РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 430/2010 НА КОМИСИЯТА
от 20 май 2010 година
за изменение на Регламент (ЕИО) № 2454/93 за определяне на разпоредби за прилагане на Регламент (ЕИО) № 2913/92 на Съвета за създаване на Митнически кодекс на Общността
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Регламент (ЕИО) № 2913/92 на Съвета от 12 октомври 1992 г. за създаване на Митнически кодекс на Общността (1), и по-специално член 247 от него,
като има предвид, че:
(1)
С Регламент (ЕО) № 648/2005 на Европейския парламент и на Съвета (2) в Регламент (ЕИО) № 2913/92 бе въведено задължението за подаване на обобщени декларации за въвеждане и напускане по електронен път. В Регламент (ЕО) № 273/2009 на Комисията (3), чрез дерогация от някои разпоредби на Регламент (ЕИО) № 2454/93 на Комисията (4), се предвижда преходен период, който изтича на 31 декември 2010 г., през който икономическите оператори да имат възможност, но без да са задължени, да подават обобщени декларации за въвеждане и напускане по електронен път.
(2)
Целесъобразно е да се направят някои корекции на правилата, отнасящи се до обобщените декларации за въвеждане и напускане, с цел намаляване на административната тежест в случаите, при които такива декларации не са необходими за целите на сигурността и безопасността. Освен това, за подобряване на анализа на риска, домакинското имущество в съответствие с определението в член 2, параграф 1, буква г) от Регламент (ЕО) № 1186/2009 на Съвета от 16 ноември 2009 г. за установяване на система на Общността за митнически освобождавания (5) не следва да бъде освободено от задължението за деклариране по този начин, ако то се превозва по силата на договор за превоз.
(3)
В някои случаи предоставянето на данни относно сигурността и безопасността в митническите декларации и изискването за специфичен срок за представянето на тези декларации не са необходими за целите на сигурността и безопасността, така че следва да бъдат въведени някои дерогации от правилата в тази връзка; следва обаче тези дерогации да не засягат основните правила по отношение на митническите декларации, независимо от това под каква форма са представени.
(4)
В някои случаи, когато не се прилагат сроковете за декларациите за износ, свързани със сигурността и безопасността, като продоволствия за кораби и самолети, на митническите органи следва да се предостави възможност да разрешат на надеждните икономически оператори да вписват изнесените стоки в своите документи и периодично да отчитат операциите по износа, след като стоките напуснат митническата територия на Общността.
(5)
С Регламент (ЕО) № 1192/2008 на Комисията (6) за изменение на Регламент (ЕИО) № 2454/93 бяха въведени общи критерии и общ образец за исканията за разрешение за опростена декларация, както и процедура за оформяне на място. Следва да се уточни, че тези правила се отнасят до всички митнически процедури. С член 253а от същия регламент се въвежда изискване, в сила от 1 януари 2011 г., съгласно което, за да се използват опростените декларации или процедурата за оформяне на място, е необходимо подаването на електронни митнически декларации и уведомления. Някои държави-членки информираха Комисията, че е възможно тези системи да не бъдат въведени до определената дата. При извършен ефективен анализ на риска на тези държави-членки следва да бъде предоставена възможност да приемат, при определени от тях условия, митнически декларации и уведомления под форма, различна от електронната, до прилагането на Регламент (ЕО) № 450/2008 на Европейския парламент и на Съвета от 23 април 2008 г. за създаване на Митнически кодекс на Общността (Модернизиран митнически кодекс) (7).
(6)
При реекспорт от митническата територия на Общността на стоки на временно складиране или съхранявани в свободна зона с контрол тип I, без да се изисква обобщена декларация за напускане, следва да се предвиди алтернативен начин за вписване или уведомяване относно реекспорта и съответното отговорно лице.
(7)
Следва да се уточни, че формалностите по износа се прилагат не само за общностни стоки с местоназначение извън митническата територия на Общността, но също така по отношение на освободени от мита корабни и самолетни доставки, така че изпращачът да може да получи доказателство за това, че стоката е напуснала митническата територия на Общността, което е необходимо за целите на освобождаването от данък. Същите правила следва да се прилагат и при случаите, когато необщностни стоки се реекспортират с декларация за реекспорт.
(8)
В съответствие с членове 278, 279 и 280 от Директива 2006/112/ЕО на Съвета от 28 ноември 2006 г. относно общата система на данъка върху добавената стойност (8) и член 3 от Директива 2008/118/ЕО на Съвета от 16 декември 2008 г. относно общия режим на облагане с акциз и за отмяна на Директива 92/12/ЕИО (9) при въвеждането и при извеждането на общностни стоки на и от територии в рамките на митническата територия на Общността, за които посочените директиви не се прилагат, се изисква прилагането на формалностите за внос и износ. Целесъобразно е позоваването на тези разпоредби и освобождаването на посочените операции от изискването за представяне на сведения, свързани със сигурността и безопасността, и за спазване на специалните срокове за проверки, свързани със сигурността и безопасността, предвид факта, че тези разпоредби следва да се прилагат само за стоки, които се въвеждат в митническата територия на Общността или я напускат. Специалните срокове за проверки, свързани със сигурността и безопасността, както и разпоредбите за представяне на сведения, свързани със сигурността и безопасността, също не са необходими в случаите, когато стоки се въвеждат в Хелиголанд, Република Сан Марино и града-държава Ватикана, предвид географското им разположение.
(9)
Следва да се уточни митническото учреждение, в което се подава обобщената декларация за напускане, както и лицето, което е отговорно за подаването на декларацията. Това уточнение трябва да включва ситуациите, при които вместо обобщена декларация за напускане се подава транзитна декларация, която съдържа сведенията от обобщена декларация за напускане.
(10)
За да се улесни митническият надзор в изходното митническо учреждение, е необходимо да се уточнят задълженията на лицата, които предават стоки на друго лице, преди стоките да бъдат изведени от митническата територия на Общността, както и задълженията на лицата, които трябва да предоставят на изходното митническо учреждение информация относно напускането на стоките. Същите задължения следва да се прилагат и в случаите, когато стоките, декларирани за износ и представени в изходното митническо учреждение, вече не са предназначени за извеждане от митническата територия на Общността и са напуснали изходното митническо учреждение.
(11)
По силата на Директива 2008/118/ЕО използването на компютризираната система за контрол на движението на акцизите (EMCS) е задължително за движението на акцизни стоки под режим отложено плащане на акциз от 1 януари 2011 г. В съответствие с посочената директива движението на общностни стоки под режим отложено плащане на акциз с местоназначение извън митническата територия на Общността трябва да се осъществява в съответствие с процедурата за износ, за която трябва да се използва компютризирана система. Следователно специалните правила относно използването на административния придружаващ документ, предвидени в Регламент (ЕИО) № 2719/92 на Комисията от 11 септември 1992 г. относно придружителния административен документ за движение под режим отложено плащане на акциз на стоки, подлежащи на облагане с акциз (10), следва да бъдат заличени считано от 1 януари 2011 г. Процедурите по износа, започнали под покритието на придружителен административен документ преди посочената дата, следва да приключат в съответствие с член 793в от Регламент (ЕИО) № 2454/93, приложим на 31 декември 2010 г.
(12)
Тези изменения не трябва да изискват промени в електронните системи, които вече се използват или трябва да са въведени, когато настоящият регламент стане приложим.
(13)
Мерките, предвидени в настоящия регламент, са в съответствие със становището на Комитета по Митническия кодекс,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Регламент (ЕИО) № 2454/93 се изменя, както следва:
1.
В член 1 се добавя следната точка 18:
„18.
„Обобщена декларация за напускане“ означава: обобщената декларация, посочена в член 182в от Кодекса, която се подава за стоки, които напускат митническата територия на Общността, освен когато в настоящия регламент е предвидено друго.“
2.
Член 181в се изменя, както следва:
а)
буква д) се заменя със следното:
„д)
стоки, обхванати от митнически декларации, изготвени в съответствие с друг акт съгласно членове 230, 232 и 233, с изключение на домакинско имущество, както е определено в член 2, параграф 1, буква г) от Регламент (ЕО) № 1186/2009 на Съвета (11), както и на палети, контейнери и превозни средства за сухопътен, железопътен, въздушен, морски транспорт и транспорт по вътрешни водни пътища, превозвани по силата на договор за превоз;
б)
буква ж) се заменя със следното:
„ж)
стоки, за които е разрешено устно деклариране в съответствие с членове 225, 227 и член 229, параграф 1, с изключение на домакинско имущество, както е определено в член 2, параграф 1, буква г) от Регламент (ЕО) № 1186/2009, както и на палети, контейнери и превозни средства за сухопътен, железопътен, въздушен, морски транспорт и транспорт по вътрешни водни пътища, превозвани по силата на договор за превоз;“
в)
буква м) се заменя със следното:
„м)
следните стоки, въведени на митническата територия на Общността непосредствено от сондажни или добивни платформи, или вятърни турбини, експлоатирани от лице, установено на митническата територия на Общността:
i)
стоки, включени в такива платформи или вятърни турбини за целите на строителни и ремонтни дейности по тях, тяхната поддръжка или преструктуриране;
ii)
стоки, използвани за монтиране или оборудване на посочените платформи или вятърни турбини;
iii)
други консумативи, използвани за или потребявани върху посочените платформи или вятърни турбини; както и
iv)
неопасни отпадъци от посочените платформи или вятърни турбини;“
г)
добавя се следната буква о):
„о)
стоки, въведени от територии, включени в митническата територия на Общността, в които не се прилага Директива 2006/112/ЕО на Съвета (12) или Директива 2008/118/ЕО на Съвета (13), както и стоки, въведени в митническата територия на Общността от Хелиголанд, Република Сан Марино и града-държава Ватикана.
3.
В член 184г, параграф 3 текстът „Член 181в, букви в)-и), л)-н)“ се заменя с „Член 181в, букви в)-и), л)-о)“.
4.
В член 189 се добавя следният параграф:
„Обаче стоки, въведени на митническата територия на Общността, които са разтоварени и повторно натоварени на същото транспортно средство по време на текущото пътуване с цел да се предостави възможност за разтоварване или натоварване на други стоки, не се представят пред митническите органи.“
5.
В член 253а се добавя следният параграф:
„Когато обаче митническите органи или икономическите оператори не разполагат с компютризирани системи за подаване или приемане на опростени митнически декларации или на уведомления за оформяне на място с използването на методи за електронна обработка на данни, митническите органи могат да приемат декларации и уведомления в друга форма, предвидена от тях, при условие че е извършен ефективен анализ на риска.“
6.
В член 261 параграф 1 се заменя със следното:
„1. Разрешително за използване на процедурата с опростена декларация се издава на заявителя, ако условията и критериите, посочени в членове 253, 253а, 253б и 253в, са изпълнени.“
7.
В член 264 параграф 1 се заменя със следното:
„1. Разрешение за използване на процедурата за оформяне на място се издава на заявителя, ако са изпълнени условията и критериите, посочени в членове 253, 253а, 253б и 253в.“
8.
В член 269 параграф 1 се заменя със следното:
„1. Разрешително за използване на процедурата с опростена декларация се издава на заявителя, ако са изпълнени условията и критериите, посочени в членове 253, 253а, 253б, 253в и 270.“
9.
В член 272 параграф 1 се заменя със следното:
„1. Разрешение за използване на процедурата за оформяне на място се издава на заявителя, ако са изпълнени условията и критериите, посочени в параграф 2 и в членове 253, 253а, 253б, 253в и 274.“
10.
Член 279 се заменя със следното:
„Член 279
Формалностите по износа, посочени в членове 786-796д, могат да бъдат опростени в съответствие с настоящата глава.“
11.
В член 282 параграф 1 се заменя със следното:
„1. Разрешително за използване на процедурата с опростена декларация се издава в съответствие с условията и по начина, описани в членове 253, 253а, 253б, 253в, член 261, параграф 2 и, mutatis mutandis, член 262.“
12.
Член 283 се заменя със следното:
„Член 283
Разрешение за използване на процедурата на оформяне на място се издава в съответствие с условията и по начина, описани в членове 253, 253а, 253б и 253в, на всяко лице, наричано по-долу „одобрен износител“, което желае да извършва процедурите по износа в своите помещения или на други места, определени или одобрени от митническите органи.“
13.
Член 284 се заличава.
14.
В член 285а се добавя следният параграф 1а:
„1а. В случаите, в които се прилага член 592а или член 592г, митническите органи могат да разрешат на икономическия оператор незабавно да вписва в документацията си всяка операция по износ и да отчете всичките операции пред митническото учреждение, издало разрешението, в допълнителна декларация, изготвяна периодично, в рамките на не повече от един месец след като стоките са напуснали митническата територия на Общността. Разрешението може да се издаде при следните условия:
а)
икономическият оператор използва разрешението единствено за стоки, които не са предмет на забрани и ограничения;
б)
икономическият оператор предоставя на митническото учреждение на износ цялата информация, която учреждението смята за необходима за осъществяването на контрол върху стоките;
в)
когато митническото учреждение на износ е различно от изходното митническо учреждение, ако митническите органи допускат прилагането на подобна практика и ако посочената в буква б) информация се предоставя и на изходното митническо учреждение.
Когато се прилага посочената в първата алинея практика, вписването на стоките в документите е равностойно на освобождаване за износ и извеждане.“
15.
Член 592а се изменя, както следва:
а)
буква д) се заменя със следното:
„д)
стоки, обхванати от митнически декларации, изготвени в съответствие с друг акт съгласно член 231, член 232, параграф 2 и член 233, с изключение на домакинско имущество, както е определено в член 2, параграф 1, буква г) от Регламент (ЕО) № 1186/2009, както и на палети, контейнери и превозни средства за сухопътен, железопътен, въздушен, морски транспорт и транспорт по вътрешни водни пътища, превозвани по силата на договор за превоз;“
б)
буква ж) се заменя със следното:
„ж)
стоки, за които е разрешено устно деклариране в съответствие с членове 226, 227 и член 229, параграф 2, с изключение на домакинско имущество, както е определено в член 2, параграф 1, буква г) от Регламент (ЕО) № 1186/2009, както и на палети, контейнери и превозни средства за сухопътен, железопътен, въздушен, морски транспорт и транспорт по вътрешни водни пътища, превозвани по силата на договор за превоз;“
в)
буква л) се заменя със следното:
„л)
следните стоки, изведени от митническата територия на Общността непосредствено за сондажни или добивни платформи или за вятърни турбини, експлоатирани от лице, установено на митническата територия на Общността:
i)
стоки, предназначени за целите на строителни и ремонтни дейности по такива платформи или по вятърни турбини, за тяхната поддръжка или преструктуриране;
ii)
стоки, предназначени за монтиране или оборудване на посочените платформи или вятърни турбини;
iii)
консумативи, предназначени за използване на посочените платформи или вятърни турбини;“
г)
добавят се следните букви н)-п):
„н)
стоките, които са освободени по силата на Виенската конвенция за дипломатическите отношения от 18 април 1961 г., Виенската конвенция за консулските отношения от 24 април 1963 г. или други консулски конвенции, или Конвенцията от Ню Йорк за специалните мисии от 16 декември 1969 г.;
о)
стоки, доставени за монтиране като части или спомагателни съоръжения в плавателни съдове и въздухоплавателни средства, моторно гориво, смазочни материали и газ, необходими за експлоатацията на плавателните съдове или на въздухоплавателните средства, хранителни продукти или други артикули, използвани за консумация или продажба на борда;
п)
стоки, предназначени за територии в рамките на митническата територия на Общността, в които не се прилага Директива 2006/112/ЕО или Директива 2008/118/ЕО, и стоки, отправени от тези територии до друго местоназначение в митническата територия на Общността, както и стоки, отправени от митническата територия на Общността за Хелиголанд, Република Сан Марино и града-държава Ватикана.“
16.
Член 592б се изменя, както следва:
а)
в параграф 1 буква д) се заличава;
б)
параграф 2 се заменя със следното:
„2. Когато митническата декларация не е подадена с използването на методи за електронна обработка на данни, срокът, установен в параграф 1, буква а), подточки iii) и iv), букви б), в) и г), е поне четири часа.“
17.
В член 592ж изразът „член 592а, букви от в) до м)“ се заменя с „член 592а, букви от в) до п)“.
18.
В дял IV, глава 2 се добавя следният член 786:
„Член 786
1. Процедурата по износ по смисъла на член 161, параграф 1 от Кодекса се използва, когато общностни стоки трябва да бъдат докарани до местоназначение извън митническата територия на Общността.
2. Формалностите относно декларацията за износ, предвидена в настоящата глава, се използват също така в случаи, когато:
а)
общностни стоки трябва да се въведат на или изведат от територии, намиращи се в митническата територия на Общността, където Директива 2006/112/ЕО или Директива 2008/118/ЕО не се прилага;
б)
общностни стоки се доставят освободени от мита като корабни и самолетни доставки, независимо от местоназначението на кораба или самолета.
В случаите, посочени в букви а) и б) обаче, следва да не се налага включването в декларацията за износ на данните, изисквани за обобщената декларация, предвидени в приложение 30A.“
19.
В член 792а, параграф 2 изразът „член 793а, параграф 6“ се заменя с „член 793, параграф 2, втора алинея, буква б)“.
20.
В член 793 се добавя следният параграф 3:
„3. В случаите, посочени в параграф 2, втора алинея, буква б), при които стоките, пренасяни с единен договор за превоз, пристигат в митническото учреждение на фактическия изходен пункт от митническата територия на Общността, превозвачът при поискване представя в учреждението един от следните документи:
а)
референтния номер на превоза от декларацията за износ, при наличие на такъв; или
б)
копие от единния договор за превоз или от декларацията за износ за съответните стоки; или
в)
уникалния референтен номер на пратката или референтния номер на документа за превоз и броя на опаковките и, при превоз в контейнери - идентификационния номер на оборудването; или
г)
информация относно единния договор за превоз или за превоза на стоки извън митническата територия на Общността, която се съдържа в системата за обработка на данни на лицето, пренасящо стоките, или друга система за обработка на търговски данни.“
21.
В член 793а се заличава параграф 6.
22.
Член 793в се заличава.
23.
В член 796в втората алинея се заменя със следното:
„Тази нотификация съдържа референтния номер на превоза от декларацията за износ.“
24.
Член 796г се изменя, както следва:
а)
параграф 1 се заменя със следното:
„1. Без да се засяга член 793, параграф 2, втора алинея, буква б), изходното митническо учреждение се уверява, че представените стоки съответстват на декларираните и че физически напускат митническата територия на Общността. Всяка проверка на стоките се извършва от изходното митническо учреждение, като се използва съобщението за „Предварителен запис за износ“, получено от митническото учреждение на износ, като основа за такава проверка.
За извършване на митнически надзор, когато стоките се разтоварват от едно превозно средство и се предават на друго лице, което съхранява стоките, и се натоварват на друго превозно средство, което ще изведе стоките от митническата територия на Общността след представяне в изходящото митническо учреждение, се прилагат следните разпоредби:
а)
най-късно при предаването на стоките притежателят съобщава на следващия притежател на стоките уникалния референтен номер на пратката или референтния номер на документа за превоз, както и броя на опаковките или, при превоз в контейнери - идентификационния номер на оборудването и, ако е издаден такъв - референтния номер на превоза от декларацията за износ. Съобщаването може да се извърши по електронен път и/или при използването на системите за търговска, пристанищна или транспортна информация, или, ако това не е възможно - под каквато и да е друга форма. Не по-късно от момента на предаване на стоките лицето, на което те се предават, отбелязва в документацията си съобщението, представено му от предходния притежател на стоките;
б)
превозвачът може да натовари стоки за превоз извън митническата територия на Общността, единствено ако му е предоставена информацията, посочена в буква а);
в)
превозвачът уведомява изходното митническо учреждение за извеждането на стоките, като предоставя информацията, посочена в буква а), освен ако митническите органи не разполагат с достъп до посочената информация чрез съществуващи системи и процедури за търговска, пристанищна или транспортна информация. При възможност това уведомяване се включва в съществуващ манифест или други изисквания за съобщаване за транспорта.
За целите на втора алинея „превозвач“ означава лицето, което извежда стоките или което поема отговорността за превозването на стоките извън митническата територия на Общността. Все пак:
-
при комбиниран транспорт, където активното превозно средство, напускащо митническата територия на Общността, само превозва друго превозно средство, което, след пристигането на активното превозно средство по местоназначение, ще се движи самостоятелно като активно превозно средство, „превозвач“ означава лицето, което ще управлява превозното средство, което ще се движи самостоятелно от момента, в който превозното средство, напускащо митническата територия на Общността, пристигне по местоназначение,
-
при превоз по море или по въздух, когато става дума за плавателен съд по съвместна договореност или по договор, „превозвач“ означава лицето, което е сключило договора и е издало товарителница или въздушна товарителница за действителното извеждане на стоките извън митническата територия на Общността.“;
б)
добавя се следният параграф 4:
„4. Без да се засяга член 792а, когато стоки, декларирани за износ, вече не са предназначени за извеждане от митническата територия на Общността, лицето, което извежда стоките от изходното митническо учреждение за превоз до определено място на тази територия, предоставя на изходното митническо учреждение информацията, посочена в параграф 1, втора алинея, буква а). Тази информация може да бъде предоставяна под всяка форма.“
25.
В член 796га, параграф 4 текстът в буква д) се заменя със следното:
„д)
документация на икономическите оператори за стоки, доставени на нефтени и газови сондажни или добивни платформи или вятърни турбини.“
26.
В член 841, параграф 1 изразът „членове 787-796д“ се заменя с „член 786, параграф 1 и параграф 2, буква б) и членове 787-796д“.
27.
Член 841а се заменя със следното:
„Член 841а
1. В случаи, различни от посочените в член 182, параграф 3, трето изречение от Кодекса, уведомяването за реекспорт се извършва чрез обобщена декларация за напускане в съответствие с членове 842а-842д, освен в случаите, когато в съответствие с член 842а, параграф 3 или 4 такава декларация не се изисква.
2. Когато стоки, поставени под режим на временно складиране или съхранявани в свободна зона с контрол тип I, са реекспортирани, без да се изисква митническа декларация или обобщена декларация за напускане, реекспортът трябва да бъде нотифициран на митническото учреждение, компетентно за мястото, от което стоките ще напуснат митническата територия на Общността, преди напускането на стоките под формата, предвидена от митническите органи.
По негово искане на посоченото в параграф 3 лице се разрешава да промени едно или повече от сведенията в уведомлението. След като стоките, посочени в уведомлението, напуснат митническата територия на Общността, такива промени не са допустими.
3. Уведомлението, посочено в параграф 2, първа алинея, се изготвя от превозвача. Такова уведомление обаче следва да се подава от притежателя на съоръжението за временно складиране или от притежателя на съоръжение за складиране в свободна зона с контрол тип I, или което и да е друго лице, което може да представлява стоките, когато превозвачът е информиран и е дал съгласието си по силата на договорно споразумение, че лицето, посочено във второто изречение от настоящия параграф, подава уведомлението. Изходното митническо учреждение може да приеме, освен при наличие на доказателство за противното, че превозвачът е дал съгласието си по силата на договорно споразумение и че подаването е извършено с негово знание.
Член 796г, параграф 1, последната алинея се прилага по отношение на определението за превозвач.
4. В случаи, когато в съответствие с уведомлението, посочено в параграф 2, първа алинея, стоките вече не са предназначени за извеждане от митническата територия на Общността, член 796г, параграф 4 се прилага mutatis mutandis.“
28.
Член 842а се заменя със следното:
„Член 842а
1. Без да се засягат параграфи 3 и 4, когато за извеждането на стоки от митническата територия на Общността не се изисква митническа декларация, обобщената декларация за напускане се подава в изходното митническо учреждение.
2. За целите на настоящата глава изходно митническо учреждение се нарича:
а)
митническото учреждение, компетентно за мястото, от което стоките ще напуснат митническата територия на Общността; или
б)
когато стоките ще напуснат митническата територия на Общността по въздух или по море, митническото учреждение, компетентно за мястото, където стоките се товарят на плавателен съд или въздухоплавателно средство, с което те ще бъдат пренесени до местоназначение извън митническата територия на Общността.
3. Не се изисква обобщена декларация за напускане, когато електронна транзитна декларация съдържа данните от обобщената декларация за напускане, при условие че получаващото митническо учреждение е също така изходното митническо учреждение или получаващото митническо учреждение се намира извън митническата територия на Общността.
4. Обобщена декларация за напускане не се изисква в следните случаи:
а)
изброените в член 592а;
б)
когато стоки се натоварват в пристанище или летище на митническата територия на Общността и са предназначени за разтоварване в друго пристанище или летище на Общността, при условие че при поискване на изходното митническо учреждение се представи доказателство за мястото, където се възнамерява да се извърши разтоварването, под формата на търговски, пристанищен или транспортен манифест или товарен списък. Същото се прилага и в случаите, когато плавателният съд или въздухоплавателното средство, с който/което се превозват стоките, има престой на пристанище или летище извън митническата територия на Общността и тези стоки трябва да останат на борда на плавателния съд или въздухоплавателното средство по време на престоя на пристанището или летището извън митническата територия на Общността;
в)
когато в пристанище или летище стоките не са разтоварени от превозното средство, с което са въведени в митническата територия на Общността и с което ще бъдат изведени от нея;
г)
когато стоките са натоварени в предходното пристанище или летище в митническата територия на Общността и остават в превозното средство, с което ще бъдат изведени от митническата територия на Общността;
д)
когато стоки, поставени под режим на временно складиране или съхранявани в свободна зона с контрол тип I, са пренатоварени от превозното средство, с което са били доставени до съоръжението за временно складиране или в свободната зона под наблюдението на същото митническо учреждение, на плавателен съд, въздухоплавателно средство или железопътно превозно средство, с който/което ще бъдат изведени от съоръжението за временно складиране или от свободната зона извън митническата територия на Общността, при условие че:
i)
пренатоварването се извършва в рамките на четиринадесет календарни дни от момента на представянето на стоките за временно складиране или в свободна зона с контрол тип I; при извънредни обстоятелства митническите органи могат да удължат посочения период, за да се справят с тези обстоятелства;
ii)
митническите органи разполагат с информация за стоките; както и
iii)
доколкото е известно на превозвача, няма промяна в местоназначението на стоките и в получателя;
е)
когато на изходното митническо учреждение е предоставено доказателство, че стоките, които трябва да бъдат изведени от митническата територия на Общността, вече са обхванати от митническа декларация с данните от обобщената декларация за напускане било посредством системата за обработка на данни на притежателя на съоръжението за временно складиране, превозвача или оператора на пристанището/летището, или посредством друга система за обработка на търговски данни, при условие че същата е одобрена от митническите органи.
Без да се засяга член 842г, параграф 2, в случаите, посочени в букви а)-е), при митническите проверки се отчита спецификата на ситуацията.
5. Обобщената декларация за напускане, при необходимост, се подава от превозвача. Такава декларация обаче следва да бъде подавана от притежателя на съоръжението за временно складиране или от притежателя на съоръжение за складиране в свободна зона с контрол тип I, или което и да е друго лице, което може да представлява стоките, когато превозвачът е информиран и е дал съгласието си по силата на договорно споразумение, че лицето, посочено във второто изречение от настоящия параграф, подава декларацията. Изходното митническо учреждение може да приеме, освен при наличие на доказателство за противното, че превозвачът е дал съгласието си с договорно споразумение и че декларацията е подадена с негово знание.
Член 796г, параграф 1, последната алинея се прилага по отношение на определението за превозвач.
6. Когато след подаването на обобщената декларация за напускане стоките вече не са предназначени за извеждане от митническата територия на Общността, член 796г, параграф 4 се прилага mutatis mutandis.“
29.
В член 842г, параграф 2 втора алинея се заменя със следното:
„Когато стоките, обхванати от едно от освобождаванията от изискването за обобщена декларация за напускане, установени в член 842а, параграф 4, напуснат митническата територия на Общността, анализът на риска се извършва след представяне на стоките при необходимост и въз основа на документацията или на друга информация, която обхваща стоките.“
Член 2
Настоящият регламент влиза в сила на седмия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Член 1, параграфи 1-13 и 15-29 се прилага от 1 януари 2011 г. Когато обаче дадена операция по износ е започнала преди тази дата под покритието на придружителен административен документ в съответствие с член 793в, параграф 1, изходното митническо учреждение прилага мерките, предвидени в член 793в, на 1 януари 2011 г. и след тази дата.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Брюксел на 20 май 2010 година.
KOMISIJOS REGLAMENTAS (ES) Nr. 430/2010
2010 m. gegužės 20 d.
kuriuo iš dalies keičiamas Reglamentas (EEB) Nr. 2454/93, išdėstantis Tarybos reglamento (EEB) Nr. 2913/92, nustatančio Bendrijos muitinės kodeksą, įgyvendinimo nuostatas
EUROPOS KOMISIJA,
atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo,
atsižvelgdama į 1992 m. spalio 12 d. Tarybos reglamentą (EEB) Nr. 2913/92, nustatantį Bendrijos muitinės kodeksą (1), ypač į jo 247 straipsnį,
kadangi:
(1)
Europos Parlamento ir Tarybos reglamentu (EB) Nr. 648/2005 (2) Reglamentas (EEB) Nr. 2913/92 papildytas prievole įvežimo ar išvežimo bendrąsias deklaracijas teikti elektroninėmis priemonėmis. Komisijos reglamentu (EB) Nr. 273/2009 (3), kuriuo nukrypstama nuo tam tikrų Komisijos reglamento (EEB) Nr. 2454/93 (4) nuostatų, nustatytas 2010 m. gruodžio 31 d. pasibaigsiantis pereinamasis laikotarpis, per kurį ekonominių operacijų vykdytojai gali, bet neprivalo, teikti įvežimo ir išvežimo bendrąsias deklaracijas elektroninėmis priemonėmis.
(2)
Tikslinga šiek tiek pakeisti įvežimo ir išvežimo bendrųjų deklaracijų teikimo taisykles, kad administracinė našta būtų mažesnė tais atvejais, kai tokios deklaracijos nebūtinos saugai ir saugumui užtikrinti. Be to, siekiant geriau atlikti rizikos analizę, neturėtų būti atleidžiama nuo prievolės teikti tokias deklaracijas gabenant namų apyvokos daiktus, apibrėžtus 2009 m. lapkričio 16 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 1186/2009, nustatančio Bendrijos atleidimo nuo muitų sistemą (5), 2 straipsnio 1 dalies d punkte, jei jie gabenami pagal vežimo sutartį.
(3)
Tam tikrais atvejais saugai ir saugumui užtikrinti nebūtina teikti saugos ir saugumo duomenų muitinės deklaracijose ar reikalauti, kad būtų laikomasi konkrečių tokių deklaracijų pateikimo terminų. Todėl reikėtų nustatyti papildomus atleidimo nuo šių prievolių atvejus, tačiau bendrosios muitinės deklaracijų teikimo taisyklės dėl to neturėtų būti keičiamos, nepriklausomai nuo deklaracijų formos.
(4)
Tam tikrais atvejais, kai eksporto deklaracijoms netaikomi su saugos ir saugumo užtikrinimu susiję terminai, pvz., tiekiant laivų ir orlaivių atsargas, muitinei turėtų būti suteikta galimybė leisti patikimiems ekonominių operacijų vykdytojams įtraukti eksportuotas prekes į apskaitos įrašus ir periodiškai pranešti apie jų vykdomas eksporto operacijas, po to kai prekės jau išvežtos iš Bendrijos muitų teritorijos.
(5)
Komisijos reglamentu (EB) Nr. 1192/2008, iš dalies keičiančiu Reglamentą (EEB) Nr. 2454/93 (6) nustatyti bendri kriterijai ir bendra prašymo forma, naudojami suteikiant leidimus taikyti supaprastinto deklaravimo procedūrą ir procedūrą, įforminamą asmens pageidaujamoje vietoje. Reikėtų patikslinti, kad šios taisyklės taikomos visoms muitinės procedūroms. Tuo pačiu reglamentu 253a straipsnyje nustatytas reikalavimas, kad nuo 2011 m. sausio 1 d. supaprastinto deklaravimo procedūrą arba procedūrą, įforminamą asmens pageidaujamoje vietoje, leidžiama taikyti tik tada, kai teikiamos elektroninės muitinės deklaracijos ir pranešimai. Kai kurios valstybės narės informavo Komisiją, kad gali nespėti įdiegti tokių sistemų iki nurodyto termino. Su sąlyga, kad bus atliekama veiksminga rizikos analizė, tos valstybės narės turėtų sudaryti galimybę jų nustatytomis sąlygomis priimti ne elektronines muitinės deklaracijas ir pranešimus iki bus pradėtas taikyti 2008 m. balandžio 23 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 450/2008, nustatantis Bendrijos muitinės kodeksą (Modernizuotas muitinės kodeksas) (7).
(6)
Kai laikinai saugomos arba I kontrolės tipo laisvojoje zonoje laikomos prekės iš Bendrijos muitų teritorijos reeksportuojamos nereikalaujant pateikti išvežimo bendrosios deklaracijos, turi būti nustatytos alternatyvios reeksporto ir už jį atsakingo asmens registravimo arba pranešimo apie juos priemonės.
(7)
Reikėtų patikslinti, kad eksporto formalumai taikytini ne tik Bendrijos prekėms, išgabenamoms į paskirties vietą už Bendrijos muitų teritorijos ribų, bet ir nuo mokesčių atleidžiamoms orlaivių ir laivų atsargoms, kad šias atsargas tiekiantys asmenys galėtų gauti jų išvežimo iš Bendrijos muitų teritorijos įrodymą, reikalingą atleidimui nuo mokesčių. Tos pačios taisyklės turėtų būti taikomos, kai ne Bendrijos prekės reeksportuojamos pateikiant reeksporto deklaraciją.
(8)
Pagal 2006 m. lapkričio 28 d. Tarybos direktyvos 2006/112/EB dėl pridėtinės vertės mokesčio bendros sistemos (8) 278, 279 ir 280 straipsnius ir pagal 2008 m. gruodžio 16 d. Tarybos direktyvos 2008/118/EB dėl bendros akcizų tvarkos, panaikinančios Direktyvą 92/12/EEB (9), 3 straipsnį importo ir eksporto formalumai taikomi Bendrijos prekių gabenimui Bendrijos muitų teritorijos viduje, kai prekės įvežamos į teritorijas, kuriose šios direktyvos netaikomos, ir išvežamos iš jų. Remiantis šiomis nuostatomis, tikslinga taip gabenant prekes netaikyti reikalavimo pateikti su sauga ir saugumu susijusių duomenų ir laikytis specialių saugos ir saugumo tikrinimo terminų, atsižvelgiant į tai, kad šios nuostatos turėtų būti taikomos tik į Bendrijos muitų teritoriją įvežamoms ir iš jos išvežamoms prekėms. Dėl jų geografinės padėties, taip pat nebūtina laikytis specialių saugos ir saugumo tikrinimo terminų ir teikti su sauga ir saugumu susijusių duomenų tais atvejais, kai prekės gabenamos į Helgolandą, San Marino Respubliką ir Vatikano miesto valstybę.
(9)
Reikėtų nurodyti muitinės įstaigą, kuriai reikia pateikti išvežimo bendrąją deklaraciją, ir asmenį, atsakingą už tokios deklaracijos pateikimą. Patikslinant reikėtų nurodyti atvejus, kuomet vietoj išvežimo bendrosios deklaracijos teikiama tranzito deklaracija su išvežimo bendrosios deklaracijos duomenimis.
(10)
Siekiant palengvinti muitinės priežiūrą išvežimo muitinės įstaigoje, būtina nurodyti asmenų, perduodančių prekes kitam asmeniui prieš jas išvežant iš Bendrijos muitų teritorijos, ir asmenų, turinčių pateikti informaciją apie prekių išvežimą išvežimo muitinės įstaigai, prievoles. Tokios pačios prievolės turėtų būti nustatytos ir tais atvejais, kai eksportui įforminti deklaruotų ir išvežimo muitinės įstaigai pateiktų prekių nebeplanuojama išgabenti iš Bendrijos muitų teritorijos ir jos išgabenamos iš išvežimo muitinės įstaigos.
(11)
Remiantis Direktyva 2008/118/EB nuo 2011 m. sausio 1 d. akcizais apmokestinamų produktų judėjimo kompiuterizuota sistema (angl. EMCS) yra privaloma gabenant akcizais apmokestinamas prekes, kurioms taikomas akcizų mokėjimo laikino atidėjimo režimas. Vadovaujantis šia direktyva, išgabenant Bendrijos prekes, kurioms taikomas akcizų mokėjimo laikino atidėjimo režimas, iš Bendrijos muitų teritorijos turi būti taikoma eksporto procedūra, kuriai įforminti naudotina kompiuterizuota sistema. Todėl 1992 m. rugsėjo 11 d. Komisijos reglamentu (EEB) Nr. 2719/92 dėl administracinio lydraščio gabenant akcizais apmokestinamus produktus pagal akcizų sustabdymo režimą (10) nustatytos specialios administracinio lydraščio naudojimo taisyklės turėtų būti panaikintos ir netekti galios nuo 2011 m. sausio 1 d. Iki šios datos naudojant administracinį lydraštį pradėtos eksporto procedūros turėtų būti baigtos vadovaujantis 2010 m. gruodžio 31 d. taikomo Reglamento (EEB) Nr. 2454/93 793c straipsnio redakcija.
(12)
Dėl šių pakeitimų neturėtų būti keičiamos elektroninės sistemos, kurios yra arba turėtų būti įdiegtos šio reglamento taikymo pradžios dieną.
(13)
Šiame reglamente nustatytos priemonės atitinka Muitinės kodekso komiteto nuomonę,
PRIĖMĖ ŠĮ REGLAMENTĄ:
1 straipsnis
Reglamentas (EEB) Nr. 2454/93 iš dalies keičiamas taip:
1.
1 straipsnis papildomas šiuo 18 punktu:
„18.
Išvežimo bendroji deklaracija - Kodekso 182c straipsnyje nurodyta bendroji deklaracija, kurią reikia pateikti iš Bendrijos muitų teritorijos išvežamoms prekėms, išskyrus atvejus, kai šiame reglamente nustatyta kitaip.“
2.
181c straipsnis iš dalies keičiamas taip:
a)
e punktas pakeičiamas taip:
„e)
prekėms, kurias deklaruojant muitinės deklaraciją leidžiama pateikti bet kuriuo kitu veiksmu vadovaujantis 230, 232 ir 233 straipsniais, išskyrus namų apyvokos daiktus, apibrėžtus Tarybos reglamento (EB) Nr. 1186/2009 (11) 2 straipsnio 1 dalies d punkte, padėklus, konteinerius ir kelių, geležinkelių, oro, jūrų bei vidaus vandenų transporto priemones, jei jie gabenami pagal vežimo sutartį;
b)
g punktas pakeičiamas taip:
„g)
prekėms, kurias deklaruojant leidžiama pateikti žodinę muitinės deklaraciją vadovaujantis 225 ir 227 straipsniais ir 229 straipsnio 1 dalimi, išskyrus namų apyvokos daiktus, apibrėžtus Reglamento (EB) Nr. 1186/2009 2 straipsnio 1 dalies d punkte, padėklus, konteinerius ir kelių, geležinkelių, oro, jūrų bei vidaus vandenų transporto priemones, jei jie gabenami pagal vežimo sutartį;“
c)
m punktas pakeičiamas taip:
„m)
toliau nurodytoms prekėms, įvežtoms į Bendrijos muitų teritoriją tiesiogiai iš gręžimo ar gavybos platformų arba vėjo jėgainių, kurias eksploatuoja Bendrijos muitų teritorijoje įsisteigęs asmuo:
i)
prekėms, kurios buvo sumontuotos tose platformose ar vėjo jėgainėse jas statant, remontuojant, atliekant jų techninę priežiūrą ar konversiją;
ii)
prekėms, panaudotoms toms platformoms ar vėjo jėgainėms įrengti;
iii)
kitoms nurodytose platformose ar vėjo jėgainėse naudotoms ir vartotoms prekėms; ir
iv)
nekenksmingoms atliekoms iš tų platformų ar vėjo jėgainių;“
d)
papildomas šiuo o punktu:
„o)
prekėms, įvežtoms iš Bendrijos muitų teritorijoje esančių teritorijų, kuriose netaikoma Tarybos direktyva 2006/112/EB (12) arba Tarybos direktyva 2008/118/EB (13), ir prekėms, įvežtoms į Bendrijos muitų teritoriją iš Helgolando, San Marino Respublikos ir Vatikano miesto valstybės.
3.
184d straipsnio 3 dalyje žodžiai „181c straipsnio c-i ir l-n punktais“ pakeičiami žodžiais „181c straipsnio c-i ir l-o punktais“.
4.
189 straipsnis papildomas šia pastraipa:
„Tačiau muitinei nepateikiamos į Bendrijos muitų teritoriją įvežtos prekės, kurios iškraunamos ir vėl pakraunamos į tas pačias jas toliau gabensiančias transporto priemones, kad būtų galima iškrauti arba pakrauti kitas prekes.“
5.
253a straipsnis papildomas šia pastraipa:
„Jei muitinės arba ekonominių operacijų vykdytojai nėra įdiegę kompiuterizuotų sistemų supaprastintoms muitinės deklaracijoms ir pranešimams apie procedūrą, įforminamą asmens pageidaujamoje vietoje, teikti ar priimti duomenų apdorojimo techninėmis priemonėmis, muitinė gali priimti kitų, jos nustatytų formų deklaracijas ir pranešimus, jei atliekama veiksminga rizikos analizė.“
6.
261 straipsnio 1 dalis pakeičiama taip:
„1. Leidimas taikyti supaprastinto deklaravimo procedūrą pareiškėjui suteikiamas, jeigu laikomasi 253, 253a, 253b ir 253c straipsniuose nurodytų sąlygų ir kriterijų.“
7.
264 straipsnio 1 dalis pakeičiama taip:
„1. Leidimas taikyti procedūrą, įforminamą asmens pageidaujamoje vietoje, pareiškėjui suteikiamas, jeigu laikomasi 253, 253a, 253b ir 253c straipsniuose nurodytų sąlygų ir kriterijų.“
8.
269 straipsnio 1 dalis pakeičiama taip:
„1. Leidimas taikyti supaprastinto deklaravimo procedūrą pareiškėjui suteikiamas, jeigu laikomasi 253, 253a, 253b, 253c ir 270 straipsniuose nurodytų sąlygų ir kriterijų.“
9.
272 straipsnio 1 dalis pakeičiama taip:
„1. Leidimas taikyti procedūrą, įforminamą asmens pageidaujamoje vietoje, pareiškėjui suteikimas, jeigu laikomasi šio straipsnio 2 dalyje bei 253, 253a, 253b, 253c ir 274 straipsniuose nurodytų sąlygų ir kriterijų.“
10.
279 straipsnis pakeičiamas taip:
„279 straipsnis
786-796e straipsniuose nustatyti eksporto formalumai gali būti supaprastinti vadovaujantis šiuo skyriumi.“
11.
282 straipsnio 1 dalis pakeičiama taip:
„1. Leidimas taikyti supaprastinto deklaravimo procedūrą pareiškėjui suteikiamas laikantis 253, 253a, 253b, 253c straipsnių, 261 straipsnio 2 dalies ir mutatis mutandis 262 straipsnyje nustatytų sąlygų ir tvarkos.“
12.
283 straipsnis pakeičiamas taip:
„283 straipsnis
Leidimas taikyti procedūrą, įforminamą asmens pageidaujamoje vietoje, bet kuriam asmeniui (toliau - įgaliotasis eksportuotojas), pageidaujančiam įforminti eksporto procedūras savo patalpose arba kitose muitinės nustatytose ar muitinei priimtinose vietose, suteikiamas laikantis 253, 253a, 253b ir 253c straipsniuose nustatytų sąlygų ir tvarkos.“
13.
284 straipsnis išbraukiamas.
14.
285a straipsnis papildomas šia 1a dalimi:
„1a. Kai taikomas 592a ar 592d straipsnis, muitinė gali leisti ekonominių operacijų vykdytojui nedelsiant savo apskaitos įrašuose registruoti kiekvieną eksporto operaciją ir apie visas jas pranešti leidimą suteikiančiai muitinės įstaigai periodiškai, ne vėliau kaip per mėnesį nuo prekių išvežimo iš Bendrijos muitų teritorijos pateikiamoje papildomoje deklaracijoje. Toks leidimas gali būti suteiktas, jeigu laikomasi šių sąlygų:
a)
ekonominių operacijų vykdytojas leidimą naudoja tik prekėms, kurioms netaikomi draudimai ar apribojimai;
b)
ekonominių operacijų vykdytojas teikia eksporto muitinės įstaigai visą informaciją, kuri, jos nuomone, būtina prekių tikrinimui atlikti;
c)
tais atvejais, kai eksporto muitinės įstaiga skiriasi nuo išvežimo muitinės įstaigos, muitinės yra sutikusios taikyti tokią tvarką ir b punkte nurodyta informacija taip pat yra prieinama išvežimo muitinės įstaigai.
Jeigu taikoma pirmoje pastraipoje nurodyta tvarka, prekių įtraukimas į apskaitos įrašus yra lygiavertis jų išleidimui eksportui ir išvežimui.“
15.
592a straipsnis iš dalies keičiamas taip:
a)
e punktas pakeičiamas taip:
„e)
prekėms, kurias deklaruojant muitinės deklaraciją leidžiama pateikti bet kuriuo kitu veiksmu vadovaujantis 231 straipsniu, 232 straipsnio 2 dalimi ir 233 straipsniu, išskyrus namų apyvokos daiktus, apibrėžtus Reglamento (EB) Nr. 1186/2009 2 straipsnio 1 dalies d punkte, padėklus, konteinerius ir kelių, geležinkelių, oro, jūrų bei vidaus vandenų transporto priemones, jei jie gabenami pagal vežimo sutartį;“
b)
g punktas pakeičiamas taip:
„g)
prekėms, kurias deklaruojant leidžiama pateikti žodinę muitinės deklaraciją vadovaujantis 226 ir 227 straipsniais ir 229 straipsnio 2 dalimi, išskyrus namų apyvokos daiktus, apibrėžtus Reglamento (EB) Nr. 1186/2009 2 straipsnio 1 dalies d punkte, padėklus, konteinerius ir kelių, geležinkelių, oro, jūrų bei vidaus vandenų transporto priemones, jei jie gabenami pagal vežimo sutartį;“
c)
l punktas pakeičiamas taip:
„l)
toliau nurodytoms prekėms, išvežamoms iš Bendrijos muitų teritorijos tiesiogiai į gręžimo ar gavybos platformas arba vėjo jėgaines, kurias eksploatuoja Bendrijos muitų teritorijoje įsisteigęs asmuo:
i)
prekėms, kurias numatoma naudoti tokių platformų ar vėjo jėgainių statybai, remontui, atliekant jų techninę priežiūrą ar konversiją;
ii)
prekėms, kurias numatoma naudoti toms platformoms ar vėjo jėgainėms įrengti;
iii)
prekėms, kurias numatoma naudoti arba vartoti nurodytose platformose ar vėjo jėgainėse;“
d)
papildomas šiais n-p punktais:
„n)
prekėms, kurioms taikomi atleidimai nuo muitų, nustatyti 1961 m. balandžio 18 d. Vienos konvencijoje dėl diplomatinių santykių, 1963 m. balandžio 24 d. Vienos konvencijoje dėl konsulinių santykių ar kitose konsulinėse konvencijose arba 1969 m. gruodžio 16 d. Niujorko konvencijoje dėl specialiųjų misijų;
o)
prekėms, kurios tiekiamos montuoti į laivus arba orlaivius kaip atsarginės dalys ar reikmenys, laivų arba orlaivių veikimui reikalingiems variklių degalams, tepalams ir dujoms, maisto produktams ir kitoms prekėms, skirtoms vartoti arba parduoti laivuose arba orlaiviuose;
p)
prekėms, vežamoms į Bendrijos muitų teritorijoje esančias teritorijas, kuriose netaikoma Direktyva 2006/112/EB arba Direktyva 2008/118/EB, ir prekėms, išsiunčiamoms iš šių teritorijų į kitą paskirties vietą Bendrijos muitų teritorijoje, taip pat prekėms, išsiunčiamoms iš Bendrijos muitų teritorijos į Helgolandą, San Marino Respubliką ir Vatikano miesto valstybę.“
16.
592b straipsnis iš dalies keičiamas taip:
a)
1 dalies e punktas išbraukiamas.
b)
2 dalis pakeičiama taip:
„2. Kai muitinės deklaracija pateikiama nesinaudojant duomenų apdorojimo techninėmis priemonėmis, 1 dalies a punkto iii ir iv papunkčiuose bei b, c ir d punktuose nurodytų terminų trukmė yra ne mažesnė kaip keturios valandos.“
17.
592g straipsnyje žodžiai „592a straipsnio c-m punktus“ pakeičiami žodžiais „592a straipsnio c-p punktus“.
18.
IV antraštinės dalies 2 skyriuje įterpiamas šis 786 straipsnis:
„786 straipsnis
1. Eksporto procedūra, kaip nustatyta Kodekso 161 straipsnio 1 dalyje, taikoma, kai Bendrijos prekės išgabenamos į paskirties vietą už Bendrijos muitų teritorijos ribų.
2. Šiame skyriuje nustatyti eksporto deklaracijos teikimo formalumai taip pat taikomi, kai:
a)
Bendrijos prekės gabenamos Bendrijos muitų teritorijoje viduje - į teritorijas, kuriose netaikoma Direktyva 2006/112/EB arba Direktyva 2008/118/EB, arba iš jų;
b)
Bendrijos prekės tiekiamos kaip nuo mokesčių atleidžiamos orlaivių ir laivų atsargos, nepriklausomai nuo orlaivio arba laivo paskirties vietos.
Tačiau a ir b punktuose nurodytais atvejais eksporto deklaracijoje nebūtina nurodyti 30A priede nustatytų išvežimo bendrosios deklaracijos duomenų.“
19.
792a straipsnio 2 dalyje žodžiai „793a straipsnio 6 dalyje“ pakeičiami žodžiais „793 straipsnio 2 dalies antros pastraipos b punkte“.
20.
793 straipsnis papildomas šia 3 dalimi:
„3. 2 dalies antros pastraipos b punkte nurodytais atvejais, kai prekės, priimtos vežti pagal vieną vežimo sutartį, atvežamos į muitinės įstaigą, veikiančią faktinėje išvežimo iš Bendrijos muitų teritorijos vietoje, vežėjas tos įstaigos prašymu užtikrina, kad jai būtų prieinama:
a)
eksporto deklaracijos gabenimo registracijos numeris, jei tai įmanoma; arba
b)
vienos vežimo sutarties arba atitinkamų prekių eksporto deklaracijos kopija; arba
c)
unikalus prekių siuntos registracijos numeris arba transporto dokumento numeris, pakuočių skaičius ir, jei prekės gabenamos konteineriais, įrenginio registracijos numeris; arba
d)
informacija apie vieną vežimo sutartį arba apie prekių išvežimą iš Bendrijos muitų teritorijos, saugoma prekes priėmusio vežti asmens duomenų apdorojimo sistemoje arba kitoje verslo duomenų apdorojimo sistemoje.“
21.
793a straipsnio 6 dalis išbraukiama.
22.
793c straipsnis išbraukiamas.
23.
796c straipsnio antra pastraipa pakeičiama taip:
„Tokiame pranešime nurodomas eksporto deklaracijos gabenimo registracijos numeris.“
24.
796d straipsnis iš dalies keičiamas taip:
a)
1 dalis pakeičiama taip:
„1. Nepažeidžiant 793 straipsnio 2 dalies antros pastraipos b punkto, išvežimo muitinės įstaiga patikrina, ar jai pateiktos prekės yra tapačios deklaruotoms prekėms, ir vykdo fizinio prekių išvežimo iš Bendrijos muitų teritorijos priežiūrą. Tikrindama prekes išvežimo muitinės įstaiga remiasi iš eksporto muitinės įstaigos gautu „laukiamo eksporto įregistravimo“ pranešimu.
Kad būtų įmanoma vykdyti muitinės priežiūrą, kai prekės iškraunamos iš transporto priemonės ir perduodamos kitam prekių turėtojui, o po to pakraunamos į kitas transporto priemones, kuriomis po pateikimo išvežimo muitinės įstaigai prekės išvežamos iš Bendrijos muitų teritorijos, taikomos tokios nuostatos:
a)
Ne vėliau kaip perduodamas prekes, jų turėtojas praneša kitam prekių turėtojui unikalų prekių siuntos registracijos numerį arba transporto dokumento numerį ir pakuočių skaičių arba, jei prekės gabenamos konteineriais, įrenginio registracijos numerį ir, jeigu buvo suteiktas, eksporto deklaracijos gabenimo registracijos numerį. Pranešti galima elektroninėmis priemonėmis ir (arba) naudojantis verslo, uosto ar transporto informacinių sistemų priemonėmis ir procesais, arba, jei tai neįmanoma, bet kokia kita forma. Ne vėliau kaip perduodant prekes, asmuo, kuriam jos perduodamos, užregistruoja prieš jį buvusio prekių turėtojo pateiktą informaciją;
b)
Vežėjas negali krauti iš Bendrijos muitų teritorijos išvežamų prekių, kol jam nepateikta a punkte nurodyta informacija;
c)
Vežėjas turi pranešti apie prekių išvežimą išvežimo muitinės įstaigai pateikdamas a punkte nurodytą informaciją, išskyrus atvejus, kai ši informacija prieinama muitinei naudojantis veikiančiomis verslo, uosto ar transporto sistemomis arba procesais. Kai įmanoma, šis pranešimas turi būti pateikiamas vykdant nustatytus manifestų teikimo arba kitus transporto veiklos atskaitomybės reikalavimus.
Taikant antrą pastraipą vežėjas yra asmuo, kuris išveža prekes iš Bendrijos muitų teritorijos arba prisiima atsakomybę už jų vežimą. Tačiau:
-
jeigu prekės gabenamos įvairiarūšiu transportu, kai iš Bendrijos muitų teritorijos išvykstanti aktyvioji transporto priemonė tik gabena kitas transporto priemones, kurios aktyviajai transporto priemonei atvykus į savo paskirties vietą, toliau vyks pačios kaip aktyviosios transporto priemonės, vežėjas yra asmuo, naudosiantis transporto priemonę, kuri vyks pati, kai iš Bendrijos muitų teritorijos išvykstanti transporto priemonė atvyks į savo paskirties vietą,
-
jeigu prekės gabenamos jūrų arba oro transportu pagal bendro laivo arba orlaivio naudojimo arba nuomos sutartį, vežėjas yra asmuo, kuris sudarė sutartį ir išrašė konosamentą ar orlaivio važtaraštį faktiniam prekių išvežimui iš Bendrijos muitų teritorijos.“
b)
papildomas šia 4 dalimi:
„4. Nepažeidžiant 792a straipsnio, kai eksportui įforminti deklaruotų prekių nebeplanuojama išgabenti iš Bendrijos muitų teritorijos, asmuo, išgabenantis tas prekes iš išvežimo muitinės įstaigos į minėtoje teritorijoje esančią vietą, išvežimo muitinės įstaigai pateikia 1 dalies antros pastraipos a punkte nurodytą informaciją. Ši informacija gali būti pateikta bet kokia forma.“
25.
796da straipsnio 4 dalies e punktas pakeičiamas taip:
„e)
ekonominių operacijų vykdytojų tvarkomi prekių, tiekiamų į naftos ir dujų gręžimo ir gavybos platformas arba vėjo jėgaines, apskaitos įrašai.“
26.
841 straipsnio 1 dalyje žodžiai „787-796e straipsniai“ pakeičiami žodžiais „786 straipsnio 1 dalis ir 2 dalies b punktas ir 787-796e straipsniai“.
27.
841a straipsnis pakeičiamas taip:
„841a straipsnis
1. Kitais nei Kodekso 182 straipsnio 3 dalies trečiame sakinyje nurodytais atvejais, apie reeksportą pranešama 842a-842e straipsniuose nustatyta tvarka pateikiant išvežimo bendrąją deklaraciją, išskyrus atvejus, kai vadovaujantis 842a straipsnio 3 arba 4 dalimi šis reikalavimas netaikomas.
2. Kai reeksportuojant laikinai saugomas arba I kontrolės tipo laisvojoje zonoje laikomas prekes nereikalaujama pateikti muitinės deklaracijos arba išvežimo bendrosios deklaracijos, prieš prekių išvežimą apie reeksportą muitinės nustatyta forma pranešama prekių išgabenimo iš Bendrijos muitų teritorijos vietos kompetentingai muitinės įstaigai.
3 dalyje nurodyto asmens prašymu jam gali būti leista pataisyti vieną ar daugiau pateikto pranešimo duomenų elementų. Tokių pataisų daryti nebegalima pranešime nurodytas prekes išgabenus iš Bendrijos muitų teritorijos.
3. 2 dalies pirmoje pastraipoje nurodytą pranešimą teikia vežėjas. Tačiau, jeigu vežėjas buvo informuotas ir pagal sutartį davė sutikimą, kad pranešimą pateiktų šios dalies antrame sakinyje nurodytas asmuo, tokį pranešimą teikia prekių laikinosios saugyklos savininkas arba I kontrolės tipo laisvojoje zonoje esančios prekių saugyklos savininkas, arba bet kuris kitas asmuo, galintis pateikti prekes muitinei. Išvežimo muitinės įstaiga gali manyti, kad vežėjas pagal sutartį davė savo sutikimą ir kad pranešimas buvo pateiktas jam žinant, išskyrus atvejus, kai yra tam prieštaraujančių įrodymų.
796d straipsnio 1 dalies paskutinė pastraipa taikoma atsižvelgiant į vežėjo apibrėžtį.
4. Kai pateikus 2 dalies pirmoje pastraipoje nurodytą pranešimą prekių nebeplanuojama išgabenti iš Bendrijos muitų teritorijos, 796d straipsnio 4 dalis taikoma mutatis mutandis.“
28.
842a straipsnis pakeičiamas taip:
„842a straipsnis
1. Nepažeidžiant 3 ir 4 dalių, kai išvežant prekes iš Bendrijos muitų teritorijos nereikalaujama pateikti muitinės deklaracijos, išvežimo muitinės įstaigai pateikiama išvežimo bendroji deklaracija.
2. Šiame skyriuje išvežimo muitinės įstaiga yra:
a)
prekių išgabenimo iš Bendrijos muitų teritorijos vietos kompetentinga muitinės įstaiga; arba
b)
vietos, kurioje prekės pakraunamos į laivą arba orlaivį, kuriuo jos išgabenamos į paskirties vietą už Bendrijos muitų teritorijos ribų, kompetentinga muitinės įstaiga, jei prekės iš Bendrijos muitų teritorijos išgabenamos oru arba jūra.
3. Išvežimo bendrosios deklaracijos pateikti nereikia, jei elektroninė tranzito deklaracija pateikiama su išvežimo bendrosios deklaracijos duomenimis ir jei paskirties įstaiga taip pat yra ir išvežimo muitinės įstaiga arba paskirties įstaiga yra už Bendrijos muitų teritorijos ribų.
4. Išvežimo bendrosios deklaracijos pateikti nereikia šiais atvejais:
a)
kai taikomos 592a straipsnyje išvardytos išimtys;
b)
kai prekės pakraunamos Bendrijos muitų teritorijoje esančiame uoste ar oro uoste ir planuojamos iškrauti kitame Bendrijos uoste ar oro uoste, jeigu išvežimo muitinės įstaigai paprašius kaip numatytos iškrovimo vietos įrodymas jai pateikiamas verslo, uosto ar transporto manifestas arba krovinio aprašas. Tas pats taikoma, jei prekes gabenantis laivas turi įplaukti į už Bendrijos muitų teritorijos ribų esantį uostą arba orlaivis turi nusileisti už Bendrijos muitų teritorijos ribų esančiame oro uoste, o atitinkamos prekės lieka pakrautos laive arba orlaivyje, kol jis stovi už Bendrijos muitų teritorijos ribų esančiame uoste arba oro uoste;
c)
kai uoste arba oro uoste prekės neiškraunamos iš transporto priemonių, įvežusių jas į Bendrijos muitų teritoriją ir išvešiančių iš šios teritorijos;
d)
kai prekės buvo pakrautos ankstesniame Bendrijos muitų teritorijoje esančiame uoste arba oro uoste ir lieka toje pačioje transporto priemonėje, išvešiančioje jas iš Bendrijos muitų teritorijos;
e)
kai laikinai saugomos arba I kontrolės tipo laisvojoje zonoje laikomos prekės prižiūrint tai pačiai muitinės įstaigai perkraunamos iš jas į tą laikinąją saugyklą arba laisvąją zoną atgabenusios transporto priemonės į laivą, orlaivį arba traukinį, išgabensiančius prekes iš laikinojo saugojimo vietos arba laisvosios zonos už Bendrijos muitų teritorijos ribų, jeigu:
i)
perkraunama per keturiolika kalendorinių dienų nuo tada, kai prekės buvo pateiktos laikinai saugoti arba į I kontrolės tipo laisvąją zoną; susidarius ypatingoms aplinkybėms, muitinė gali pratęsti šį laikotarpį tiek, kiek būtina dėl susidariusių aplinkybių;
ii)
informacija apie prekes prieinama muitinei ir
iii)
vežėjo žiniomis, prekių paskirties vieta arba gavėjas nesikeičia.
f)
kai išvežimo muitinės įstaiga, naudodamasi laikinosios saugyklos savininko, vežėjo arba uosto ar oro uosto veiklos vykdytojo duomenų apdorojimo sistema ar kita muitinės patvirtinta verslo duomenų apdorojimo sistema, gauna įrodymus, kad iš Bendrijos muitų teritorijos išgabenamoms prekėms jau yra įforminta muitinės deklaracija su išvežimo bendrosios deklaracijos duomenimis.
Nepažeidžiant 842d straipsnio 2 dalies, a-f punktuose nurodytais atvejais muitinis tikrinimas atliekamas atsižvelgiant į padėties ypatumus.
5. Išvežimo bendrąją deklaraciją, kai jos reikalaujama, teikia vežėjas. Tačiau, jeigu vežėjas buvo informuotas ir pagal sutartį davė sutikimą, kad deklaraciją pateiktų šios dalies antrame sakinyje nurodytas asmuo, tokią deklaraciją teikia prekių laikinosios saugyklos savininkas arba I kontrolės tipo laisvojoje zonoje esančios prekių saugyklos savininkas, arba bet kuris kitas asmuo, galintis pateikti prekes. Išvežimo muitinės įstaiga gali manyti, kad vežėjas pagal sutartį davė savo sutikimą ir kad deklaracija buvo pateikta jam žinant, išskyrus atvejus, kai yra tam prieštaraujančių įrodymų.
796d straipsnio 1 dalies paskutinė pastraipa taikoma atsižvelgiant į vežėjo apibrėžtį.
6. Kai pateikus išvežimo bendrąją deklaraciją prekių nebeplanuojama išgabenti iš Bendrijos muitų teritorijos, 796d straipsnio 4 dalis taikoma mutatis mutandis.“
29.
842d straipsnio 2 dalies antra pastraipa pakeičiama taip:
„Kai iš Bendrijos muitų teritorijos išvežamos prekės, kurių nereikalaujama nurodyti išvežimo bendrojoje deklaracijoje taikant vieną iš 842a straipsnio 4 dalyje nustatytų išimčių, rizikos analizė atliekama pateikus prekes muitinei, kai tai privaloma, ir remiantis toms prekėms įformintais dokumentais ar kita su jomis susijusia informacija.“
2 straipsnis
Šis reglamentas įsigalioja septintą dieną nuo jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.
1 straipsnio 1-13 ir 15-29 punktai taikomi nuo 2011 m. sausio 1 d. Tačiau, jeigu eksporto operacija buvo pradėta prieš 2011 m. sausio 1 d. pagal 793c straipsnio 1 dalį naudojant administracinį lydraštį, išvežimo muitinės įstaiga tą dieną ir po jos taiko 793c straipsnyje nustatytas priemones.
Šis reglamentas yra privalomas visas ir tiesiogiai taikomas visose valstybėse narėse.
Priimta Briuselyje 2010 m. gegužės 20 d.