения с ликвидността в резултат на влошаването на световното икономическо положение, което е намалило значително способността на банката да управлява своята ликвидност.
(12)
На 24 ноември 2008 г. BPP е уведомила Португалската централна банка (наричана по-нататък „Португалската национална банка“), че е застрашена от изпадане в невъзможност да изпълнява задълженията си за плащания. Тогава на BPP е било разрешено да преустанови всичките си плащания, считано от 1 декември 2008 г.
(13)
На 5 декември 2008 г. BPP е получила заем от 450 млн. EUR, подкрепен с държавна гаранция, при изложените по-долу условия. Заемът и гаранцията са покривали само задълженията на BPP, отразени в счетоводния баланс на 24 ноември 2008 г., и заемът е трябвало да бъде използван само за възстановяване на суми на вложителите и други кредитори, а не за покриване на задължения на други субекти в групата.
2.3. Мярката за спешна помощ
(14)
На 5 декември 2008 г. BPP е подписала споразумение за заем (наричано по-нататък „споразумението за заем“), с подкрепата на държавна гаранция, за 450 млн. EUR с шест големи португалски банки (Banco Comercial Português, S.A., Caixa Geral de Depósitos, S.A., Banco Espírito Santo, S.A., Banco BPI, S.A., Banco Santander Totta, S.A., Caixa Central - Caixa Central de Crédito Agricola Mútuo CRL) (наричани по-нататък „банковият синдикат“). Заемът е бил със срок шест месеца, който е можел да се подновява за срок до две години, и е бил с лихвен процент EURIBOR + 100 базисни пункта. Възнаграждението за заема е било определено въз основа на разходите за финансиране на банките кредиторки към момента на трансакцията.
(15)
Според португалските органи, без държавна гаранция никой кредитор не е бил готов да финансира BPP при разумен лихвен процент, имайки предвид затрудненото ѝ финансово положение. Държавната гаранция, съпътстваща заема, е била предоставена в съответствие със Закон № 112/97, т.е. извън португалската гаранционна схема (Закон 60-A/2008), която е била одобрена от Комисията на 29 октомври 2008 г. (5) По-специално португалските органи заявиха, че общата гаранционна схема, която е ограничена до платежоспособните банки, ще бъде неподходяща рамка за държавната намеса в полза на BPP с оглед на влошаващото се финансово състояние на банката и специфичните рискове, свързани с тази трансакция.
(16)
Възнаграждението за държавната гаранция е било определено на 20 базисни пункта, като е взето предвид обезпечението, представено от BPP.
(17)
Обезпечението се състои от: i) първо право на залог върху някои активи съгласно договор, сключен между Португалия, BPP и Португалската национална банка; и ii) първа ипотека върху недвижими активи, притежавани от BPP. Според преценката на португалските органи стойността на това обезпечение е около 672 млн. EUR, когато са били подписани споразумението за заема и споразумението за гаранцията (6). Предоставянето на обезпечение е уредено от споразумение, подписано от хазната, BPP и Португалската национална банка, в което последната е определена за попечител и управител на обезпечението от името на хазната. Според португалските органи португалската държава има по силата на националното законодателство привилегировани и приоритетни права върху обезпечението.
(18)
През срока на валидност на заема, покрит от държавната гаранция, BPP е поела ангажимент да не продава, да не предоставя като обезпечение, нито да се разпорежда по друг начин със своите настоящи и бъдещи активи.
(19)
В контекста на проучването на мярката за спешна помощ, извършено от Комисията, Португалия пое ангажимент да предостави план за преструктуриране на BPP в срок от шест месеца от държавната намеса (т.е. до 5 юни 2009 г.).
(20)
В своето решение от 13 март 2009 г. Комисията одобри мярката за период от шест месеца от предоставянето на държавната гаранция, т.е. до 5 юни 2009 г. Комисията освен това счете за необходимо планът за преструктуриране да бъде предоставен до 5 юни 2009 г., имайки предвид изключително ниския размер на възнаграждението.
(21)
С цел да продължат валидността на гаранцията след изтичането на първоначалния период от шест месеца, португалските органи поеха ангажимента да представят специално уведомление на Комисията.
(22)
Португалия не изпълни посочените по-горе ангажименти.
2.4. Продължаване на периода на действие на мярката за спешна помощ
(23)
С електронно писмо с дата 23 юни 2009 г. Португалия уведоми Комисията, че е взела решение да продължи държавната гаранция с още шест месеца (Despacho № 13364-A/2009 на Министерството на финансите от 5 юни 2009 г.). Португалия обаче нито подаде уведомление за това продължаване, нито потърси одобрението на Комисията.
(24)
Тъй като решението на Комисията одобри помощта само до 5 юни 2009 г., помощта за оздравяване стана неправомерна на 6 юни 2009 г.
(25)
План за преструктуриране е бил представен на Португалската национална банка от администраторите на BPP на 24 април 2009 г.
(26)
С писмо с дата 5 юни 2009 г. португалските органи обясниха на Комисията, че закъснението с предоставянето на план за преструктуриране на BPP се дължи на факта, че планът за възстановяване и преструктуриране, предложен от BPP, не е бил приет от Португалската национална банка.
(27)
На 9 юни 2009 г. Министерството на финансите и публичната администрация публикува документ, озаглавен „Esclarecimento do Ministério das Finanças e da Administração Pública - Decisão relativa ao Banco Privado Português“ („Пояснения от Министерството на финансите и публичната администрация - Решение относно Banco Privado Português“) (наричан по-нататък „документът от 9 юни 2009 г.“), в който се заявява, че планът за възстановяване и преструктуриране, предоставен на 24 април 2009 г. от BPP на Португалската национална банка, предлага, наред с други неща, операция по рекапитализация с държавна вноска на стойност между 150 и 200 млн. EUR под формата на обикновени акции, преференциални акции и допълнителни задължения без възвръщаемост. Този план не е бил приет, тъй като е било счетено, че „не спазва разпоредбите за рекапитализация, определени в Закон № 63-А/2008, нито насоките по този въпрос от Европейския съюз, насочени към гарантиране на спазването на правилата на Общността за конкуренцията, тъй като в този случай е налице държавна помощ“.
(28)
В документа от 9 юни 2009 г. се съобщава също така, че голям брой клиенти на BPP са поверили на банката управлението на своите спестявания, която ги е инвестирала във финансови инструменти, разпределени между десетки специално създадени за целта дружества под офшорна юрисдикция (инструменти с „абсолютна възвръщаемост“). Въпреки риска, присъщ на тези продукти, BPP е фиксирала процент на възнаграждение и е гарантирала целия капитал, инвестиран от тези клиенти, при настъпването на падежа. Тази гаранция за възвръщаемост така и не е била съобщена на надзорните органи, нито е била включена и вписана в счетоводния баланс на банката. Скриването на това задължение е предпазило акционерите на банката от необходимостта да инжектират повече капитал, за да отговорят на действащите правни и регулаторни изисквания. Освен това, съгласно документа от 9 юни 2009 г., проверката на португалската Комисия за пазара на ценни книжа (Comissão do Mercado de Valores Mobiliários - CMVM) и на Португалската национална банка е установила сериозни нередности, които представляват закононарушения от страна на BPP.
2.5. Положението с инвестиционните продукти с абсолютна възвръщаемост
(29)
В документа от 9 юни 2009 г. португалските органи заявиха освен това, че проучват съвместно с надзорните органи решение за свеждане до минимум на загубите за клиентите на BPP, притежаващи инструменти с абсолютна възвръщаемост, чиито инвестиции са застрашени. Решението, предвидено от правителството, е трябвало да включва, наред с други неща, следните мерки: 1. създаване на нов финансов инструмент, представляващ настоящия непряк портфейл с абсолютна възвръщаемост, който да замести настоящите позиции на инвеститорите; 2. финансовият инструмент ще бъде издаден и управляван от субект, който е независим от BPP и който се притежава и управлява от националните банкови институции.
2.6. Официалната процедура по разследване и второто продължаване на мярката за спешна помощ
(30)
На 15 юли 2009 г. Комисията покани португалските органи да предоставят спешно плана за преструктуриране на BPP, дори в неокончателен вариант, напомняйки, че помощта за оздравяване е неправомерна от 6 юни 2009 г.
(31)
Тъй като поисканият план не бе предоставен, на 6 октомври 2009 г. Комисията изпрати официално напомнящо писмо съгласно член 5, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 659/1999.
(32)
На 10 ноември 2009 г. Комисията започна официалната процедура по разследване във връзка с предполагаемата мярка за държавна помощ. В същото решение Комисията издаде разпореждане за информация, с което се иска от Португалия да представи плана за преструктуриране до 22 декември 2009 г.
(33)
Решението на Комисията за откриване на процедурата бе публикувано в Официален вестник на Европейския съюз (7). Комисията покани заинтересованите страни да представят мнения относно мярката за помощ.
(34)
На 3 декември 2009 г. португалските органи уведомиха Комисията, че държавната гаранция ще бъде продължена с още шест месеца. Според португалските органи държавата бе принудена да поднови гаранцията, тъй като незабавният крах на BPP със сигурност щеше да навреди на обмисляното понастоящем решение. Тъй като BPP очевидно не бе в състояние да изплати заема, банките, предоставили заема на BPP, се съгласиха да продължат неговия срок с още шест месеца, без да променят настоящите условия и без допълнително финансиране, при условие че съответната държавна гаранция също бъде продължена.
(35)
Поради тази причина на 5 декември 2009 г. държавната гаранция е била продължена с още шест месеца. Комисията не бе уведомена за продължаването: португалските органи само информираха Комисията, че гаранцията по заема ще бъде подновена.
(36)
На 25 февруари 2010 г. португалските органи изпратиха писмо с обяснение относно елементите, които според правителството трябва да станат база за решение на проблемите, създадени от BPP за значителна част от нейните клиенти, а именно инвеститорите в инвестиционния продукт с абсолютна възвръщаемост.
(37)
В същото писмо португалските органи информираха Комисията, че на 11 декември 2009 г. правителството е решило:
i)
да учреди затворен и нехармонизиран Специален инвестиционен фонд (Fundo Especial de Investimento - FEI), образуван от ресурсите (брутни активи и пасиви) в инвестиционния продукт с абсолютна възвръщаемост и който се характеризира със следното: а) пасивно управление на Специалния инвестиционен фонд; б) записване на акции в натура; в) четиригодишен срок с възможност за продължаване до не повече от десет години с решение на общото събрание на акционерите (1 акция = 1 глас); г) доброволно членство на клиентите;
ii)
да поднови държавната гаранция за заема на стойност 450 млн. EUR до създаването на Специалния инвестиционен фонд;
iii)
да задейства Фонда за гарантиране на депозитите (Fundo de Garantia de Depósitos - FGD), който гарантира пълно изплащане на стойността на паричните наличности на всеки вложител, когато тази стойност не надвишава 100 000 EUR, и Системата за обезщетение на инвеститорите (Sistema de Indemnização aos Investidores - SII), която гарантира обезщетение до не повече от 25 000 EUR на инвеститор при условията, определени от закона, и не ангажира държавни ресурси;
iv)
да предостави застрахователно покритие до 250 000 EUR на клиентите, присъединили се към FEI, при условие че изпълняват критериите на FGD и SII; по този начин отрицателната разлика, ако има такава, между доходите на клиента - под формата на възстановени суми от FGD и SII и на плащания от FEI - и номиналната стойност на инвестицията до горна граница от 250 000 EUR към 24 ноември 2008 г. се застрахова от държавата.
(38)
Ангажиментът, поет от португалската държава по отношение на инвеститорите на FEI в резултат на нейната правна система, ще бъде приложим едва на датата на прекратяване на дейността на фонда, която е четири години след датата на неговото учредяване - 30 март 2014 г. (8)
(39)
На 1 февруари 2010 г. португалската Комисия за пазара на ценни книжа (CMVM) даде разрешение за учредяването на FEI при горепосочените условия, като Privado Fundos - Sociedade Gestora de Fundos de Investimento, S.A. отговаря за управлението на фонда, а Banif - Banco de Investimento, S.A изпълнява ролята на депозитар на фонда.
(40)
FEI бе учреден на 30 март 2010 г.
(41)
На 16 април 2010 г. Португалската национална банка е издала съобщение, в което се заявява, че лицензът на BPP за упражняване на банкови дейности е бил отменен с решение от 15 април поради невъзможност за преструктуриране или рекапитализиране на банката. На 22 април Португалската национална банка е поискала ликвидация на BPP в компетентния съд (Tribunal de Comércio de Lisboa), представяйки същевременно предложение за назначаването на ликвидационна комисия. Ликвидацията на BPP следва португалските правила за ликвидация, приложими специално към банковите институции. Според мнението на португалските органи различните правни стъпки, определени от съответното законодателство, означават, че ликвидацията може да отнеме около една година.
(42)
На 13 май 2010 г. португалските органи съобщиха на Комисията, че въз основа на споразумението (9) гаранцията е била поискана от банковия синдикат и е била изпълнена на 7 май, когато Португалия е възстановила 450 млн. EUR на шестте банки. Португалската държава заяви, че е предприела вече необходимите стъпки за налагане на своите привилегировани и приоритетни права като кредитор върху свързаното с гаранцията обезпечение, като е предявила своя иск в съответния съд (10).
3. РЕШЕНИЕ НА КОМИСИЯТА ОТНОСНО ОФИЦИАЛНАТА ПРОЦЕДУРА ПО РАЗСЛЕДВАНЕ
(43)
В своето решение от 10 ноември 2009 г. за откриване на официалната процедура по разследване Комисията изложи първоначалната си оценка и съмненията си относно съвместимостта на съответните мерки с вътрешния пазар. Въпросните мерки бяха:
-
определянето на цената на гаранцията, която беше под равнището, изисквано по принцип съгласно Съобщението относно банковия сектор (11). Комисията имаше съмнения, че възнаграждението е достатъчно, като се има предвид риска. Комисията одобри тази цена единствено въз основа на поетото от Португалия задължение да представи план за преструктуриране, което в дългосрочен план да оправдае това предимство;
-
фактът, че Португалия не представи плана за преструктуриране, въпреки че ѝ бе официално напомнено да направи това с писмото с дата 6 октомври 2009 г.;
-
продължаването на гаранцията (на 5 юни 2009 г.) след срока от шест месеца, първоначално одобрен от Комисията.
4. ЗАБЕЛЕЖКИ ОТ ПОРТУГАЛИЯ
(44)
В своите мнения относно откриването на официалната процедура по разследване португалските органи твърдят, че не са в неведение относно поетото от тях задължение към Комисията да представят план за преструктуриране на BPP. Съгласно тяхното писмо от 13 април 2010 г. обаче отговорна в крайна сметка за представяне на плана за преструктуриране е BPP (с одобрението на Португалската национална банка), като отговорността на португалската държава е единствено да препрати плана на Комисията. Португалските органи не са представили на Комисията плана за преструктуриране просто защото представеният от BPP план не е бил одобрен от Португалската национална банка. Разпореждането, изложено в решението на Комисията от 10 ноември 2009 г., не е могло следователно да бъде изпълнено, въпреки политическите усилия на португалската държава да гарантира, че BPP действително е изпълнила задълженията си към Португалската национална банка, към държавата и в крайна сметка към Комисията.
(45)
Относно държавната помощ за BPP Португалия твърди, че тя е била и е съвместима с вътрешния пазар в съответствие с член 107, параграф 3, буква б) от ДФЕС, доколкото е била отпусната за гарантиране на стабилността на националната финансова система, по аналогия със ставащото в европейски контекст.
(46)
Относно продължаванията на държавната гаранция за заема от 450 млн. EUR Португалия твърди, че те не съставляват нова държавна помощ, тъй като не е било изменено положението, стоящо в основата на одобрението от страна на Комисията на мярката за държавна помощ. Държавната гаранция, чийто срок е продължаван два пъти, е запазила непроменени своите условия: i) не е увеличена стойността на заема; ii) не са изменени задължения по заема (12); iii) съгласно договора за гаранция последната изтича чак тридесет дни след датата на последното изплащане на капитала и лихвите, като Комисията е уведомена, че споразумението за заема е за две години (13).
(47)
Що се отнася до неуведомлението за продължаванията на срока на държавната гаранция, португалските органи твърдят, че подновяването на споразумението за заема не зависи от португалската държава, а от банковия синдикат и BPP, и че непродължаването на срока на гаранцията е щяло да доведе до същите отрицателни последици за португалската финансова система, които са оправдали напълно одобрението от страна на Комисията на мярката за държавна помощ. Освен това Португалия счита, че продължаванията на срока на гаранцията са автоматични по силата на договора, регулиращ споразумението за заема, въпреки че те са били все пак формализирани заради правна сигурност по отношение на банковия синдикат.
(48)
По-нататък, според португалските органи продължаванията (дори ако се счете, че съставляват нова помощ) не са дали икономическо предимство, тъй като BPP на практика не е действала, поне от 1 декември 2008 г. насетне. По този начин мярката, със или без продължаванията на срока, „не е дала икономическо предимство на BPP, нито е засилила позицията ѝ по отношение на нейните конкуренти, поради простата причина, че BPP не е действала на пазара и следователно не се е конкурирала с други банки“ (14). Португалия следователно счита, че мярката не оказва въздействие нито върху конкуренцията, нито върху търговията между държавите-членки.
(49)
В своите забележки относно мненията на заинтересованите страни (вж. по-долу) португалските органи заявяват, че заемът от 450 млн. EUR е бил използван по прозрачен начин, за да се избегне ефектът на доминото и да се изпълнят задълженията на BPP, отразени в счетоводния баланс на 24 ноември 2008 г.
(50)
Португалските органи посочват също, че Португалия ще упражни своите права върху обезпечението, с което е свързана гаранцията, като част от процедурата за ликвидация на BPP. С оглед на своя статут като привилегирован кредитор на BPP, Португалия е уверена, че ще бъде в състояние да намали цялата сума от 450 млн. EUR, изплатена от нея на банките кредитори. В това отношение португалските органи отбелязват, че стойността на обезпечението към 7 май 2010 г. е била с над 20 % по-висока от общия размер на гарантирания заем.
(51)
Що се отнася до поетото от държавата задължение да възстанови загубите до 250 000 EUR на клиентите с абсолютна възвръщаемост, включили се във FEI, Португалия твърди, че това задължение не съставлява държавна помощ, тъй като а) не води до прехвърляне на държавни ресурси към дружеството, управляващо FEI, нито до друг субект, действащ на пазара; б) представлява редовен и приет механизъм, който е логично продължение на системата за обезщетяване на инвеститорите; в) не води до икономически предимства за инвеститорите, към които се прехвърля генерично и изключително в съответствие с националните и европейските законови изисквания, нито до нарушаване на конкуренцията на пазара или в отношенията между държавите-членки.
(52)
Освен това Португалия твърди, че фактическите плащания на клиентите на FEI в резултат на това поето задължение ще бъдат минимални, ако изобщо бъдат направени. Португалските органи разглеждат застрахователното покритие от 250 000 EUR като мярка за внушаване на доверие у клиентите на FEI, която обаче няма да доведе до фактическо плащане при повечето сценарии. При консервативен сценарий, основаващ се на хипотезата, че активите във FEI ще загубят още от стойността си през октомври 2009 г. в течение на следващите четири години, според изчисленията на Португалия максималното изплащане на един клиент ще бъде около 68 000 EUR. При по-благоприятни сценарии няма да има изобщо плащания.
5. ЗАБЕЛЕЖКИ ОТ ДРУГИ ЗАИНТЕРЕСОВАНИ СТРАНИ
(53)
В съответствие с член 6 от Решението на Комисията от 10 ноември 2009 г. за откриване на официалната процедура по разследване Комисията получи на 6 април 2010 г. мнения от надлежно идентифицирани трети страни, които пожелаха да останат анонимни. В своите мнения относно откриването на официалната процедура по разследване заинтересованите страни изтъкват, че нито едно от условията, при които е била отпусната държавната гаранция за заема (максимална продължителност шест месеца и представянето на план за преструктуриране), не е било спазено. Ето защо според представените забележки помощта е незаконна и Комисията следва да нареди на Португалия да преустанови гаранцията. Освен това сумата от 450 млн. EUR, вместо да бъде използвана за преструктурирането на банката, е била използвана за обезщетяване на някои клиенти на BPP, в ущърб на всички останали.
6. ОЦЕНКА
6.1. Квалифициране на мерките като държавна помощ
(54)
В член 107, параграф 1 от ДФЕС се посочва:
„Освен когато е предвидено друго в настоящия договор, всяка помощ, предоставена от държава-членка или чрез ресурси на държава-членка, под каквато и да било форма, която нарушава или заплашва да наруши конкуренцията чрез поставяне в по-благоприятно положение на определени предприятия или производството на някои стоки, доколкото засяга търговията между държавите-членки, е несъвместима с общия пазар.“
(55)
За да е приложим член 107, параграф 1 от ДФЕС е необходимо да е налице мярка за помощ, вменена на държавата, която се предоставя чрез държавни ресурси, влияе на търговията между държавите-членки и нарушава конкуренцията в общия пазар, като предоставя селективно икономическо предимство на някои предприятия.
6.1.1. Държавната гаранция за заема от 450 млн. EUR
(56)
Комисията припомня, че тя вече е установила в Решението за помощ за оздравяване от 13 март 2009 г., че държавната гаранция съставлява държавна помощ (15). Мярката се финансира от държавни ресурси и представлява държавна гаранция, предоставена от Португалия. Всъщност възстановяването, извършено от португалската държава на банковия синдикат на 13 май 2010 г. (вж. съображение 42 по-горе), е ясно доказателство за участието на държавни ресурси.
(57)
А и както вече е посочено в Решението за помощ за оздравяване от 13 март 2009 г. (16), държавната гаранция е дала възможност на BPP да получи по-добри финансови условия за отпуснатия заем от обичайно наличните на пазара за дружества при подобни обстоятелства в малко вероятния случай, както признават португалските органи, че такива заеми изобщо се предлагат. В това отношение в Решението за помощ за оздравяване вече е посочено, че таксата от 20 базисни пункта е далеч под равнището, следващо от прилагането на препоръката на Европейската централна банка от 20 октомври 2008 г. Въпреки високата степен на обезпечение Комисията заключи, че възнаграждението за държавната гаранция, определено на 20 базисни пункта, остава значително по-ниско от онова, което обикновено се счита за адекватно за банките в затруднено положение. Възнаграждението бе счетено за достатъчно само за етапа на оздравяване, ако бъде представен план за преструктуриране преди 5 юни 2009 г.
(58)
За разлика от други банки, които не са се възползвали от държавна гаранция за заеми, BPP е получила икономическо предимство, състоящо се в това, че таксата, начислена за държавната гаранция, е била определено под пазарното равнище.
(59)
Доводът, изложен от португалските органи, че BPP не е действала на пазара след 1 декември 2008 г., не може да бъде приет. Тъй като лицензът за упражняване на банкови дейности на BPP е бил отменен от Португалската национална банка едва на 15 април 2010 г., BPP е имала възможност да излезе един път или многократно на пазара без забавяне. Всъщност плановете за преструктуриране на BPP, представени между декември 2008 г. и април 2009 г., показват възможностите на банката да продължи да упражнява икономическа дейност в резултат на мярката за оздравяване. С оглед на дейностите и позицията на BPP на националния и международния финансов пазар, това предимство е възможно да окаже въздействие върху търговията между държавите-членки по смисъла на член 107, параграф 1 от ДФЕС. Считано едва от 15 април 2010 г., когато е бил отменен лицензът за упражняване на банкови дейности, BPP наистина е загубила всяка възможност да излезе отново на пазара и да наруши евентуално конкуренцията, и да окаже въздействие върху търговията между държавите-членки.
(60)
Въз основа на гореизложеното Комисията заключава, че държавната гаранция е дала икономическо предимство на BPP чрез използване на държавни ресурси, вменено на държавата. Това предимство може да окаже въздействие върху конкуренцията и търговията между държавите-членки по смисъла на член 107, параграф 1 от ДФЕС. Следователно мярката съставлява държавна помощ.
6.1.2. Гаранцията от 250 000 EUR за клиенти на FEI
(61)
Както е описано по-горе, получателите на помощта по тази мярка са клиентите на BPP, които са инвестирали в продукти с абсолютна възвръщаемост и са избрали да се включат във FEI. Без решението, приложено от Португалия, клиентите на FEI щяха да рискуват да не бъдат обезщетени или, което е по-вероятно, да им бъдат възстановени по-малки суми, отколкото съгласно гаранцията. Според собствените оценки на Португалия, тяхната възвръщаемост като клиенти на FEI е била увеличена от гаранцията. Следователно клиентите на FEI са получили предимство в резултат на мярката.
(62)
Сам по себе си фактът на влагане на средства обаче не представлява непременно търговска дейност по смисъла на правилата за държавна помощ и всъщност, съгласно данните, представени от Португалия, повечето участници във FEI са физически лица, а не предприятия. Доколкото обаче сумите на FEI, покрити от държавната гаранция, служат за облагодетелстване на предприятия, те може да съставляват държавна помощ.
(63)
Въпреки това предоставените от Португалия числени данни ясно показват, че изплатените от държавата суми ще бъдат значително по-малки от прага съгласно правилото de minimis от 200 000 EUR за три години (17), като се вземе предвид покритието, предоставено от Системата за обезщетение на инвеститорите и Фонда гарантиране на депозитите, както и вероятната стойност, която при предпазливи хипотези ще бъде възстановена на инвеститорите от базовите активи.
6.2. Съвместимост в съответствие с член 107, параграф 3, буква б от ДФЕС
6.2.1. Държавната гаранция за заема от 450 млн. EUR
(64)
Португалия твърди, че елементът на помощ трябва да бъде оценен въз основа на член 107, параграф 3, буква б) от ДФЕС, който дава възможност на Комисията да обяви помощта за съвместима с вътрешния пазар, ако има за цел да преодолее „сериозни затруднения в икономиката на държава-членка“. Комисията припомня, че Общият съд е подчертал, че член 107, параграф 3, буква б) от ДФЕС следва да се прилага ограничително и трябва да урежда затруднения в цялата икономика на държава-членка (18).
(65)
Комисията е признала вече, че настоящата глобална финансова криза може да създаде сериозни затруднения в икономиката на държава-членка и че мерки в подкрепа на банките може да бъдат счетени като подходящи за уреждането на тези затруднения. Тази оценка бе потвърдена от Съобщението относно банковия сектор (19), Съобщението относно рекапитализацията (20), Съобщението относно обезценените активи (21) и Съобщението относно преструктурирането (22), приети от Комисията. Член 107, параграф 3, буква б) от ДФЕС може следователно да служи като правно основание на мерките за помощи, взети за справяне с тази криза на системата. Що се отнася в частност до португалската икономика, това бе също така подходящото правно основание за различните решения на Комисията, одобряващи мерките, предприети от португалските органи за борба срещу финансовата криза, и по-специално нейното одобрение на португалската схема за рекапитализация и разширението ѝ, като последното от тези решения датира от март 2010 г. (23)
(66)
Що се отнася до разглеждания случай, Комисията отбелязва също, че в нейното Решение относно помощта за оздравяване приложимостта на член 107, параграф 3, буква б) от ДФЕС е била преценена и установена като приемлива, тъй като фактът, че ВРР не е изпълнила финансовите си задължения, би могъл да окаже отрицателно въздействие върху цялата финансова система на Португалия (вж. съображения от 33 до 45 от Решението относно помощта за оздравяване).
(67)
Макар да не представи плана за преструктуриране въпреки многократните искания и разпореждане за информация, както е описано в съображения от 30 до 32 по-горе, Португалия е продължила гаранцията на два пъти без да уведоми предварително Комисията и без да получи одобрение от нея.
(68)
Доводите на португалските органи, че Комисията е знаела, че по силата на договора гаранцията може да бъде дадена за две години и че не е имало съществена промяна на държавната гаранция, не могат да бъдат приети. Решението относно помощта за оздравяване свързваше одобрението на държавната гаранция с изпълнение на задължението, поето от португалските органи, да представят плана за преструктуриране в рамките на шест месеца. Това задължение не бе изпълнено от португалските органи.
(69)
Освен това наличието на договорно определено подновяване на държавната гаранция въз основа на решение от банковия синдикат и BPP не може да освободи Португалия от точните и изрични задължения, произтичащи от ангажиментите, поети от нея пред Комисията, на които се основава Решението относно помощта за оздравяване, нито от задълженията ѝ в съответствие с член 108, параграф 3 от ДФЕС.
(70)
Позицията на Португалия относно задължението да представи плана за преструктуриране, че единственото ѝ задължение е било да представи плана на Комисията, също не може да бъде приета с оглед на поетите задължения, на които се основаваше Решението относно помощта за оздравяване. Във всички случаи остава фактът, че планът за преструктуриране не бе представен в необходимия срок, определен в Решението относно помощта за оздравяване, следователно не е спазено основното условие, при което бе дадено одобрението.
(71)
Оттук следва, че определянето на цената на гаранцията е било под равнището, изисквано по принцип съгласно Съобщението относно банковия сектор, за да бъде помощта считана за съвместима, и че Комисията е одобрила това равнище на цената в Решението относно помощта за оздравяване единствено въз основа на поетото от Португалия задължение да представи план за преструктуриране или ликвидация, който да сведе до допустим минимум нарушаването на конкуренцията. Тъй като такъв план не бе представен до 5 юни 2009 г., Комисията счита, че както гаранцията, предоставена от Португалия на 5 декември 2008 г., така и продължаването на нейния срок след 5 юни 2009 г., са несъвместими с вътрешния пазар.
(72)
Макар Португалия да не представи план за преструктуриране на BPP, португалските органи предоставиха информация, която доказва, че процедурата по ликвидация, започнала на 15 април 2010 г. с отнемането на лиценза на BPP за упражняване на банкови дейности, ще доведе до нейната ликвидация. Освен това няма да бъде дадено друго обезщетение на акционерите на BPP, освен евентуалните суми, произтичащи от самата процедура по ликвидация. Въз основа на тази информация Комисията счита, че няма да има риск от нарушаване на конкуренцията в бъдеще, що се отнася до BPP. Това заключение обаче не обезсилва несъвместимостта на мярката за помощ, отпусната от Португалия, за периода от 5 декември 2008 г. до 15 април 2010 г.
(73)
За да определи пазарна цена за лихвения процент на заема, Комисията е основала своята оценка на Съобщението на Комисията относно преразглеждане на метода за определяне на референтните и сконтови лихвени проценти (24). Комисията определя референтни проценти, за които се очаква да отразяват средното равнище на лихвени проценти, начислявани на пазара за средносрочни и дългосрочни заеми, обезпечени с обикновени ценни книжа. Този референтен процент е базисна ставка, която може да бъде повишена при ситуации, включващи особен риск, например за предприятие в затруднено положение или когато не са представени гаранциите, които банките обикновено изискват. При изключителни обстоятелства елементът на помощ на гаранцията може да се окаже толкова голям, колкото сумата, ефективно покривана от гаранцията.
(74)
Гаранцията е дала възможност на BPP да постигне по-благоприятни финансови условия за заема от обичайно предлаганите на финансовите пазари. Комисията счита, че елементът на помощ на гаранцията може да бъде изчислен като разликата между лихвения процент, който BPP би трябвало да плати при пазарни условия, т.е. без гаранция, и лихвения процент, при който гарантираният заем е бил фактически предоставен. Може да се приеме, че тази разлика отговаря на премията, която един гарант в условията на пазарна икономика би поискал за тези гаранции.
(75)
В настоящия случай Комисията счита, че без гаранцията BPP е щяла да плати лихвен процент, най-малко равен на референтния лихвен процент плюс 400 базисни пункта, тъй като е била дружество в затруднение, което води до високо равнище на обезпечението. Комисията счита, че интервалът от 400 базисни пункта е подходящ с оглед на високата степен на обезпечение (вж. съображение 17), което увеличава вероятността кредиторът да успее да си възстанови поне част от заема, въпреки силно затрудненото положение на BPP. Елементът на помощ на гаранцията представлява следователно разликата между референтния лихвен процент плюс 400 базисни пункта и лихвения процент, при който гарантираният заем е бил предоставен (т.е. EURIBOR + 100 базисни пункта), след приспадане на фактически платената за гаранцията цена, т.е. 20 базисни пункта.
(76)
В този контекст Комисията отбелязва освен това, че Португалия е заявила, че е подала необходимите искове с цел да приложи своите привилегировани и приоритетни права върху обезпечението, които има спрямо BPP, и че ще продължи с тези свои усилия, докато не възстанови цялата сума на заема (25). Комисията счита, че Португалия е длъжна да стори това, за да осигури изпълнението на разпоредбите на споразумението за гаранцията; евентуален неуспех да приложи своите права върху обезпечението, за да възстанови цялата сума на заема, би съставлявало държавна помощ в полза на BPP.
6.3. Използване от BPP на заема от 450 млн. EUR
(77)
Заинтересованата трета страна, която представи мнения относно решението на Комисията за откриване на официална процедура, твърди, че заемът от 450 млн. EUR, вместо да се използва за преструктурирането на BPP, е бил използван за възстановяване на сумите на някои клиенти на банката, в ущърб на всички останали. Комисията получи информация от португалските органи, която показва, че заемът е бил използван за обезщетяване на кредитори на BPP, чиито кредити са били просрочени или чиито кредитни линии са изтичали, и които са решили да не удължават кредитите си или да не подновяват кредитните си линии. Комисията не намери солидно доказателство в подкрепа на твърденията на заинтересованата трета страна.
7. ЗАКЛЮЧЕНИЕ
(78)
С оглед на гореизложеното Комисията стигна до заключението, че държавната гаранция, дадена на BPP, съставлява държавна помощ по смисъла на член 107, параграф 1 от ДФЕС, която не може да бъде обявена за съвместима с вътрешния пазар.
8. ВЪЗСТАНОВЯВАНЕ
(79)
В съответствие с член 14, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 659/1999 на Съвета, когато са взети отрицателни решения в случаи с неправомерна помощ, Комисията решава съответната държава-членка да вземе всички необходими мерки за възстановяване на помощта от получателя. Само помощта, която е несъвместима с вътрешния пазар, трябва да бъде възстановена.
(80)
Целта на възстановяването е връщане към положението, съществувало преди предоставянето на помощта. Това ще се постигне, след като несъвместимата помощ бъде върната от BPP, която по този начин губи предимството, което е имала пред своите конкуренти. Подлежащата на възстановяване сума следва да бъде такава, че да премахне икономическото предимство, дадено на BPP.
(81)
В съответствие с точка 3.1 от Известието на Комисията относно прилагането на членове 87 и 88 от Договора за ЕО по отношение на държавните помощи под формата на гаранции (наричано по-нататък „Известието на Комисията относно гаранциите“) (26), в случая с индивидуална държавна гаранция елементът на помощ трябва да бъде оценен на базата на условията за предоставяне на гаранцията и на заема. С оглед на тежките финансови затруднения на BPP по времето, когато е била дадена гаранцията, било е много малко вероятно дружеството да успее да получи банков заем на пазара без държавна намеса.
(82)
За точното количествено определяне на сумата на помощта, тъй като не може да бъде определена адекватна пазарна цена за възнаграждение на държавната гаранция, трябва да бъде определен подходящ показател. Както е посочено в първия абзац на точка 3.2 от Известието на Комисията относно гаранциите, „еквивалентът на помощта в брой“ на гаранция на заем през дадена година може да се изчисли по същия начин като еквивалента на помощта за заем при облекчени условия. Оттук следва, че сумата на помощта може да се изчисли като разликата между теоретичния пазарен лихвен процент и получения благодарение на държавната гаранция лихвен процент, след като се отчетат всички направени изплащания на премии.
(83)
В разглеждания случай, с оглед на финансовите затруднения на BPP и като се има предвид предоставеното обезпечение, BPP е трябвало да плати за заем при пазарни условия, т.е. без гаранция, референтния лихвен процент плюс премия за риск от 400 базисни пункта. Сумата на помощта трябва следователно да се изчисли като разликата между този теоретичен пазарен процент и лихвения процент, при който гарантираният заем е бил фактически предоставен (т.е. EURIBOR + 100 базисни пункта), след приспадане на фактически платената за гаранцията цена, т.е. 20 базисни пункта.
(84)
Що се отнася до пълната сума на самия заем, съгласно португалските органи португалската държава е взела досега всички необходими мерки и е предприела всички стъпки, за да приложи приоритетните си права върху обезпечението, което има от BPP (чиято стойност е била оценена значително над стойността на заема) (27). Комисията предполага, че португалската държава ще продължи да прилага тези права, получавайки по този начин пълната сума на заема в рамките на процедурата по ликвидация, както заяви самата тя в своя отговор от 15 юни 2010 г. (28).
(85)
Сумата, посочена в съображение 83, представлява подлежащата на възстановяване сума плюс лихвата, ефективно начислена върху тази сума от датата, в която помощта е била поставена на разположение на получателя (5 декември 2008 г.), до фактическото ѝ възстановяване. Тази лихва не може да бъде по-малка от сумата, изчислена в съответствие с член 9 от Регламент (ЕО) № 794/2004 на Комисията от 21 април 2004 г. за прилагане на Регламент (ЕО) № 659/1999 на Съвета (29),
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
Държавната помощ, свързана с гаранцията относно заем от 450 млн. EUR, неправомерно предоставена от Португалия в нарушение на член 108, параграф 3 от Договора за функционирането на Европейския съюз в полза на Banco Privado Português, е несъвместима с вътрешния пазар.
Член 2
1. Португалия е длъжна да си възстанови от получателя помощта, посочена в член 1.
2. Върху сумите за възстановяване се начислява лихва от датата, на която са предоставени на разположение на получателя, до тяхното действително възстановяване.
3. Лихвата ще бъде изчислена с натрупване в съответствие с глава V от Регламент (ЕО) № 794/2004.
Член 3
1. Възстановяването на помощта, посочена в член 1, се изисква незабавно и ефективно.
2. Португалия гарантира, че настоящото решение ще започне да се прилага в срок от четири месеца от датата на оповестяване на настоящото решение.
Член 4
1. В срок от два месеца след уведомяването за настоящото решение Португалия трябва да предостави на Комисията следната информация:
а)
общия размер (главница и лихви), който следва да бъде възстановен от получателя;
б)
подробно описание на мерките, които вече са предприети и които са планирани за спазване на настоящото решение;
в)
документи, от които е видно, че португалската държава е приложила своите приоритетни права върху обезпечението, предложено от Banco Privado Português в контекста на гаранцията.
2. Португалия информира Комисията за напредъка по предприетите на национално равнище мерки за изпълнение на настоящото решение до пълното възстановяване на помощта, посочена в член 1. Тя предоставя незабавно, при поискване от страна на Комисията, информация относно вече предприетите и планираните мерки за изпълнение на настоящото решение. Тя предоставя също така подробна информация за размера на помощта и лихвите, които вече са възстановени от получателя.
Член 5
Адресат на настоящото решение е Португалската република.
Съставено в Брюксел на 20 юли 2010 година.
KOMISIJOS SPRENDIMAS
2010 m. liepos 20 d.
dėl valstybės pagalbos C 33/09 (ex NN 57/09, CP 191/09) kurią Portugalija suteikė BPP kaip valstybės garantiją
(pranešta dokumentu Nr. C(2010) 4932)
(Tekstas autentiškas tik portugalų kalba)
(Tekstas svarbus EEE)
(2011/346/ES)
EUROPOS KOMISIJA,
atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo (SESV), ypač į jos 108 straipsnio 2 dalies pirmą pastraipą,
atsižvelgdama į Europos ekonominės erdvės susitarimą, ypač į jo 62 straipsnio 1 dalies a punktą,
pakvietusi suinteresuotąsias šalis pateikti savo pastabas pagal minėtas nuostatas (1) ir atsižvelgdama į tas pastabas,
kadangi:
(1)
Šis sprendimas priimamas dėl valstybės pagalbos, kurią Portugalija suteikė Banco Privado Português (toliau - BPP) kaip valstybės garantiją.
1. PROCEDŪRINIAI ASPEKTAI
(2)
2009 m. kovo 13 d. sprendimu (toliau - sprendimas dėl sanavimo pagalbos) (2) Komisija patvirtino valstybės garantiją 450 mln. EUR paskolai, kurią šeši Portugalijos bankai 2008 m. gruodžio 5 d. suteikė BPP. Priemonę leista taikyti šešis mėnesius, remiantis EB sutarties 87 straipsnio 3 dalies b punktu (dabartiniu SESV 107 straipsnio 3 dalies b punktu) ir prielaida, kad Portugalijos institucijos per šešis mėnesius (t. y. iki 2009 m. birželio 5 d.) įvykdys savo įsipareigojimą pateikti restruktūrizavimo planą.
(3)
2009 m. liepos 15 d. Komisija paragino Portugalijos institucijas skubiai pateikti BPP restruktūrizavimo planą. Kadangi prašytas planas nebuvo pateiktas, 2009 m. spalio 6 d. raštu Komisija, vadovaudamasi 1999 m. kovo 22 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 659/1999 (3), nustatančio išsamias EB Sutarties 93 straipsnio taikymo taisykles, 5 straipsnio 2 dalimi, nusiuntė oficialų pakartotinį priminimą.
(4)
2009 m. lapkričio 10 d. Komisija pradėjo oficialią tariamos valstybės pagalbos priemonės tyrimo procedūrą. Tame pačiame sprendime Komisija nurodė Portugalijai iki 2009 m. gruodžio 22 d. pateikti informaciją - restruktūrizavimo planą.
(5)
2010 m. kovo 6 d.Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje paskelbtas Komisijos sprendimas pradėti procedūrą (4). Komisija pakvietė suinteresuotąsias šalis pateikti savo pastabas dėl šios pagalbos priemonės. 2010 m. balandžio 6 d. raštu viena trečioji šalis, norėjusi išlikti anonimiška, pateikė savo pastabas.
(6)
2010 m. kovo 12 d. raštu Komisija paprašė Portugaliją pateikti informaciją, Portugalija į šį raštą atsakė 2010 m. balandžio 13 d. raštu, užregistruotu 2010 m. balandžio 14 d.
(7)
2010 m. balandžio 15 d. raštu Portugalijai perduotos suinteresuotųjų šalių pastabos. Portugalija į šias pastabas atsakė 2010 m. gegužės 13 d. raštu, užregistruotu 2010 m. gegužės 14 d.
(8)
2010 m. balandžio 29 d. raštu Komisija paprašė Portugaliją pateikti papildomą informaciją - ją Portugalija pateikė 2010 m. gegužės 13 d. raštu. 2010 m. birželio 15 d. ir 21 d. raštais Portugalija pateikė papildomą informaciją.
2. PAGALBOS GAVĖJAS IR PRIEMONĖ
2.1. Pagalbos gavėjas
(9)
BPP yra Portugalijoje įsteigta finansų įstaiga, teikianti privačios bankininkystės, įmonių konsultavimo ir privataus kapitalo paslaugas. BPP klientai (indėlininkai) yra privatūs ir juridiniai asmenys, tarp jų - penki žemės ūkio kredito bankai (port. caixas de crédito agrícola mútuo), vienas taupomasis bankas (port. caixa económica), keli pensijų fondai, draudimo bendrovės ir kt. BPP veikia Portugalijoje, Ispanijoje ir, kiek mažesne apimtimi, Brazilijoje ir Pietų Afrikoje.
(10)
BPP akcijos nėra įtrauktos į vertybinių popierių biržos prekybos sąrašus, taigi jo akcijų rinkos vertė nestebima. 2008 m. birželio 30 d. bendras BPP balansinis turtas sudarė 2,9 mlrd. EUR, tai yra mažiau kaip 1 % bendro Portugalijos bankų sektoriaus turto. BPP 100 % priklauso grupei „Privado Holding SGPS (sociedade gestora de participações sociais) S.A.“2008 m. birželio 30 d. šios kontroliuojančiosios bendrovės akcijų dauguma (51,5 %) priklausė 12 akcininkų. 2009 m. grupėje „Privado Holding“ dirbo 187 darbuotojai, iš jų 148 - BPP.
2.2. Banko finansiniai sunkumai
(11)
Pasak Portugalijos institucijų, BPP patyrė likvidumo sunkumų dėl pablogėjusios pasaulinės ekonomikos padėties - tai labai susilpnino banko galimybes valdyti savo likvidumą.
(12)
2008 m. lapkričio 24 d. BPP pranešė Portugalijos centriniam bankui (Banco de Portugal, toliau - Portugalijos bankas), kad yra rizika, jog jis negalės įvykdyti savo mokėjimo įsipareigojimų. BPP leista nuo 2008 m. gruodžio 1 d. sustabdyti visus mokėjimus.
(13)
2008 m. gruodžio 5 d. BPP gavo 450 mln. EUR paskolą su valstybės garantija toliau nurodytomis sąlygomis. Paskola ir garantija padengti tik BPP įsipareigojimai, užregistruoti jo 2008 m. lapkričio 24 d. balanse, paskola turėjo būti naudojama atsiskaitymams su indėlininkais ir kitais kreditoriais, o ne kitų grupės įmonių įsipareigojimams padengti.
2.3. Sanavimo pagalbos priemonė
(14)
2008 m. gruodžio 5 d. BPP pasirašė susitarimą dėl 450 mln. EUR paskolos su valstybės garantija (toliau - paskolos susitarimas) su šešiais stambiausiais Portugalijos bankais (Banco Comercial Português, S.A., Caixa Geral de Depósitos, S.A., Banco Espírito Santo, S.A., Banco BPI, S.A., Banco Santander Totta, S.A., Caixa Central - Caixa Central de Crédito Agricola Mútuo CRL, toliau - bankų sindikatas). Paskola suteikta šešiems mėnesiams su galimybe jos terminą pratęsti iki dvejų metų su palūkanomis, kurių normą sudaro EURIBOR ir 100 bazinių punktų suma. Atlygis už paskolą nustatytas pagal kreditorių bankų finansavimo kainą sandorio sudarymo metu.
(15)
Pasak Portugalijos institucijų, dėl sudėtingos BPP finansinės padėties joks kreditorius be valstybės garantijos nenorėjo suteikti BPP finansavimo už priimtiną palūkanų normą. Valstybės garantija paskolai suteikta pagal Įstatymą Nr. 112/97, t. y. ne pagal Portugalijos garantijų sistemą (Įstatymas Nr. 60-A/2008), kurią Komisija patvirtino 2008 m. spalio 29 d. (5) Visų pirma Portugalijos institucijos nurodė, kad bendra garantijų sistema, kuri taikoma tik mokiems bankams, nebūtų tinkamas valstybės intervencijos siekiant padėti BPP pagrindas, turint omenyje toliau blogėjančią banko finansinę padėtį ir specifinę su šiuo sandoriu susijusią riziką.
(16)
Nustatytas atlygis už valstybės garantiją, atsižvelgiant į BPP suteiktą užstatą, sudarė 20 bazinių punktų.
(17)
Užstatą sudaro: i) pirmąja eile įkeistas tam tikras turtas, kaip nurodyta Portugalijos, BPP ir Portugalijos banko sutartyje, ir ii) pirmosios eilės BPP priklausančio nekilnojamojo turto hipoteka. Portugalijos institucijų vertinimu šio užstato vertė paskolos susitarimo ir garantijos susitarimo pasirašymo metu sudarė apie 672 mln. EUR (6). Užstato suteikimą reglamentuoja iždo, BPP ir Portugalijos banko pasirašytas susitarimas, kuriame Portugalijos bankui pavesta iždo vardu saugoti ir valdyti užstatą. Pasak Portugalijos institucijų, Portugalijos valstybei pagal nacionalinę teisę priklauso išimtinės ir pirmumo teisės į užstatą.
(18)
BPP įsipareigojo per paskolos su valstybės garantija galiojimo laikotarpį neparduoti, nesuteikti kaip užstato ir kitaip nerealizuoti savo dabartinio ir būsimo turto.
(19)
Komisijai tiriant šią sanavimo pagalbos priemonę Portugalija įsipareigojo per šešis mėnesius nuo valstybės intervencijos (t. y. iki 2009 m. birželio 5 d.) pateikti BPP restruktūrizavimo planą.
(20)
2009 m. kovo 13 d. sprendime Komisija patvirtino šią priemonę šešiems mėnesiams nuo valstybės garantijos suteikimo, t. y. iki 2009 m. birželio 5 d. Komisija, atsižvelgdama į ypač žemą atlygio lygį, taip pat manė, kad restruktūrizavimo planą būtina pateikti iki 2009 m. birželio 5 d.
(21)
Portugalijos institucijos įsipareigojo pateikti Komisijai specialų pranešimą, kad pratęstų pradinį šešių mėnesių garantijos laikotarpį.
(22)
Portugalija šių įsipareigojimų neįvykdė.
2.4. Sanavimo pagalbos priemonės pratęsimas
(23)
2009 m. birželio 23 d. elektroniniu laišku Portugalija informavo Komisiją, kad ji priėmė sprendimą pratęsti valstybės garantiją dar šešiems mėnesiams (2009 m. birželio 5 d. Finansų ministerijos įsakymą Nr. 13364-A/2009). Tačiau Portugalija nei pranešė apie pratęsimą, nei prašė Komisijos patvirtinimo.
(24)
Kadangi Komisijos sprendime pagalba patvirtinta tik iki 2009 m. birželio 5 d., nuo 2009 m. birželio 6 d. sanavimo pagalba tapo neteisėta.
(25)
2009 m. balandžio 24 d. BPP administratoriai pateikė Portugalijos bankui atgaivinimo planą.
(26)
2009 m. birželio 5 d. rašte Portugalijos institucijos paaiškino Komisijai, kad BPP restruktūrizavimo planą pateikti buvo vėluojama dėl to, kad BPP pasiūlytam atgaivinimo ir restruktūrizavimo planui nepritarė Portugalijos bankas.
(27)
2009 m. birželio 9 d. Finansų ministerija ir Valstybės administracija paskelbė dokumentą Esclarecimento do Ministério das Finanças e da Administração Pública - Decisão relativa ao Banco Privado Português (Finansų ministerijos ir Valstybės administracijos paaiškinimai - sprendimas dėl Banco Privado Português, toliau - 2009 m. birželio 9 d. dokumentas), kuriame nurodyta, kad BPP atgaivinimo ir restruktūrizavimo plane, kuris 2009 m. balandžio 24 d. buvo pateiktas Portugalijos bankui, pasiūlyta, be kitų dalykų, atkurti kapitalą, valstybei įnešant 150 - 200 mln. EUR paprastosiomis ir privilegijuotosiomis akcijomis bei papildomais įsipareigojimais be grąžos. Šis planas nebuvo patvirtintas, nes manyta, kad jis „neatitinka kapitalo atkūrimo reikalavimų, nustatytų Įstatyme Nr. 63-A/2008, arba Europos Sąjungos nuostatų tuo klausimu, kuriomis siekiama užtikrinti, kad būtų laikomasi Bendrijos konkurencijos taisyklių, nes šiuo atveju teikiama valstybės pagalba“.
(28)
2009 m. birželio 9 d. dokumentu taip pat pranešta, kad didelė dalis BPP klientų savo santaupas patikėjo valdyti bankui, kuris jas investavo į finansines priemones daugybėje lengvatinių mokesčių šalių jurisdikcijai priklausančių pagalbinių bendrovių (toliau - absoliučiosios grąžos priemonės). Nepaisydamas šiems produktams būdingos rizikos BPP nustatė atlygio normą ir garantavo, kad atėjus terminui bus grąžintas visas šių klientų investuotas kapitalas. Apie šią grąžinimo garantiją priežiūros institucijoms niekuomet nebuvo pranešta; ji nebuvo įtraukta į banko balansą ir nebuvo jame parodyta. Kadangi šis įsipareigojimas buvo nuslėptas, banko akcininkams nereikėjo skirti daugiau kapitalo, kad būtų įvykdyti taikomi teisiniai ir reguliavimo reikalavimai. Be to, remiantis 2009 m. birželio 9 d. dokumentu, Portugalijos vertybinių popierių rinkos komisijai (Comissão do Mercado de Valores Mobiliários, CMVM) ir Portugalijos bankui atlikus patikrinimą rasta didelių BPP padarytų pažeidimų, kurie prilygsta baudžiamajai veikai.
2.5. Absoliučiosios grąžos investicinių produktų padėtis
(29)
2009 m. birželio 9 d. dokumente Portugalijos institucijos taip pat nurodė, kad kartu su priežiūros institucijomis svarsto, kaip kuo labiau sumažinti BPP klientų, turinčių absoliučiosios grąžos priemonių, kurių investicijoms kilo pavojus, nuostolius. Vyriausybės planuojamame sprendime, be kitų dalykų, būtų numatyti šie aspektai: 1) naujos finansinės priemonės, atitinkančios dabartinį netiesioginį absoliučiosios grąžos portfelį, kuri pakeistų dabartinį investuotojų portfelį, sukūrimas; 2) finansinę priemonę išduotų ir valdytų nuo BPP nepriklausomas nacionalinėms bankinėms institucijoms priklausantis ir jų valdomas subjektas.
2.6. Oficiali tyrimo procedūra ir antras sanavimo pagalbos priemonės pratęsimas
(30)
2009 m. liepos 15 d. Komisija paragino Portugalijos institucijas skubiai pateikti BPP restruktūrizavimo planą, bent negalutinę jo redakciją, primindama, kad sanavimo pagalba nuo 2009 m. birželio 6 d. tapo neteisėta.
(31)
Kadangi prašytas planas nebuvo pateiktas, 2009 m. spalio 6 d. raštu Komisija, vadovaudamasi 1999 m. kovo 22 d. Reglamento (EB) Nr. 659/1999 5 straipsnio 2 dalimi, pateikė oficialų pakartotinį priminimą.
(32)
2009 m. lapkričio 10 d. Komisija pradėjo oficialią tyrimo procedūrą dėl tariamos valstybės pagalbos priemonės. Tame pačiame sprendime Komisija nurodė Portugalijai iki 2009 m. gruodžio 22 d. pateikti informaciją - restruktūrizavimo planą.
(33)
Komisijos sprendimas pradėti šią procedūrą paskelbtas Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje (7). Komisija pasiūlė suinteresuotosioms šalims pateikti savo pastabas dėl šios pagalbos priemonės.
(34)
2009 m. gruodžio 3 d. Portugalijos institucijos informavo Komisiją, kad valstybės garantija bus pratęsta dar šešiems mėnesiams. Pasak Portugalijos institucijų, valstybė buvo priversta atnaujinti garantiją, nes staigus BPP žlugimas tikrai būtų sukėlęs pavojų šiuo metu svarstomam sprendimui. Kadangi buvo akivaizdu, kad BPP negalėjo grąžinti paskolos, paskolą BPP suteikę bankai sutiko paskolos terminą pratęsti dar šešiems mėnesiams nekeisdami dabartinių sąlygų ir be papildomo finansavimo, su sąlyga, kad bus pratęsta atitinkama valstybės garantija.
(35)
2009 m. gruodžio 5 d. valstybės garantija buvo pratęsta dar šešiems mėnesiams. Portugalijos institucijos pranešimo apie pratęsimą Komisijai nepateikė, tik informavo Komisiją, kad paskolos garantija bus atnaujinta.
(36)
2010 m. vasario 25 d. Portugalijos institucijos atsiuntė raštą, kuriame paaiškino aspektus, kuriais remiantis, Vyriausybės manymu, turėtų būti sprendžiamos problemos, kurių BPP sukėlė didelei daliai savo klientų, būtent investuotojams į absoliučiosios grąžos investicinį produktą.
(37)
Tame pačiame rašte Portugalijos valdžios institucijos informavo Komisiją, kad 2009 m. gruodžio 11 d. Vyriausybė nusprendė:
i)
įsteigti uždarą, nesuderintą specialų investicinį fondą (Fundo Especial de Investimento, FEI), sudarytą iš išteklių (bendro turto ir įsipareigojimų), investuotų į absoliučiosios grąžos investicinį produktą, kuriam būtų būdinga: a) pasyvus specialaus investicinio fondo valdymas; b) akcijų natūra pasirašymas; c) ketverių metų laikotarpis su galimybe jį pratęsti ne daugiau kaip dešimčiai metų akcininkų susirinkimo sprendimu (1 akcija = 1 balsas); d) savanoriška klientų narystė;
ii)
atnaujinti 450 mln. EUR paskolos valstybės garantiją, kol bus įsteigtas specialus investicinis fondas;
iii)
suaktyvinti Indėlių garantijų fondą (Fundo de Garantia de Depósitos, FGD), kuris garantuotų, kad kiekvienam indėlininkui būtų grąžinta visa likusio piniginio kredito vertė, jei ji neviršys 100 000 EUR, ir Kompensacijų investuotojams sistemą (Sistema de Indemnização aos Investidores, SII), pagal kurią būtų garantuojama ne didesnė kaip 25 000 EUR suma vienam investuotojui, laikantis įstatymuose nustatytų sąlygų ir nenaudojant jokių valstybės išteklių;
iv)
suteikti iki 250 000 EUR draudimą klientams, kurie prisijungė prie FEI, jeigu jie apdrausti pagal FGD ir SII kriterijus; taigi valstybė apdraudžia neigiamą kliento pajamų - FGD ir SII išmokų bei FEI mokėjimų - ir nominaliosios investicijų vertės 2008 m. lapkričio 24 d. skirtumą (jei toks susidaro) - ne daugiau kaip 250 000 EUR.
(38)
Įsipareigojimas, kurį Portugalijos valstybė prisiėmė dėl FEI investuotojų pagal savo teisinę sistemą, įsigalios tik fondo panaikinimo dieną, tai yra po ketverių metų nuo jo įsteigimo - 2014 m. kovo 30 d. (8)
(39)
2010 m. vasario 1 d. Portugalijos vertybinių popierių rinkos komisija (CMVM) leido įsteigti FEI pirmiau nurodytomis sąlygomis, Privados Fundos - Sociedade Gestora de Fundos de Investimento, S.A. paskirtas atsakingu už fondo valdymą, o Banif - Banco de Investimento, S.A - atlikti fondo depozitoriumo funkcijas.
(40)
FEI įsteigtas 2010 m. kovo 30 d.
(41)
2010 m. balandžio 16 d. Portugalijos bankas priėmė komunikatą, kuriame nurodė, kad BPP bankinės veiklos licencija panaikinta balandžio 15 d. sprendimu, atsižvelgiant į tai, kad neįmanoma banko restruktūrizuoti arba atkurti jo kapitalo. Balandžio 22 d. Portugalijos bankas kompetentingo teismo (Tribunal de Comércio de Lisboa) paprašė likviduoti BPP, kartu pateikdamas pasiūlymą dėl likvidavimo komisijos paskyrimo. BPP likvidavimas vykdomas pagal specialias Portugalijos bankinių institucijų likvidavimo taisykles. Portugalijos institucijų apskaičiavimu, atsižvelgiant į įvairius atitinkamuose teisės aktuose numatytus teisinius veiksmus, likvidavimas gali trukti apie vienus metus.
(42)
2010 m. gegužės 13 d. Portugalijos institucijos pranešė Komisijai, kad pagal paskolos susitarimą (9) bankų sindikatas pareikalavo panaudoti garantiją, ji panaudota gegužės 7 d. - Portugalija šešiems bankams grąžino 450 mln. EUR. Portugalijos valstybė nurodė, kad ji jau ėmėsi reikiamų priemonių, kad įgyvendintų savo kaip kreditoriaus išimtines ir pirmumo teises į užstatą, susijusį su garantija, ir kad pateikė savo ieškinius atitinkamam teismui (10).
3. KOMISIJOS SPRENDIMAS DĖL OFICIALIOS TYRIMO PROCEDŪROS
(43)
2009 m. lapkričio 10 d. sprendime, pagal kurį pradėta oficiali tyrimo procedūra, Komisija išdėstė savo preliminarų vertinimą ir abejones dėl to, ar taikomos priemonės yra suderinamos su vidaus rinka. Priemonės, dėl kurių kilo klausimų:
-
garantijos kaina, kuri buvo žemesnė už tą lygį, kuris paprastai nustatomas pagal Bankų komunikatą (11). Komisija suabejojo, ar atlygis buvo tinkamas atsižvelgiant į riziką. Komisija leido nustatyti tokį atlygį tik su sąlyga, kad Portugalija įsipareigos pateikti restruktūrizavimo planą, kurį įgyvendinant ilgainiui šis pranašumas būtų tinkamai panaikintas,
-
tai, kad Portugalija nepateikė restruktūrizavimo plano nepaisydama 2009 m. spalio 6 d. raštu pateikto oficialaus priminimo, kad tai reikia padaryti,
-
garantijos pratęsimas (2009 m. birželio 5 d.) pasibaigus pradiniam Komisijos patvirtintam šešių mėnesių laikotarpiui.
4. PORTUGALIJOS PASTABOS
(44)
Savo pastabose dėl pradėtos oficialios tyrimo procedūros Portugalijos institucijos tvirtino, kad nežinojo apie prisiimtą įsipareigojimą Komisijai pateikti BPP restruktūrizavimo planą. Tačiau, kaip nurodyta 2010 m. balandžio 13 d. pateiktoje medžiagoje, galutinė atsakomybė už restruktūrizavimo plano pateikimą (gavus Portugalijos banko patvirtinimą) priklausė BPP, o Portugalijos valstybė turėjo tik perduoti tą planą Komisijai. Portugalijos institucijos nepateikė restruktūrizavimo plano Komisijai paprasčiausiai dėl to, kad BPP pateikto plano nepatvirtino Portugalijos bankas. Todėl Komisijos 2009 m. lapkričio 10 d. sprendime pateiktas nurodymas nebuvo įvykdytas nepaisant politinių Portugalijos valstybės pastangų užtikrinti, kad BPP įvykdytų savo prievoles Portugalijos bankui, valstybei ir galiausiai Komisijai.
(45)
Dėl valstybės pagalbos BPP - Portugalija tvirtina, kad ji buvo ir yra suderinama su vidaus rinka pagal SESV 107 straipsnio 3 dalies b punktą, nes ji suteikta siekiant garantuoti nacionalinės finansų sistemos stabilumą, kaip tai buvo daroma visoje Europoje.
(46)
Dėl 450 mln. EUR paskolos valstybės garantijos pratęsimų - Portugalija tvirtina, kad tai nėra nauja valstybės pagalba, nes padėtis, dėl kurios Komisija patvirtino valstybės pagalbos priemonę, nepakito. Dukart pratęstos valstybės garantijos sąlygos nepakito: i) paskolos vertė nepadidėjo; ii) prievolės, susijusios su paskola, nepakito (12); iii) pagal garantijos susitarimą garantija pasibaigia tik praėjus trisdešimčiai dienų nuo paskutinės pagrindinės paskolos dalies ir palūkanų dalies sumokėjimo, o Komisijai buvo žinoma, kad paskolos susitarimas pasirašyta dvejiems metams (13).
(47)
Dėl to, kad apie valstybės garantijos pratęsimus nebuvo pranešta - Portugalijos institucijos tvirtina, kad paskolos susitarimo pratęsimas nepriklausė nuo Portugalijos valstybės - tik nuo bankų sindikato ir BPP, ir kad nepratęsus garantijos Portugalijos finansų sistemoje galėjo kilti neigiamų atgarsių - tai visiškai pagrindė Komisijos suteiktą patvirtinimą valstybės pagalbos priemonei. Be to, Portugalija mano, kad garantija pratęsta savaime pagal sutartį, reglamentuojančią paskolos susitarimą, vis dėlto pratęsimai buvo įforminti siekiant santykių su bankų sindikatu teisinio tikrumo.
(48)
Taip pat, pasak Portugalijos institucijų, pratęsimai (net jei jie būtų laikomi nauja pagalba) nesuteikė ekonominio pranašumo, nes nuo 2008 m. gruodžio 1 d. BPP praktiškai nevykdė veiklos. Taigi ši priemonė, nepaisant to, ar ji buvo, ar nebuvo pratęsta, „nesuteikė BPP ekonominio pranašumo ir nesustiprino jos padėties prieš konkurentus dėl tos paprastos priežasties, kad BPP rinkoje nevykdė veiklos, todėl nekonkuravo su kitais bankais“ (14). Todėl Portugalija mano, kad priemonė nepakenkė nei konkurencijai, nei valstybių narių tarpusavio prekybai.
(49)
Savo atsakyme dėl suinteresuotųjų šalių pastabų (žr. toliau) Portugalijos institucijos nurodė, kad 450 mln. EUR paskola panaudota skaidriai, siekiant išvengti sistemiškos žalos ir įvykdyti 2008 m. lapkričio 24 d. balanse užregistruotus BPP įsipareigojimus.
(50)
Portugalijos institucijos taip pat pažymi, kad Portugalija pasinaudos savo teisėmis į garantijos užstatą likviduojant BPP. Atsižvelgdama į savo kaip BPP kreditoriaus statusą Portugalija yra tikra, kad galės susigrąžinti visą bankams kreditoriams jos išmokėtą 450 mln. EUR sumą. Šiuo atžvilgiu Portugalijos institucijos pažymi, kad 2010 m. gegužės 7 d. užstato vertė daugiau kaip 20 % viršijo bendrą garantuotos paskolos sumą.
(51)
Dėl valstybės įsipareigojimo kompensuoti iki 250 000 EUR absoliučiosios grąžos priemonių klientų, prisijungusių prie FEI, nuostolių - Portugalija tvirtina, kad šis įsipareigojimas nėra valstybės pagalba, nes i) jokie valstybės ištekliai neperduodami FEI valdymo bendrovei arba kuriam nors kitam rinkoje veikiančiam subjektui, ii) tai įprastas ir priimtinas mechanizmas, logiškai papildantis kompensacijų investuotojams sistemą, iii) jis nesuteikia jokio ekonominio pranašumo investuotojams, kuriems yra bendrai ir išimtinėmis sąlygomis skirtas, vadovaujantis nacionalinės ir Europos teisės aktų reikalavimais, ir neiškreipia konkurencijos nei rinkoje, nei valstybių narių tarpusavio santykiuose.
(52)
Be to, Portugalija tvirtina, kad faktiniai mokėjimai FEI klientams prisiėmus šį įsipareigojimą bus minimalūs, jeigu iš tiesų bus apskritai vykdomi. Portugalijos institucijos mano, kad 250 000 EUR draudimas yra priemonė FEI klientų pasitikėjimui užtikrinti, tačiau dauguma atveju faktinių išmokų vykdyti nereikės. Remiantis konservatyviu scenarijumi ir prielaida, kad FEI turtas per ateinančius ketverius metus nuvertės dar labiau, skaičiuojant nuo jo vertės 2009 m. spalio mėn., Portugalijos apskaičiavimu, didžiausia galima išmoka vienam klientui sudarytų apie 68 000 EUR. Pagal palankesnį scenarijų išmokos apskritai nebūtų vykdomos.
5. KITŲ SUINTERESUOTŲJŲ ŠALIŲ PASTABOS
(53)
Pagal 2009 m. lapkričio 10 d. sprendimo pradėti oficialią tyrimo procedūrą 6 straipsnį Komisija 2010 m. balandžio 6 d. gavo pastabų iš trečiųjų šalių, kurių tapatybė patvirtinta nustatyta tvarka, bet kurios norėjo likti anonimiškos. Savo pastabose dėl pradėtos oficialios tyrimo procedūros suinteresuotosios šalys nurodė, kad nei viena iš sąlygų, kuriomis suteikta paskolos valstybės garantija (ilgiausias galimas šešių mėnesių laikotarpis ir restruktūrizavimo plano pateikimas) nebuvo įvykdyta. Todėl, remiantis pateiktomis pastabomis, pagalba buvo neteisėta ir Komisija turėtų nurodyti Portugalijai nutraukti garantiją. Be to, 450 mln. EUR panaudoti ne bankui restruktūrizuoti, o atlyginti kai kuriems BPP klientams kitų klientų sąskaita.
6. VERTINIMAS
6.1. Vertinimas, ar priemonė yra valstybės pagalba
(54)
SESV 107 straipsnio 1 dalyje nurodoma:
„Išskyrus tuos atvejus, kai Sutartys nustato kitaip, valstybės narės arba iš jos valstybinių išteklių bet kokia forma suteikta pagalba, kuri, palaikydama tam tikras įmones arba tam tikrų prekių gamybą, iškraipo konkurenciją arba gali ją iškraipyti, yra nesuderinama su vidaus rinka, kai ji daro įtaką valstybių narių tarpusavio prekybai.“
(55)
Kad būtų taikoma SESV 107 straipsnio 1 dalis, turi būti valstybės iš savo išteklių vykdoma priemonė, kuri veiktų valstybių narių tarpusavio prekybą ir iškreiptų konkurenciją vidaus rinkoje, nes tam tikroms įmonėms ji suteiktų tam tikrų pranašumų.
6.1.1. 450 mln. EUR paskolos valstybės garantija
(56)
Komisija primena, kad 2009 m. kovo 13 d. sprendime dėl sanavimo pagalbos ji jau nustatė, kad valstybės garantija yra valstybės pagalba (15). Priemonė yra finansuojama iš valstybės išteklių, nes tai yra Portugalijos suteikta valstybės garantija. Iš tiesų tai, kad Portugalijos valstybė 2010 m. gegužės 13 d. grąžino lėšas bankų sindikatui (žr. 42 dalį), aiškiai parodo, kad naudoti valstybės ištekliai.
(57)
2009 m. kovo 13 d. sprendime dėl sanavimo pagalbos taip pat nustatyta (16), kad valstybės garantija suteikė BPP galimybę gauti geresnes finansines paskolos sąlygas, negu paprastai siūloma kitoms bendrovėms rinkos sąlygomis panašiomis aplinkybėmis, nors, kaip Portugalijos institucijos pripažino, mažai tikėtina, kad iš viso būtų buvę galimybių tokių paskolų gauti. Šiuo atžvilgiu sprendime dėl sanavimo pagalbos jau nurodyta, kad 20 bazinių punktų atlygis buvo gerokai mažesnis už lygį, nustatytą pagal 2008 m. spalio 20 d. Europos centrinio banko rekomendaciją. Nepaisydama didelio užstato Komisija padarė išvadą, kad atlygis už valstybės garantiją buvo daug žemesnis už tą atlygį, kuris paprastai būtų laikomas tinkamu imti iš sunkioje padėtyje esančių bankų. Šis atlygis laikytas tinkamu tik sanavimo laikotarpiu, su sąlyga, kad iki 2009 m. birželio 5 d. bus pateiktas restruktūrizavimo planas.
(58)
Kitaip nei kiti bankai, kurie negavo valstybės garantijos paskoloms, BPP įgijo ekonominį pranašumą, nes valstybės už valstybės garantiją nustatytas mokestis buvo akivaizdžiai mažesnis už rinkos mokestį.
(59)
Portugalijos institucijų pateikto argumento, kad BPP nuo 2008 m. gruodžio 1 d. rinkoje veiklos nevykdė, negalima priimti. Atsižvelgiant į tai, kad BPP bankinės veiklos licenciją Portugalijos bankas panaikino tik 2010 m. balandžio 15 d., BPP galėjo veikti arba vėl pradėti veikti rinkoje labai greitai. Iš tiesų, BPP atgaivinimo planai, pateikti 2008 m. gruodžio mėn.-2009 m. balandžio mėn., rodo, kad bankas po sanavimo priemonės įgyvendinimo turėjo galimybių tęsti ekonominę veiklą. Turint omenyje BPP veiklą ir padėtį nacionalinėje ir tarptautinėse finansų rinkose, šis pranašumas galėjo paveikti konkurenciją ir valstybių narių tarpusavio prekybą pagal SESV 107 straipsnio 1 dalį. Tik nuo 2010 m. balandžio 15 d., kai buvo panaikinta bankinės veiklos licencija, BPP prarado galimybę vėl pradėti veikti rinkoje ir nebebuvo tikimybės, kad jis gali iškreipti konkurenciją ir paveikti valstybių narių tarpusavio prekybą.
(60)
Atsižvelgdama į tai, kas išdėstyta, Komisija daro išvadą, kad valstybės garantija suteikė BPP ekonominio pranašumo naudojantis Portugalijos valstybės ištekliais. Šis pranašumas gali paveikti konkurenciją ir valstybių narių tarpusavio prekybą pagal SESV 107 straipsnio 1 dalį. Todėl ši priemonė yra valstybės pagalba.
6.1.2. 250 000 EUR garantija FEI klientams
(61)
Kaip aptarta, šios priemonės naudos gavėjai yra BPP klientai, investavę į absoliučiosios grąžos produktus ir prisijungę prie FEI. Be Portugalijos įgyvendinto sprendimo FEI klientams kiltų rizika negauti atlygio arba, labiau tikėtina, gauti mažesnį atlygį nei su garantija. Kaip rodo pačios Portugalijos apskaičiavimai, tikėtina, kad garantija padidina jų kaip FEI klientų gaunamą grąžą. Todėl ši priemonė suteikė FEI klientams pranašumo.
(62)
Tačiau lėšų indėlis savaime nebūtinai yra komercinė veikla pagal valstybės pagalbos taisykles ir iš tiesų, remiantis Portugalijos pateikta informacija, dauguma FEI dalyvių yra fiziniai asmenys, ne įmonės. Tačiau kai valstybės garantuotomis FEI lėšomis naudojasi įmonės, šios lėšos gali būti valstybės pagalba.
(63)
Vis dėlto iš Portugalijos pateiktų skaičių aiškiai matyti, kad valstybės išmoka per trejus metus bus gerokai mažesnė už de minimis ribą, 200 000 EUR (17), atsižvelgiant į Kompensacijų investuotojams sistemos ir Indėlių garantijų fondo suteiktą draudimą, taip pat tikėtiną vertę, kurią, remiantis pagrįstomis prielaidomis, investuotojai susigrąžins iš atitinkamo turto.
6.2. Suderinamumas pagal SESV 107 straipsnio 3 dalies b punktą
6.2.1. 450 mln. EUR paskolos valstybės garantija
(64)
Portugalija tvirtina, kad pagalbos aspektas turėtų būti vertinamas remiantis SESV 107 straipsnio 3 dalies b punktu, pagal kurį Komisija gali paskelbti, kad pagalba yra suderinama su bendrąja rinka, jeigu ja siekiama ištaisyti „valstybės narės ekonomikos didelius sutrikimus“. Komisija primena, kad Bendrasis Teismas pabrėžė, kad SESV 107 straipsnio 3 dalies b punkto taikymas turi būti ribojamas ir jis taikomas tada, kai problema būdinga visai valstybės narės ekonomikai (18).
(65)
Komisija jau pripažino, kad dabartinė pasaulinė finansų krizė gali sukelti didelių problemų bet kurios valstybės narės ekonomikai ir kad priemonės, skirtos bankams paremti, gali būti laikomos tinkamomis tokiai problemai spręsti. Šis vertinimas patvirtintas Komisijos priimtuose Bankų (19), Kapitalo atkūrimo (20), Sumažėjusios vertės turto (21) ir Restruktūrizavimo (22) komunikatuose. Todėl SESV 107 straipsnio 3 dalies b punktas gali būti teisinis pagalbos priemonių, skirtų kovai su sistemine krize, pagrindas. Konkrečiai Portugalijos ekonomikos atveju tai taip pat buvo tinkamas pagrindas įvairiems Komisijos sprendimams priimti, kuriais patvirtintos Portugalijos institucijų taikytos kovos su finansų krize priemonės, visų pirma patvirtinta Portugalijos kapitalo atkūrimo programa ir jos pratęsimas, paskutinis toks sprendimas priimtas 2010 m. kovo mėn. (23)
(66)
Dėl šio atvejo Komisija taip pat pažymi, kad sprendime dėl sanavimo pagalbos įvertintos galimybės taikyti SESV 107 straipsnio 3 dalies b punktą ir padaryta išvada, kad jis gali būti taikomas, nes BPP neįvykdžius savo finansinių įsipareigojimų, tai galėtų neigiamai paveikti visą Portugalijos finansų sistemą (žr. sprendimo dėl sanavimo pagalbos 33 - 45 dalis).
(67)
Nors Portugalija nepateikė restruktūrizavimo plano, nepaisydama pakartotinių prašymų ir nurodymo pateikti informaciją, kaip aptarta 30 - 32 dalyse, ji dukart pratęsė garantiją iš anksto apie tai nepranešusi Komisijai ir negavusi jos patvirtinimo.
(68)
Portugalijos institucijų teiginio, lyg Komisija žinojo, kad pagal sutartį garantija gali būti suteikta dvejiems metams ir kad valstybės garantija iš esmės nekito, negalima priimti. Sprendime dėl sanavimo pagalbos valstybės garantijos patvirtinimas susietas su Portugalijos institucijų įsipareigojimo per šešis mėnesius pateikti restruktūrizavimo planą įvykdymu. Portugalijos institucijos šio įsipareigojimo neįvykdė.
(69)
Taip pat tai, kad valstybės garantijos pratęsimas įformintas sutartyje remiantis bankų sindikato ir BPP sprendimu, negali atleisti Portugalijos nuo tikslios ir aiškios prievolės, kuri kyla iš jos prisiimto įsipareigojimo Komisijai, kuriuo pagrįstas sprendimas dėl sanavimo pagalbos, arba jos įsipareigojimų pagal SESV 108 straipsnio 3 dalį.
(70)
Portugalijos pozicijos dėl įsipareigojimo pateikti restruktūrizavimo planą, argumentuojant, kad jos vienintelė pareiga buvo perduoti šį planą Komisijai, taip pat negalima priimti atsižvelgiant į įsipareigojimus, kuriais pagrįstas sprendimas dėl sanavimo pagalbos. Bet kuriuo atveju restruktūrizavimo planas nebuvo pateiktas iki sprendime dėl sanavimo pagalbos nustatyto termino, todėl pagrindas, kuriuo remiantis suteiktas patvirtinimas, nebuvo išsaugotas.
(71)
Taigi, garantijos kaina buvo daug mažesnė už kainą, kuri paprastai nustatoma pagal Bankų komunikatą, kad būtų laikoma suderinama pagalba, ir Komisija savo sprendime dėl sanavimo pagalbos leido tokią kainą taikyti tik Portugalijai įsipareigojus pateikti restruktūrizavimo arba likvidavimo planą, kuriuo būtų tinkamai sumažintas konkurencijos iškraipymas. Iki 2009 m. birželio 5 d. toks planas nepateiktas, todėl Komisija daro išvadą, kad nei Portugalijos 2008 m. gruodžio 5 d. suteikta garantija, nei jos pratęsimas 2009 m. birželio 5 d. nėra suderinami su vidaus rinka.
(72)
Nors Portugalija nepateikė BPP restruktūrizavimo plano, Portugalijos institucijos pateikė informaciją, įrodančią, kad, vykdant likvidavimo procedūrą, 2010 m. balandžio 15 d. buvo panaikinta BPP bankinės veiklos licencija ir kad BPP bus likviduotas. Taip pat BPP akcininkams nebus skirta jokia kompensacija, išskyrus sumas, kurios susidarys vykdant likvidavimo procedūrą. Remdamasi šia informacija Komisija mano, kad ateityje nebus su BPP susijusios konkurencijos iškraipymo rizikos. Tačiau ir padarius tokią išvadą Portugalijos 2008 m. gruodžio 5 d.-2010 m. balandžio 10 d. laikotarpiu suteiktos priemonės negalima laikyti suderinama.
(73)
Kad nustatytų paskolos palūkanų rinkos dydį, Komisija atlikdama vertinimą rėmėsi Komisijos komunikatu dėl orientacinių ir diskonto normų nustatymo metodo pakeitimo (24). Komisija nustatė orientacines normas, kurios turėtų atspindėti palūkanų, kurios nustatomos rinkoje už vidutinio laikotarpio ir ilgalaikes paskolas, užtikrintas įprastais vertybiniais popieriais, vidurkį. Ši orientacinė norma yra mažiausia norma, kuri gali būti didinama konkrečios rizikos atvejais, pavyzdžiui, jeigu įmonė yra sunkioje padėtyje arba jeigu nepateikiama paprastai bankų reikalaujama garantija. Išskirtinėmis aplinkybėmis gali būti nustatyta, kad pagalbos suteikiant garantiją aspektas yra lygus faktiškai garantuotos sumos dydžiui.
(74)
Garantija suteikė BPP galimybę gauti geresnes finansines paskolų sąlygas nei tos, kurios paprastai siūlomos finansų rinkose. Komisija mano, kad pagalbos suteikiant garantiją dalis gali būti apskaičiuota kaip skirtumas tarp palūkanų normos, kurią BPP būtų turėjęs sumokėti už rinkos sąlygomis suteiktą paskolą, t. y. be garantijos, ir palūkanų normos, už kurią paskola su garantija buvo faktiškai suteikta. Galima vertinti, kad šis skirtumas atitinka priemoką, kurios garantijos teikėjas būtų pareikalavęs už šias garantijas rinkos ekonomikos sąlygomis.
(75)
Šiuo atveju Komisija mano, kad be garantijos palūkanų, kurias būtų turėjęs mokėti BPP, norma būtų ne mažesnė kaip orientacinė palūkanų norma pridėjus 400 bazinių punktų, nes tai bendrovė, turinti sunkumų ir suteikianti didelės vertės užstatą. Komisija mano, kad 400 bazinių punktų skirtumas yra pagrįstas, atsižvelgiant į didelę užstato už paskolą vertę (žr. 17 dalį), kuri padidino tikimybę, kad skolintojas galės susigrąžinti bent dalį paskolos, nepaisant labai sunkios BPP padėties. Taigi pagalbos suteikiant garantiją dalį sudaro skirtumas tarp orientacinės palūkanų normos pridėjus 400 bazinių punktų ir palūkanų normos, už kurią paskola su garantija suteikta (t. y. EURIBOR + 100 bazinių punktų), atėmus kainą, kuri faktiškai sumokėta už garantiją, t. y. 20 bazinių punktų.
(76)
Šiomis aplinkybėmis Komisija taip pat pažymi, kad Portugalija nurodė, jog jau pateikė reikiamus ieškinius, kad įgyvendintų savo išimtines ir pirmumo teises į BPP užstatą ir kad ji toliau to sieks, kol susigrąžins visą paskolos sumą (25). Komisija mano, kad Portugalija privalo tai padaryti, kad priverstine tvarka įgyvendintų garantijos susitarimo sąlygas; bet kokia nesėkmė įgyvendinant savo teises į užstatą, kad susigrąžintų visą paskolos sumą, reikš valstybės pagalbą BPP.
6.3. 450 mln. EUR paskolos BPP panaudojimas
(77)
Suinteresuotoji trečioji šalis, pateikusi pastabas dėl Komisijos sprendimo pradėti oficialią tyrimo procedūrą, teigė, kad 450 mln. EUR paskola panaudota ne BPP restruktūrizuoti, bet atlyginti kai kuriems banko klientams visų kitų klientų sąskaita. Komisija gavo iš Portugalijos institucijų informaciją, iš kurios matyti, kad paskola panaudota atsiskaityti su BPP kreditoriais, kurių kreditų terminai buvo pasibaigę arba kurių kredito linijų terminas baigėsi ir kurie nusprendė nebepratęsti kreditų ir neatnaujinti kredito linijų. Komisija nerado jokių pagrįstų įrodymų, kurie patvirtintų suinteresuotosios trečiosios šalies kaltinimus.
7. IŠVADA
(78)
Atsižvelgdama į tai, kas išdėstyta, Komisija daro išvadą, kad BPP suteikta valstybės garantija yra valstybės pagalba pagal SESV 107 straipsnio 1 dalį, kurios negalima laikyti suderinama su vidaus rinka.
8. IŠIEŠKOJIMAS
(79)
Pagal Reglamento (EB) Nr. 659/1999 14 straipsnio 1 dalį, kai, esant neteisėtai pagalbai, priimami neigiami sprendimai, Komisija nusprendžia, kad suinteresuotoji valstybė narė turi imtis visų priemonių, kurios būtinos, kad pagalba būtų išieškota iš pagalbos gavėjo. Turi būti išieškota tik pagalba, kuri yra nesuderinama su vidaus rinka.
(80)
Išieškojimo tikslas yra atkurti padėtį, kuri buvo prieš suteikiant pagalbą. Šis tikslas bus pasiektas, kai BPP sugrąžins nesuderinamą pagalbą ir taip panaikins pranašumą, kuriuo naudojosi prieš savo konkurentus. Išieškotina suma turėtų būti tokio dydžio, kad išnyktų BPP suteiktas ekonominis pranašumas.
(81)
Pagal Komisijos pranešimo dėl EB sutarties 87 ir 88 straipsnių taikymo garantijomis suteikiamai valstybės pagalbai (toliau - Komisijos pranešimas dėl garantijų) (26) 3.1 punktą konkrečios valstybės garantijos atveju pagalbos aspektą būtina įvertinti atsižvelgiant į garantijos ir paskolos sąlygas. Turint omenyje didelius finansinius BPP sunkumus tuo metu, kai buvo suteikta garantija, nėra tikėtina, kad bendrovė būtų galėjusi gauti banko paskolą rinkoje be valstybės įsikišimo.
(82)
Tam, kad būtų galima tiksliai apskaičiuoti pagalbos dydį, atsižvelgiant į tai, kad negalima nustatyti tikslios valstybės garantijos rinkos kainos, būtina nustatyti pagrįstą orientacinį rodiklį. Kaip nurodyta Komisijos pranešimo dėl garantijų 3.2 punkto pirmoje įtraukoje, paskolos garantijos grynųjų pinigų dotacijos ekvivalentas konkrečiais metais gali būti apskaičiuotas taip, kaip lengvatinės paskolos subsidijos ekvivalentas. Taigi pagalbos dydis gali būti apskaičiuotas kaip skirtumas tarp teorinės rinkos palūkanų normos ir palūkanų normos, kuri buvo nustatyta dėl valstybės garantijos, atėmus visas sumokėtas priemokas.
(83)
Šiuo atveju, atsižvelgiant į BPP finansinius sunkumus ir suteiktą užstatą, BPP už paskolą rinkos sąlygomis, t. y. be garantijos, būtų mokėjęs orientacinę palūkanų normą pridėjus 400 bazinių punktų. Todėl pagalbos dydis turi būti apskaičiuotas kaip skirtumas tarp teorinės rinkos palūkanų normos ir palūkanų normos, už kurią paskola buvo faktiškai suteikta (t. y. EURIBOR + 100 bazinių punktų), atėmus faktiškai už garantiją sumokėtą kainą, t. y. 20 bazinių punktų.
(84)
Dėl visos pačios paskolos sumos - pasak Portugalijos institucijų, Portugalijos valstybė ėmėsi visų reikiamų priemonių ir veiksmų, kad įgyvendintų savo pirmumo teises į turimą BPP užstatą (apskaičiuota jo vertė yra daug didesnė už paskolos vertę) (27). Komisija daro prielaidą, kad Portugalijos valstybė ir toliau įgyvendins šias teises, taip per likvidacijos procesą susigrąžins visą paskolos sumą, kaip ji pati nurodė 2010 m. birželio 15 d. atsakyme (28).
(85)
83 dalyje nurodyta suma yra išieškotina suma, prie jos pridėjus faktiškai nuo tos sumos susikaupusias palūkanas nuo tos dienos, kai pagalba buvo suteikta pagalbos gavėjui (2008 m. gruodžio 5 d.) iki jos faktinio išieškojimo. Palūkanos negali būti mažesnės už sumą, apskaičiuotą pagal 2004 m. balandžio 21 d. Komisijos reglamento (EB) Nr. 794/2004, įgyvendinančio Tarybos reglamentą (EB) Nr. 659/1999 (29), 9 straipsnį,
PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ:
1 straipsnis
Valstybės pagalba, suteikta kaip garantija už 450 mln. EUR paskolą, kurią Portugalija neteisėtai suteikė pažeisdama Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 108 straipsnio 3 dalį, Banco Privado Português, yra nesuderinama su vidaus rinka.
2 straipsnis
1. Portugalija turi išieškoti 1 straipsnyje nurodytą pagalbą iš pagalbos gavėjo.
2. Nuo išieškotinų sumų turi būti apskaičiuotos palūkanos už laikotarpį nuo šių sumų suteikimo pagalbos gavėjui iki faktinio išieškojimo.
3. Turi būti apskaičiuotos sudėtinės palūkanos, remiantis Reglamento (EB) Nr. 794/2004 V skyriumi.
3 straipsnis
1. 1 straipsnyje nurodyta pagalba turi būti išieškota nedelsiant ir veiksmingai.
2. Portugalija turi užtikrinti, kad šis sprendimas būtų įgyvendintas per keturis mėnesius nuo pranešimo apie šį sprendimą dienos.
4 straipsnis
1. Per du mėnesius nuo pranešimo apie šį sprendimą Portugalija privalo pateikti Komisijai šią informaciją:
a)
kokia suma (pagrindinė dalis ir palūkanos) išieškotina iš pagalbos gavėjo;
b)
išsamiai apibūdinti priemones, kurių jau ėmėsi arba ketina imtis šiam sprendimui įvykdyti;
c)
dokumentus, rodančius, kad Portugalijos valstybė įgyvendino savo pirmumo teises į Banco Privado Português už garantiją suteiktą užstatą.
2. Portugalija nuolat informuoja Komisiją apie pažangą įgyvendinant nacionalines priemones šiam sprendimui įvykdyti tol, kol bus išieškota visa 1 straipsnyje nurodyta suma. Gavusi paprastą Komisijos prašymą ji privalo nedelsdama pateikti informaciją apie priemones, kurių ėmėsi arba ketina imtis šiam sprendimui įvykdyti. Ji taip pat privalo pateikti išsamią informaciją apie pagalbos sumas ir palūkanas, jau išieškotas iš pagalbos gavėjo.
5 straipsnis
Šis sprendimas skirtas Portugalijos Respublikai.
Priimta Briuselyje 2010 m. liepos 20 d.