РЕГЛАМЕНТ (EC) № 206/2010 НА КОМИСИЯТА
от 12 март 2010 година
за установяване на списъци на трети страни, територии или части от тях, от които е разрешен вносът в Европейския съюз на някои животни и прясно месо и за определяне на изискванията за ветеринарното сертифициране
(текст от значение за ЕИП)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Директива 92/65/ЕИО на Съвета от 13 юли 1992 г. за определяне на ветеринарно-санитарните изисквания относно търговията и вноса в Общността на животни, сперма, яйцеклетки и ембриони, които не са предмет на ветеринарно-санитарните изисквания, определени в специалните правила на Общността, посочени в приложение А, раздел I към Директива 90/425/ЕИО (1), и по-специално член 17, параграф 2, буква б), член 17, параграф 3, буква а), член 17, параграф 3, буква в), първа алинея, член 18, параграф 1, четвърто тире и член 19 от нея,
като взе предвид Директива 2002/99/ЕО на Съвета от 16 декември 2002 г. относно установяване на ветеринарно-санитарни правила, регулиращи производството, преработката, разпространението и пускането на пазара на продукти от животински произход за консумация от човека (2), и по-специално член 8, член 9, параграф 2, буква б) и член 9, параграф 4 от нея,
като взе предвид Директива 2004/68/ЕО на Съвета от 26 април 2004 г. относно определяне на ветеринарно-санитарните правила за внос и транзит в Общността на някои живи копитни животни, за изменение на Директиви 90/426/ЕИО и 92/65/ЕИО и за отмяна на Директива 72/462/ЕИО (3), по-специално член 3, параграф 1, алинеи първа и втора, член 6, параграф 1, алинея първа, член 7, буква д), член 8, член 10, алинея първа и член 13, параграф 1 от нея,
като взе предвид Регламент (ЕО) № 852/2004 на Европейския парламент и на Съвета от 29 април 2004 г. относно хигиената на храните (4), и по-специално член 12 от него,
като взе предвид Регламент (ЕО) № 853/2004 на Европейския парламент и на Съвета от 29 април 2004 г. относно определяне на специфични хигиенни правила за храните от животински произход (5), и по-специално член 9 от него,
като взе предвид Регламент (EО) № 854/2004 на Европейския парламент и на Съвета от 29 април 2004 г. за определяне на специфичните правила за организирането на официален контрол върху продуктите от животински произход, предназначени за човешка консумация (6), и по-специално член 11, параграф 1 и член 16 от него,
като взе предвид Регламент (EО) № 882/2004 на Европейския парламент и на Съвета от 29 април 2004 г. относно официалния контрол, провеждан с цел осигуряване на проверка на съответствието със законодателството в областта на фуражите и храните и правилата за опазване здравето на животните и хуманното отношение към животните (7), и по-специално член 48, параграф 1 от него,
като има предвид, че:
(1)
В Директива 72/462/ЕИО на Съвета от 12 декември 1972 г. относно проблемите при ветеринарно-санитарните проверки при вноса на животни от рода на говедата, овцете, козите и свинете, на прясно месо или месни продукти от трети страни (8) се предвижда да бъде съставен списък на страните или на части от тях, от които държавите-членки разрешават вноса на някои видове живи животни и на прясно месо от някои видове животни.
(2)
Съответно беше прието Решение 79/542/ЕИО на Съвета от 21 декември 1976 г. относно съставянето на списък на трети страни или на части от трети страни и относно определяне на ветеринарно-санитарните и здравните условия и ветеринарното сертифициране за внос в Общността на някои живи животни и прясно месо от тях (9). С посоченото решение се установяват санитарните условия за внос в Европейския съюз на живи животни, с изключение на еднокопитни, и за вноса на прясно месо от такива животни, включително месо от еднокопитни, но без месни заготовки. С приложения I и II към посоченото решение се установяват също и списъци на трети страни и на части от тях, от които могат да се внасят в Съюза някои видове живи животни и прясно месо от тях, както и образци на ветеринарни сертификати.
(3)
От датата на приемането на посоченото решение, в други актове на Съюза бяха въведени множество нови изисквания в областта на здравето на животните и на общественото здраве, които създават нова регулаторна рамка в тази област. Освен това, Директива 72/462/EИО бе отменена с Директива 2004/68/ЕО.
(4)
В член 20 от Директива 2004/68/ЕО се предвижда, че правилата за прилагане по отношение на вноса, определени в съответствие с решенията, приети съгласно Директива 72/462/ЕИО, inter alia Решение 79/542/ЕИО, остават в сила, докато не бъдат заменени с мерките, приети по силата на новата регулаторна рамка.
(5)
В съответствие с член 4, параграф 3 от Директива 2004/41/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 21 април 2004 г. за отмяна на някои директиви, отнасящи се до хигиената на храните и здравните условия при производството и пускането на пазара на някои продукти от животински произход, предназначени за консумация от човека, и за изменение на Директиви 89/662/ЕИО и 92/118/ЕИО на Съвета и на Решение 95/408/ЕО на Съвета (10), веднага щом необходимите разпоредби въз основа на Регламенти (ЕО) № 852/2004, (ЕО) № 853/2004, (ЕО) №854/2004 или на Директива 2002/99/ЕО бъдат приети, правилата за прилагане, приети въз основа на Директива 72/462/ЕИО, ще престанат да се прилагат.
(6)
Решение 79/542/ЕИО беше няколкократно изменяно и разпоредбите за вноса, основаващи се на новата регулаторна рамка, вече са включени в Решение 79/542/ЕИО. От съображения за яснота и прозрачност, мерките, които са предвидени в Решение 79/542/ЕИО, следва да бъдат включени в нов законов акт. Настоящият регламент включва всички разпоредби на Решение 79/542/ЕИО. Следователно, с влизането в сила на настоящия регламент Решение 79/542/ЕИО губи сила и поради това престава да се прилага, като предстои изрично да бъде отменено.
(7)
В Директива 92/65/ЕИО се определят ветеринарно-санитарните изисквания относно търговията и вноса в Съюза на животни, сперма, яйцеклетки и ембриони, които не са предмет на ветеринарно-санитарните изисквания, определени в конкретните актове на Съюза, цитирани в приложение Е към посочената директива. Съгласно посочената директива, въпросните живи животни, сперма, яйцеклетки и ембриони могат да се внасят в Съюза само от трета страна, която е включена в списъка, съставен в съответствие с процедурата, описана в посочената директива. Освен това подобни живи животни следва да бъдат придружени от здравен сертификат, който отговаря на образеца, съставен в съответствие с горепосочената процедура.
(8)
В Директива 96/93/ЕО на Съвета от 17 декември 1996 г. относно сертифицирането на животни и животински продукти (11) се определят правилата, които трябва да бъдат спазвани при издаването на ветеринарни сертификати, изисквани от ветеринарното законодателство за предотвратяване на заблуди и измами при сертифицирането. Целесъобразно е да се гарантира, че официалните инспектори или ветеринарните лекари от трети страни прилагат правила и принципи, които са най-малкото еквивалентни на предвидените в посочената директива. Някои трети страни, изброени в приложение II към настоящия регламент, предоставиха достатъчни гаранции за наличието и прилагането на подобни правила и принципи. Поради това е подходящо да се разреши въвеждането на някои видове живи животни от посочените трети страни в Съюза, при условие, че специфичната санитарна ситуация в тях не налага допълнителни ограничения.
(9)
С Директива 2002/99/ЕО се установяват ветеринарно-санитарни правила относно въвеждането в Съюза от трети страни на продукти от животински произход и на предназначени за консумация от човека продукти, получени от тях. В съответствие с посочената директива, трябва да бъдат съставени списъци на третите страни или на регионите от трети страни, от които е разрешен вносът на определени продукти от животински произход и този внос трябва да отговаря на определени изисквания на ветеринарното сертифициране.
(10)
В Директива 2004/68/ЕО са определени ветеринарно-санитарните правила за внос и транзит в Съюза на някои живи копитни животни. Вносът на посочените живи копитни животни и транзитът им в Съюза са разрешени единствено от трети страни и територии, които присъстват в списъка или списъците, съставени в съответствие с процедурата, описана в посочената директива, а въпросният внос трябва да отговаря на определени изисквания на ветеринарното сертифициране
(11)
Освен разпоредбите на член 17, параграф 2, последна алинея от Директива 92/65/ЕО, живи животни и продукти от животински произход, по отношение на които са приложими Директиви 92/65/ЕО, 2002/99/ЕО и 2004/68/ЕО, трябва да се внасят в Съюза или да преминават транзитно през нея само ако са придружени от ветеринарен сертификат и ако отговарят на съответните изисквания, посочени в законодателството на Съюза.
(12)
С оглед на гореизложеното за прилагането на директиви 92/65/ЕИО, 2002/99/ЕО и 2004/68/ЕО е целесъобразно в настоящия регламент да се включат списъци на трети страни, територии и части от тях и да се предвидят специфични условия за внос, в това число и образци на ветеринарни сертификати за някои видове живи животни и прясно месо от някои видове живи животни.
(13)
В интерес на последователността на законодателството на Съюза в настоящия регламент следва също така да се отчетат и изискванията в областта на общественото здраве, залегнали в други актове на ЕС и по-специално в Регламенти (ЕО) № № 852/2004, 853/2004 и 854/2004, в които са установени правила относно хигиената на хранителните продукти и храните от животински произход и правила за организирането на официален контрол върху продуктите от животински произход, предназначени за консумация от човека, както и изискванията на Директива 96/23/ЕО на Съвета от 29 април 1996 г. относно мерките за наблюдение на определени вещества и остатъци от тях в живи животни и животински продукти (12) и тези на Регламент (ЕО) № 999/2001 на Европейския парламент и на Съвета от 22 май 2001 г. относно определяне на правила за превенция, контрол и ликвидиране на някои трансмисивни спонгиформни енцефалопатии (13).
(14)
В Регламент (ЕО) № 882/2004 се установяват общи правила относно официалния контрол, провеждан в областта на фуражите и храните, и правилата за опазване здравето на животните и хуманното отношение към животните. Член 48 от него оправомощава Комисията да приема списък на трети страни, от които е разрешен вносът на специфични продукти в Съюза. В Регламент (ЕО) № 854/2004 се определят специфични правила за организирането на официален контрол върху продуктите от животински произход, предназначени за консумация от човека, в това число изготвяне на списъци с трети страни, от които е разрешен вносът на продукти от животински произход. Посочените правила предвиждат, че списъкът може да бъде комбиниран с други списъци, изготвени за целите на общественото здраве и здравето на животните.
(15)
Поради това образците на сертификати, установени в приложенията към настоящия регламент, следва да включват удостоверения за това, че са изпълнени изискванията във връзка с общественото здраве, посочени в Директива 96/23/ЕО и регламенти (ЕО) № № 999/2001, 852/2004, 853/2004 и 854/2004.
(16)
Образците на сертификати, установени в приложенията към настоящия регламент, следва също така да включват удостоверения за това, че са изпълнени изискванията във връзка с хуманното отношение към животните, посочени в Директива 93/119/ЕО на Съвета от 22 декември 1993 г. относно защитата на животните по време на клане или умъртвяване (14) и Регламент (ЕО) № 1/2005 на Съвета от 22 декември 2004 г. относно защитата на животните по време на транспортиране и свързаните с това операции (15).
(17)
За да се гарантира, че здравето на живите животни, въведени в Съюза, не е застрашено по време на транспортирането им от третата страна на произход към Съюза, следва да се установят определени изисквания във връзка с транспорта на живи животни, включително изисквания относно събирателните центрове.
(18)
В интерес на осигуряването на защитата на здравето на животните в Съюза, живите животни следва да бъдат превозвани директно до тяхното местоназначение в Съюза.
(19)
Прясното месо, въведено в Съюза за транзит към друга трета страна, създава пренебрежим риск за общественото здраве. Такова месо все пак следва да съответства на всички приложими ветеринарно-санитарни изисквания. Поради това следва да се определят съответни специфични разпоредби във връзка с транзита на прясното месо и с неговото съхраняване преди транзита.
(20)
Поради географското положение на Калининград, засягащо единствено Латвия, Литва и Полша, за транзита през Съюза на пратки от и към Русия следва да бъдат предвидени специални условия.
(21)
Следва да се разреши въвеждането в Съюза на пратки прясно месо, с изключение на карантия и мляно месо, от отгледани в стопанства дивечови животни от разред Чифтокопитни, произхождащи от уловени диви животни. С цел да се изключи всякакъв възможен риск за здравето на животните, който може да се създаде с подобно въвеждане, е целесъобразно посочените животни да бъдат отделени от дивите животни за период от три месеца преди въвеждането в Съюза на подобни пратки. Съответно, това обстоятелство следва да бъде взето предвид в образеца на ветеринарен сертификат за такива пратки (RUF).
(22)
В Решение 2003/881/ЕО на Комисията от 11 декември 2003 г. относно ветеринарно-санитарните условия и изискванията за издаване на сертификати за внос на пчели (Apis mellifera и Bombus spp.) от някои трети страни (16) се определят ветеринарно-санитарните условия и изискванията за издаване на сертификати за внос на пчели от някои трети страни. В интерес на опростяването на законодателството на Съюза, мерките, установени в посоченото Решение, следва да бъдат включени в настоящия Регламент. Следователно Решение 2003/881/ЕО следва да бъде отменено.
(23)
Целесъобразно е да се определи преходен период, за да се позволи на държавите-членки и индустрията да предприемат необходимите мерки, за да се съобразят с изискванията, установени с настоящия регламент.
(24)
Мерките, предвидени в настоящия регламент, са в съответствие със становището на Постоянния комитет по хранителната верига и здравето на животните,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
ГЛАВА I
ПРЕДМЕТ, ОБХВАТ И ОПРЕДЕЛЕНИЯ
Член 1
Предмет и обхват
1. С настоящия регламент се установяват изискванията за ветеринарно сертифициране при въвеждане в Съюза на пратки, които съдържат следните видове живи животни или прясно месо:
а)
копитни животни;
б)
животните, посочени в списъка в част 2 от приложение IV;
в)
прясно месо, предназначено за консумация от човека, с изключение на месни заготовки от копитни и еднокопитни.
2. С настоящия регламент се създават списъци на трети страни, територии или части от тях, от които е разрешено въвеждането в Съюза на пратките, посочени в параграф 1.
3. Настоящият регламент не се прилага по отношение на въвеждането в Съюза на дивечови животни:
а)
за спектакли или изложби, където подобни живи животни не се държат или отглеждат обичайно;
б)
които участват в циркови трупи;
в)
предназначени за одобрен орган, институт или център, съгласно определението в член 2, параграф 1, буква в) от Директива 92/65/ЕИО.
4. Настоящият регламент се прилага, без да се засягат каквито и да било други специфични изисквания, установени в други актове на Съюза или в споразумения, сключени между Съюза и трети страни.
Член 2
Определения
За целите на настоящия регламент се прилагат следните определения:
а)
„копитни животни“ означава копитни животни, така както са определени в член 2, буква г) от Директива 2004/68/ЕО;
б)
„прясно месо“ означава прясно месо, така, както е определено в точка 1.10 от приложение I към Регламент (ЕО) № 853/2004;
в)
„еднокопитни животни“ означава еднокопитни животни, така както са определени в член 2, буква б) от Директива 90/426/ЕИО (17) на Съвета;
г)
„стопанство“ означава ферма или друго официално контролирано селскостопанско, промишлено или търговско предприятие, включително зоологически градини, увеселителни паркове и резервати за диви животни или ловни резервати, където обичайно се държат и отглеждат живи животни.
ГЛАВА II
УСЛОВИЯ ЗА ВЪВЕЖДАНЕТО НА ЖИВИ ЖИВОТНИ В СЪЮЗА
Член 3
Общи условия за въвеждането на копитни животни в Съюза
Пратки от копитни животни се въвеждат в Съюза само ако отговарят на следните условия:
а)
те са с произход от някоя от изброените в графи 1, 2 и 3 на таблицата в част 1 от приложение I трети страни, територии или части от тях, за които има отговарящ на въпросната пратка образец на ветеринарен сертификат, вписан в графа 4 на таблицата в част 1 от приложение I;
б)
те са придружени от съответен ветеринарен сертификат, съставен в съответствие с подходящия образец на ветеринарен сертификат, установен в част 2 на приложение I, като се отчитат специфичните условия, посочени в графа 6 от таблицата в част 1 от посоченото приложение, попълнен и подписан от официален ветеринарен лекар в третата страна износител;
в)
те удовлетворяват изискванията, установени във ветеринарния сертификат, посочен в буква б), в това число:
i)
допълнителните гаранции, установени в посочения сертификат, при условие, че това е указано в графа 5 от таблицата в част 1 от приложение I;
ii)
всякакви допълнителни изисквания във връзка с ветеринарното сертифициране, които държавата-членка по местоназначение може да наложи в съответствие с ветеринарното законодателство на Съюза и които са включени в сертификата.
Член 4
Условия относно събирателните центрове за някои пратки копитни животни
Пратки от копитни животни, съставени от живи животни от повече от едно стопанство, се въвеждат в Съюза само ако са събрани в събирателни центрове, одобрени от компетентния орган на третата страна на произход в съответствие с изискванията, установени в част 5 от приложение I.
Член 5
Протоколи за стандартизация на материали и процедури за вземане на проби от копитни животни и изследването им
В случаите, когато ветеринарните сертификати, вписани в графа 4 от таблицата в част 1 от приложение I, съдържат изискване за вземане на проби и изследване за болестите, изброени в част 6 от посоченото приложение, с оглед на въвеждането в Съюза на пратки копитни животни, такива вземания на проби и изследвания се провеждат от компетентния орган на третата страна на произход или под негов контрол в съответствие с протоколите за стандартизация на материалите и процедурите за вземането на проби и изследванията, установени в част 6 от посоченото приложение.
Член 6
Специални условия за определени пратки копитни животни, внесени в Сен Пиер и Микелон и въведени в Съюза
Пратки от копитни животни от видовете, изброени в таблицата в част 7 от приложение I, които са били въведени в Сен Пиер и Микелон преди по-малко от шест месеца от датата на изпращане от Сен Пиер и Микелон към Съюза, се въвеждат в Съюза само ако:
а)
животните удовлетворяват изискванията по отношение на престоя и карантината, установени в глава 1 от посочената част;
б)
животните са били подложени на изследване в съответствие с изискванията по отношение ветеринарно-санитарните изследвания, установени в глава 2 от посочената част.
Член 7
Общи условия за въвеждането на определени видове пчели в Съюза
1. Пратки от пчели от видовете, изброени в таблица 1 на част 2 от приложение IV, се въвеждат в Съюза само от трети страни или територии:
а)
изброени в списъка в част 1 от приложение II;
б)
в които наличието на американски гнилец, малък кошерен бръмбар (Aethina tumida) и кошерен акар Tropilaelaps (Tropilaelaps spp.) е предмет на задължително съобщаване по територията на цялата засегната трета страна или територия.
2. Чрез дерогация от параграф 1, буква а), пратки от пчели могат да бъдат въвеждани в Съюза от част от трета страна или територия, изброени в част 1 от приложение II, която е:
а)
географски и епидемиологично изолирана част от третата страна или територия
б)
посочена в третата графа на таблицата в раздел 1 на част 1 от приложение IV.
Когато е приложена посочената дерогация, въвеждането в Съюза на пратки пчели от всички други части на засегнатата трета страна или територия, невключени в третата графа от таблицата в раздел 1 на част 1 от приложение IV, се забранява.
3. Пратките пчели от видовете, изброени в таблица 1 на част 2 от приложение IV се състоят от:
а)
клетки с пчелни майки (Apis mellifera и Bombus spp.), всяка от които съдържа само една пчелна майка и най-много 20 придружаващи пчели работнички; или
б)
контейнери със земни пчели (Bombus spp.), всеки от които съдържа колония от най-много 200 възрастни земни пчели.
4. Пратките пчели от видовете, изброени в таблица 1 на част 2 от приложение IV:
а)
се придружават от съответния ветеринарен сертификат, съставен в съответствие с подходящия образец на ветеринарен сертификат, определен в част 2 от приложение IV, попълнен и подписан от официален инспектор от третата страна износител;
б)
съответстват на ветеринарно-санитарните изисквания, установени във ветеринарния сертификат, посочен в буква а).
Член 8
Общи условия по отношение на транспортирането на живи животни към Съюза
В периода между натоварването в третата страна на произход и пристигането на входния граничен инспекционен пункт, през който се осъществява въвеждането в Съюза, пратките живи животни не се:
а)
транспортират заедно с живи животни, които:
i)
не са предвидени за въвеждане в Съюза; или
ii)
са с по-нисък здравен статус;
б)
разтоварват, или - при транспорт по въздуха - прехвърлят на друго въздухоплавателното средство, или транспортират с пътен или железопътен транспорт, или придвижват на собствен ход през трета страна, територия или част от тях, които не са изброени в графи 1, 2 и 3 от таблицата, посочена в част 1 от приложение I, или за които в графа 4 от таблицата в част 1 от приложение I не е указан образец на ветеринарен сертификат, който отговаря на съответната пратка;
Член 9
Времетраене на периода на транспортиране към Съюза на живи животни
Пратките живи животни се въвеждат в Съюза само когато пратките пристигат на входния граничен инспекционен пункт за въвеждане в Съюза в рамките на 10 дни от датата на издаване на съответния ветеринарен сертификат.
При транспорт по море въпросният период от 10 дни се удължава с допълнителен период, който отговаря на продължителността на пътуването по море, удостоверен със съставена в съответствие с част 3 от приложение I и подписана от капитана на кораба декларация, чийто оригинал се прилага към ветеринарния сертификат.
Член 10
Специални условия по отношение на напръскването на пратките живи животни, транспортирани по въздуха към Съюза
Когато пратки живи животни, с изключение на пратки пчели, се транспортират по въздуха, сандъкът или контейнерът, в който те се транспортират, както и заобикалящата ги площ, се напръскват с подходящ инсектицид.
Напръскването се провежда непосредствено преди затварянето на вратите на въздухоплавателното средство след натоварването и след каквото и да било друго последващо отваряне на вратите в трета страна, докато въздухоплавателното средство достигне крайното си местоназначение.
Капитанът на въздухоплавателното средство удостоверява, че е проведено напръскване, като подписва декларация, съставена в съответствие с част 4 от приложение I, чийто оригинал се прилага към ветеринарния сертификат.
Член 11
Условия, които се прилагат след въвеждането в Съюза на някои пратки копитни животни
1. След въвеждането в Съюза на пратки копитни животни, предвидени за отглеждане и разплод или за зоологически градини, увеселителни паркове или за природни резервати или ловни резервати, те незабавно се транспортират до съответните обекти по местоназначение.
Копитните животни остават в посочените стопанства за период от най-малко 30 дни, освен ако не бъдат директно изпратени в кланица.
2. След въвеждането им в Съюза пратките от копитни животни, предвидени за незабавно клане, се отвеждат незабавно до кланицата по местоназначение, където се заколват в рамките на пет работни дни, считано от датата на пристигане в кланицата.
Член 12
Специални условия относно транзита през трети страни на определени пратки копитни животни
В случаите, когато се прилага специфично условие I от част 1 от приложение I с цел да се даде възможност посочените в упоменатото условие пратки копитни животни с произход от дадена държава-членка и предназначени за друга държава-членка да преминават транзитно през трета страна, територия или част от нея, вписана в таблицата в част 1 от приложение I, но за която в графа 4 от посочената таблица не е указан съответен образец на ветеринарен сертификат за пратки от въпросните копитни животни, се прилагат следните условия:
а)
за животни от рода на едрия рогат добитък за угояване:
i)
стопанствата на крайно местоназначение трябва да бъдат предварително посочени от компетентния орган на крайното местоназначение;
ii)
живите животни, от които е съставена пратката, не трябва да бъдат местени от стопанството на крайно местоназначение, освен за незабавно отвеждане в кланица;
iii)
всички придвижвания на живи животни към и от стопанството на крайно местоназначение трябва да се осъществяват под контрола на компетентния орган през целия период, в който животните, съставляващи пратката, са държани в стопанството.
б)
за копитни животни за незабавно клане се прилага член 11, параграф 2.
Член 13
Условия, които се прилагат след въвеждането в Съюза на пратките пчели, посочени в член 7
1. Пратките от пчелни майки, посочени в член 7, параграф 3, буква а) се транспортират незабавно до определеното място на крайно местоназначение, където кошерите се поставят под контрола на компетентния орган, а пчелните майки се преместват в нови клетки, преди да бъдат придадени в местните колонии;
2. Клетките, пчелите работнички и другите материали, които са придружавали пчелните майки от третата страна на произход, се изпращат в лаборатория, посочена от компетентния орган, за проверка за наличието на:
а)
малък кошерен бръмбар (Aethina tumida), яйца или ларви от него;
б)
признаци за кошерен акар (Tropilaelaps spp.).
След тази лабораторна проверка клетките, пчелите работнички и целият инвентар се унищожават.
3. Пратките от земни пчели (Bombus spp.), посочени в член 7, параграф 3, буква б), се транспортират незабавно до определеното място на крайно местоназначение.
Посочените земни пчели могат да останат в контейнера, в който са били въведени в Съюза, до края на жизнения цикъл на колонията.
Посоченият контейнер и инвентарът, които е придружавал земните пчели от третата страна на произход, се унищожават най-късно в края на жизнения цикъл на колонията.
ГЛАВА III
УСЛОВИЯ ЗА ВЪВЕЖДАНЕТО НА ПРЯСНО МЕСО В СЪЮЗА
Член 14
Общи условия за вноса на прясно месо
Пратки от прясно месо, предназначено за консумация от човека, се въвеждат в Съюза само ако отговарят на следните условия:
а)
те са с произход от някоя от изброените в графи 1, 2 и 3 на таблицата в част 1 от приложение II трети страни, територии или части от тях, за които има отговарящ на въпросната пратка образец на ветеринарен сертификат, вписан в графа 4 на таблицата в част 1 от приложение II;
б)
те се представят на входния граничен инспекционен пункт за въвеждане в Съюза, придружени от съответния ветеринарен сертификат, съставен в съответствие с подходящия образец на ветеринарен сертификат, установен в част 2 от приложение II, като се отчитат специфичните условия, посочени в графа 6 от таблицата в част 1 от посоченото приложение, попълнен и подписан от официален ветеринарен лекар в третата страна износител;
в)
те удовлетворяват изискванията, установени във ветеринарния сертификат, посочен в буква б), в това число:
i)
допълнителните гаранции, установени в посочения сертификат, при условие, че са указани в графа 5 от таблицата в част 1 от приложение II;
ii)
всякакви допълнителни изисквания във връзка с ветеринарното сертифициране, които държавата-членка на местоназначение може да наложи в съответствие с ветеринарното законодателство на Съюза и които са включени в сертификата.
Член 15
Условия, които се прилагат след вноса на неодрани кланични трупове на чифтокопитен дивеч
В съответствие с член 8, параграф 2 от Директива 97/78/ЕО на Съвета (18) пратките неодрани кланични трупове на чифтокопитен дивеч, предназначени за консумация от човека след последваща преработка, се изпращат незабавно в преработващото предприятие по местоназначение.
Член 16
Транзит и складиране на прясно месо
Въвеждането в Съюза на пратки прясно месо, които не са предвидени за внос в Съюза, а са предназначени за трета страна чрез незабавно транзитно изпращане или след складиране в Съюза в съответствие с член 12, параграф 4 и член 13 от Директива 97/78/ЕО се разрешава само ако пратките отговарят на следните условия:
а)
те са с произход от някоя от изброените в графи 1, 2 и 3 на таблицата в част 1 от приложение II трети страни, територии или части от тях, за които има отговарящ на въпросната пратка образец на ветеринарен сертификат, вписан в графа 4 на таблицата в част 1 от приложение II;
б)
те съответстват на специфичните ветеринарно-санитарни изисквания по отношение на въпросната пратка, установени в съответния образец на ветеринарен сертификат, посочен в буква а).
в)
те се придружават от ветеринарен сертификат, съставен в съответствие с подходящия образец на ветеринарен сертификат, определен в приложение III, попълнен и подписан от официален ветеринарен лекар от третата страна износител;
г)
та са одобрени за транзит, включително и за складиране според случая, с общия входен ветеринарен документ, посочен в член 2, параграф 1 от Регламент (ЕО) на Комисията № 136/2004 (19), подписан от официалния ветеринарен лекар на граничния инспекционен пункт, през който се осъществява въвеждането в Съюза.
Член 17
Дерогация за транзит през Латвия, Литва и Полша
1. Чрез дерогация от член 16 се разрешава директният или през друга трета страна пътен или железопътен транзит през Съюза между определените гранични инспекционни пунктове в Латвия, Литва и Полша, изброени в Решение 2009/821/ЕО на Комисията (20), на пратки с произход от Русия или предназначени за Русия, при условие, че са спазени следните условия:
а)
пратката е запечатана с пломба със сериен номер на граничния инспекционен пункт на въвеждане в Съюза от ветеринарните служби на компетентния орган;
б)
документите, придружаващи пратката съгласно член 7 от Директива 97/78/ЕО, са подпечатани с надпис „САМО ЗА ТРАНЗИТНО ПРЕМИНАВАНЕ ДО РУСИЯ ПРЕЗ ЕС“ на всяка страница от официалния ветеринарен лекар на компетентния орган, отговорен за граничен инспекционен пункт на въвеждане в Съюза;
в)
процедурните изисквания, предвидени в член 11 от Директива 97/78/ЕО, са спазени;
г)
пратката е сертифицирана като приемлива за транзитно преминаване в общия входен ветеринарен документ от официалния ветеринарен лекар на граничния инспекционен пункт на въвеждане в Съюза.
2. Не се разрешава разтоварването или складирането по смисъла на член 12, параграф 4 или член 13 от Директива 97/78/ЕО на такива пратки на територията на Съюза.
3. Компетентният орган извършва редовен одит, за да гарантира, че броят на пратките и количествата продукти, напускащи територията на Съюза, съответства на броя и количествата, които са влезли.
ГЛАВА IV
ОБЩИ, ПРЕХОДНИ И ЗАКЛЮЧИТЕЛНИ РАЗПОРЕДБИ
Член 18
Сертифициране
Ветеринарните сертификати, които се изискват съгласно настоящия регламент, се попълват в съответствие с обяснителните бележки, установени в приложение V.
Това изискване не изключва обаче използването на електронно сертифициране или на други съгласувани системи, хармонизирани на равнището на Съюза.
Член 19
Преходни разпоредби
За преходен период, продължаващ до 30 юни 2010 г. пратките от живи животни и прясно месо, предвидени за консумация от човека, за които са издадени съответните ветеринарни сертификати в съответствие с решения 79/542/ЕИО или 2003/881/ЕО, могат да продължат да бъдат въвеждани в Съюза.
Член 20
Отмяна
Решение 2003/881/ЕО се отменя.
Член 21
Влизане в сила
Настоящият регламент влиза в сила на двадесетия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Брюксел на 16 март 2010 година.
KOMISIJOS REGLAMENTAS (ES) Nr. 206/2010,
2010 m. kovo 12 d.
kuriuo nustatomi trečiųjų šalių, teritorijų arba jų dalių, iš kurių į Europos Sąjungą leidžiama įvežti tam tikrus gyvūnus ir šviežią mėsą, sąrašai ir veterinarijos sertifikatų reikalavimai
(Tekstas svarbus EEE)
EUROPOS KOMISIJA,
atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo,
atsižvelgdama į 1992 m. liepos 13 d. Tarybos direktyvą 92/65/EEB, nustatančią gyvūnų sveikatos reikalavimus, reglamentuojančius prekybą Bendrijoje gyvūnais, sperma, kiaušialąstėmis bei embrionais, kuriems netaikomi gyvūnų sveikatos reikalavimai, nustatyti specialiose Bendrijos taisyklėse, nurodytose Direktyvos 90/425/EEB A priedo I dalyje, bei jų importą į Bendriją (1), ypač į jos 17 straipsnio 2 dalies b punktą, 17 straipsnio 3 dalies a punktą, 17 straipsnio 3 dalies c punkto pirmą pastraipą, 18 straipsnio 1 dalies ketvirtą įtrauką ir 19 straipsnį,
atsižvelgdama į 2002 m. gruodžio 16 d. Tarybos direktyvą 2002/99/EB, nustatančią gyvūnų sveikatos taisykles, reglamentuojančias žmonėms skirtų gyvūninės kilmės produktų gamybą, perdirbimą, paskirstymą ir importą (2), ypač į jos 8 straipsnį, 9 straipsnio 2 dalies b punktą ir 9 straipsnio 4 dalį,
atsižvelgdama į 2004 m. balandžio 26 d. Tarybos direktyvą 2004/68/EB, nustatančią gyvūnų sveikatos taisykles, reglamentuojančias tam tikrų kanopinių gyvūnų importą į ir tranzitą per Bendriją, iš dalies keičiančią direktyvas 90/426/EEB ir 92/65/EEB ir pakeičiančią Direktyvą 72/462/EEB (3), ypač į jos 3 straipsnio 1 dalies pirmą ir antrą pastraipas, 6 straipsnio 1 dalies pirmą pastraipą, 7 straipsnio e punktą, 8 straipsnį, 10 straipsnio pirmą dalį ir 13 straipsnio 1 dalį,
atsižvelgdama į 2004 m. balandžio 29 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (EB) Nr. 852/2004 dėl maisto produktų higienos (4), ypač į jo 12 straipsnį,
atsižvelgdama į 2004 m. balandžio 29 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (EB) Nr. 853/2004, nustatantį konkrečius gyvūninės kilmės maisto produktų higienos reikalavimus (5), ypač į jo 9 straipsnį,
atsižvelgdama į 2004 m. balandžio 29 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (EB) Nr. 854/2004, nustatantį specialiąsias gyvūninės kilmės produktų, skirtų vartoti žmonėms, oficialios kontrolės taisykles (6), ypač į jo 11 straipsnio 1 dalį ir 16 straipsnį,
atsižvelgdama į 2004 m. balandžio 29 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (EB) Nr. 882/2004 dėl oficialios kontrolės, kuri atliekama siekiant užtikrinti, kad būtų įvertinama, ar laikomasi pašarus ir maistą reglamentuojančių teisės aktų, gyvūnų sveikatos ir gerovės taisyklių (7), ypač į jo 48 straipsnio 1 dalį,
kadangi:
(1)
Tarybos direktyvoje 72/462/EEB dėl sveikatos ir veterinarinio patikrinimo problemų importuojant galvijus, avis, ožkas, kiaules, šviežią mėsą arba mėsos produktus iš trečiųjų šalių (8) nustatyta, kad turi būti sudarytas šalių arba jų dalių, iš kurių valstybės narės turi leisti importuoti tam tikrus gyvus gyvūnus ir tam tikrų gyvūnų šviežią mėsa, sąrašas.
(2)
Todėl buvo priimtas 1976 m. gruodžio 21 d. Tarybos sprendimas 79/542/EEB, kuriuo sudaromas trečiųjų šalių arba jų dalių sąrašas ir nustatomi gyvūnų ir visuomenės sveikatos bei veterinarinio sertifikavimo reikalavimai, taikytini importuojant į Bendriją tam tikrus gyvus gyvūnus ir jų šviežią mėsą (9) Tame sprendime nustatytos sanitarinės sąlygos, taikytinos importuojant į Europos Sąjungą gyvus gyvūnus, išskyrus arklinius, ir tų gyvūnų, įskaitant arklinius, šviežią mėsą ir mėsos produktus, išskyrus mėsos pusgaminius. Be to, to sprendimo I ir II prieduose nustatyti trečiųjų šalių arba jų dalių, iš kurių į Sąjungą galima importuoti tam tikrus gyvus gyvūnus ir jų šviežią mėsą, sąrašas ir pateikti veterinarijos sertifikatų pavyzdžiai.
(3)
Nuo tada, kai buvo priimtas tas sprendimas, kituose Sąjungos teisės aktuose nustatyta naujų gyvūnų ir visuomenės sveikatos reikalavimų, taigi nustatyta nauja šios srities reglamentavimo sistema. Be to, Direktyva 72/462/EEB buvo panaikinta priėmus Direktyvą 2004/68/EB.
(4)
Direktyvos 2004/68/EB 20 straipsnyje nurodyta, kad įgyvendinimo taisyklės, nustatytos remiantis Direktyva 72/462/EEB priimtais gyvūnų, mėsos ir mėsos produktų importą reglamentuojančiais sprendimais, taip pat Sprendimu 79/542/EEB, galioja iki tada, kol jas pakeičia pagal naująją reglamentavimo sistemą patvirtintos priemonės.
(5)
Pagal 2004 m. balandžio 21 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2004/41/EB, panaikinančios tam tikras direktyvas dėl tam tikrų žmonėms skirtų gyvūninės kilmės produktų gamybos ir pateikimo į rinką maisto higienos ir sveikatos sąlygų ir iš dalies keičiančios Tarybos direktyvas 89/662/EEB ir 92/118/EEB bei Tarybos sprendimą 95/408/EB (10) 4 straipsnio 3 dalį, priėmus reikiamas nuostatas remiantis reglamentais (EB) Nr. 852/2004, (EB) Nr. 853/2004 ir (EB) Nr. 854/2004 arba Direktyva 2002/99/EB, įgyvendinimo taisyklės, priimtos vadovaujantis Direktyva 72/462/EEB, nebegalios.
(6)
Sprendimas 79/542/EEB kelis kartus iš dalies keistas ir nauja reglamentavimo sistema pagrįsti importo reikalavimai jau įtraukti į Sprendimą 79/542/EEB. Siekiant aiškumo ir skaidrumo, Sprendime 79/542/EEB nustatytos priemonės turėtų būti išdėstytos naujame teisės akte. Į šį reglamentą įtrauktos viso Sprendimo 79/542/EEB nuostatos. Todėl įsigaliojus šiam reglamentui, Sprendimas 79/542/EEB nebegalios ir nebus taikomas, ir galiausiai bus panaikintas.
(7)
Direktyvoje 92/65/EEB nustatyti gyvūnų sveikatos reikalavimai, kuriais reglamentuojama prekyba Sąjungoje gyvūnais, sperma, kiaušialąstėmis ir embrionais, kuriems netaikomi gyvūnų sveikatos reikalavimai, nustatyti specialiuose tos direktyvos F priede nurodytuose Sąjungos teisės aktuose, ir jų importas į Sąjungą. Remiantis ta direktyva, minėtus gyvus gyvūnus, spermą, kiaušialąstes ir embrionus į Sąjungą galima importuoti tik iš trečiosios šalies, įtrauktos į toje direktyvoje nustatyta tvarka sudarytą sąrašą. Be to, minėti gyvi gyvūnai importuojami pateikiant sveikatos sertifikatus, atitinkančius toje direktyvoje nustatyta tvarka surašytus pavyzdžius.
(8)
1996 m. gruodžio 17 d. Tarybos direktyvoje 96/93/EB dėl gyvūnų ir gyvūninės kilmės produktų sertifikavimo (11) nustatytos taisyklės, kurių turi būti laikomasi išduodant sertifikatus, būtinus pagal veterinarijos teisės aktus, siekiant užkirsti kelią klaidinančiam ar nesąžiningam sertifikavimui. Tikslinga užtikrinti, kad trečiųjų šalių valstybiniams inspektoriams ar veterinarijos gydytojams taikomos taisyklės ir principai bent prilygtų toje direktyvoje nustatytoms taisyklėms ir principams. Tam tikros trečiosios šalys, išvardytos šio reglamento II priede, pateikė pakankamas garantijas, kad tokios taisyklės ir principai yra nustatyti ir įgyvendinami. Todėl tikslinga leisti importuoti į Sąjungą tam tikrus gyvus gyvūnus iš šių trečiųjų šalių, jei dėl padėties, susijusios su tam tikromis ligomis, šiose trečiosiose šalyse nebūtina taikyti papildomų apribojimų.
(9)
Direktyvoje 2002/99/EB nustatytos gyvūnų sveikatos taisyklės, susijusios su gyvūninių produktų ir jų gaminių, skirtų žmonėms vartoti, įvežimą į Sąjungą. Toje direktyvoje nustatyta, kad turi būti sudaryti trečiųjų šalių arba jų regionų, iš kurių galima importuoti nurodytus gyvūninius produktus, sąrašai ir šie importuojami produktai turi atitikti tam tikrus veterinarinio sertifikavimo reikalavimus.
(10)
Direktyvoje 2004/68/EB nustatyti tam tikrų gyvų kanopinių gyvūnų įvežimo į Sąjungą ir tranzito per ją gyvūnų sveikatos reikalavimai. Tuos gyvus kanopinius gyvūnus leidžiama importuoti į Sąjungą ir vežti per ją tranzitu tik iš trečiųjų šalių ir teritorijų, įtrauktų į sąrašą (-us), sudarytą (-us) toje direktyvoje nurodyta tvarka, ir tie importuojami gyvūnai turi atitikti tam tikrus veterinarinio sertifikavimo reikalavimus.
(11)
Išskyrus atvejus, kuriems taikoma į Direktyvos 92/65/EEB 17 straipsnio 2 dalies paskutinę pastraipos nuostata, gyvi gyvūnai ir gyvūniniai produktai, kuriems taikomos direktyvos 92/65/EEB, 2002/99/EB ir 2004/68/EB, gali būti importuojami į Sąjungą ar vežami per ją tranzitu tik jei kartu pateikiami veterinarijos sertifikatai ir jei jie ši gyvūnai ir produktai atitinka taikytinus Sąjungos teisės aktų reikalavimus.
(12)
Todėl siekiant įgyvendinti direktyvas 92/65/EEB, 2002/99/EB ir 2004/68/EB tikslinga šiame reglamente nustatyti trečiųjų šalių, teritorijų ir jų dalių sąrašus ir konkrečias importo sąlygas, taip pat pateikti tam tikrų gyvų gyvūnų ir tam tikrų gyvūnų šviežios mėsos veterinarijos sertifikatų pavyzdžius.
(13)
Siekiant Sąjungos teisės aktų nuoseklumo, šiame reglamente taip pat reikėtų atsižvelgti į visuomenės sveikatos reikalavimus, nustatytus kituose Sąjungos teisės aktuose, visų pirma reglamentuose (EB) Nr. 852/2004, 853/2004 ir 854/2004, kuriuose nustatytos gyvūninių maisto produktų higienos taisyklės ir oficialių žmonės vartoti skirtų gyvūninių produktų patikrinimo organizavimo taisyklės, be to, reikėtų atsižvelgti į reikalavimus, nustatytus 1996 m. balandžio 29 d. Tarybos direktyvoje 96/23/EB dėl kai kurių medžiagų ir jų likučių gyvuose gyvūnuose ir gyvūninės kilmės produktuose monitoringo priemonių (12) ir 2001 m. gegužės 22 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamente (EB) Nr. 999/2001, nustatančiame tam tikrų užkrečiamųjų spongiforminių encefalopatijų prevencijos, kontrolės ir likvidavimo taisykles (13).
(14)
Reglamente (EB) Nr. 882/2004 nustatytos bendros taisyklės, kuriomis reglamentuojami oficialūs patikrinimai, susiję su maisto, pašarų, gyvūnų sveikatos ir gyvūnų gerovės sritimis. To reglamento 48 straipsniu Komisija įgaliojama patvirtinti trečiųjų šalių, iš kurių į Sąjungą gali būti importuojami tam tikri produktai, sąrašą. Reglamente (EB) Nr. 854/2004 nustatytos konkrečios oficialių žmonėms vartoti skirtų gyvūninių produktų patikrinimų ir trečiųjų šalių, iš kurių galima importuoti gyvūninius produktus, sąrašų rengimo taisyklės. Remiantis tomis taisyklėmis, sąrašai gali būti sujungti su kitais sąrašais, sudarytais visuomenės ir gyvūnų sveikatos užtikrinimo tikslais.
(15)
Todėl į šio reglamento prieduose pateiktus sertifikatų pavyzdžius reikėtų įtraukti patvirtinimus, kad laikytasi Direktyvoje 96/23/EB ir reglamentuose (EB) Nr. 999/2001, 852/2004, 853/2004 ir 854/2004 nustatytų visuomenės sveikatos reikalavimų.
(16)
Šio reglamentuose pateiktuose sertifikatų pavyzdžiuose taip pat turėtų būti patvirtinta, kad laikytasi 1993 m. gruodžio 22 d. Tarybos direktyvoje 93/119/EB dėl gyvūnų apsaugos juos skerdžiant arba užmušant (14) ir 2004 m. gruodžio 22 d. Tarybos reglamente (EB) Nr. 1/2005 dėl gyvūnų apsaugos juos vežant ir atliekant susijusias operacijas (15) nustatytų gyvūnų gerovės reikalavimų.
(17)
Siekiant užtikrinti, kad į Sąjungą įvežamų gyvų gyvūnų sveikatai nekiltų pavojus vežant juos iš kilmės trečiosios šalies į Sąjungą, reikėtų nustatyti tam tikrus reikalavimus, susijusius su gyvų gyvūnų vežimu, taip pat reikalavimus surinkimo centrams.
(18)
Siekiant užtikrinti gyvūnų sveikatos apsaugą Sąjungoje, gyvi gyvūnai turėtų būti vežami tiesiai į jų paskirties vietą Sąjungoje.
(19)
Į Sąjungą tranzito į kitą trečiąją šalį tikslais įvežama šviežia mėsa nekelia didelio pavojaus visuomenės sveikatai. Tačiau tokia mėsa turėtų atitikti visus taikytinus gyvūnų sveikatos reikalavimus. Todėl reikėtų nustatyti konkrečias šviežios mėsos vežimo tranzitu ir sandėliavimo prieš vežant tranzitu nuostatas.
(20)
Atsižvelgiant į geografinę Kaliningrado srities padėtį, turinčią įtakos tik Latvijai, Lietuvai ir Lenkijai, į Rusiją arba iš jos tranzitu per Sąjungą vežamoms siuntoms turėtų būti nustatytos specialiosios sąlygos.
(21)
Laisvėje pagautų ūkiuose auginamų poranagių (Artiodactyla) būrio laukinių gyvūnų šviežios mėsos, išskyrus subproduktus ir smulkintą mėsą, siuntas turėtų būti leidžiama įvežti į Sąjungą. Siekiant pašalinti bet kokį galimą pavojų gyvūnų sveikatai, galintį kilti dėl tokių įvežtų gyvūnų, juos tikslinga atskirti nuo laukinių gyvūnų trims mėnesiams prieš įvežant jų siuntas į Sąjungą. Todėl reikėtų į tai atsižvelgti šioms siuntoms skirtame veterinarijos sertifikatų pavyzdyje (RUF).
(22)
2003 m. gruodžio 11 d. Komisijos sprendime 2003/881/EB dėl gyvūnų sveikatos ir sertifikavimo sąlygų importuojant bites (Apis mellifera ir Bombus spp.) iš kai kurių trečiųjų šalių (16) nustatytos gyvūnų sveikatos ir sertifikavimo sąlygos, taikomos importuojant bites iš tam tikrų trečiųjų šalių. Siekiant supaprastinti Sąjungos teisės aktus, tame sprendime nurodytas priemones reikėtų įtraukti į šį reglamentą. Todėl Sprendimas 2003/881/EB turėtų būti panaikintas.
(23)
Siekiant sudaryti valstybėms narėms ir pramonės įmonėms sąlygas imtis priemonių, būtinų šiame reglamente nurodytiems naujiems reikalavimams vykdyti, tikslinga nustatyti pereinamąjį laikotarpį.
(24)
Šiame reglamente nustatytos priemonės atitinka Maisto grandinės ir gyvūnų sveikatos nuolatinio komiteto nuomonę,
PRIĖMĖ ŠĮ REGLAMENTĄ:
I SKYRIUS
DALYKAS, TAIKYMO SRITIS IR APIBRĖŽTYS
1 straipsnis
Dalykas ir taikymo sritis
1. Šiame reglamente nustatomi veterinarinio sertifikavimo reikalavimai, taikomi įvežant į Sąjungą siuntas, sudarytas iš šių gyvų gyvūnų ar šviežios mėsos:
a)
kanopinių;
b)
IV priedo 2 dalyje nurodytų gyvūnų;
c)
žmonėms vartoti skirtos kanopinių ir arklinių šviežios mėsos, išskyrus mėsos pusgaminius.
2. Šiame reglamente pateikiamas trečiųjų šalių, teritorijų ar jų dalių, iš kurių į Sąjungą galima įvežti 1 dalyje nurodytas siuntas, sąrašas.
3. Šis reglamentas netaikomas į Sąjungą įvežamiems laukiniams gyvūnams:
a)
skirtiems renginiams ar parodoms, jei šie gyvi gyvūnai nuolat nelaikomi ar neveisiami;
b)
įvežamiems kaip cirko trupės dalis;
c)
skirtiems patvirtintoms įstaigoms, institutams arba centrams, kaip apibrėžta Direktyvos 92/65/EEB 2 straipsnio 1 dalies c punkte.
4. Šis reglamentas taikomas nepažeidžiant kitų konkrečių sertifikavimo reikalavimų, nustatytų kituose Sąjungos teisės aktuose ar Sąjungos ir trečiųjų šalių susitarimuose.
2 straipsnis
Apibrėžtys
Šiame reglamente vartojamų sąvokų apibrėžtys:
a)
kanopiniai - kaip apibrėžta Direktyvos 2004/68/EB 2 straipsnio d punkte;
b)
šviežia mėsa - kaip apibrėžta Reglamento (EB) Nr. 853/2004 I priedo 1.10 punkte;
c)
arkliniai - kaip apibrėžta Tarybos direktyvos 90/426/EEB 2 straipsnio b punkte (17);
d)
ūkis - ūkis ar kita oficialiai prižiūrima žemės ūkio, pramonės arba komercinė įmonė, įskaitant zoologijos sodus, pramogų parkus ir laukinių gyvūnų arba medžioklės rezervatus, kuriuose gyvi gyvūnai nuolat laikomi ar veisiami.
II SKYRIUS
GYVŲ GYVŪNŲ ĮVEŽIMO Į BENDRIJĄ SĄLYGOS
3 straipsnis
Kanopinių įvežimo į Sąjungą bendrosios sąlygos
Kanopinių siuntos įvežamos į Sąjungą tik jei jos tenkina šias sąlygas:
a)
jos vežamos iš I priedo 1 dalyje pateiktos lentelės 1, 2 ir 3 skiltyse nurodytų trečiųjų šalių, teritorijų arba jų dalių, kurioms I priedo 1 dalyje pateiktos lentelės 4 skiltyje pateiktas atitinkamai siuntai skirtas veterinarijos sertifikato pavyzdys;
b)
jos vežamos pateikiant tinkamą veterinarijos sertifikatą, surašytą pagal I priedo 2 dalyje pateiktą atitinkamą veterinarijos sertifikato pavyzdį, atsižvelgiant į to priedo 1 dalyje pateiktos lentelės 6 skiltyje nurodytas specialias sąlygas, užpildytą ir pasirašytą eksportuojančios trečiosios šalies valstybinio veterinarijos gydytojo;
c)
atitinka b punkte nurodytame veterinarijos sertifikate nustatytus reikalavimus, taip pat:
i)
tame sertifikate nurodytas papildomas garantijas, jei taip nurodyta I priedo 1 dalyje pateiktos lentelės 5 skiltyje;
ii)
visus sertifikate nurodytus papildomus veterinarinio sertifikavimo reikalavimus, kuriuos paskirties valstybė narė gali nustatyti remdamasi Sąjungos veterinarijos teisės aktais.
4 straipsnis
Įvežant tam tikras kanopinių siuntas surinkimo centrams taikomos sąlygos
Kanopinių siuntos, kuriose yra gyvi gyvūnai iš daugiau nei vieno ūkio, į Sąjungą įvežami tik su sąlyga, kad jie surenkami surinkimo centruose, pagal I priedo 5 dalyje nustatytus reikalavimus patvirtintuose kilmės trečiosios šalies kompetentingos institucijos.
5 straipsnis
Kanopinių gyvūnų medžiagų, mėginių ėmimo ir tyrimų procedūrų standartizavimo protokolai
Jei veterinarijos sertifikatuose, nurodytuose I priedo 1 dalyje pateiktos lentelės 4 skiltyje, reikalaujama, kad dėl to priedo 6 dalyje nurodytų ligų būtina paimti mėginius ir atlikti tyrimus, norint į Sąjungą įvežti kanopinių siuntas, mėginių ėmimas ir tyrimai vykdomi kilmės trečiosios šalies kompetentingos institucijos arba jai vadovaujant, kaip nurodyta to priedo 6 dalyje nustatytose medžiagų ir tyrimų procedūrų standartizavimo protokoluose.
6 straipsnis
Specialiosios sąlygos, taikomos kai kurioms iš Sen Pjero ir Mikelono į Sąjungą importuojamoms kanopinių siuntoms
I priedo 7 dalyje nurodytų rūšių kanopinių siuntos, įvežtos į Sen Pjerą ir Mikeloną mažiau nei prieš šešis mėnesius iki išvežimo iš Sen Pjero ir Mikelono į Sąjungą, į Sąjungą įvežamos tik jei:
a)
jos atitinka tos dalies 1 skyriuje nustatytus laikymo ir karantino reikalavimus;
b)
jos buvo ištirtos pagal tos dalies 2 skyriuje nustatytus gyvūnų sveikatos tyrimų reikalavimus.
7 straipsnis
Tam tikrų rūšių bičių įvežimo į Sąjungą bendrosios sąlygos
1. IV priedo 2 dalyje pateiktoje 1 lentelėje nurodytų rūšių bičių siuntos į Sąjungą įvežamos tik iš trečiųjų šalių ar teritorijų:
a)
nurodytų II priedo 1 dalyje;
b)
kuriose privaloma pranešti apie užkrėtimo amerikiniu puviniu, mažais avilių vabalais (Aethina tumida) ir erkėmis Tropilaelaps (Tropilaelaps spp.) visoje atitinkamos trečiosios šalies ar teritorijos teritorijoje.
2. Nukrypstant nuo 1 dalies a punkto, bičių siuntas galima įvežti į Sąjungą iš trečiosios šalies arba teritorijos, nurodytų II priedo 1 dalyje, dalies, jei ji:
a)
geografiškai ir epidemiologiškai atskirta nuo trečiosios šalies ar teritorijos;
b)
nurodyta IV priedo 1 dalies 1 skyriuje pateiktos lentelės trečiojoje skiltyje.
Jei taikoma leidžianti nukrypti nuostata, į Sąjungą draudžiama įvežti bičių siuntas iš visų kitų trečiosios šalies arba teritorijos dalių, neišvardytų IV priedo 1 dalies 1 skyriuje pateiktos lentelės trečiojoje skiltyje.
3. IV priedo 2 dalyje pateiktoje 1 lentelėje nurodytų rūšių bičių siuntose yra:
a)
bičių motinėlių (Apis mellifera ir Bombus spp.) narveliai, kuriuose yra viena bičių motinėlė ir ne daugiau kaip 20 bičių palydovių; arba
b)
kamanių (Bombus spp.) talpyklos, kuriose yra viena ne daugiau kaip 200 suaugusių kamanių kolonija.
4. IV priedo 2 dalyje pateiktoje 1 lentelėje nurodytų rūšių bičių siuntos:
a)
vežamos pateikiant tinkamą veterinarijos sertifikatą, surašytą pagal IV priedo 2 dalyje pateiktą atitinkamą veterinarijos sertifikato pavyzdį, užpildytą ir pasirašytą eksportuojančios trečiosios šalies valstybinio inspektoriaus;
b)
atitinka a punkte nurodytame veterinarijos sertifikate nustatytus reikalavimus.
8 straipsnis
Gyvų gyvūnų vežimo į Sąjungą bendrosios sąlygos
Nuo gyvų gyvūnų siuntų pakrovimo kilmės trečiojoje šalyje iki atvežimo į Sąjungos pasienio postą, šios siuntos:
a)
nevežamos kartu su gyvais gyvūnais, kurie
i)
neskirti įvežti į Sąjungą; arba
ii)
kurių sveikatos būklė prastesnė;
b)
neiškraunami arba, vežant oru, neperkeliami į kitą orlaivį, arba nevežami keliais, geležinkeliais ar varomi per trečiąją šalį, teritoriją ar jų dalį, kurios neišvardytos I priedo 1 dalyje pateiktos lentelės 1, 2 ir 3 skiltyse, arba kurioms nėra numatytas siuntą atitinkantis veterinarijos sertifikato pavyzdys, nurodytas I priedo 1 dalyje pateiktos lentelės 4 skiltyje.
9 straipsnis
Gyvų gyvūnų vežimo į Sąjungą laiko ribojimai
Gyvų gyvūnų siuntos įvežamos į Sąjungą tik tuo atveju, jei siunta atvežama į įvežimo į Sąjungą pasienio postą per 10 dienų nuo atitinkamo veterinarijos sertifikato išdavimo dienos.
Jei siunta vežama jūra, 10 dienų laikotarpis pratęsiamas papildomu vežimo jūra laikotarpiu, patvirtintu pasirašytu laivo kapitono deklaracijos, parengtos pagal I priedo 3 dalį, originalu, pridėtu prie veterinarijos sertifikato.
10 straipsnis
Į Sąjungą oro transportu vežamų gyvų gyvūnų siuntų apipurškimo insekticidais specialiosios sąlygos
Vežant gyvų gyvūnų, išskyrus bites, siuntas oro transportu, gardas arba talpykla, kuriuose jie vežami, ir aplinkinė zona purškiami tinkamu insekticidu.
Purškiama pakrovus siuntas, prieš pat uždarant orlaivio duris ir po to kiekvieną kartą atidarius duris trečiojoje šalyje tol, kol orlaivis pasiekia galutinę paskirties vietą.
Orlaivio kapitonas patvirtina, kad apipurškimas buvo įvykdytas, pasirašydamas pagal I priedo 4 dalį sudarytą deklaraciją, kurios originalas pridedamas prie veterinarijos sertifikato.
11 straipsnis
Tam tikras kanopinių siuntas įvežus į Sąjungą taikytinos sąlygas
1. Į Sąjungą įvežtos kanopinių, skirtų veisimui ir produkcijai arba zoologijos sodams, pramogų parkams ir laukinių gyvūnų ar medžioklės rezervatams, siuntos nedelsiant perduodamos paskirties ūkiui.
Tame ūkyje kanopiniai laikomi ne mažiau kaip 30 dienų, išskyrus tuos atvejus, kai jie tiesiogiai išvežami į skerdyklas.
2. Į Sąjungą įvežtos kanopinių, skirtų iš karto skersti, siuntos nedelsiant perduodamos paskirties skerdykloms ir ten kanopiniai paskerdžiami per penkias darbo dienas nuo atvežimo į skerdyklą dienos.
12 straipsnis
Tam tikrų kanopinių siuntų vežimo tranzitu per trečiąsias šalis specialiosios sąlygos
Kai taikoma I priedo 1 dalies I specialioji sąlyga, siekiant sudaryti galimybę toje sąlygoje nurodytas vienos valstybės narės kilmės kanopinių siuntas, skirtas kitai valstybei narei, vežti tranzitu per trečiąją šalį, teritoriją ar jos dalį, išvardytas I priedo 1 dalyje pateiktoje lentelėje, jai atitinkamų kanopinių siuntoms nėra numatytas tinkamas veterinarijos sertifikato pavyzdys, nurodytas tos lentelės 4 skiltyje, taikomos šios sąlygos:
a)
penėti skirtiems galvijams:
i)
galutiniai paskirties ūkiai turi būti iš anksto paskirti galutinės paskirties vietos kompetentingos institucijos;
ii)
siuntos gyvi gyvūnai neturi būti perkeliami iš galutinės paskirties ūkio, išskyrus tuos atvejus, kai jie vežami iš karto skersti;
iii)
visi gyvų gyvūnų pervežimai į galutinės paskirties ūkį ir iš jo turi būti vykdomi kompetentingai institucijai vadovaujant, jei siuntos gyvūnai laikomi ūkyje;
b)
iš karto skersti skirtiems kanopiniams taikoma 11 straipsnio 2 dalis.
13 straipsnis
7 straipsnyje nurodytas bičių siuntas įvežus į Sąjungą taikytinos sąlygos
1. 7 straipsnio 3 dalies a punkte nurodytos bičių motinėlių siuntos nedelsiant perkeliamos į paskirtąją galutinės paskirties vietą, kurios avilius prižiūri kompetentinga institucija; prieš patalpinimą į vietos kolonijas, bičių motinėlės perkeliamos į naujus narvelius.
2. Narveliai, bitės palydovės ir kita medžiaga, atvežta su bičių motinėlėmis iš kilmės trečiosios šalies, siunčiama į kompetentingos institucijos paskirtą laboratoriją, siekiant ištirti, ar yra:
a)
mažų avilių vabalų (Aethina tumida), jų kiaušinėlių ar lervų;
b)
erkių Tropilaelaps požymių (Tropilaelaps spp.).
Atlikus laboratorinį tyrimą, narveliai, bitės palydovės ir medžiaga sunaikinami.
3. 7 straipsnio 3 dalies b punkte nurodytos kamanių (Bombus spp.) siuntos nedelsiant perduodamos paskirtajai paskirties vietai.
Kamanės gali būti laikomos talpykloje, kurioje jos įvežtos į Sąjungą, iki kolonijos gyvenimo ciklo pabaigos.
Ta talpykla ir kartu su kamanėmis iš kilmės trečiosios šalies atvežta medžiaga sunaikinama ne vėliau kaip pasibaigus kolonijos gyvenimo laikotarpiui.
III SKYRIUS
ŠVIEŽIOS MĖSOS ĮVEŽIMO Į BENDRIJĄ SĄLYGOS
14 straipsnis
Šviežios mėsos importavimo bendrosios sąlygos
Žmonėms vartoti skirtos šviežios mėsos siuntos importuojamos į Sąjungą tik jei jos tenkina šias sąlygas:
a)
jų kilmės vieta - į II priedo 1 dalyje pateiktos lentelės 1, 2 ir 3 skiltyse išvardyta trečioji šalis, teritorija ar jų dalis, kurioms II priedo 1 dalyje pateiktos lentelės 4 skiltyje nurodytas atitinkamai siuntai skirtas veterinarijos sertifikato pavyzdys;
b)
jos pristatomos į įvežimo į Sąjungą pasienio postą pateikiant tinkamą veterinarijos sertifikatą, surašytą pagal II priedo 2 dalyje pateiktą atitinkamą veterinarijos sertifikato pavyzdį, atsižvelgiant į to priedo 1 dalyje pateiktos lentelės 6 skiltyje nurodytas specialiąsias sąlygas, užpildytą ir pasirašytą eksportuojančios trečiosios šalies valstybinio veterinarijos gydytojo;
c)
jos atitinka b punkte nurodytame veterinarijos sertifikate nustatytus reikalavimus, taip pat:
i)
tame sertifikate nustatytas papildomas garantijas, jei taip nurodyta II priedo 1 dalyje pateiktos lentelės 5 skiltyje;
ii)
visus sertifikate nurodytus papildomus veterinarinio sertifikavimo reikalavimus, kuriuos paskirties valstybė narė gali nustatyti remdamasi Sąjungos veterinarijos teisės aktais.
15 straipsnis
Importavus laukinių poranagių gyvūnų skerdenas su oda taikytinos sąlygos
Remiantis Tarybos direktyvos 97/78/EB (18) 8 straipsnio 2 dalimi, po tolesnio apdorojimo žmonėms vartoti skirtos laukinių poranagių medžiojamųjų gyvūnų skerdenų su odomis siuntos nedelsiant perduodamos paskirties apdorojimo įmonėms.
16 straipsnis
Šviežios mėsos vežimas tranzitu ir sandėliavimas
Į Sąjungą importuoti neskirtos šviežios mėsos siuntos, vežamos į trečiąją šalį tiesiogiai tranzitu per Sąjungą arba po sandėliavimo Sąjungoje pagal Direktyvos 97/78/EB 12 straipsnio 4 dalį ir 13 straipsnį, gali būti įvežamos į Sąjungą tik jei tos siuntos tenkina šias sąlygas:
a)
jos vežamos iš II priedo 1 dalyje pateiktos lentelės 1, 2 ir 3 skiltyse išvardytų trečiųjų šalių, teritorijų arba jų dalių, kurioms II priedo 1 dalyje pateiktos lentelės 4 skiltyje nurodytas atitinkamai siuntai skirtas veterinarijos sertifikato pavyzdys;
b)
jos atitinka konkrečius gyvūnų sveikatos reikalavimus, keliamus toms siuntoms, kaip nustatyta a punkte nurodytame veterinarijos sertifikato pavyzdyje;
c)
jos vežamos pateikiant veterinarijos sertifikatą, surašytą pagal III priedo pateiktą veterinarijos sertifikato pavyzdį, užpildytą ir pasirašytą eksportuojančios trečiosios šalies valstybinio veterinarijos gydytojo;
d)
jos patvirtintos kaip tinkamos vežti tranzitu, taip pat prireikus sandėliuoti, bendrajame veterinarinio įvežimo dokumente, kaip nurodyta Komisijos reglamento (EB) Nr. 136/2004 (19) 2 straipsnio 1 dalyje, pasirašytame įvežimo į Sąjungą pasienio kontrolės posto valstybinio veterinarijos gydytojo.
17 straipsnis
Leidžianti nukrypti nuostata dėl vežimo tranzitu per Latviją, Lietuvą ir Lenkiją
1. Nukrypstant nuo 16 straipsnio, iš Rusijos ir tiesiogiai į Rusiją arba per kitą trečiąją šalį vežamas siuntas leidžiama vežti tranzitu per Sąjungą keliais arba geležinkeliais tarp paskirtųjų Latvijos, Lietuvos ir Lenkijos pasienio kontrolės postų, išvardytų Komisijos sprendime 2009/821/EB (20), jei tenkinamos šios sąlygos:
a)
įvežimo į Sąjungą pasienio kontrolės poste kompetentingos institucijos veterinarijos tarnyba siuntą užplombuoja serijiniu numeriu pažymėta plomba;
b)
už įvežimo į Sąjungą pasienio kontrolės postą atsakingos kompetentingos institucijos valstybinis veterinarijos gydytojas ant kiekvieno siuntos lydimųjų dokumentų, nurodytų Direktyvos 97/78/EB 7 straipsnyje, puslapio uždeda spaudą „TIK VEŽTI TRANZITU Į RUSIJĄ PER ES“;
c)
laikomasi Direktyvos 97/78/EB 11 straipsnyje nustatytų procedūrinių reikalavimų,
d)
įvežimo į Sąjungą pasienio kontrolės posto valstybinis veterinarijos gydytojas bendrajame veterinariniame įvežimo dokumente patvirtina, kad siunta tinkama vežti tranzitu.
2. Sąjungos teritorijoje neleidžiama iškrauti tokių siuntų arba jas sandėliuoti, kaip nurodyta Direktyvos 97/78/EB 12 straipsnio 4 dalyje arba 13 straipsnyje.
3. Kompetentinga institucija reguliariai atlieka patikrinimus, siekdama užtikrinti, kad iš Sąjungos teritorijos išvežamų ir į ją įvežamų siuntų skaičius ir produktų kiekis sutaptų.
IV SKYRIUS
BENDROSIOS, PEREINAMOJO LAIKOTARPIO IR BAIGIAMOSIOS NUOSTATOS
18 straipsnis
Sertifikavimas
Veterinarijos sertifikatai, kurių reikalaujama pagal šį reglamentą, pildomi pagal V priede pateiktas aiškinamąsias pastabas.
Tačiau šiuo reikalavimu neužkretamas kelias taikyti elektroninį sertifikavimą arba kitas sutartas sistemas, suderintas Sąjungos lygmeniu.
19 straipsnis
Pereinamojo laikotarpio nuostatos
Pereinamuoju laikotarpiu iki 2010 m. birželio 30 d. žmonėms vartoti skirtos gyvų gyvūnų ir šviežios mėsos siuntos, kurioms išduoti atitinkami veterinarijos sertifikatai pagal sprendimus 79/542/EEB ar 2003/881/EB, gali būti toliau įvežamos į Sąjungą.
20 straipsnis
Panaikinimas
Sprendimas 2003/881/EB panaikinamas.
21 straipsnis
Įsigaliojimas
Šis reglamentas įsigalioja dvidešimtą dieną nuo jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.
Šis reglamentas yra privalomas visas ir tiesiogiai taikomas visose valstybėse narėse.
Priimta Briuselyje, 2010 m. kovo 16 d..