РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 258/2012 НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
от 14 март 2012 година
за изпълнение на член 10 от Протокола на Организацията на обединените нации срещу незаконното производство и трафика с огнестрелни оръжия, техните части и компоненти и боеприпаси, допълващ Конвенцията на Организацията на обединените нации срещу транснационалната организирана престъпност („Протокол за огнестрелните оръжия“), и за установяване на разрешения за износа и мерки за вноса и транзита на огнестрелни оръжия, техни части и компоненти и боеприпаси
ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взеха предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 207 от него,
като взеха предвид предложението на Европейската комисия,
след предаване на проекта на законодателния акт на националните парламенти,
в съответствие с обикновената законодателна процедура (1),
като имат предвид, че:
(1)
В съответствие с Решение 2001/748/ЕО на Съвета от 16 октомври 2001 г. относно подписването от името на Европейската общност на Протокола на Организацията на обединените нации срещу незаконното производство и трафик с огнестрелни оръжия, техните части и компоненти и боеприпаси, приложен към Конвенцията на Организацията на обединените нации срещу транснационалната организирана престъпност (2), на 16 януари 2002 г. Комисията подписа този протокол (наричан по-нататък „Протокол на ООН за огнестрелните оръжия“) от името на Общността.
(2)
Протоколът на ООН за огнестрелните оръжия, чиято цел е да насърчи, улесни и засили сътрудничеството между страните по него за предотвратяване, борба и ликвидиране на незаконното производство и трафика на огнестрелни оръжия, техни части и компоненти и боеприпаси, влезе в сила на 3 юли 2005 г.
(3)
За да се улесни проследяването на огнестрелните оръжия и ефективната борба с незаконния трафик на огнестрелни оръжия, техни части и основни компоненти и боеприпаси, е необходимо да се подобри обменът на информация между държавите-членки, по-специално чрез по-доброто използване на съществуващите комуникационни канали.
(4)
Обработката на лични данни трябва да е в съответствие с правилата, установени в Директива 95/46/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 24 октомври 1995 г. за защита на физическите лица при обработването на лични данни и за свободното движение на тези данни (3) и Регламент (ЕО) № 45/2001 на Европейския парламент и на Съвета от 18 декември 2000 г. относно защитата на лицата по отношение на обработката на лични данни от институции и органи на Общността и за свободното движение на такива данни (4).
(5)
В съобщението си от 18 юли 2005 г. относно мерките за гарантиране на по-голяма сигурност на експлозивите, детонаторите, оборудването за производство на бомби и огнестрелните оръжия (5) Комисията обяви намерението си да изпълни член 10 от Протокола на ООН за огнестрелните оръжия като част от мерките, които е необходимо да бъдат предприети, за да може Съюзът да сключи този протокол.
(6)
Съгласно Протокола на ООН за огнестрелните оръжия от страните по него се изисква да въведат административни процедури или системи за упражняването на ефективен контрол върху производството, маркирането, вноса и износа на огнестрелни оръжия или да ги подобрят.
(7)
Освен това съгласно Протокола на ООН за огнестрелните оръжия незаконното производство или незаконният трафик на огнестрелни оръжия, техни части и основни компоненти и боеприпаси трябва да бъдат криминализирани и да бъдат предприети мерки за конфискацията на така произведените или пренасяни изделия.
(8)
Настоящият регламент не следва да се прилага по отношение на огнестрелни оръжия, техни части и основни компоненти и боеприпаси, конкретно предназначени за военни цели. Мерките в изпълнение на изискванията на член 10 от Протокола на ООН за огнестрелните оръжия следва да бъдат адаптирани така, че да се предвидят опростени процедури за огнестрелните оръжия за граждански цели. За тази цел следва да се предвидят някои улеснения във връзка с разрешителните за многократни доставки, мерките за транзит и временен износ за законни цели.
(9)
Настоящият регламент не засяга прилагането на член 346 от Договора за функционирането на Европейския съюз, свързан с основните интереси на сигурността на държавите-членки, нито има отражение върху Директива 2009/43/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 6 май 2009 г. за опростяване на реда и условията за трансфер на продукти, свързани с отбраната, вътре в Общността (6) или върху Директива 91/477/ЕИО на Съвета от 18 юни 1991 г. относно контрола на придобиването и притежаването на оръжие (7). Освен това Протоколът на ООН за огнестрелните оръжия и, следователно, настоящият регламент не се прилагат за сделки между държави или за преместване вътре в държави в случаите, когато прилагането на протокола би засегнало правото на някоя държава страна по него, да предприеме действия в интерес на своята национална сигурност в съответствие с Устава на Организацията на обединените нации.
(10)
Директива 91/477/ЕИО се отнася до преместването на огнестрелни оръжия за граждански цели на територията на Съюза, докато в настоящия регламент се отделя основно внимание на мерките по отношение на износа от митническата територия на Съюза към или през трети държави.
(11)
По отношение на огнестрелните оръжия, техните части и основни компоненти и боеприпаси, внесени от трети държави, се прилага правото на Съюза, и по-специално изискванията на Директива 91/477/ЕИО.
(12)
Следва да се осигури съгласуваност с действащите разпоредби за поддържане на отчетност съгласно правото на Съюза.
(13)
За правилното прилагане на настоящия регламент държавите-членки следва да предприемат мерки за предоставяне на подходящи правомощия на компетентните органи.
(14)
С цел поддържане на списъка на огнестрелните оръжия, техните части и основни компоненти и боеприпаси, за които се изисква разрешение съгласно настоящия регламент, на Комисията следва да бъде делегирано правомощието да приема актове в съответствие с член 290 от Договора за функционирането на Европейския съюз във връзка с привеждането на приложение I към настоящия регламент в съответствие с приложение I към Регламент (ЕИО) № 2658/87 на Съвета от 23 юли 1987 г. относно тарифната и статистическа номенклатура и Общата митническа тарифа (8) и с приложение I към Директива 91/477/ЕИО. От особена важност е по време на подготвителната си работа Комисията да проведе подходящи консултации, включително и на експертно равнище. При подготовката и изготвянето на делегираните актове Комисията следва да осигури едновременното и своевременното предаване на съответните документи по подходящ начин на Европейския парламент и Съвета.
(15)
Съюзът прие пакет от митнически правила, които се съдържат в Регламент (ЕИО) № 2913/92 на Съвета от 12 октомври 1992 г. относно създаване на Митнически кодекс на Общността (9) и в разпоредбите за прилагането на този регламент, установени в Регламент (ЕИО) № 2454/93 на Комисията (10). Също така следва да се вземе предвид Регламент (ЕО) № 450/2008 на Европейския парламент и на Съвета от 23 април 2008 г. за създаване на Митнически кодекс на Общността (Модернизиран митнически кодекс) (11), чиито разпоредби се прилагат на различни етапи съгласно член 188 от него. Нищо от посоченото в настоящия регламент не ограничава правомощията по Митническия кодекс на Общността и разпоредбите за неговото прилагане.
(16)
Държавите-членки следва да установят система от санкции, приложими за нарушения на настоящия регламент, и да гарантират прилагането им. Тези санкции следва да бъдат ефективни, пропорционални и възпиращи.
(17)
Настоящият регламент не засяга режима на Съюза за контрол на износа, трансфера, брокерската дейност и транзита на изделия и технологии с двойна употреба, установен с Регламент (ЕО) № 428/2009 на Съвета (12).
(18)
Настоящият регламент е съгласуван с други приложими разпоредби относно огнестрелните оръжия, техните части, основни компоненти и боеприпасите за военна употреба, стратегиите за сигурност, незаконния трафик на малки оръжия и леко въоръжение и износа на военни технологии, включително Обща позиция 2008/944/ОВППС на Съвета от 8 декември 2008 г., определяща общи правила за режим на контрол върху износа на военни технологии и оборудване (13).
(19)
Комисията и държавите-членки следва да се информират взаимно за мерките, предприети съгласно настоящия регламент, както и за всяка друга информация, с която разполагат във връзка с настоящия регламент.
(20)
Настоящият регламент не възпрепятства държавите-членки да прилагат своите конституционни правила по отношение на публичния достъп до официални документи, като вземат предвид Регламент (ЕО) № 1049/2001 на Европейския парламент и на Съвета от 30 май 2001 г. относно публичния достъп до документи на Европейския парламент, на Съвета и на Комисията (14),
ПРИЕХА НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
ГЛАВА I
ПРЕДМЕТ, ОПРЕДЕЛЕНИЯ И ПРИЛОЖНО ПОЛЕ
Член 1
С настоящия регламент се установяват правила, уреждащи разрешенията за износ и мерките за внос и транзит на огнестрелни оръжия, техни части и основни компоненти и боеприпаси, за целите на изпълнението на член 10 от Протокола на Организацията на обединените нации срещу незаконното производство и трафик с огнестрелни оръжия, техни части и компоненти и боеприпаси, допълващ Конвенцията на Организацията на обединените нации срещу транснационалната организирана престъпност („Протокол на ООН за огнестрелните оръжия“).
Член 2
За целите на настоящия регламент:
1)
„огнестрелно оръжие“ е всяко преносимо цевно оръжие, което произвежда, проектирано е да произведе или може да бъде видоизменено така, че да произведе изстрел с куршум или снаряд чрез действието на взривно вещество, посочено в приложение I.
Счита се, че даден предмет може да бъде видоизменен, така че да произведе изстрел с куршум или снаряд чрез действието на взривно вещество, ако:
-
външният му вид наподобява огнестрелно оръжие и
-
конструкцията или материалът, от който е направен, дават възможност той да бъде видоизменен по този начин;
2)
„части“ означава всеки елемент или резервен елемент, посочен в приложение I, специално предназначен за огнестрелно оръжие и основен за неговото функциониране, включително цев, затворна рама или цевна кутия, затвор или барабан, ударен механизъм или затворен блок, и всяко устройство, предназначено или пригодено да заглушава звука от изстрел с огнестрелно оръжие;
3)
„основни компоненти“ означава затворният механизъм, патронникът и цевта на огнестрелно оръжие, които като отделни предмети са включени в категорията на огнестрелните оръжия, на които са или са предназначени да бъдат монтирани;
4)
„боеприпаси“ означава целият патрон или неговите компоненти, включително гилзи, капсули, барутен заряд, куршуми или снаряди, които се използват в огнестрелно оръжие, посочени в приложение I, при условие че за тези компоненти се изисква разрешение в съответната държава-членка;
5)
„дезактивирани огнестрелни оръжия“ означава предмети, съответстващи по принцип на определението за огнестрелно оръжие, които са направени трайно негодни за употреба чрез дезактивиране, при което се гарантира, че всички основни части на огнестрелното оръжие са доведени до постоянна нефункционалност и невъзможност за отстраняване, подмяна или модификация по начин, който би позволил огнестрелното оръжие да бъде въведено отново в употреба.
Държавите-членки определят реда и условията за проверка от компетентен орган на тези мерки за дезактивиране. В рамките на тази проверка държавите-членки предвиждат издаване на сертификат или протокол, удостоверяващ дезактивирането на огнестрелното оръжие, или нанасяне на ясна маркировка върху него с тази цел;
6)
„износ“ означава:
а)
режим износ по смисъла на член 161 от Регламент (ЕИО) № 2913/92;
б)
реекспорт по смисъла на член 182 от Регламент (ЕИО) № 2913/92, без да се включват стоките под режим външен транзит, посочен в член 91 от същия регламент, когато не са били изпълнени формалностите за реекспорт, посочени в член 182, параграф 2 от него;
7)
„лице“ означава физическо лице, юридическо лице и, в случай че тази възможност е предвидена в действащото законодателство - сдружение на лица, на което е призната способност да извършва правни действия, но което няма правното положение на юридическо лице;
8)
„износител“ означава всяко лице, установено в Съюза, което съставя или от името на което се съставя декларация за износ, т.е. лицето, което по времето на приемане на декларацията има договор с получателя на пратката в третата държава и има правото да вземе решение за изпращането на стоката извън митническата територия на Съюза. Ако не е бил сключен договор за износ или ако титулярът по договора не действа от свое собствено име, „износител“ означава лицето, което има правото да вземе решение за изпращането на стоката извън митническата територия на Съюза.
В случай че съгласно договора, на който се основава износът, правото на разпореждане с огнестрелни оръжия, техни части и основни компоненти и боеприпаси принадлежи на лице, установено извън Съюза, за износител се смята страната по договора, установена в Съюза;
9)
„митническа територия на Съюза“ означава територията по смисъла на член 3 от Регламент (ЕИО) № 2913/92;
10)
„декларация за износ“ означава актът, чрез който лицето заявява по установената форма и ред намерението си да постави огнестрелни оръжия, техни части и основни компоненти и боеприпаси под режим износ;
11)
„временен износ“ означава движението на огнестрелни оръжия, напускащи митническата територия на Съюза и предназначени за реимпорт в рамките на срок, който не превишава 24 месеца;
12)
„транзит“ означава транспортирането на стоки, напускащи митническата територия на Съюза и преминаващи през територията на една или няколко трети държави, с крайно местоназначение в друга трета държава;
13)
„претоварване“ означава транзит, при който се извършва физическата операция по разтоварване на стоките от транспортното средство, с което са внесени, и последващо натоварване за целите на реекспорта, обикновено на друго транспортно средство;
14)
„разрешение за износ“ означава:
а)
еднократно разрешение или лиценз, предоставен на конкретен износител за една доставка на едно или няколко огнестрелни оръжия, техните части и основни компоненти и боеприпаси, предназначени за един определен краен получател или получател на пратка в трета държава; или
б)
многократно разрешение или лиценз, предоставен на конкретен износител за многократни доставки на едно или повече огнестрелни оръжия, техните части и основни компоненти и боеприпаси, предназначени за един определен краен получател или получател на пратка в трета държава; или
в)
общо разрешение или лиценз, предоставен на конкретен износител за многократни доставки на едно или повече огнестрелни оръжия, техните части и основни компоненти и боеприпаси, предназначени за няколко определени крайни получатели или получатели на пратка в една или повече трети държави;
15)
„незаконен трафик“ означава вносът, износът, продажбата, доставката, движението или преместването на огнестрелни оръжия, техни части и основни компоненти и боеприпаси от или през територията на една държава-членка към територията на трета държава, ако е изпълнено някое от следните условия:
а)
заинтересованата държава-членка не е дала разрешение за това в съответствие с разпоредбите на настоящия регламент;
б)
огнестрелните оръжия нямат маркировка съгласно член 4, параграфи 1 и 2 от Директива 91/477/ЕИО;
в)
към момента на вноса внесените огнестрелни оръжия нямат дори просто маркиране, което позволява да се установи първата държава на внос в рамките на Европейския съюз, или ако огнестрелните оръжия нямат такова маркиране - уеднаквена маркировка, с която се идентифицират внесените огнестрелни оръжия;
16)
„проследяване“ означава системното следене на огнестрелните оръжия и, при възможност, на техните части и основни компоненти и боеприпаси от производителя до купувача с цел осигуряване на съдействие на компетентните органи на държавите-членки при откриването, разследването и анализирането на случаи на незаконно производство и трафик.
Член 3
1. Настоящият регламент не се прилага:
а)
за сделки между държави или за преместване в самите държави;
б)
за огнестрелни оръжия, техни части и основни компоненти и боеприпаси, ако са специално предназначени за военна употреба и, във всеки случай, огнестрелни оръжия за напълно автоматична стрелба;
в)
за огнестрелни оръжия, техни части и основни компоненти и боеприпаси, когато са предназначени за въоръжените сили, полицията или органите на публичната власт на държавите-членки;
г)
за колекционери и органи, които се занимават с културните и историческите аспекти на огнестрелните оръжия, техните части и основни компоненти и боеприпаси и са признати като такива за целите на настоящия регламент от държавата-членка, на чиято територия са установени, при условие че са предвидени мерки за проследяване;
д)
за дезактивирани огнестрелни оръжия;
е)
за антикварни оръжия и техни копия по смисъла на националното законодателство, при условие че в антикварните оръжия не се включват оръжия, произведени след 1899 г.
2. Настоящият регламент не засяга Регламент (ЕИО) № 2913/92 (Митнически кодекс на Общността), Регламент (ЕИО) № 2454/93 (разпоредби за прилагането на Митническия кодекс на Общността), Регламент (ЕО) № 450/2008 (Модернизиран митнически кодекс), нито режима за контрол на износа, трансфера, брокерската дейност и транзита на изделия и технологии с двойна употреба, установен с Регламент (ЕО) № 428/2009 (Регламент за изделията и технологиите с двойна употреба).
ГЛАВА II
РАЗРЕШЕНИЯ, ПРОЦЕДУРИ И КОНТРОЛ ПРИ ИЗНОС И МЕРКИ ЗА ВНОС И ТРАНЗИТ
Член 4
1. За износа на огнестрелните оръжия, техните части и основни компоненти и боеприпаси, изброени в приложение I, се изисква разрешение за износ, съставено върху формуляра, съдържащ се в приложение II. Такова разрешение се дава от компетентните органи на държавата-членка, в която е установен износителят, като то се издава в писмен вид или чрез електронни средства.
2. В случай че за износа на огнестрелни оръжия, техни части и основни компоненти и боеприпаси се изисква разрешение за износ съгласно настоящия регламент и че този износ подлежи също така и на изискванията за разрешение съгласно Обща позиция 2008/944/ОВППС, държавите-членки могат да използват единна процедура за изпълнението на задълженията, наложени им по настоящия регламент и по посочената обща позиция.
3. Ако огнестрелните оръжия, техните части и основни компоненти и боеприпаси се намират в една или повече държави-членки, различни от държавата-членка, в която е подадено заявлението за разрешение за износ, този факт се посочва в заявлението. Компетентните органи на държавата-членка, към които е отправено заявлението за разрешение за износ, незабавно се консултират с компетентните органи на въпросната(ите) държава(и)-членка(и) и предоставят съответната информация. Запитаната(ите) държава(и)-членка(и) съобщава(т) в срок от 10 работни дни своите евентуални възражения срещу издаването на такова разрешение, които са обвързващи за държавата-членка, в която е подадено заявлението.
Член 5
На Комисията се предоставя правомощието да приема делегирани актове в съответствие с член 6 за изменение на приложение I въз основа на измененията на приложение I към Регламент (ЕИО) № 2658/87 и въз основа на измененията на приложение I към Директива 91/477/ЕИО.
Член 6
1. Правомощието да приема делегирани актове се предоставя на Комисията при спазване на предвидените в настоящия член условия.
2. Правомощието да приема делегирани актове, посочено в член 5, се предоставя на Комисията за неограничен срок.
3. Делегирането на правомощия, посочено в член 5, може да бъде оттеглено по всяко време от Европейския парламент или от Съвета. С решението за оттегляне се прекратява посоченото в него делегиране на правомощия. То поражда действие в деня след публикуването на решението в Официален вестник на Европейския съюз или на по-късна, посочена в решението дата. То не засяга действителността на делегираните актове, които вече са в сила.
4. Веднага след като приеме делегиран акт, Комисията нотифицира акта едновременно на Европейския парламент и Съвета.
5. Делегиран акт, приет съгласно член 5, влиза в сила единствено ако нито Европейският парламент, нито Съветът са представили възражения в срок от два месеца след нотифицирането на акта на Европейския парламент и Съвета или ако преди изтичането на този срок и Европейският парламент, и Съветът са уведомили Комисията, че няма да представят възражения. Този срок се удължава с два месеца по инициатива на Европейския парламент или на Съвета.
Член 7
1. Преди да издаде разрешение за износ на огнестрелни оръжия, техни части и основни компоненти и боеприпаси, съответната държава-членка се уверява дали:
а)
третата държава, в която ще се извършва вносът, е разрешила съответния внос; и
б)
третите държави на транзит, ако има такива, писмено са заявили най-късно преди доставката, че нямат възражения относно транзита. Настоящата разпоредба не се прилага за:
-
доставки по море или въздух и през пристанищата или летищата на трети държави, при условие че не е извършено претоварване или смяна на транспортното средство;
-
при временен износ за проверима законна цел като лов, спортна стрелба, извършването на оценка, участие в изложби без право на продажба и ремонт.
2. Държавите-членки могат да решат, че запитаната трета държава на транзит няма възражения по транзита, ако не са получени възражения по транзита в срок от 20 работни дни от датата на писменото искане за въздържане от възражения по извършването на транзит, направено от износителя.
3. Износителят предоставя на компетентния орган на държавата-членка, която отговаря за издаването на разрешението за износ, необходимите документи, с които се доказва, че третата държава на внос е разрешила вноса и че третата държава на транзит няма възражения относно транзита.
4. Държавите-членки обработват заявленията за издаване на разрешение за износ в срок, който се определя от националното законодателство или практика и който не надхвърля 60 работни дни, считано от датата, на която цялата необходима информация е била предоставена на компетентните органи. При изключителни обстоятелства и по надлежно обосновани причини този срок може да бъде удължен до 90 работни дни.
5. Срокът на валидност на разрешението за износ не надхвърля срока на валидност на разрешението за внос. Когато в разрешението за внос не е посочен срок на валидност, освен при изключителни обстоятелства и при надлежно обосновани причини, срокът на валидност на разрешението за износ е най-малко девет месеца.
6. Държавите-членки могат да решат да използват електронни документи за целите на обработката на заявленията за издаване на разрешение за износ.
Член 8
1. За целите на проследяването разрешението за износ и лицензът за внос или разрешението за внос, издадени от третата държава на внос, и придружаващата ги документация заедно трябва да съдържат следната информация:
а)
дата на издаване и срок на валидност;
б)
място на издаване;
в)
държава на износ;
г)
държава на внос;
д)
когато е приложимо, трета(и) държава(и) на транзит;
е)
получател на пратката;
ж)
краен получател, ако е известен към момента на доставката;
з)
данни, позволяващи идентифицирането на огнестрелни оръжия, техни части и основни компоненти и боеприпаси и тяхното количество, включително - най-късно преди доставката - маркировката, поставена на огнестрелните оръжия.
2. Ако посочената в параграф 1 информация се съдържа в лиценза за внос или в разрешението за внос, износителят предварително, най-късно преди доставката, предоставя тази информация на третите държави на транзит.
Член 9
1. За временния износ или реекспорта на огнестрелни оръжия, техни части и основни компоненти и боеприпаси се прилагат опростени процедури, както следва:
а)
разрешение за износ не се изисква за:
i)
временния износ от ловци или лица, занимаващи се със спортна стрелба, когато са част от техния личен багаж по време на пътуване към трета държава, при условие че те могат да представят данни за причината за пътуването на компетентните органи, по-специално чрез представяне на покана или друго доказателство за своите ловни или спортни дейности в третата държава на местоназначение, за:
-
едно или повече огнестрелни оръжия,
-
техните основни компоненти, ако са маркирани, както и техните части,
-
свързаните с тях боеприпаси в рамките на не повече от 800 патрона за ловци и 1 200 патрона за лица, занимаващи се със спортна стрелба;
ii)
реекспорта от ловци или лица, занимаващи се със спортна стрелба, когато са част от техния личен багаж, след временен внос за ловна дейност или спортна стрелба, при условие че огнестрелните оръжия остават собственост на лице, установено извън митническата територия на Съюза, и огнестрелните оръжия се реекспортират за това лице;
б)
когато ловците и лицата, занимаващи се със спортна стрелба, напускат митническата територия на Съюза през държава-членка, различна от тяхната държава-членка на пребиваване, те представят на компетентните органи европейския паспорт за огнестрелно оръжие, предвиден в членове 1 и 12 от Директива 91/477/ЕИО. В случай на пътуване по въздуха европейският паспорт за огнестрелно оръжие се представя на компетентните органи на мястото, където съответните изделия се предават на въздушния превозвач за транспортиране извън митническата територия на Съюза.
При напускане на митническата територия на Съюза през тяхната държава-членка на пребиваване, ловците и лицата, занимаващи се със спортна стрелба, могат вместо европейския паспорт за огнестрелно оръжие да представят друг документ, считан за валиден за тази цел от компетентните органи в тази държава-членка;
в)
когато компетентните органи на дадена държава-членка имат основание да подозират, че целите, посочени от ловците или лицата, занимаващи се със спортна стрелба, не съответстват на приложимите съображения и задълженията, предвидени в член 10, те спират, за срок не по-дълъг от 10 дни, процеса на износ или, при необходимост, възпрепятстват по друг начин напускането на митническата територия на Съюза през тази държава-членки на огнестрелните оръжия, техните части и основни компоненти или боеприпасите. При изключителни обстоятелства и по надлежно обосновани причини срокът по настоящата буква може да бъде удължен до 30 дни.
2. В съответствие с действащото национално право държавите-членки определят опростени процедури за:
а)
реекспорта на огнестрелни оръжия след временен внос с цел извършването на оценка или участие в изложба без продажба или активно усъвършенстване за ремонт, при условие че огнестрелните оръжия остават собственост на лице, установено извън митническата територия на Съюза, и се реекспортират за това лице;
б)
реекспорта на огнестрелни оръжия, техни части и основни компоненти и боеприпаси, ако те се съхраняват във временен склад от момента на въвеждането им на митническата територия на Съюза до напускането;
в)
временния износ на огнестрелни оръжия с цел извършване на оценка, ремонт или участие в изложба без продажба, при условие че износителят представи данни за това, че законно владее тези огнестрелни оръжия и ги изнася съгласно митническите режими за пасивно усъвършенстване или временен износ.
Член 10
1. При вземането на решение относно издаването на разрешение за износ съгласно настоящия регламент държавите-членки вземат предвид всички приложими съображения, включително, когато е целесъобразно:
а)
своите задължения и ангажименти като страни по съответните международни договорености за контрол върху износа или съответни международни договори;
б)
съображения, свързани с националната външна политика и политика на сигурност, включително съображенията, обхванати от Обща позиция 2008/944/ОВППС;
в)
съображения относно предвижданата крайна употреба, получателя на пратката, известния краен получател и риска от отклоняване.
2. В допълнение към приложимите съображения по параграф 1, при разглеждането на заявление за издаване на разрешение за износ държавите-членки вземат предвид използването от износителя на пропорционални и подходящи средства и процедури за осигуряване спазването на разпоредбите и целите на настоящия регламент, както и на условията на разрешението.
При вземането на решение относно издаването на разрешение за износ съгласно настоящия регламент държавите-членки спазват задълженията си по отношение на санкциите, наложени с решения на Съвета или с решение на Организацията за сигурност и сътрудничество в Европа (ОССЕ) или с правно обвързваща резолюция на Съвета за сигурност на Организацията на обединените нации, по-специално що се отнася до случаите на оръжейно ембарго.
Член 11
1. Държавите-членки:
а)
отказват да издадат разрешение за износ, ако заявителят има досие за съдимост за престъпно деяние, посочено в член 2, параграф 2 от Рамково решение 2002/584/ПВР на Съвета от 13 юни 2002 г. относно европейската заповед за задържане и процедурите за предаване между държавите-членки (15) или за друго деяние, при условие че то съставлява престъпление, наказуемо с лишаване от свобода с максимален срок от най-малко четири години или с по-тежко наказание;
б)
обезсилват, спират действието, изменят или отнемат разрешение за износ, ако условията за издаването му не са били изпълнени или вече не се изпълняват.
Настоящият параграф не засяга по-строгите разпоредби на националното законодателство.
2. Когато държавите-членки откажат издаването, обезсилят, спрат действието, изменят или отнемат разрешение за износ, те уведомяват за това компетентните органи на другите държави-членки и споделят с тях съответната информация. Когато компетентните органи на дадена държава-членка са спрели действието на разрешение за износ, те съобщават на другите държави-членки своето окончателно решение в края на срока, за който е спряно действието.
3. Преди компетентните органи на държава-членка да издадат разрешение за износ съгласно настоящия регламент, те вземат под внимание всички откази по настоящия регламент, за които са били уведомени, за да проверят дали компетентните органи на друга държава-членка или държави-членки не са отказали издаването на разрешение за същата по същество сделка (относно стока със същите по същество параметри или технически характеристики и свързана със същия вносител или получател на пратка).
Те могат да се консултират първо с компетентните органи на държавата-членка или държавите-членки, които са приели решенията за отказ, обезсилване, спиране на действието, изменение или отнемане по параграфи 1 и 2. Ако след тази консултация компетентните органи на държавата-членка решат да издадат разрешение, те уведомяват компетентните органи на другите държави-членки, като им предоставят цялата необходима информация за обосноваване на решението.
4. Цялата информация, която се споделя съгласно разпоредбите на настоящия член, трябва да бъде в съответствие с разпоредбите на член 19, параграф 2 относно поверителността.
Член 12
В съответствие с действащото национално право или практика държавите-членки съхраняват за срок от не по-малко от 20 години цялата информация, свързана с огнестрелните оръжия и, когато е целесъобразно и възможно, с техните части и основни компоненти и боеприпаси, която е необходима за проследяването и идентифицирането на тези огнестрелни оръжия, техните части и основни компоненти и боеприпаси и за предотвратяването и разкриването на незаконния им трафик. Тази информация включва мястото и датата на издаване и срока на валидност на разрешението за износ; държавата на износ; държавата на внос; когато е приложимо, третата държава на транзит; получателя на пратката; крайния получател, ако е известен към момента на износа; описание и количество на изделията, включително поставените им маркировки.
Настоящият член не се прилага към износа, посочен в член 9.
Член 13
1. При наличието на подозрения държавите-членки изискват от третата държава на внос да потвърди получаването на изпратената доставка огнестрелни оръжия, техни части и основни компоненти и боеприпаси.
2. При поискване от трета държава на износ, която към датата на износа е страна по Протокола на ООН за огнестрелните оръжия, държавите-членки потвърждават получаването на изпратената доставка огнестрелни оръжия, техни части и основни компоненти или боеприпаси на митническата територия на Съюза, което по правило се осигурява чрез представяне на съответните митнически документи за вноса.
3. Държавите-членки спазват параграфи 1 и 2 в съответствие с действащото национално право или практика. По-специално, що се отнася до износа, компетентният орган на държавата-членка може да реши да се обърне към износителя или да се свърже непосредствено с третата държава на внос.
Член 14
Държавите-членки вземат необходимите мерки, за да гарантират, че техните процедури за разрешаване са сигурни и че истинността на документите във връзка с разрешението може да бъде проверена или потвърдена.
Когато е целесъобразно, проверяването и потвърждаването могат да се извършват по дипломатически път.
Член 15
За да се гарантира правилното прилагане на настоящия регламент, държавите-членки вземат необходими и пропорционални мерки, за да позволят на своите компетентни органи да:
а)
събират информация за поръчки или сделки, свързани с огнестрелни оръжия, техни части и основни компоненти и боеприпаси; и
б)
проверяват доколко правилно се прилагат мерките за контрол на износа, което може, по-специално, да включва правомощието да се влиза в помещенията на лица, заинтересовани от сделка по износ.
Член 16
Държавите-членки установяват система от санкции, приложими за нарушения на настоящия регламент и предприемат всички необходими мерки за осигуряване на тяхното прилагане. Предвидените санкции трябва да бъдат ефективни, пропорционални и възпиращи.
ГЛАВА III
МИТНИЧЕСКИ ФОРМАЛНОСТИ
Член 17
1. При извършване на митническите формалности по износа на огнестрелни оръжия, техни части и основни компоненти и боеприпаси в митническата служба на износа износителят представя доказателства, че е получил всички необходими разрешения за износ.
2. От износителя може да бъде поискано да осигури превод на представените като доказателство документи на официален език на държавата-членка, в която се представя декларацията за износ.
3. Без да се засягат правомощията, предоставени съгласно Регламент (ЕИО) № 2913/92, държавите-членки, за срок до 10 дни, спират процедурата на износ от своята територия или, при необходимост, възпрепятстват по друг начин напускането на митническата територия на Съюза през своята територия на огнестрелните оръжия, техните части и основни компоненти и боеприпаси, за които има валидно разрешение за износ, когато те имат основания да подозират, че:
а)
при издаването на разрешението не е била взета предвид информация от значение по случая или
б)
след издаването на разрешението обстоятелствата съществено са се променили.
При изключителни обстоятелства и по надлежно обосновани причини срокът може да бъде удължен до 30 дни.
4. В рамките на срока или на удължения срок по параграф 3 държавите-членки трябва да освободят огнестрелните оръжия, техните части и основни компоненти и боеприпаси или да предприемат действия съгласно член 11, параграф 1, буква б).
Член 18
1. Държавите-членки могат да предвидят митническите формалности при износа на огнестрелни оръжия, техни части и основни компоненти и боеприпаси да се извършват само в митнически служби, оправомощени за тази цел.
2. Държавите-членки, които се възползват от възможността по параграф 1, уведомяват Комисията за надлежно оправомощените митнически служби или за последващи промени във връзка с тях. Комисията публикува тази информация в серия С на Официален вестник на Европейския съюз и ежегодно я актуализира.
ГЛАВА IV
АДМИНИСТРАТИВНО СЪТРУДНИЧЕСТВО
Член 19
1. Държавите-членки, в сътрудничество с Комисията и в съответствие с член 21, параграф 2, предприемат всички подходящи мерки за установяването на пряко сътрудничество и обмен на информация между компетентните органи с цел повишаване на ефективността на мерките, установени с настоящия регламент. Тази информация може да включва:
а)
данни за износителите, по чието заявление за издаване на разрешение е бил постановен отказ, или за износителите, по отношение на които държавите-членки са взели решения съгласно член 11;
б)
данни за получатели на пратка или други лица, участващи в подозрителни дейности, както и за избрани маршрути, ако има такава.
2. Регламент (ЕО) № 515/97 на Съвета (16) относно взаимната помощ, и в частност разпоредбите му относно поверителността на информацията, се прилага mutatis mutandis към мерките по настоящия член, без да се засяга член 20 от настоящия регламент.
ГЛАВА V
ОБЩИ И ЗАКЛЮЧИТЕЛНИ РАЗПОРЕДБИ
Член 20
1. Създава се Координационна група по износа на огнестрелни оръжия („Координационна група“) под председателството на представител на Комисията. Всяка държава-членка определя свой представител в групата.
Координационната група проучва всички въпроси, свързани с прилагането на настоящия регламент, които могат да бъдат повдигнати от председателя или от представител на държава-членка. Тя е обвързана от правилата за поверителност на Регламент (ЕО) № 515/97.
2. Председателят на координационната група или самата координационна група провежда консултации със съответните заинтересовани страни, засегнати от настоящия регламент, винаги когато е необходимо.
Член 21
1. Държавите-членки уведомяват Комисията за законите, подзаконовите актове и административните разпоредби, приети за прилагане на настоящия регламент, включително мерките, посочени в член 16.
2. До 19 април 2012 г. всяка държава-членка уведомява останалите държави-членки и Комисията за националните органи, които са компетентни да прилагат членове 7, 9, 11 и 17. Въз основа на тази информация Комисията публикува списък на тези органи в серия С на Официален вестник на Европейския съюз и ежегодно го актуализира.
3. До 19 април 2017 г., а след това - по искане на координационната група и във всеки случай - на всеки 10 години, Комисията прави преглед на прилагането на настоящия регламент и представя на Европейския парламент и Съвета доклад относно прилагането му, като този доклад може да съдържа предложения за неговото изменение. Държавите-членки предоставят на Комисията цялата подходяща информация, необходима за изготвянето на доклада, включително информация относно използването на единната процедура, предвидена в член 4, параграф 2.
Член 22
Настоящият регламент влиза в сила на двадесетия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Настоящият регламент се прилага от 30 септември 2013 г.
Независимо от това член 13, параграфи 1 и 2 се прилага от тридесетия ден след датата, на която Протоколът на ООН за огнестрелните оръжия влезе в сила в Европейския съюз, след сключването му съгласно член 218 от Договора за функционирането на Европейския съюз.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Страсбург на 14 март 2012 година.
EUROPOS PARLAMENTO IR TARYBOS REGLAMENTAS (ES) Nr. 258/2012
2012 m. kovo 14 d.
kuriuo įgyvendinamas Jungtinių Tautų protokolo prieš neteisėtą šaunamųjų ginklų, jų dalių ir komponentų bei šaudmenų gamybą ir prekybą jais, papildančio Jungtinių Tautų Konvenciją prieš tarptautinį organizuotą nusikalstamumą (JT šaunamųjų ginklų protokolas), 10 straipsnis ir nustatoma šaunamųjų ginklų, jų dalių ir komponentų bei šaudmenų eksporto leidimų sistema, importo ir tranzito priemonės
EUROPOS PARLAMENTAS IR EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
atsižvelgdami į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 207 straipsnį,
atsižvelgdami į Europos Komisijos pasiūlymą,
perdavus teisėkūros procedūra priimamo akto projektą nacionaliniams parlamentams,
laikydamiesi įprastos teisėkūros procedūros (1),
kadangi:
(1)
pagal 2001 m. spalio 16 d. Tarybos sprendimą 2001/748/EB dėl Jungtinių Tautų protokolo dėl neteisėtos šaunamųjų ginklų, jų dalių ir komponentų bei šaudmenų gamybos ir prekybos jais, pridedamo prie Jungtinių Tautų Konvencijos prieš tarptautinį organizuotą nusikalstamumą (2), pasirašymo Europos bendrijos vardu, Komisija pasirašė tą protokolą (toliau - JT šaunamųjų ginklų protokolas) Bendrijos vardu 2002 m. sausio 16 d.;
(2)
JT šaunamųjų ginklų protokolas, kurio tikslas - skatinti, lengvinti ir stiprinti Šalių bendradarbiavimą, siekiant užkirsti kelią neteisėtai šaunamųjų ginklų, jų dalių ir komponentų bei šaudmenų gamybai ir prekybai, su tuo kovoti ir išnaikinti, įsigaliojo 2005 m. liepos 3 d.;
(3)
siekiant palengvinti šaunamųjų ginklų sekimą ir veiksmingai kovoti su neteisėta prekyba šaunamaisiais ginklais, jų dalimis ir pagrindiniais komponentais bei šaudmenimis, būtina gerinti valstybių narių keitimąsi informacija, visų pirma geriau panaudojant esamus ryšių kanalus;
(4)
asmens duomenys turi būti tvarkomi pagal taisykles, nustatytas 1995 m. spalio 24 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvoje 95/46/EB dėl asmenų apsaugos tvarkant asmens duomenis ir dėl laisvo tokių duomenų judėjimo (3) ir 2000 m. gruodžio 18 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamente (EB) Nr. 45/2001 dėl asmenų apsaugos Bendrijos institucijoms ir įstaigoms tvarkant asmens duomenis ir laisvo tokių duomenų judėjimo (4);
(5)
2005 m. liepos 18 d. Komunikate dėl priemonių, skirtų užtikrinti didesnį saugumą, susijusį su sprogmenimis, detonatoriais, bombų gamybos įranga ir šaunamaisiais ginklais (5), Komisija paskelbė ketinimą įgyvendinti JT šaunamųjų ginklų protokolo 10 straipsnį kaip dalį priemonių, reikalingų, kad Sąjunga galėtų sudaryti tą protokolą;
(6)
JT šaunamųjų ginklų protokolu reikalaujama, kad Šalys sukurtų arba patobulintų administracines procedūras arba sistemas, skirtas šaunamųjų ginklų gamybai, žymėjimui, importui ir eksportui veiksmingai kontroliuoti;
(7)
kad būtų laikomasi JT šaunamųjų ginklų protokolo, taip pat reikalaujama, kad neteisėta šaunamųjų ginklų, jų dalių ir pagrindinių komponentų bei šaudmenų gamyba ar prekyba jais būtų pripažinta nusikalstama veika ir būtų imtasi priemonių, kurias taikant būtų galima konfiskuoti taip pagamintas prekes arba prekes, kuriomis taip prekiauta;
(8)
šis reglamentas neturėtų būti taikomas šaunamiesiems ginklams, jų dalims ir pagrindiniams komponentams ar šaudmenims, jei jie konkrečiai skirti kariniams tikslams. Priemones JT šaunamųjų ginklų protokolo 10 straipsnio reikalavimų vykdymui reikėtų pritaikyti taip, kad būtų numatytos paprastesnės civilinio šaunamųjų ginklų naudojimo procedūros. Todėl reikėtų užtikrinti, kad būtų supaprastintos procedūros, susijusios su daugkartinio vežimo leidimų išdavimu, tranzito priemonėmis ir laikinu eksportu teisėtais tikslais;
(9)
šis reglamentas neturi įtakos Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 346 straipsnio, kuriame nurodomi pagrindiniai valstybių narių saugumo interesai, taikymui, ir juo nedaromas poveikis 2009 m. gegužės 6 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvai 2009/43/EB dėl su gynyba susijusių produktų siuntimo Bendrijoje sąlygų supaprastinimo (6) ar 1991 m. birželio 18 d. Tarybos direktyvai 91/477/EEB dėl ginklų įsigijimo ir laikymo kontrolės (7). Be to, JT šaunamųjų ginklų protokolas, taigi ir šis reglamentas, netaikomi tarpvalstybiniams sandoriams arba valstybių siuntimui, jei taikant protokolą būtų daromas poveikis protokolo Šalies teisei imtis veiksmų ginant nacionalinio saugumo interesą pagal Jungtinių Tautų chartiją;
(10)
Direktyvoje 91/477/EEB sprendžiamas civiliniam naudojimui skirtų šaunamųjų ginklų perdavimo Sąjungos teritorijoje klausimas, o šiame reglamente daugiausia dėmesio skiriama priemonėms, susijusioms su eksportu iš Sąjungos muitų teritorijos į arba per trečiąsias valstybes;
(11)
importuojant šaunamuosius ginklus, jų dalis ir pagrindinius komponentus bei šaudmenis iš trečiųjų valstybių, taikoma Sąjungos teisė, visų pirma Direktyvos 91/477/EEB reikalavimai;
(12)
reikėtų užtikrinti nuoseklumą su registracijos nuostatomis, galiojančiomis pagal Sąjungos teisę;
(13)
siekiant užtikrinti, kad šis reglamentas būtų tinkamai taikomas, valstybės narės turėtų imtis priemonių, kuriomis kompetentingoms valdžios institucijoms būtų suteikti tinkami įgaliojimai;
(14)
siekiant atnaujinti šaunamųjų ginklų, jų dalių ir pagrindinių komponentų bei šaudmenų, kuriems pagal šį reglamentą reikia leidimo, sąrašą, pagal Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 290 straipsnį Komisijai turėtų būti suteikti įgaliojimai priimti aktus dėl šio reglamento I priedo suderinimo su 1987 m. liepos 23 d. Tarybos reglamento (EEB) Nr. 2658/87 dėl tarifų ir statistinės nomenklatūros bei dėl Bendrojo muitų tarifo (8) I priedu ir su Direktyvos 91/477/EEB I priedu. Ypač svarbu, kad Komisija parengiamųjų darbų metu tinkamai konsultuotųsi, įskaitant konsultacijas ekspertų lygiu. Ruošdama ir rengdama deleguotuosius aktus, Komisija turėtų užtikrinti, kad susiję dokumentai būtų tuo pačiu metu tinkamai laiku persiųsti Europos Parlamentui ir Tarybai;
(15)
Sąjunga priėmė muitų taisykles, kurios pateikiamos 1992 m. spalio 12 d. Tarybos reglamente (EEB) Nr. 2913/92, nustatančiame Bendrijos muitinės kodeksą (9), ir jo įgyvendinimo nuostatose, išdėstytose Komisijos reglamente (EEB) Nr. 2454/93 (10). Taip pat reikėtų atsižvelgti į 2008 m. balandžio 23 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (EB) Nr. 450/2008, nustatantį Bendrijos muitinės kodeksą (Modernizuotas muitinės kodeksas) (11), kurio nuostatos taikomos skirtingais etapais pagal jo 188 straipsnį. Nė viena šio reglamento nuostata neapribojami įgaliojimai, suteikti pagal Bendrijos muitinės kodeksą ir jo įgyvendinimo nuostatas;
(16)
valstybės narės turėtų nustatyti taisykles dėl sankcijų, taikomų už šio reglamento pažeidimus, ir užtikrinti jų įgyvendinimą. Tos sankcijos turėtų būti veiksmingos, proporcingos ir atgrasančios;
(17)
šiuo reglamentu nedaromas poveikis Sąjungos dvejopo naudojimo prekių eksporto, persiuntimo, tarpininkavimo ir tranzito kontrolės režimui, nustatytam Tarybos reglamentu (EB) Nr. 428/2009 (12);
(18)
šis reglamentas yra suderintas su kitomis atitinkamomis nuostatomis dėl karinės paskirties šaunamųjų ginklų, jų dalių, pagrindinių komponentų bei šaudmenų, saugumo strategijų, neteisėtos prekybos šaulių ginklais ir lengvąja ginkluote ir dėl karinės technologijos eksporto, įskaitant 2008 m. gruodžio 8 d. Tarybos bendrąją poziciją 2008/944/BUSP, nustatančią bendrąsias taisykles, reglamentuojančias karinių technologijų ir įrangos eksporto kontrolę (13);
(19)
Komisija ir valstybės narės turėtų informuoti vienos kitas apie priemones, kurių imtasi pagal šį reglamentą, ir apie kitą turimą svarbią informaciją, susijusią su šiuo reglamentu;
(20)
šiuo reglamentu valstybėms narėms nedraudžiama taikyti konstitucinių normų, susijusių su visuomenės galimybe susipažinti su oficialiais dokumentais, atsižvelgiant į 2001 m. gegužės 30 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1049/2001 dėl galimybės visuomenei susipažinti su Europos Parlamento, Tarybos ir Komisijos dokumentais (14),
PRIĖMĖ ŠĮ REGLAMENTĄ:
I SKYRIUS
DALYKAS, TERMINŲ APIBRĖŽTYS IR TAIKYMO SRITIS
1 straipsnis
Šiuo reglamentu nustatomos taisyklės, kuriomis reglamentuojama šaunamųjų ginklų, jų dalių ir pagrindinių komponentų bei šaudmenų eksporto leidimų sistema, importo ir tranzito priemonės, siekiant įgyvendinti Jungtinių Tautų protokolo prieš neteisėtą šaunamųjų ginklų, jų dalių ir komponentų bei šaudmenų gamybą ir prekybą jais, papildančio Jungtinių Tautų konvenciją prieš tarptautinį organizuotą nusikalstamumą (toliau - JT šaunamųjų ginklų protokolas), 10 straipsnį.
2 straipsnis
Šiame reglamente:
1)
šaunamasis ginklas - bet kuris nešiojamas vamzdinis ginklas, kuris yra sukonstruotas arba gali būti pakeistas taip, kad veikiant sprogstamųjų medžiagų degimo produktų slėgio jėgai iš jo paleidžiamas šratas, kulka arba sviedinys, kaip nurodyta I priede.
Laikoma, kad objektas gali būti pakeistas taip, kad veikiant sprogstamųjų medžiagų degimo produktų slėgio jėgai iš jo gali būti paleistas šratas, kulka arba sviedinys, jei:
jis atrodo kaip šaunamasis ginklas ir
jį galima taip pakeisti dėl jo konstrukcijos arba medžiagos, iš kurios jis pagamintas;
2)
dalys - bet kuris elementas ar pakaitinis elementas, kaip nurodyta I priede, specialiai sukonstruotas šaunamajam ginklui ir būtinas, kad jis veiktų, įskaitant vamzdį, korpusą arba uoksą, šliaužiklį arba cilindrą, spyną arba užraktą ir bet kurį įtaisą, suprojektuotą ar pritaikytą šaunamojo ginklo šūvio garsui sumažinti;
3)
pagrindiniai komponentai - šaunamojo ginklo užrakto mechanizmas, šovinio lizdas ir vamzdis, kurie kiekvienas atskirai priskiriami prie šaunamųjų ginklų, į kuriuos jie yra įmontuoti arba numatyti įmontuoti, kategorijos;
4)
šaudmenys - sukomplektuotas šovinys ar jo komponentai, įskaitant šovinio tūteles, kapsules, sprogstamąją medžiagą, kulkas ar sviedinius, naudojami šaunamajame ginkle, kaip nurodyta I priede, su sąlyga, kad tiems komponentams atitinkamoje valstybėje narėje taikomi leidimai;
5)
deaktyvuoti šaunamieji ginklai - objektai, kitais atžvilgiais atitinkantys šaunamojo ginklo apibrėžtį, bet deaktyvuojant padaryti visam laikui netinkami naudoti, užtikrinant, kad visos pagrindinės šaunamojo ginklo dalys taptų negrįžtamai nebenaudojamos ir jų nebūtų įmanoma išimti, pakeisti arba modifikuoti taip, kad šaunamąjį ginklą vėl būtų galima naudoti pagal paskirtį.
Valstybės narės priima nuostatas, kad kompetentinga valdžios institucija tikrintų šias deaktyvavimo priemones. Valstybės narės numato, kad po to patikrinimo būtų išduota pažyma ar kitas dokumentas, liudijantis, kad šaunamasis ginklas yra deaktyvuotas, arba kad ant šaunamojo ginklo būtų įtvirtintas aiškiai matomas tai įrodantis ženklas;
6)
eksportas:
a)
eksporto procedūra, kaip apibrėžta Reglamento (EEB) Nr. 2913/92 161 straipsnyje;
b)
reeksportas, kaip apibrėžta Reglamento (EEB) Nr. 2913/92 182 straipsnyje, išskyrus prekes, vežamas pagal išorinio tranzito procedūrą, kaip nurodyta to reglamento 91 straipsnyje, kai nebuvo atlikti jokie jo 182 straipsnio 2 dalyje nurodyti reeksporto formalumai;
7)
asmuo - fizinis asmuo, juridinis asmuo arba, jeigu pagal galiojančias taisykles numatyta tokia galimybė, asmenų susivienijimas, pripažįstamas kaip galintis atlikti teisinius veiksmus, tačiau neturintis juridinio asmens teisinio statuso;
8)
eksportuotojas - bet kuris Sąjungoje įsisteigęs asmuo, kuris sudaro arba kurio vardu sudaroma eksporto deklaracija, t. y. asmuo, kuris priimant deklaraciją yra pasirašęs sutartį su gavėju trečiojoje valstybėje ir kuris turi įgaliojimą spręsti dėl prekės išsiuntimo iš Sąjungos muitų teritorijos. Jei eksporto sutartis nesudaryta arba jei sutarties turėtojas veikia ne savo vardu, eksportuotoju laikomas asmuo, turintis įgaliojimą spręsti dėl prekės išsiuntimo iš Sąjungos muitų teritorijos.
Jei teise disponuoti šaunamaisiais ginklais, jų dalimis ir pagrindiniais komponentais arba šaudmenimis pagal sutartį, kuria grindžiamas eksportas, gali naudotis asmuo, įsisteigęs už Sąjungos ribų, eksportuotoja laikoma Sąjungoje įsisteigusi susitariančioji šalis;
9)
Sąjungos muitų teritorija - teritorija, kaip apibrėžta Reglamento (EEB) Nr. 2913/92 3 straipsnyje;
10)
eksporto deklaracija - aktas, kuriuo asmuo nustatyta forma ir būdu nurodo ketinimą pateikti šaunamuosius ginklus, jų dalis ir pagrindinius komponentus bei šaudmenis laikantis eksporto procedūros;
11)
laikinasis eksportas - šaunamųjų ginklų vežimas iš Sąjungos muitų teritorijos, kai numatoma juos reimportuoti per ne ilgesnį kaip 24 mėnesių laikotarpį;
12)
tranzitas - prekių vežimo operacija, kai prekės išvežamos iš Sąjungos muitų teritorijos ir vežamos per vienos ar kelių trečiųjų valstybių teritorijas, o galutinė paskirties vieta yra kitoje trečiojoje valstybėje;
13)
perkrovimas - tranzitas, kai reikia fiziškai iškrauti prekes iš jas importuojančios transporto priemonės, o vėliau reeksportavimo tikslu vėl pakrauti, paprastai į kitą transporto priemonę;
14)
eksporto leidimas:
a)
vienkartinis leidimas arba licencija, suteikta vienam konkrečiam eksportuotojui vienai vieno ar daugiau šaunamųjų ginklų, jų dalių ir pagrindinių komponentų bei šaudmenų siuntai vienam nustatytam galutiniam gavėjui ar gavėjui trečiojoje valstybėje arba
b)
daugkartinis leidimas arba daugkartinė licencija, suteikta vienam konkrečiam eksportuotojui kelioms vieno ar daugiau šaunamųjų ginklų, jų dalių ir pagrindinių komponentų bei šaudmenų siuntoms vienam nustatytam galutiniam gavėjui ar gavėjui trečiojoje valstybėje, arba
c)
bendrasis leidimas arba bendroji licencija, suteikta vienam konkrečiam eksportuotojui kelioms vieno ar daugiau šaunamųjų ginklų, jų dalių ir pagrindinių komponentų bei šaudmenų siuntoms keliems nustatytiems galutiniams gavėjams ar gavėjams vienoje ar keliose trečiosiose valstybėse;
15)
neteisėta prekyba - šaunamųjų ginklų, jų dalių ir pagrindinių komponentų arba šaudmenų importas, eksportas, pardavimas, pristatymas, vežimas ar persiuntimas iš vienos valstybės narės teritorijos arba per ją į trečiosios valstybės teritoriją, jei taikoma bet kuri iš šių sąlygų:
16)
sekimas - sistemingas šaunamųjų ginklų ir, jei įmanoma, jų dalių ir pagrindinių komponentų bei šaudmenų stebėjimas nuo gamintojo iki pirkėjo siekiant padėti kompetentingoms valstybių narių valdžios institucijoms aptikti, tirti ir analizuoti neteisėtą gamybą ir prekybą.
3 straipsnis
1. Šis reglamentas netaikomas:
a)
tarpvalstybiniams sandoriams arba valstybių persiuntimui;
b)
šaunamiesiems ginklams, jų dalims ir pagrindiniams komponentams bei šaudmenims, jei jie specialiai suprojektuoti kariniam naudojimui, ir, bet kuriuo atveju, visiškai automatinio tipo šaunamiesiems ginklams;
c)
šaunamiesiems ginklams, jų dalims ir pagrindiniams komponentams bei šaudmenims, jei jie skirti valstybių narių ginkluotosioms pajėgoms, policijai arba viešosios valdžios institucijoms;
d)
kolekcionieriams ir įstaigoms, užsiimantiems su kultūriniais ir istoriniais šaunamųjų ginklų, jų dalių ir pagrindinių komponentų bei šaudmenų aspektais susijusia veikla ir kuriuos šio reglamento tikslais tokiais pripažįsta valstybė narė, kurios teritorijoje jie įsisteigę, su sąlyga, kad užtikrinamos sekimo priemonės;
e)
deaktyvuotiems šaunamiesiems ginklams;
f)
senoviniams šaunamiesiems ginklams ir jų kopijoms, kaip apibrėžta nacionalinės teisės aktuose, su sąlyga, kad senoviniai šaunamieji ginklai neapima po 1899 m. pagamintų šaunamųjų ginklų.
2. Šiuo reglamentu nedaromas poveikis Reglamentui (EEB) Nr. 2913/92 (Bendrijos muitinės kodeksas), Reglamentui (EEB) Nr. 2454/93 (dėl Bendrijos muitinės kodekso nuostatų įgyvendinimo), Reglamentui (EB) Nr. 450/2008 (Modernizuotas muitinės kodeksas), ir dvejopo naudojimo prekių eksporto, persiuntimo, tarpininkavimo ir tranzito kontrolės režimui, nustatytam Reglamentu (EB) Nr. 428/2009 (Dvejopo naudojimo prekių reglamentas).
II SKYRIUS
EKSPORTO LEIDIMAS, PROCEDŪROS IR KONTROLĖ BEI IMPORTO IR TRANZITO PRIEMONĖS
4 straipsnis
1. Norint eksportuoti I priede išvardytus šaunamuosius ginklus, jų dalis ir pagrindinius komponentus bei šaudmenis, reikalaujama turėti pagal II priede nustatytą formą išduotą eksporto leidimą. Tokį leidimą suteikia valstybės narės, kurioje eksportuotojas yra įsisteigęs, kompetentingos valdžios institucijos, jis išduodamas raštu arba elektroninėmis priemonėmis.
2. Tuo atveju, kai šaunamųjų ginklų, jų dalių ir pagrindinių komponentų bei šaudmenų eksportui reikalingas eksporto leidimas pagal šį reglamentą ir tam eksportui taip pat taikomi leidimo išdavimo reikalavimai, remiantis Bendrąja pozicija 2008/944/BUSP, valstybės narės gali taikyti vieną procedūrą savo įsipareigojimams pagal šį reglamentą ir pagal tą bendrąją poziciją įvykdyti.
3. Jei šaunamieji ginklai, jų dalys ir pagrindiniai komponentai bei šaudmenys laikomi kitoje valstybėje narėje arba kitose valstybėse narėse nei valstybė narė, kurioje pateikta eksporto leidimo paraiška, tai nurodoma toje paraiškoje. Valstybės narės, kuriai pateikta eksporto leidimo paraiška, kompetentingos valdžios institucijos nedelsdamos konsultuojasi su kompetentingomis atitinkamos valstybės narės arba atitinkamų valstybių narių valdžios institucijomis ir suteikia atitinkamą informaciją. Valstybė narė arba valstybės narės, su kuriomis konsultuojamasi, per 10 darbo dienų praneša apie bet kokius prieštaravimus, kuriuos ji arba jos gali pareikšti dėl tokio leidimo suteikimo, o valstybė narė, kurioje ta paraiška buvo pateikta, turi jų paisyti.
5 straipsnis
Komisijai pagal 6 straipsnį suteikiami įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus dėl I priedo keitimo, remiantis Reglamento (EEB) Nr. 2658/87 I priedo pakeitimais ir Direktyvos 91/477/EEB I priedo pakeitimais.
6 straipsnis
1. Komisijai suteikiami įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus, laikantis šiame straipsnyje nustatytų sąlygų.
2. Įgaliojimai priimti 5 straipsnyje nurodytus deleguotuosius aktus Komisijai suteikiami neapibrėžtam laikotarpiui.
3. Europos Parlamentas arba Taryba gali bet kuriuo metu atšaukti 5 straipsnyje nurodytų įgaliojimų suteikimą. Sprendimu dėl atšaukimo nutraukiamas tame sprendime nurodytų įgaliojimų suteikimas. Jis įsigalioja kitą dieną po sprendimo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje arba vėlesnę jame nurodytą dieną. Jis nedaro poveikio jau galiojančių deleguotųjų aktų teisėtumui.
4. Kai tik Komisija priima deleguotąjį aktą, apie tai ji tuo pačiu metu praneša Europos Parlamentui ir Tarybai.
5. Pagal 5 straipsnį priimtas deleguotasis aktas įsigalioja tik tuomet, jeigu per du mėnesius nuo pranešimo apie jį Europos Parlamentui ir Tarybai dienos nei Europos Parlamentas, nei Taryba nepareiškė prieštaravimų, arba jeigu iki to laikotarpio pabaigos tiek Europos Parlamentas, tiek Taryba pranešė Komisijai, kad jie nepareikš prieštaravimų. Europos Parlamento arba Tarybos iniciatyva tas laikotarpis pratęsiamas dviem mėnesiams.
7 straipsnis
1. Prieš išduodama šaunamųjų ginklų, jų dalių ir pagrindinių komponentų bei šaudmenų eksporto leidimą, atitinkama valstybė narė patikrina, ar:
a)
importuojanti trečioji valstybė suteikė atitinkamą importo leidimą ir
b)
trečiosios tranzito valstybės, jei jų yra, ne vėliau kaip prieš vežant raštu informavo, kad jos neprieštarauja tranzitui. Ši nuostata netaikoma:
-
vežimui jūra ar oro transportu ir per trečiųjų valstybių jūrų arba oro uostus, su sąlyga, kad neperkraunama arba nekeičiama transporto priemonė,
-
laikinajam eksportui įrodomiems teisėtiems tikslams, kurie apima medžioklę, sportinį šaudymą, tinkamumo nustatymą, parodas, kuriose neparduodama, ir remontą.
2. Valstybės narės gali nuspręsti, kad jei per 20 darbo dienų nuo eksportuotojo rašytinio prašymo dėl neprieštaravimo tranzitui pateikimo dienos prieštaravimų tranzitui negaunama, laikoma, kad trečioji tranzito valstybė, su kuria konsultuotasi, prieštaravimų dėl tranzito neturi.
3. Eksportuotojas kompetentingai valstybės narės valdžios institucijai, atsakingai už eksporto leidimų išdavimą, pateikia reikiamus dokumentus, įrodančius, kad importuojanti trečioji valstybė išdavė leidimą importuoti ir kad trečioji tranzito valstybė tranzitui neprieštarauja.
4. Valstybės narės eksporto leidimo paraiškas išnagrinėja per pagal nacionalinę teisę ar praktiką nustatomą laikotarpį, kuris negali būti ilgesnis nei 60 darbo dienų nuo tos dienos, kurią kompetentingoms valdžios institucijoms buvo pateikta visa reikiama informacija. Išimtinėmis aplinkybėmis ir dėl tinkamai pagrįstų priežasčių tas laikotarpis gali būti pratęstas iki 90 darbo dienų.
5. Eksporto leidimo galiojimo laikotarpis neviršija importo leidimo galiojimo laikotarpio. Kai importo leidime galiojimo laikotarpis nenurodytas, eksporto leidimo galiojimo laikotarpis turi būti bent devyni mėnesiai, išskyrus išimtines aplinkybes ir tinkamai pagrįstas priežastis.
6. Valstybės narės gali nuspręsti eksporto leidimo paraiškų nagrinėjimui naudoti elektroninius dokumentus.
8 straipsnis
1. Sekimo tikslu eksporto leidime ir importo licencijoje arba importo leidime, išduotame importuojančios trečiosios valstybės, ir lydraščiuose kartu pateikiama tokia informacija:
a)
išdavimo ir galiojimo pabaigos datos;
b)
išdavimo vieta;
c)
eksporto valstybė;
d)
importo valstybė;
e)
jei taikoma, trečioji tranzito valstybė ar valstybės;
f)
gavėjas;
g)
galutinis gavėjas, jei žinomas vežimo metu;
h)
duomenys, leidžiantys identifikuoti šaunamuosius ginklus, jų dalis ir pagrindinius komponentus bei šaudmenis, ir jų kiekis, įskaitant šaunamųjų ginklų ženklinimą, kuris atliekamas ne vėliau kaip prieš vežimą.
2. Jei 1 dalyje nurodyta informacija pateikta importo licencijoje arba importo leidime, eksportuotojas ją pateikia trečiosioms tranzito valstybėms iš anksto ir ne vėliau kaip prieš vežimą.
9 straipsnis
1. Supaprastintos procedūros šaunamųjų ginklų, jų dalių, pagrindinių komponentų bei šaudmenų laikinajam eksportui arba reeksportui taikomos tokia tvarka:
a)
eksporto leidimo nereikalaujama turėti šiais atvejais:
i)
medžiotojų ar sportinio šaudymo atstovų vykdomam laikinajam eksportui, kai kartu su kitais asmeninio naudojimo daiktais kelionės į trečiąją valstybę metu, su sąlyga, kad jie kompetentingoms valdžios institucijoms pagrindžia kelionės priežastis, visų pirma pateikiant kvietimą arba kitus medžioklės ar sportinio šaudymo veiklos trečiojoje paskirties valstybėje įrodymus, eksportuojami:
-
vienas ar daugiau šaunamųjų ginklų,
-
jų pagrindiniai komponentai, jei pažymėti, ir dalys,
-
jų atitinkami šaudmenys (ne daugiau kaip 800 šovinių medžiotojams ir ne daugiau kaip 1 200 šovinių sportinio šaudymo atstovams);
ii)
medžiotojų arba sportinio šaudymo atstovų vykdomam reeksportui, kai ginklai eksportuojami kartu su kitais asmeninio naudojimo daiktais gavus laikiną kvietimą į medžioklės arba sportinio šaudymo renginius, su sąlyga, kad šaunamieji ginklai išlieka ne Sąjungos muitų teritorijoje įsisteigusio asmens nuosavybe ir reeksportuojami tam asmeniui;
b)
išvykdami iš Sąjungos muitų teritorijos per valstybę narę, kuri nėra jų gyvenamosios vietos valstybė narė, medžiotojai ir sportinio šaudymo atstovai kompetentingoms valdžios institucijoms pateikia Europos šaunamojo ginklo leidimą, kaip numatyta Direktyvos 91/477/EEB 1 ir 12 straipsniuose. Jei keliaujama oro transportu, Europos šaunamojo ginklo leidimas pateikiamas kompetentingoms valdžios institucijoms ten, kur iš Sąjungos muitų teritorijos išvežamos atitinkamos prekės perduodamos oro transporto bendrovei.
Išvykdami iš Sąjungos muitų teritorijos per jų gyvenamosios vietos valstybę narę, medžiotojai ir sportinio šaudymo atstovai vietoj Europos šaunamojo ginklo leidimo gali pateikti kitą dokumentą, kurį kompetentingos tos valstybės narės valdžios institucijos laiko galiojančiu šiuo tikslu;
c)
kompetentingos valstybės narės valdžios institucijos ne ilgesniam kaip 10 dienų laikotarpiui sustabdo eksportą arba, jei reikia, kitaip neleidžia išvežti šaunamųjų ginklų, jų dalių ir pagrindinių komponentų arba šaudmenų iš Sąjungos muitų teritorijos per tą valstybę narę, jei jos turi pagrindo įtarti, kad medžiotojų ar sportinio šaudymo atstovų pateiktos priežastys neatitinka 10 straipsnyje nustatytų atitinkamų sąlygų ir pareigų. Išimtinėmis aplinkybėmis ir dėl tinkamai pagrįstų priežasčių šiame punkte nurodytas laikotarpis gali būti pratęstas iki 30 dienų.
2. Valstybės narės, remdamosi nacionalinės teisės aktais, nustato supaprastintas procedūras:
a)
šaunamųjų ginklų reeksportui po laikinojo įvežimo jų tinkamumui nustatyti ar eksponuoti jų neparduodant arba juos perdirbti, siekiant suremontuoti, su sąlyga, kad šaunamieji ginklai išlieka ne Sąjungos muitų teritorijoje įsisteigusio asmens nuosavybe ir yra reeksportuojami tam asmeniui;
b)
šaunamųjų ginklų, jų dalių ir pagrindinių komponentų bei šaudmenų reeksportui, jei jie laikinai sandėliuojami nuo įvežimo į Sąjungos muitų teritoriją momento iki išvežimo;
c)
laikinajam šaunamųjų ginklų eksportui siekiant nustatyti jų tinkamumą, remontuoti arba eksponuoti jų neparduodant, su sąlyga, kad eksportuotojas pagrindžia, jog šie šaunamieji ginklai jam teisėtai priklauso ir jis juos eksportuoja pagal išvežimo perdirbti arba laikinojo išvežimo muitinės procedūras.
10 straipsnis
1. Spręsdamos, ar suteikti eksporto leidimą pagal šį reglamentą, valstybės narės atsižvelgia į visus svarbius aspektus, įskaitant, jei taikoma:
a)
jų, kaip atitinkamų tarptautinių eksporto kontrolės susitarimų arba atitinkamų tarptautinių susitarimų Šalių, įsipareigojimus;
b)
nacionalinės užsienio ir saugumo politikos aspektus, įskaitant tuos, kuriems taikoma Bendroji pozicija 2008/944/BUSP;
c)
su numatytu galutiniu naudojimu, gavėju, nustatytu galutiniu gavėju ir nukreipimo rizika susijusius aspektus.
2. Valstybės narės, vertindamos eksporto leidimo paraišką, be 1 dalyje nustatytų svarbių aspektų, atsižvelgia ir į tai, ar eksportuotojas taiko proporcingas ir pakankamas priemones bei procedūras, kuriomis užtikrinama, kad būtų laikomasi šio reglamento nuostatų ir tikslų bei leidimo sąlygų.
Spręsdamos, ar suteikti eksporto leidimą pagal šį reglamentą, valstybės narės laikosi savo įsipareigojimų, susijusių su sankcijomis, nustatytomis Tarybos priimtais sprendimais, Europos saugumo ir bendradarbiavimo organizacijos (ESBO) sprendimu, arba privaloma Jungtinių Tautų Saugumo Tarybos rezoliucija, ypač dėl ginklų embargo.
11 straipsnis
1. Valstybės narės:
a)
atsisako suteikti eksporto leidimą, jei pareiškėjas yra teistas už veiką, kuri laikoma nusikaltimu, įtrauktu į 2002 m. birželio 13 d. Tarybos pagrindų sprendimo 2002/584/TVR dėl Europos arešto orderio ir perdavimo tarp valstybių narių tvarkos (15) 2 straipsnio 2 dalyje esantį sąrašą, arba už bet kurią kitą veiką, jei ji laikoma nusikaltimu, už kurį skiriama bent ketverių metų didžiausia laisvės atėmimo bausmė arba dar griežtesnė bausmė;
b)
panaikina, sustabdo, pakeičia arba atšaukia eksporto leidimą, jei nevykdomos arba nebevykdomos jo suteikimo sąlygos.
Šia dalimi nedaromas poveikis griežtesnių taisyklių taikymui pagal nacionalinės teisės aktus.
2. Jei valstybės narės atsisako suteikti eksporto leidimą, jį panaikina, sustabdo, pakeičia arba atšaukia, apie tai jos praneša kompetentingoms kitų valstybių narių valdžios institucijoms ir dalijasi su jomis atitinkama informacija. Kai kompetentingos valstybės narės valdžios institucijos sustabdo eksporto leidimą, jų galutinis vertinimas pateikiamas kitoms valstybėms narėms sustabdymo laikotarpio pabaigoje.
3. Prieš suteikdamos eksporto leidimą pagal šį reglamentą, kompetentingos valstybių narių valdžios institucijos atsižvelgia į visus pagal šį reglamentą priimtus atsisakymus, apie kuriuos joms buvo pranešta, kad išsiaiškintų, ar kompetentingos kitos valstybės narės ar valstybių narių valdžios institucijos atsisakė suteikti leidimą dėl iš esmės tapataus sandorio (dėl iš esmės tapačių parametrų ar techninių ypatybių prekės ir tam pačiam importuotojui ar gavėjui).
Visų pirma jos gali konsultuotis su kompetentingomis valstybės narės ar valstybių narių valdžios institucijomis, kurios atsisakė suteikti, panaikino, sustabdė, pakeitė arba atšaukė tokį leidimą (-us), kaip numatyta 1 ir 2 dalyse. Jei po tokios konsultacijos kompetentingos valstybės narės valdžios institucijos nusprendžia suteikti leidimą, apie tai jos informuoja kompetentingas kitų valstybių narių valdžios institucijas ir pateikia visą reikiamą informaciją, kad paaiškintų tokį sprendimą.
4. Visa informacija, kuria dalijamasi pagal šio straipsnio nuostatas, turi atitikti 19 straipsnio 2 dalies nuostatas dėl jos konfidencialumo.
12 straipsnis
Pagal galiojančią nacionalinę teisę arba praktiką valstybės narės ne mažiau kaip 20 metų saugo visą informaciją, susijusią su šaunamaisiais ginklais ir, jei įmanoma, jų dalimis ir pagrindiniais komponentais bei šaudmenimis, kuri yra reikalinga siekiant atsekti ir identifikuoti tuos šaunamuosius ginklus, jų dalis ir pagrindinius komponentus bei šaudmenis ir užkirsti kelią neteisėtai prekybai jais arba ją aptikti. Ta informacija apima eksporto leidimo išdavimo vietą ir datas bei galiojimo pabaigą; eksporto valstybę; importo valstybę; jei taikoma, trečiąją tranzito valstybę; gavėją; galutinį gavėją, jei jis žinomas eksporto metu; ir prekių aprašymą bei kiekį, įskaitant jų ženklinimą.
Šis straipsnis netaikomas 9 straipsnyje nurodytam eksportui.
13 straipsnis
1. Valstybės narės, kilus įtarimams, prašo importuojančios trečiosios valstybės patvirtinti, kad gavo išsiųstą šaunamųjų ginklų, jų dalių ir pagrindinių komponentų arba šaudmenų siuntą.
2. Gavusios trečiosios eksporto valstybės, kuri eksporto metu yra JT šaunamųjų ginklų protokolo Šalis, prašymą, valstybės narės patvirtina, kad gavo išsiųstą šaunamųjų ginklų, jų dalių ir pagrindinių komponentų arba šaudmenų siuntą Sąjungos muitų teritorijoje, o tai iš esmės užtikrinama pateikiant atitinkamus muitinės importo dokumentus.
3. Valstybės narės laikosi 1 ir 2 dalių pagal galiojančią nacionalinę teisę ar praktiką. Visų pirma, kai eksportuojama, kompetentinga valstybės narės valdžios institucija gali nuspręsti kreiptis į eksportuotoją arba tiesiogiai į importuojančią trečiąją valstybę.
14 straipsnis
Valstybės narės imasi tokių priemonių, kurių gali reikėti, kad jų leidimų suteikimo procedūros būtų saugios ir kad būtų galima patikrinti arba patvirtinti leidimo dokumentų autentiškumą.
Tam tikrais atvejais patikrinimą ir patvirtinimą taip pat galima užtikrinti diplomatiniais kanalais.
15 straipsnis
Tinkamam šio reglamento taikymui užtikrinti valstybės narės imasi būtinų ir proporcingų priemonių, kad jų kompetentingos valdžios institucijos galėtų:
a)
surinkti informaciją apie bet kokį užsakymą arba sandorį, susijusį su šaunamaisiais ginklais, jų dalimis ir pagrindiniais komponentais bei šaudmenimis ir
b)
nustatyti, ar eksporto kontrolės priemonės yra tinkamai taikomos, o tai visų pirma gali apimti teisę patekti į asmenų, turinčių su eksporto sandoriu susijusių interesų, patalpas.
16 straipsnis
Valstybės narės nustato sankcijų, taikomų pažeidus šį reglamentą, taisykles ir imasi visų būtinų priemonių užtikrinti, kad jos būtų įgyvendintos. Numatytos sankcijos turi būti veiksmingos, proporcingos ir atgrasančios.
III SKYRIUS
MUITINĖS FORMALUMAI
17 straipsnis
1. Tvarkydamas šaunamųjų ginklų, jų dalių ir pagrindinių komponentų arba šaudmenų eksporto muitinės formalumus eksporto muitinėje, eksportuotojas pateikia įrodymus, kad buvo gauti visi būtini eksporto leidimai.
2. Gali būti pareikalauta, kad eksportuotojas pateiktų visų dokumentų, pateiktų kaip įrodymai, vertimą į oficialią valstybės narės, kurioje pateikiama eksporto deklaracija, kalbą.
3. Valstybės narės, nedarydamos poveikio joms pagal Reglamentą (EEB) Nr. 2913/92 suteiktiems įgaliojimams, ne ilgesniu kaip 10 dienų laikotarpiu sustabdo eksporto iš jų teritorijos procesą arba, jei reikia, kitaip neleidžia išvežti šaunamųjų ginklų, jų dalių ir pagrindinių komponentų arba šaudmenų, kuriems taikomas galiojantis eksporto leidimas, iš Sąjungos muitų teritorijos per jų teritoriją, jei jos turi priežasčių įtarti, kad:
a)
suteikiant leidimą nebuvo atsižvelgta į svarbią informaciją arba
b)
po leidimo suteikimo iš esmės pasikeitė aplinkybės.
Išimtinėmis aplinkybėmis ir dėl tinkamai pagrįstų priežasčių tas laikotarpis gali būti pratęstas iki 30 dienų.
4. Per 3 dalyje nurodytą laikotarpį arba pratęstą laikotarpį valstybės narės arba leidžia eksportuoti šaunamuosius ginklus, jų dalis ir pagrindinius komponentus arba šaudmenis, arba imasi veiksmų pagal 11 straipsnio 1 dalies b punktą.
18 straipsnis
1. Valstybės narės gali numatyti, kad šaunamųjų ginklų, jų dalių ir pagrindinių komponentų arba šaudmenų eksporto muitinės formalumus būtų galima atlikti tik tam įgaliotose muitinėse.
2. Valstybės narės, pasinaudodamos 1 dalyje nustatyta galimybe, informuoja Komisiją apie tinkamai įgaliotas muitines arba apie vėlesnius jų pakeitimus. Komisija kasmet skelbia ir atnaujina tą informaciją Europos Sąjungos oficialiojo leidinio C serijoje.
IV SKYRIUS
ADMINISTRACINIS BENDRADARBIAVIMAS
19 straipsnis
1. Bendradarbiaudamos su Komisija ir laikydamosi 21 straipsnio 2 dalies, valstybės narės imasi visų tinkamų priemonių, kompetentingų valdžios institucijų tiesioginiam bendradarbiavimui ir keitimuisi informacija užtikrinti, kad padidintų šiame reglamente nustatytų priemonių efektyvumą. Tokia informacija gali būti:
a)
eksportuotojų, kurių paraiška leidimui gauti buvo atmesta arba kuriems taikomi valstybių narių pagal 11 straipsnį priimti sprendimai, duomenys;
b)
gavėjų ar kitų asmenų, užsiimančių įtartina veikla, duomenys ir, jei turima, maršrutai.
2. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 515/97 (16) dėl tarpusavio pagalbos, visų pirma jo nuostatos dėl informacijos konfidencialumo, mutatis mutandis taikomos šio straipsnio priemonėms, nedarant poveikio šio reglamento 20 straipsniui.
V SKYRIUS
BENDROSIOS IR BAIGIAMOSIOS NUOSTATOS
20 straipsnis
1. Įsteigiama Šaunamųjų ginklų eksporto koordinavimo grupė (toliau - Koordinavimo grupė), kuriai pirmininkauja Komisijos atstovas. Kiekviena valstybė narė skiria į ją atstovą.
Koordinavimo grupė nagrinėja visus klausimus dėl šio reglamento taikymo, kuriuos gali iškelti pirmininkas arba valstybės narės atstovas. Ji laikosi Reglamente (EB) Nr. 515/97 nustatytų konfidencialumo taisyklių.
2. Koordinavimo grupės pirmininkas arba Koordinavimo grupė prireikus tariasi su atitinkamais suinteresuotaisiais subjektais, kuriems taikomas šis reglamentas.
21 straipsnis
1. Kiekviena valstybė narė informuoja Komisiją apie įstatymus ir kitus teisės aktus, priimtus įgyvendinant šį reglamentą, įskaitant 16 straipsnyje nurodytas priemones.
2. Ne vėliau kaip 2012 m. balandžio 19 d. kiekviena valstybė narė informuoja kitas valstybes nares ir Komisiją apie nacionalines valdžios institucijas, kompetentingas įgyvendinti 7, 9, 11 ir 17 straipsnius. Remdamasi ta informacija, Komisija kasmet skelbia ir atnaujina tų institucijų sąrašą Europos Sąjungos oficialiojo leidinio C serijoje.
3. Ne vėliau kaip 2017 m. balandžio 19 d., o po to - Koordinavimo grupės prašymu ir bet kuriuo atveju kas dešimt metų Komisija peržiūri, kaip įgyvendinamas šis reglamentas ir pateikia Europos Parlamentui ir Tarybai jo taikymo ataskaitą, kurioje gali būti pasiūlymų iš dalies keisti šį reglamentą. Valstybės narės pateikia Komisijai visą ataskaitai parengti reikalingą informaciją, įskaitant informaciją apie vienos procedūros taikymą, kaip numatyta 4 straipsnio 2 dalyje.
22 straipsnis
Šis reglamentas įsigalioja dvidešimtą dieną po jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.
Šis reglamentas taikomas nuo 2013 m. rugsėjo 30 d.
Vis dėlto 13 straipsnio 1 ir 2 dalys taikomos praėjus trisdešimt dienų po JT šaunamųjų ginklų protokolo įsigaliojimo Europos Sąjungoje dienos, po jo sudarymo pagal Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 218 straipsnį.
Šis reglamentas privalomas visas ir tiesiogiai taikomas visose valstybėse narėse.
Priimta Strasbūre 2012 m. kovo 14 d.