РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 1168/2011 НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
от 25 октомври 2011 година
за изменение на Регламент (ЕО) № 2007/2004 на Съвета за създаване на Европейска агенция за управление на оперативното сътрудничество по външните граници на държавите-членки на Европейския съюз
ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взеха предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 74 и член 77, параграф 2, букви б) и г) от него,
като взеха предвид предложението на Европейската комисия,
след предаване на проекта на законодателния акт на националните парламенти,
като взеха предвид становището на Европейския икономически и социален комитет (1),
в съответствие с обикновената законодателна процедура (2),
като имат предвид, че:
(1)
Разработването на перспективна и всеобхватна европейска политика в областта на миграцията, която се основава на правата на човека, на солидарност и отговорност, особено за онези държави-членки, които са изправени пред специфичен и несъразмерен натиск, продължава да бъде основна цел на политиката на Съюза.
(2)
Политиката на Съюза по отношение на външните му граници цели установяването на интегрирано управление на границите, което да гарантира единно и високо равнище на контрол и наблюдение, което представлява естествена последица от свободното движение на хора в Съюза и е основен елемент от пространството на свобода, сигурност и правосъдие. За тази цел се предвижда да се установят общи правила относно стандартите и процедурите за контрол и наблюдение на външните граници.
(3)
За ефективното прилагане на общите правила относно стандартите и процедурите за контрол и наблюдение на външните граници, е необходимо да се засили координирането на оперативното сътрудничество между държавите-членки.
(4)
Ефективното управление на външните граници чрез проверки и наблюдение спомага за борбата с незаконната имиграция и трафика на хора и за намаляване на заплахите за вътрешната сигурност, обществения ред, общественото здраве и международните отношения на държавите-членки.
(5)
Граничният контрол по външните граници е в интерес не само на държавата-членка, на чиито външни граници се извършва този контрол, но и на всички държави-членки, които са премахнали вътрешния граничен контрол.
(6)
През 2004 г. Съветът прие Регламент (ЕО) № 2007/2004 от 26 октомври 2004 г. за създаване на Европейска агенция за управление на оперативното сътрудничество по външните граници на държавите-членки на Европейския съюз (3) (FRONTEX), (по-нататък „Агенцията“), която започна да функционира през май 2005 г. Регламент (ЕО) № 2007/2004 беше изменен през 2007 г. с Регламент (ЕО) № 863/2007 на Европейския парламент и на Съвета от 11 юли 2007 г. за установяване на механизъм за създаване на екипи за бърза гранична намеса (4).
(7)
Допълнителното засилване на ролята на Агенцията е в съответствие с целта на Съюза за разработване на политика, която има за цел постепенно да се въведе концепцията за интегрирано управление на границите. В рамките на своя мандат Агенцията следва да подкрепя държавите-членки при прилагането на тази концепция, както е определено в заключенията на Съвета от 4-5 декември 2006 г. относно интегрираното управление на границите.
(8)
В Многогодишната програма за пространство на свобода, сигурност и правосъдие в услуга на гражданите (Стокхолмската програма), приета от Европейския съвет на 10-11 декември 2009 г., се призовава за изясняване и засилване на ролята на Агенцията по отношение на управлението на външните граници.
(9)
Поради тази причина мандатът на Агенцията следва да бъде преразгледан, за да се засилят по-специално нейните оперативни способности, като същевременно се гарантира, че всички предприети мерки са пропорционални на преследваните цели, че те са ефективни и че зачитат изцяло основните права и правата на бежанците и търсещите убежище лица, включително забраната за връщане.
(10)
Съществуващите възможности за оказване на ефективна подкрепа на държавите-членки относно оперативните аспекти на управлението на външните граници следва да бъдат засилени по отношение на наличните технически ресурси. Агенцията следва да бъде в състояние да планира с достатъчна точност координирането на съвместни операции или пилотни проекти.
(11)
Въвеждането на минимално необходимо техническо оборудване, което се предоставя от Агенцията и/или задължително от държавите-членки, въз основа на ежегодни двустранни преговори и споразумения, ще допринесе до голяма степен за подобряване на планирането и изпълнението на предвидените операции, координирани от Агенцията.
(12)
Агенцията следва да управлява списъци на техническото оборудване, притежавано от държавите-членки или от Агенцията, както и на оборудването, което се притежава съвместно от държавите-членки и Агенцията чрез създаване и поддържане на централизиран регистър в рамките на фонд от техническо оборудване. Този фонд следва да съдържа минимален брой техническо оборудване по категории, което е необходимо, за да може Агенцията да извършва дейностите си.
(13)
За гарантиране на ефективността на операциите, Агенцията следва да създаде екипи от гранични служители. Държавите-членки следва да предоставят на разположение на тези екипи подходящ брой квалифицирани гранични служители, които имат готовност за разгръщането им освен ако не са изправени пред извънредна ситуация, която засяга в значителна степен изпълнението на националните задачи.
(14)
Агенцията следва да може да предоставя на разположение на тези екипи гранични служители, които държавите-членки командироват като национални експерти в Агенцията и които при изпълнението на своите задачи и правомощия следва да се подчиняват на същата правна рамка като гост-служителите, които държавите-членки са предоставили на разположение пряко на тези екипи. Агенцията следва да адаптира вътрешния си правилник относно командированите национални експерти, за да може приемащата държава-членка да дава директни указания на граничните служители по време на съвместните операции и пилотните проекти.
(15)
Изготвянето на ясен оперативен план, който включва оценка и задължение за докладване на инцидентите, по който е постигнато съгласие преди започването на съвместните операции или пилотните проекти между Агенцията и приемащата държава-членка, в консултация с участващите държави-членки, ще допринесе до голяма степен за постигане на целите на настоящия регламент, като се използва по-хармонизиран начин на действие при координирането на съвместните операции и пилотните проекти.
(16)
Системата за докладване на инциденти следва да се използва от Агенцията за предаване на съответните национални публични органи и на нейния управителен съвет („управителния съвет“) на всякаква информация относно достоверни твърдения за нарушаване, по-специално на Регламент (ЕО) № 2007/2004 или на Кодекса на шенгенските граници, създаден с Регламент (ЕО) № 562/2006 на Европейския парламент и на Съвета (5), включително на основните права, по време на съвместни операции, пилотни проекти или бърза намеса.
(17)
Анализът на риска се оказа основен елемент за провеждането на операции по външните граници. Качеството на този анализ следва да бъде подобрено, като се добави метод за оценяване на способността на държавите-членки да се справят с възникващите предизвикателства, включително с настоящи и бъдещи заплахи и натиск по външните граници. Същевременно тези оценки не следва да засягат механизма за оценка по Шенген.
(18)
Агенцията следва да осигури на европейско равнище обучение за инструктори на националните гранични служители на държавите-членки, включително обучение по основните права, по достъп до международна закрила и достъп до процедури за предоставяне на убежище, както и допълнително обучение и семинари за служителите от компетентните национални служби относно контрола и наблюдението на външните граници и относно принудителното отвеждане на граждани на трети държави, които пребивават незаконно в държавите-членки. Агенцията може да организира обучения, включително програма за обмен, в сътрудничество с държавите-членки на тяхна територия. Държавите-членки следва да интегрират резултатите от работата на Агенцията в тази насока в своите национални програми за обучение на гранични служители.
(19)
Агенцията следва да осъществява мониторинг на напредъка на научноизследователската дейност, която е от значение за областта, в която тя упражнява своята дейност, и да допринася за този напредък, както и да разпространява съответната информация до Комисията и до държавите-членки.
(20)
В повечето държави-членки оперативните аспекти на връщането на граждани на трети държави, които пребивават незаконно в държавите-членки, са от правомощията на органите, които отговарят за контрола по външните граници. Като се има предвид, че изпълнението на тези задачи на равнището на Съюза има ясна добавена стойност, Агенцията следва да осигурява координацията и организацията на съвместни операции по връщане от държавите-членки и да определя най-добрите практики за получаването на пътни документи, както и да изготви кодекс на поведение, който да бъде спазван при принудителното отвеждане на граждани на трети държави, които пребивават незаконно на териториите на държавите-членки, като изцяло следва политиката на Съюза в областта на връщането. За дейности или операции, които не се извършват в съответствие с Хартата на основните права на Европейския съюз („Харта на основните права“), не следва да се предоставят финансови средства от Съюза.
(21)
С цел изпълнение на своята мисия и доколкото това е необходимо за изпълнението на задачите ѝ, Агенцията може да си сътрудничи с Европол, с Европейската служба за подкрепа в областта на убежището, с Агенцията на Европейския съюз за основните права и с други агенции и органи на Съюза, с компетентните органи на трети държави и с международните организации, компетентни по въпросите, които се уреждат с Регламент (ЕО) № 2007/2004, в рамките на работните договорености, сключени съгласно съответните разпоредби от Договора за функционирането на Европейския съюз („ДФЕС“). Агенцията следва да улеснява оперативното сътрудничество между държавите-членки и трети държави в рамките на политиката на Съюза в областта на външните отношения.
(22)
Сътрудничеството с трети държави по въпроси, които се уреждат от Регламент (ЕО) № 2007/2004, става все по-важно. За да създаде стабилен модел за сътрудничество със съответните трети държави, Агенцията следва да има възможността да осъществява и финансира проекти за техническа помощ и да разполага служители за връзка в трети държави, в сътрудничество с компетентните органи на тези държави. Агенцията следва да има възможността да кани наблюдатели от трети държави да участват в нейните дейности, след като им осигури необходимото обучение. Установяването на сътрудничество с трети държави е важно и във връзка с разпространяването на стандартите на Съюза за управление на границите, включително спазването на основните права и зачитането на човешкото достойнство.
(23)
С цел установяването на ясни и прозрачни условия на работа и на равнопоставеност на персонала, към персонала и изпълнителния директор на Агенцията следва да се прилагат Правилникът за длъжностните лица на Европейския съюз и Условията за работа на другите служители на Европейския съюз, установени в Регламент (ЕИО, Евратом, ЕОВС) № 259/68 (6) на Съвета, включително правилата за професионална тайна и други равностойни задължения за поверителност.
(24)
Освен това управителният съвет следва да приеме специални разпоредби, позволяващи национални експерти от държавите-членки да бъдат командировани на работа в Агенцията. Наред с другото, подобни разпоредби следва да уточняват, че командированите национални гранични служители, които ще бъдат разгърнати по време на съвместни операции, пилотни проекти, или при бърза намеса, следва да се считат за гост-служители със съответните задачи и правомощия.
(25)
Регламент (ЕО) № 45/2001 на Европейския парламент и на Съвета от 18 декември 2000 г. относно защитата на лицата по отношение на обработката на лични данни от институции и органи на Общността и за свободното движение на такива данни (7) се прилага за обработката на лични данни от Агенцията. Европейският надзорен орган по защита на данните следва да осъществява мониторинг на обработката на лични данни от Агенцията и да разполага с правомощия за получаване от Агенцията на достъп до цялата необходима информация за своите разследвания.
(26)
Дотолкова доколкото държавите-членки обработват лични данни, изцяло се прилага Директива 95/46/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 24 октомври 1995 г. за защита на физическите лица при обработването на лични данни и за свободното движение на тези данни (8).
(27)
При осъществяване на оперативното управление на информационните системи Агенцията следва да се ръководи от европейските и международни стандарти, включително относно защитата на данните, като взема предвид най-високите професионални изисквания.
(28)
Следователно Регламент (ЕО) № 2007/2004 следва да бъде съответно изменен.
(29)
С настоящия регламент се зачитат основните права и се спазват принципите, утвърдени по-специално в ДФЕС и Хартата на основните права, а именно правото на човешко достойнство, забраната на изтезанията и на нечовешкото или унизително отношение или наказание, правото на свобода и сигурност, правото на защита на личните данни, правото на убежище, принципа на забрана за връщане, принципа за недискриминация, правата на детето и правото на ефективни правни средства за защита. Настоящият регламент следва да се прилага от държавите-членки в съответствие с тези права и принципи. Всяко използване на сила следва да бъде в съответствие с националното право на приемащата държава-членка, включително с принципите на необходимост и пропорционалност.
(30)
Прилагането на настоящия регламент не следва да засяга правата или задълженията на държавите-членки съгласно Конвенцията на ООН по морско право, Международната конвенция за безопасност на човешкия живот на море, Международната конвенция за търсене и спасяване по море и Женевската конвенция за статута на бежанците.
(31)
Доколкото целта на настоящия регламент, а именно да допринесе за установяването на интегрирано управление на оперативното сътрудничество по външните граници на държавите-членки, не може да бъде постигната в достатъчна степен от държавите-членки, и следователно може да бъде по-добре постигната на равнището на Съюза, Съюзът може да приеме мерки в съответствие с принципа на субсидиарност, уреден в член 5 от Договора за Европейския съюз („ДЕС“). В съответствие с принципа на пропорционалност, уреден в същия член, настоящият регламент не надхвърля необходимото за постигане на тази цел.
(32)
По отношение на Исландия и Норвегия, настоящият регламент представлява развитие на разпоредбите на достиженията на правото от Шенген по смисъла на Споразумението, сключено от Съвета на Европейския съюз, от една страна, и Република Исландия и Кралство Норвегия, от друга страна, за асоциирането на последните в процеса на изпълнение, прилагане и развитие на достиженията на правото от Шенген (9), които попадат в областта, посочена в член 1, буква А от Решение 1999/437/ЕО на Съвета от 17 май 1999 г. относно определени условия по прилагането на посоченото споразумение (10). Поради тази причина делегациите на Република Исландия и Кралство Норвегия следва да участват като членове в управителния съвет, но с ограничено право на глас.
(33)
По отношение на Швейцария настоящият регламент представлява развитие на разпоредбите на достиженията на правото от Шенген по смисъла на Споразумението между Европейския съюз, Европейската общност и Конфедерация Швейцария относно асоциирането на Конфедерация Швейцария към изпълнението, прилагането и развитието на достиженията на правото от Шенген (11), които попадат в областта, посочена в член 1, букви А, Б и Ж от Решение 1999/437/ЕО във връзка с член 3 от Решение 2008/146/ЕО на Съвета (12). Поради тази причина делегацията на Конфедерация Швейцария следва да участва като член на управителния съвет, но с ограничено право на глас.
(34)
По отношение на Лихтенщайн настоящият регламент представлява развитие на разпоредбите на достиженията на правото от Шенген по смисъла на Протокола между Европейския съюз, Европейската общност, Конфедерация Швейцария и Княжество Лихтенщайн относно присъединяването на Княжество Лихтенщайн към Споразумението между Европейския съюз, Европейската общност и Конфедерация Швейцария относно асоциирането на Конфедерация Швейцария към изпълнението, прилагането и развитието на достиженията на правото от Шенген (13), които попадат в областта, посочена в член 1, букви А, Б и Ж от Решение 1999/437/ЕО, във връзка с член 3 от Решение 2011/350/ЕС на Съвета (14). Поради тази причина делегацията на Княжество Лихтенщайн следва да участва като член на управителния съвет, но с ограничено право на глас.
(35)
В съответствие с членове 1 и 2 от Протокол (№ 22) относно позицията на Дания, приложен към ДЕС и към ДФЕС, Дания не участва в приемането на настоящия регламент и не е обвързана от него, нито от неговото прилагане. Доколкото настоящият регламент представлява развитие на достиженията на правото от Шенген, в срок от шест месеца след вземането на решение от Съвета относно настоящия регламент Дания взема решение, в съответствие с член 4 от посочения протокол, дали да го въведе в националното си право.
(36)
Настоящият регламент представлява развитие на разпоредбите от достиженията на правото от Шенген, в които Обединеното кралство не участва в съответствие с Решение 2000/365/ЕО на Съвета от 29 май 2000 г. относно искането на Обединеното кралство Великобритания и Северна Ирландия да участва в някои разпоредби от достиженията на правото от Шенген (15); следователно Обединеното кралство не участва в неговото приемане и не е обвързано от него, нито от неговото прилагане.
(37)
Настоящият регламент представлява развитие на разпоредбите на достиженията на правото от Шенген, в които Ирландия не участва в съответствие с Решение 2002/192/ЕО на Съвета от 28 февруари 2002 г. относно искането на Ирландия да участва в някои разпоредби от достиженията на правото от Шенген (16); следователно Ирландия не участва в неговото приемане и не е обвързана от него, нито от неговото прилагане.
(38)
Агенцията следва да улеснява организирането на оперативни действия, в хода на които държавите-членки могат да използват експертния опит и материалната база, които Ирландия и Обединеното кралство биха могли да им предоставят, съгласно реда и условията, които ще се установяват от управителния съвет за всеки отделен случай. За целта представителите на Ирландия и Обединеното кралство следва да бъдат поканени да присъстват на всички заседания на управителния съвет с цел да могат да участват пълноценно в обсъжданията на подготовката на такива оперативни действия.
(39)
Съществува разногласие между Кралство Испания и Обединеното кралство по отношение на определянето на границите на Гибралтар.
(40)
Суспендирането на приложимостта на настоящия регламент спрямо границите на Гибралтар не предполага никаква промяна в съответните позиции на засегнатите държави,
ПРИЕХА НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Изменения
Регламент (ЕО) № 2007/2004 се изменя, както следва:
1)
В член 1 параграфи 2 и 3 се заменят със следното:
„2. Като се има предвид, че отговорността за контрола и наблюдението на външните граници се носи от държавите-членки, Агенцията, в качеството ѝ на орган на Съюза, както е определено в член 15 и в съответствие с член 19 от настоящия регламент, улеснява и прави по-ефективно прилагането на съществуващите и бъдещите мерки на Съюза в областта на управлението на външните граници, по-специално Кодекса на шенгенските граници, установен с Регламент (ЕО) № 562/2006 (17). Агенцията прави това, като гарантира координиране на действията на държавите-членки при прилагането на тези мерки и допринася по този начин за ефикасното, високо и единно равнище на контрол върху лицата и за наблюдението на външните граници на държавите-членки.
Агенцията изпълнява своите задачи, като изцяло спазва съответните норми на правото на Съюза, включително Хартата на основните права на Европейския съюз („Хартата на основните права“); съответното международно право, включително Конвенцията за статута на бежанците, съставена в Женева на 28 юли 1951 г. („Женевската конвенция“); задълженията, свързани с достъпа до международна закрила, по-специално принципа на забрана за връщане и основните права, и като взема предвид докладите на консултативния форум, посочен в член 26а от настоящия регламент.
3. Агенцията предоставя на Комисията и на държавите-членки и необходимата техническа помощ и специализирани познания в областта на управлението на външните граници и насърчава солидарността между държавите-членки, особено между онези от тях, които са изправени пред специфичен и несъразмерен натиск.
2)
Член 1а се изменя, както следва:
а)
вмъква се следната точка:
„1a.
„европейски екипи за гранична охрана“ означава, за целите на член 3, член 3б, член 3в, член 8 и член 17, екипи, които се разгръщат по време на съвместни операции и пилотни проекти; за целите на членове 8а-8ж, екипи, които се разгръщат за действия за бърза гранична намеса („бърза намеса“) по смисъла на Регламент (ЕО) № 863/2007 (18) и за целите на член 2, параграф 1, букви да) и ж) и член 5, екипи, които се разгръщат по време на съвместни операции, пилотни проекти и бърза намеса;
б)
точка 2 се заменя със следното:
„2.
„приемаща държава-членка“ означава държава-членка, на чиято или от чиято територия се осъществява, съвместна операция, пилотен проект или бърза намеса;“;
в)
точки 4 и 5 се заменят със следното:
„4.
„членове на екипите“ означава гранични служители на държави-членки, участващи в европейските екипи за гранична охрана, различни от тези на приемащата държава-членка;
5.
„молеща държава-членка“ означава държава-членка, чиито компетентни органи искат от Агенцията да разгърне екипи за бърза намеса на нейна територия;“.
3)
Член 2 се изменя, както следва:
а)
параграф 1 се изменя, както следва:
i)
букви в) и г) се заменят със следното:
„в)
извършва анализи на риска, включително оценка на способността на държавите-членки да се справят със заплахите и натиска по външните граници;
г)
участва в развитието на научноизследователската дейност, която е от значение за контрола и наблюдението на външните граници;“;
ii)
вмъква се следната буква:
„га)
подпомага държавите-членки при обстоятелства, които изискват засилена техническа и оперативна помощ по външните граници, като отчита обстоятелството, че някои ситуации могат да включват хуманитарни кризи и морски спасителни операции;“;
iii)
буква д) се заменя със следното:
„д)
подпомага държавите-членки при обстоятелства, които изискват засилена техническа и оперативна помощ по външните граници, особено онези държави-членки, изправени пред специфичен и несъразмерен натиск;“;
iv)
вмъква се следната буква:
„да)
създава европейски екипи за гранична охрана, които се разгръщат по време на съвместни операции, пилотни проекти и действия за бърза намеса;“;
v)
букви е) и ж) се заменят със следното:
„е)
предоставя необходимата подкрепа на държавите-членки, включително, при поискване, координиране или организация на съвместни операции по връщане;
ж)
разгръща гранични служители от европейските екипи за гранична охрана в държави-членки за съвместни операции, пилотни проекти или бърза намеса в съответствие с Регламент (ЕО) № 863/2007;“;
vi)
добавят се следните букви:
„з)
разработва и управлява в съответствие с Регламент (ЕО) № 45/2001 информационни системи, които позволяват бърз и надежден обмен на информация относно новопоявили се рискове по външните граници, включително информационната и координационна мрежа, създадена с Решение 2005/267/ЕО (19);
и)
предоставя необходимата помощ за разработването и функционирането на Европейска система за наблюдение на границите и, ако е целесъобразно, за разработването на обща среда за обмен на информация, включително съвместимост на системите.
б)
вмъква се следният параграф:
„1a. В съответствие с правото на Съюза и международното право никое лице не се сваля на брега на държава, нито се предава по друг начин на нейните органи в разрез с принципа за забрана на връщането, нито на държава, от която съществува риск да бъде експулсирано или върнато в друга държава в разрез с този принцип. Взимат се предвид специфичните потребности на децата, жертвите на трафика на хора, лицата, нуждаещи се от медицинска помощ, лицата, нуждаещи се от международна закрила, и други уязвими лица в съответствие с правото на Съюза и с международното право.“;
в)
в параграф 2 последната алинея се заменя със следното:
„Държавите-членки информират Агенцията за водените оперативни действия по външните граници извън рамките на дейност на Агенцията. Изпълнителният директор на Агенцията („изпълнителния директор“) информира управителния съвет на Агенцията („управителния съвет“) относно тези въпроси редовно и поне веднъж годишно.“.
4)
Вмъква се следният член:
„Член 2а
Кодекс на поведение
Агенцията изготвя и разработва допълнително кодекс на поведение, приложим по отношение на всички операции, координирани от Агенцията. Кодексът на поведение установява процедури, предназначени да гарантират принципите на правовата държава и спазването на основните права с особен акцент върху непридружените малолетни и непълнолетни лица и уязвимите лица, както и върху лицата, търсещи международна закрила, които процедури са приложими за всички лица, които участват в дейностите на Агенцията.
Агенцията разработва кодекса на поведение в сътрудничество с консултативния форум, посочен в член 26а.“.
5)
Член 3 се заменя със следното:
„Член 3
Съвместни операции и пилотни проекти по външните граници
1. Агенцията оценява, утвърждава и координира предложения за съвместни операции и пилотни проекти, които са изготвени от държавите-членки, включително искания от държави-членки, свързани с обстоятелства, при които е необходима засилена техническа и оперативна помощ, особено в случаи на специфичен и несъразмерен натиск.
Самата Агенция може да започва и да провежда съвместни операции и пилотни проекти, в сътрудничество със засегнатите държави-членки и при съгласие на приемащите държави-членки.
Тя може също така да реши да предостави своето техническо оборудване на разположение на държавите-членки, които участват в съвместни операции или в пилотни проекти.
Съвместните операции и пилотните проекти следва да бъдат предшествани от задълбочен анализ на риска.
1a. Агенцията може да прекрати съвместните операции и пилотните проекти, след уведомяване на съответната държава-членка, ако условията за провеждането на тези операции и пилотни проекти вече не са изпълнени.
Държавите-членки, които участват в съвместна операция или пилотен проект, могат да отправят искане към Агенцията да прекрати въпросната съвместна операция или пилотен проект.
Изпращащата държава-членка предвижда подходящи дисциплинарни или други мерки в съответствие със своето национално право в случай на нарушаване на основните права или неизпълнение на задълженията за международна закрила, които са извършени в хода на съвместна операция или пилотен проект.
Изпълнителният директор спира или прекратява изцяло или частично съвместни операции и пилотни проекти, ако сметне, че тези нарушения са сериозни или има вероятност да продължат.
1б. Агенцията сформира резерв от гранични служители, наречен европейски екипи за гранична охрана, в съответствие с член 3б, като тези екипи могат да бъдат използвани при съвместните операции и пилотните проекти, посочени в параграф 1. Тя взема решение за разгръщането на човешки ресурси и техническо оборудване в съответствие с членове 3а и 7.
2. Агенцията може да действа чрез своите специализирани клонове, предвидени в член 16, за целите на практическата организация на съвместни операции и пилотни проекти.
3. Агенцията оценява резултатите от съвместните операции и пилотните проекти и предава на управителния съвет окончателните доклади за оценка в срок от 60 дни след приключването на тези операции и проекти, придружени от бележките на служителя по въпросите на основните права, посочен в член 26а. Агенцията извършва цялостен сравнителен анализ на тези резултати с цел подобряване на качеството, съгласуваността и ефективността на бъдещите съвместни операции и пилотни проекти и включва този анализ в общия доклад, посочен в член 20, параграф 2, буква б).
4. Агенцията финансира или съфинансира съвместните операции и пилотните проекти, посочени в параграф 1, чрез безвъзмездни средства от своя бюджет съгласно финансовите правила, които са приложими към Агенцията.
5. Параграфи 1а и 4 се прилагат също и по отношение на действията за бърза намеса.“.
6)
Вмъкват се следните членове:
„Член 3a
Организационни аспекти на съвместните операции и пилотните проекти
1. Изпълнителният директор изготвя оперативен план за съвместните операции и пилотните проекти, посочени в член 3, параграф 1. Изпълнителният директор и приемащата държава-членка, като се консултират с държавите-членки, които участват в съвместна операция или пилотен проект, постигат съгласие по оперативния план, в който подробно се описват организационните аспекти, своевременно преди предвиденото начало на даденото съвместно действие или пилотен проект.
Оперативният план обхваща всички аспекти, които се считат за необходими за провеждането на съвместната операция или пилотния проект, включително следното:
а)
описание на ситуацията заедно с начина на действие и целите на разгръщането, включително оперативната цел;
б)
предвижданата продължителност на съвместната операция или пилотния проект;
в)
географската област, в която ще се проведе съвместната операция или пилотният проект;
г)
описание на задачите и специални инструкции за гост-служителите, включително относно разрешените справки в бази данни и разрешеното носене на служебни оръжия, боеприпаси и оборудване в приемащата държава-членка;
д)
съставът на екипите от гост-служители, както и разгръщането на друг съответен персонал;
е)
разпоредби, свързани с командването и упражняването на контрол, включително имената и чиновете на граничните служители от приемащата държава-членка, отговарящи за сътрудничеството с гост-служителите и Агенцията, по-специално тези гранични служители, които командват екипите по време на разгръщането, и мястото на гост-служителите в йерархията на командването;
ж)
техническото оборудване, което трябва да бъде използвано по време на съвместната операция или пилотния проект, включително специални изисквания като условия за използване, необходим персонал, транспорт и друга логистика, както и финансови разпоредби;
з)
подробни разпоредби за незабавно докладване на инциденти от страна на Агенцията пред управителния съвет и съответните национални публични органи;
и)
схема за докладване и оценяване, която съдържа сравнителни показатели за доклада за оценка и краен срок за предаване на окончателния доклад за оценка в съответствие с член 3, параграф 3;
й)
по отношение на морските операции - специална информация относно прилагането на съответната юрисдикция и законодателство в географската област, в която се провежда съвместната операция или пилотният проект, включително позоваване на международното право и на правото на Съюза относно залавянето, спасителните операции в открито море и дебаркирането;
к)
реда и условията на сътрудничество с трети държави, други агенции и органи на Съюза или международни организации.
2. Всякакви изменения или адаптации на оперативния план изискват съгласието на изпълнителния директор и на приемащата държава-членка. Агенцията изпраща незабавно копие от изменения или адаптирания оперативен план до участващите държави-членки.
3. Като част от задачите си по координирането Агенцията осигурява оперативното изпълнение на всички организационни аспекти по време на посочените в настоящия член съвместни операции и пилотни проекти, включително присъствието на член на персонала на Агенцията.
Член 3б
Състав и разгръщане на европейските екипи за гранична охрана
1. По предложение на изпълнителния директор управителният съвет взема решение с абсолютно мнозинство от членовете си, които имат право на глас, относно профилите и общия брой на граничните служители, които да бъдат на разположение за участие в европейските екипи за гранична охрана. Същата процедура се прилага при последващи промени в профилите и общия брой. Държавите-членки допринасят за европейските екипи за гранична охрана посредством национален резерв, съставен въз основа на различните установени профили, като определят граничните служители, съответстващи на изискваните профили.
2. Приносът на държавите-членки посредством участие на техни гранични служители в конкретни съвместни операции и пилотни проекти за следващата година се планира въз основа на ежегодни двустранни преговори и споразумения между Агенцията и държавите-членки. В съответствие с тези споразумения държавите-членки имат готовност да разгърнат наличните си гранични служители по искане на Агенцията, освен ако не са изправени пред извънредна ситуация, която засяга в значителна степен изпълнението на националните задачи. Такова искане се прави най-малко 45 дни преди предвиденото разгръщане. Автономията на изпращащата държава-членка във връзка с избора на персонал и продължителността на неговото разгръщане остава незасегната.
3. Агенцията също допринася за европейските екипи за гранична охрана посредством участие на компетентни гранични служители, командировани от държавите-членки като национални експерти съгласно член 17, параграф 5. Приносът на държавите-членки посредством командироването на техни гранични служители в Агенцията за следващата година се планира въз основа на ежегодни двустранни преговори и споразумения между Агенцията и държавите-членки.
В съответствие с тези споразумения държавите-членки имат готовност да командироват граничните служители, освен ако това не засяга в значителна степен изпълнението на националните задачи. В подобни ситуации държавите-членки могат да върнат обратно своите командировани гранични служители.
Максималната продължителност на тези командировки не надхвърля шест месеца в рамките на 12-месечен период. За целите на настоящия регламент командированите гранични служители се смятат за гост-служители и имат задачите и правомощията, предвидени в член 10. Държавата-членка, която е командировала съответните гранични служители, се смята за целите на прилагането на членове 3в, 10 и 10б за „изпращаща държава-членка“, както е определено в член 1а, точка 3. Друг персонал, който е временно нает от Агенцията и не притежава квалификацията за изпълняване на функции, свързани с граничния контрол, се разгръща по време на съвместни операции и пилотни проекти само за осъществяване на задачи по координиране.
4. При изпълнение на своите задължения и упражняване на правомощията си членовете на европейските екипи за гранична охрана зачитат изцяло основните права, включително достъпа до процедури за предоставяне на убежище, и човешкото достойнство. Всички мерки, предприети при изпълнение на задълженията им и при упражняване на правомощията им, трябва да са пропорционални на целите, които тези мерки преследват. При изпълнение на своите задължения и упражняване на правомощията си те не дискриминират лицата въз основа на пол, расова или етническа принадлежност, религия или убеждения, увреждане, възраст или сексуална ориентация.
5. В съответствие с член 8ж Агенцията назначава координиращ служител за всяка съвместна операция или пилотен проект, при които ще се разгърнат членове на европейските екипи за гранична охрана.
Ролята на координиращия служител е да подкрепя сътрудничеството и координацията между приемащите и участващите държави-членки.
6. Агенцията поема разходите, направени от държавите-членки при осигуряването съгласно параграф 1 от настоящия член на техни гранични служители на разположение за европейските екипи за гранична охрана в съответствие с член 8з.
7. Агенцията информира Европейския парламент ежегодно за броя на граничните служители, които всяка държава-членка е определила за европейските екипи за гранична охрана в съответствие с настоящия член.
Член 3в
Инструкции за европейските екипи за гранична охрана
1. По време на разгръщането на европейските екипи за гранична охрана приемащата държава-членка дава инструкции на екипите в съответствие с оперативния план, посочен в член 3а, параграф 1.
2. Агенцията, посредством своя координиращ служител, както е посочено в член 3б, параграф 5, може да изпрати на приемащата държава-членка своето мнение относно инструкциите, посочени в параграф 1. Ако го направи, приемащата държава-членка взема предвид това мнение.
3. В съответствие с член 8ж приемащата държава-членка осигурява на координиращия служител цялото необходимо съдействие, включително пълен достъп до европейските екипи за гранична охрана във всеки момент от разгръщането.
4. При изпълнение на своите задължения и упражняване на правомощията си членовете на европейските екипи за гранична охрана подлежат на дисциплинарните мерки, които се прилагат в изпращащата ги държава-членка.“.
7)
Член 4 се заменя със следното:
„Член 4
Анализ на риска
Агенцията разработва и прилага общ интегриран модел за анализ на риска.
Тя изготвя както обобщени, така и специализирани анализи на риска и ги предоставя на Съвета и на Комисията.
За целите на анализа на риска след предварителна консултация със заинтересованите държави-членки Агенцията може да извършва оценка на тяхната способност да се справят с появяващите се предизвикателства, включително с настоящи и бъдещи заплахи и натиск по външните граници на държавите-членки, особено що се отнася до онези държави-членки, които са изправени пред специфичен и несъразмерен натиск. За тази цел Агенцията може да оценява оборудването и ресурсите на държавите-членки във връзка с контрола по границите. Оценката се основава на информацията, подадена от заинтересованите държави-членки, както и на докладите и резултатите от съвместни операции, пилотни проекти, бърза намеса и други дейности на Агенцията. Тези оценки не засягат механизма за оценка по Шенген.
Резултатите от тези оценки се представят на управителния съвет.
За целите на настоящия член държавите-членки предоставят на Агенцията цялата необходима информация относно ситуацията и възможните заплахи по външните граници.
Агенцията отчита резултатите от даден общ интегриран модел за анализ на риска при изготвянето на общите основни учебни програми за обучение на граничните служители, посочени в член 5.“.
8)
Член 5 се изменя, както следва:
а)
първият параграф се заменя със следното:
„Агенцията осигурява на граничните служители, които са членове на европейските екипи за гранична охрана, специализирано обучение, свързано с техните задачи и правомощия, и провежда редовни учения с тези гранични служители в съответствие с графика за специализирано обучение и учения, посочен в годишната работна програма на Агенцията.
Агенцията също така поема необходимите инициативи, за да гарантира, че всички гранични служители и друг персонал на държавите-членки, които участват в европейските екипи за гранична охрана, както и персоналът на Агенцията, преди да участват в оперативни дейности, са преминали обучение, организирано от Агенцията, по съответното право на Съюза и международно право, включително по основни права, достъп до международна закрила и насоки за целите на идентифицирането на хора, които търсят закрила, и насочването им към подходящите обекти.
Агенцията съставя и доразвива общите основни учебни програми за обучение на граничните служители и предоставя обучение на европейско равнище за инструкторите на националните гранични служители на държавите-членки, включително и обучение по основни права, достъп до международна закрила и съответното морско право.
Агенцията изготвя общите основни учебни програми след допитване до консултативния форум, посочен в член 26а.
Държавите-членки интегрират общите основни учебни програми за гранични служители в обучението на своите национални гранични служители.“;
б)
след последния параграф се вмъква следният параграф:
„Агенцията установява обменна програма, която дава възможност на граничните служители, участващи в европейските екипи за гранична охрана, да придобиват знания или специфично ноу-хау от опита и добрите практики в чужбина, като работят заедно с гранични служители в държава-членка, различна от тяхната собствена.“.
9)
Членове 6 и 7 се заменят със следното:
„Член 6
Мониторинг на научноизследователската дейност и принос към нея
Агенцията активно осъществява мониторинг и допринася за развитието на научноизследователската дейност, която е от значение за контрола и наблюдението на външните граници и разпространява тази информация до Комисията и държавите-членки.
Член 7
Техническо оборудване
1. Агенцията може да придобива, самостоятелно или в съсобственост с държава-членка, или да наема техническо оборудване за контрол по външните граници по време на съвместни операции, пилотни проекти, бърза намеса, съвместни операции по връщане или проекти за техническа помощ в съответствие с финансовите правила, приложими към Агенцията. Преди придобиването или наемането на оборудване, свързано със значителни разходи за Агенцията, се прави задълбочен анализ на потребностите и на разходите спрямо ползите. Всеки подобен разход се предвижда в бюджета на Агенцията, който се приема от управителния съвет в съответствие с член 29, параграф 9. Когато Агенцията придобива или наема голямо техническо оборудване като плавателни съдове за патрулиране в открито море или превозни средства за патрулиране по крайбрежието, се прилагат следните условия:
а)
в случай на придобиване и съсобственост, Агенцията официално се договаря с една държава-членка, че тази държава-членка ще извърши регистрирането на оборудването в съответствие с приложимото законодателство на тази държава-членка;
б)
в случай на наемане, техническото оборудване трябва да бъде регистрирано в държава-членка.
Въз основа на изготвено от Агенцията типово споразумение държавата-членка, в която е регистрирано оборудването, и Агенцията се споразумяват относно реда и условията за осигуряване на срокове на пълен достъп до съвместно притежаваните активи за Агенцията, както и относно условията за използване на оборудването.
Държавата-членка, в която е регистрирано оборудването, или доставчикът на техническото оборудване осигурява необходимите експерти и техническия персонал, който да работи с техническото оборудване по законосъобразен и безопасен начин.
2. Агенцията създава и поддържа централизиран регистър на техническото оборудване във фонд от техническо оборудване, в който се включва техническото оборудване, притежавано от държавите-членки или от Агенцията, както и оборудването, притежавано съвместно от държавите-членки и Агенцията, за целите на контрола по външните граници. Фондът от техническо оборудване съдържа минималния брой от вид техническо оборудване, съгласно посоченото в параграф 5 от настоящия член. Техническото оборудване, включено във фонда от техническо оборудване, се използва по време на дейностите, посочени в членове 3, 8а и 9.
3. Държавите-членки допринасят за фонда от техническо оборудване, посочен в параграф 2. Приносът на държавите-членки по отношение на фонда и разгръщането на техническото оборудване за конкретни операции се планира въз основа на ежегодни двустранни преговори и споразумения между Агенцията и държавите-членки. В съответствие с тези споразумения и дотолкова, доколкото то е част от минималния брой техническо оборудване за дадена година, държавите-членки предоставят на разположение свое техническо оборудване, с цел то да бъде използвано по искане на Агенцията, освен ако не са изправени пред изключителна ситуация, която засяга в значителна степен изпълнението на националните задачи. Такова искане се прави най-малко 45 дни преди предвиденото използване. Всяка година се прави преглед на приноса към фонда от техническо оборудване.
4. Агенцията води регистъра на фонда от техническо оборудване, като извършва следните дейности:
а)
класифициране по вид техническо оборудване и вид операция;
б)
класифициране по собственик (държава-членка, Агенцията, други);
в)
общ брой на необходимото оборудване;
г)
изисквания за персонал, ако е приложимо;
д)
друга информация като данни, свързани с регистрацията, изисквания за транспортиране и поддръжка, приложими национални режими за износ, технически инструкции или друга информация от значение за правилното използване на техническото оборудване.
5. Агенцията финансира използването на техническото оборудване, което е част от минималния брой техническо оборудване, предоставено от дадена държава-членка за дадена година. Използването на техническо оборудване, което не е част от минималния брой техническо оборудване, се съфинансира от Агенцията, като съфинансирането е най-много 100 % от допустимите разходи, като се вземат предвид конкретните обстоятелства в държавите-членки, които използват това техническо оборудване.
По предложение на изпълнителния директор управителният съвет взема ежегодно решение в съответствие с член 24 относно правилата за техническото оборудване, включително за необходимия минимален брой по вид техническо оборудване, и условията за използване и възстановяване на разходите. По причини, свързани с бюджета, управителният съвет трябва да вземе това решение до 31 март всяка година.
Агенцията прави предложение за минималния брой техническо оборудване в съответствие със своите потребности, а именно с оглед на това да може да извършва съвместни операции, пилотни проекти, бърза намеса и съвместни операции по връщане, в съответствие с работната си програма за съответната година.
Ако минималният брой техническо оборудване е недостатъчен за осъществяването на оперативния план, одобрен във връзка със съвместните операции, пилотните проекти, бързата намеса или съвместните операции по връщане, Агенцията го преразглежда въз основа на обоснованите потребности и въз основа на споразумение с държавите-членки.
6. Агенцията докладва ежемесечно на управителния съвет за състава и използването на оборудването, което е част от фонда от техническо оборудване. Ако минималният брой техническо оборудване, посочен в параграф 5, не е достигнат, изпълнителният директор незабавно уведомява управителния съвет за това. Управителният съвет взема решение да бъде даден приоритет за спешното използване на техническо оборудване и предприема необходимите действия за отстраняването на установения недостиг. Той уведомява Комисията за установения недостиг и предприетите действия. Комисията уведомява впоследствие Европейския парламент и Съвета за това, като представя и собствената си оценка.
7. Агенцията информира Европейския парламент ежегодно за броя на техническото оборудване, което всяка държава-членка е предоставила за фонда от техническо оборудване съгласно настоящия член.“.
10)
Член 8 се изменя, както следва:
а)
параграф 1 се заменя със следното:
„1. Без да се засяга член 78, параграф 3 от Договора за функционирането на Европейския съюз („ДФЕС“), една или няколко държави-членки, изправени пред специфичен и несъразмерен натиск и обстоятелства, които изискват засилена техническа и оперативна помощ при изпълнение на техните задължения в областта на контрола и наблюдението на външните граници, могат да се обърнат за помощ към Агенцията. Агенцията организира в съответствие с член 3 необходимата техническа и оперативна помощ за държавата(ите)-членка(и), отправила(и) такова искане.“;
б)
в параграф 2 се добавя следната буква:
„в)
разгръща гранични служители от европейските екипи за гранична охрана.“;
в)
параграф 3 се заменя със следното:
„3. Агенцията може да придобива техническо оборудване за проверки и наблюдение на външните граници, което да бъде използвано от нейните експерти и в рамките на действия на бърза намеса, докато те траят.“.
11)
Член 8а се заменя със следното:
„Член 8a
Бърза намеса
По искане на държава-членка, изправена пред ситуация на неотложен и изключителен натиск, и особено пред пристигането в точки на външните граници на голям брой граждани на трети държави, които се опитват да влязат незаконно на нейната територия, Агенцията може да разгърне за ограничен период от време един или повече европейски екипи за гранична охрана („екип(и)“) на територията на молещата държава-членка, за подходящ срок, в съответствие с член 4 от Регламент (ЕО) № 863/2007.“.
12)
В член 8г параграф 5 се заменя със следното:
„5. Ако изпълнителният директор реши да разгърне един или повече екипи, Агенцията, заедно с молещата държава-членка, изготвят незабавно оперативен план в съответствие с член 8д и при всички случаи не по-късно от пет работни дни от датата на решението.“.
13)
В член 8д параграф 1 се изменя, както следва:
а)
букви д), е) и ж) се заменят със следното:
„д)
състав на екипите, както и разгръщане на друг съответен персонал;
е)
разпоредби, свързани с командването и упражняването на контрол, включително имената и чиновете на граничните служители от приемащата държава-членка, отговарящи за сътрудничеството с екипите, по-специално на тези гранични служители, които командват екипите по време на разгръщането, и мястото на екипите в йерархията на командването;
ж)
техническото оборудване, което трябва да бъде разгърнато заедно с екипите, включително специални изисквания като условия за използване, необходим персонал, транспорт и друга логистика, както и финансови разпоредби;“;
б)
добавят се следните букви:
„з)
подробни разпоредби за незабавно докладване на инциденти от страна на Агенцията пред управителния съвет и съответните национални публични органи;
и)
схема за докладване и оценяване, която съдържа сравнителни показатели за доклада за оценка и краен срок за предаване на окончателния доклад за оценка в съответствие с член 3, параграф 3;
й)
по отношение на морските операции - специална информация относно прилагането на съответната юрисдикция и законодателство в географската област, в която се провежда бърза намеса, включително позоваване на международното право и на правото на Съюза относно залавянето, спасителните операции в открито море и дебаркирането;
к)
ред и условия на сътрудничество с трети държави, други агенции и органи на Съюза или международни организации.“.
14)
В член 8з, параграф 1 встъпителната част се заменя със следното:
„1. Агенцията поема изцяло следните разходи, направени от държавите-членки при предоставяне на техните гранични служители за целите, посочени в член 3, параграф 1б, член 8а и член 8в:“.
15)
Член 9 се заменя със следното:
„Член 9
Сътрудничество в областта на връщането
1. При спазване на политиката на Съюза в областта на връщанията, и по-специално Директива 2008/115/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 16 декември 2008 г. относно общите стандарти и процедури, приложими в държавите-членки за връщане на незаконно пребиваващи граждани на трети страни (20), и без намеса по отношение на основанията на решенията за връщане, Агенцията оказва необходимото съдействие и, по искане на участващите държави-членки, също така осъществява координацията или организацията на съвместни операции по връщане на държавите-членки, включително чрез наемане на самолети за целите на такива операции. Агенцията финансира или участва в съфинансиране на операциите и проектите, посочени в настоящия параграф, чрез безвъзмездни средства от своя бюджет съгласно финансовите правила, които са приложими за Агенцията. Агенцията може да използва и финансовите средства на Съюза, които са на разположение в областта на връщането. Агенцията гарантира, че в споразуменията с държавите-членки за предоставянето на безвъзмездни средства условие за предоставянето на всяка финансова подкрепа е пълното зачитане на Хартата на основните права.
1а. Агенцията изготвя Кодекс на поведение при връщането на незаконно пребиваващи граждани на трети държави, който се прилага при всички съвместни операции по връщане, координирани от Агенцията, и в който се описват общи стандартни процедури, които следва да опростят организирането на съвместни операции по връщане и да гарантират, че връщането се извършва по хуманен начин и при пълното зачитане на основните права, и по-специално на принципите на човешко достойнство, забраната на изтезания и на нечовешко или унизително отношение или наказание, правото на свобода и сигурност и правото на защита на личните данни и недискриминация.
1б. В Кодекса на поведение се обръща специално внимание на задължението, посочено в член 8, параграф 6 от Директива 2008/115/ЕО, за създаването на ефективна система за наблюдение на принудителното връщане, както и на Стратегията за основните права, посочена в член 26а, параграф 1 от настоящия регламент. Наблюдението на съвместните операции по връщане следва да се извършва въз основа на обективни и прозрачни критерии и да обхваща цялата съвместна операция по връщане от фазата преди заминаването до предаването на връщаните лица на държавата на връщане.
1в. Държавите-членки уведомяват редовно Агенцията относно нуждите си от помощ или координация от страна на Агенцията. Агенцията изготвя текущ оперативен план за предоставяне на необходимата оперативна подкрепа на нуждаещите се държави-членки, като в тази подкрепа се включва и техническото оборудване, посочено в член 7, параграф 1. Управителният съвет взема решение в съответствие с член 24 по предложение на изпълнителния директор относно съдържанието на текущия оперативен план и начина на действие по него.
2. Агенцията си сътрудничи с компетентните органи на трети държави, посочени в член 14, и установява най-добри практики във връзка с придобиването на пътни документи и връщането на незаконно пребиваващи граждани на трети държави.
16)
В член 10 параграф 2 се заменя със следното:
„2. При изпълнението на своите задължения и упражняването на правомощията си гост-служителите трябва да спазват правото на Съюза и международното право и да съблюдават основните права и националното право на приемащата държава-членка.“.
17)
Член 11 се заменя със следното:
„Член 11
Системи за обмен на информация
Агенцията може да предприема всички необходими мерки за улесняване на обмена с Комисията и държавите-членки и, по целесъобразност, с посочените в член 13 агенции на Съюза, на информация, която е необходима за изпълнението на нейните задачи. Тя разработва и управлява информационна система, посредством която да бъде възможен обменът на класифицирана информация с тези участници, включително на лични данни, посочени в членове 11а, 11б и 11в.
Агенцията може да предприеме всички необходими мерки за улесняване на обмена на информация, която е от значение за нейните задачи, с Обединеното кралство и Ирландия, ако тя е свързана с дейности, в които те участват в съответствие с член 12 и член 20, параграф 5.“.
18)
Вмъкват се следните членове:
„Член 11a
Защита на данни
Регламент (ЕО) № 45/2001 се прилага за обработката на лични данни от Агенцията.
Управителният съвет установява мерки за прилагането на Регламент (ЕО) № 45/2001 от Агенцията, включително мерки, свързани с длъжностното лице за защита на данните, което работи в Агенцията. Тези мерки се установяват след консултация с Европейския надзорен орган по защита на данните. Без да се засягат членове 11б и 11в, Агенцията може да обработва лични данни за административни цели.
Член 11б
Обработка на лични данни в контекста на съвместни операции по връщане
1. При изпълнението на своите задачи по организиране и координиране на съвместните операции по връщане на посочените в член 9 държави-членки, Агенцията може да обработва лични данни на лицата, които подлежат на такива съвместни операции по връщане.
2. Обработването на такива лични данни се осъществява при зачитане на принципите на необходимост и пропорционалност. По-специално, то е строго ограничено до онези лични данни, които са необходими за целите на съвместната операция по връщане.
3. Личните данни се заличават веднага след като целта, за която са били събрани, е постигната и не по-късно от 10 дни след края на съвместната операция по връщане.
4. В случаите, в които личните данни не са предадени на превозвача от държава-членка, Агенцията може да предаде такива данни.
5. Настоящият член се прилага в съответствие с мерките, посочени в член 11а.
Член 11в
Обработване на лични данни, събрани по време на съвместни операции, пилотни проекти и бърза намеса
1. Без да се засяга компетентността на държавите-членки да събират лични данни в контекста на съвместни операции, пилотни проекти и бърза намеса и при спазване на ограниченията, посочени в параграфи 2 и 3, Агенцията може да продължи да обработва лични данни, събрани от държавите-членки в рамките на такива оперативни дейности и предавани на Агенцията, с цел да се даде принос за сигурността на външните граници на държавите-членки.
2. Такова по-нататъшно обработване на лични данни от Агенцията се ограничава до лични данни по отношение на лица, за които има достатъчно основания да бъдат заподозрени от компетентните органи на държавите-членки в участие в трансгранични престъпни дейности, в подпомагане на незаконни миграционни дейности или дейности, свързани с трафик на хора, както са определени в член 1, параграф 1, букви а) и б) от Директива 2002/90/ЕО на Съвета от 28 ноември 2002 г. за определяне на подпомагане на незаконното влизане, преминаването и пребиваването (21).
3. Посочените в параграф 2 лични данни се обработват по-нататък от Агенцията само за следните цели:
а)
предаване, за всеки конкретен случай, на Европол или други правоприлагащи агенции на Съюза, при спазване на член 13;
б)
използване за изготвянето на анализите на риска, посочени в член 4. В резултата от анализите на риска данните се деперсонализират.
4. Личните данни се заличават веднага след предаването им на Европол или на други агенции на Съюза или след използването им за изготвянето на анализи на риска, посочени в член 4. Срокът на съхраняване във всеки случай не надвишава три месеца след датата на събиране на посочените данни.
5. Обработването на такива лични данни се осъществява при зачитане на принципите на необходимост и пропорционалност. Личните данни не се използват от Агенцията за целите на разследвания, които остават отговорност на компетентните органи на държавите-членки.
По-конкретно, то е строго ограничено до тези лични данни, които са необходими за целите, посочени в параграф 3.
6. Без да се засяга Регламент (ЕО) № 1049/2001, по-нататъшно предаване или друго съобщаване на такива лични данни, обработени от Агенцията, на трети държави или други трети лица се забранява.
7. Настоящият член се прилага в съответствие с мерките, посочени в член 11а.
Член 11г
Правила за сигурност относно защитата на класифицирана информация и на некласифицирана чувствителна информация
1. Агенцията прилага правилата на Комисията относно сигурността, съдържащи се в приложението към Решение 2001/844/ЕО, ЕОВС, Евратом на Комисията от 29 ноември 2001 г. за изменение на нейния процедурен правилник (22). Тези правила се прилагат, inter alia, към обмена, обработката и съхранението на класифицирана информация.
2. Агенцията прилага принципите за сигурност относно обработката на некласифицирана чувствителна информация, така както са установени в решението, посочено в параграф 1 от настоящия член и както се прилагат от Комисията. Управителният съвет установява мерки за прилагането на тези принципи на сигурност.
19)
Членове 13 и 14 се заменят със следното:
„Член 13
Сътрудничество с агенции и органи на Съюза и международни организации
Агенцията може да си сътрудничи с Европол, с Европейската служба за подкрепа в областта на убежището, с Агенцията на Европейския съюз за основните права („Агенцията за основните права“), с други агенции и органи на Съюза и с международни организации, които са компетентни в областите, които се уреждат от настоящия регламент, в рамките на работни договорености, сключени с тези органи, съобразно съответните разпоредби от ДФЕС и разпоредбите за компетентността на тези органи. Във всички случаи Агенцията информира Европейския парламент за всяка от тези договорености.
По-нататъшно предаване или друго съобщаване на лични данни, обработвани от Агенцията, на други агенции или органи на Съюза подлежи на специални работни договорености относно обмена на лични данни и на предварително одобрение от страна на Европейския надзорен орган по защита на данните.
Агенцията може също така, при наличието на съгласие на заинтересованата(ите) държава(и)-членка(и), да кани наблюдатели от агенции и органи на Съюза или международни организации за участие в дейностите ѝ, посочени в членове 3, 4 и 5, доколкото тяхното присъствие съответства на целите на тези дейности, може да допринесе за подобряване на сътрудничеството и обмена на най-добри практики и не засяга цялостната безопасност на дейностите. Участието на тези наблюдатели в дейностите, посочени в членове 4 и 5, може да се осъществи само със съгласието на заинтересованата(ите) държава(и)-членка(и), а в дейностите, посочени в член 3 - само със съгласието на приемащата държава-членка. В оперативния план, посочен в член 3а, параграф 1, се включват подробни правила за участието на наблюдатели. Преди участието си тези наблюдатели преминават подходящо обучение, организирано от Агенцията.
Член 14
Улесняване на оперативното сътрудничество с трети държави и сътрудничеството с компетентните органи на трети държави
1. По въпроси, които са свързани с нейните дейности и в рамките на необходимото за изпълнението на нейните задачи, Агенцията улеснява оперативното сътрудничество между държавите-членки и трети държави в рамките на политиката на Съюза в областта на външните работи, включително по отношение на правата на човека.
Агенцията и държавите-членки спазват норми и стандарти, най-малкото равностойни на посочените в законодателството на Съюза, и когато сътрудничеството с трети държави се осъществява на територията на последните.
Установяването на сътрудничество с трети държави служи за насърчаване на европейски стандарти в областта на управлението на границите, които включват и зачитане на основните права и на човешкото достойнство.
2. Агенцията може да си сътрудничи с компетентните органи на трети държави по въпросите, които са уредени с настоящия регламент, в рамките на работни договорености, сключвани с тези органи, съгласно съответните разпоредби на ДФЕС. Тези работни договорености са свързани единствено с управлението на оперативното сътрудничество.
3. Агенцията може да разполага в трети държави свои служители за връзка, които следва да се ползват с възможно най-високата степен на защита при изпълнението на задълженията си. Служителите за връзка следва да бъдат част от местните или регионалните мрежи за сътрудничество между служителите за връзка по въпросите на имиграцията на държавите-членки, създадени съгласно Регламент (ЕО) № 377/2004 на Съвета от 19 февруари 2004 година за създаване на мрежа от служители за връзка по въпросите на имиграцията (23). Служителите за връзка се разполагат само в трети държави, в които практиките за управление на границите са в съответствие с минимални стандарти за правата на човека. Тяхното разполагане се одобрява от управителния съвет. В рамките на политиката на Съюза в областта на външните отношения, при разполагането следва да се даде приоритет на онези трети държави, за които при анализ на риска е установено, че са държави на произход или държави на транзитно преминаване по отношение на незаконната миграция. На взаимна основа Агенцията може да приеме служители за връзка, изпратени от тези трети държави, за ограничен срок. По предложение на изпълнителния директор и в съответствие с член 24 управителният съвет ежегодно приема списък с приоритетите.
4. При спазване на законодателството на Съюза и в съответствие с основните права, задълженията на служителите за връзка на Агенцията включват установяване и поддържане на контакти с компетентните органи на третата държава, в която са разположени, като целта е да допринесат за предотвратяването на незаконната имиграция и борбата с нея и връщането на незаконните мигранти.
5. Агенцията може да получава финансиране от Съюза в съответствие с разпоредбите на съответните инструменти, които подкрепят политиката на Съюза в областта на външните отношения. Тя може да осъществява и финансира проекти за техническа помощ в трети държави в областите, обхванати от настоящия регламент.
6. Агенцията може също така, при наличието на съгласие на заинтересованата(ите) държава(и)-членка(и), да кани наблюдатели от трети държави да участват в дейностите ѝ, които са посочени в членове 3, 4 и 5, доколкото тяхното присъствие съответства на целите на тези дейности, може да допринесе за подобряване на сътрудничеството и обмена на най-добри практики и не засяга цялостната безопасност на дейностите. Участието на тези наблюдатели в дейностите, посочени в членове 4 и 5, може да се осъществи само със съгласието на заинтересованата(ите) държава(и)-членка(и), а в дейностите, посочени в член 3 - само със съгласието на приемащата държава-членка. В оперативния план, посочен в член 3а, параграф 1, се включват подробни правила за участието на наблюдатели. Преди участието си тези наблюдатели преминават подходящо обучение, организирано от Агенцията.
7. При сключването на двустранни споразумения с трети държави, както е посочено в член 2, параграф 2, държавите-членки могат да включват разпоредби относно ролята и правомощията на Агенцията, по-специално относно упражняването на изпълнителни правомощия от членовете на екипите, разгърнати от Агенцията, по време на съвместните операции или пилотните проекти, посочени в член 3.
8. Условие за дейностите, посочени в параграфи 2 и 3 от настоящия член, е получаването на предварително становище от Комисията, като Европейският парламент се информира незабавно и обстойно за тези дейности.
20)
В член 15 първа алинея се заменя със следното:
„Агенцията е орган на Съюза. Тя притежава юридическа правосубектност.“
21)
Вмъква се следният член:
„Член 15a
Споразумение за седалището
Агенцията и държавата-членка, в която се намира седалището на Агенцията, сключват споразумение за седалището, в което се установяват необходимите договорености относно установяването на Агенцията в тази държава-членка и относно съоръженията, които да ѝ бъдат предоставени от тази държава-членка, както и специалните правила, приложими в тази държава-членка спрямо изпълнителния директор, заместник-изпълнителния директор, членовете на управителния съвет, персонала на Агенцията и членовете на техните семейства. Споразумението за седалището се сключва след получаване на одобрение от управителния съвет. Държавата-членка, в която се намира седалището на Агенцията, следва да осигури възможно най-добрите условия за доброто функциониране на Агенцията, включително многоезично училищно обучение с европейска насоченост и подходящи транспортни връзки.“.
22)
Член 17 се изменя, както следва:
а)
параграф 3 се заменя със следното:
„3. За целите на прилагането на член 3б, параграф 5 единствено служител на Агенцията, спрямо който се прилагат Правилникът за длъжностните лица на Европейския съюз или дял II от Условията за работа на другите служители на Европейския съюз, може да бъде определен за координиращ служител в съответствие с член 8ж. За целите на прилагането на член 3б, параграф 3 единствено националните експерти, командировани от държава-членка в Агенцията, могат да бъдат определени, за да бъдат прикрепени към европейските екипи за гранична охрана. Агенцията определя тези национални експерти, които ще бъдат прикрепени към европейските екипи за гранична охрана, в съответствие с посочения член.“;
б)
добавят се следните параграфи:
„4. Управителният съвет приема необходимите мерки за изпълнение в съгласие с Комисията съгласно член 110 от Правилника за длъжностните лица на Европейския съюз.
5. Управителният съвет може да приеме разпоредби, които да дадат възможност за командироването на национални експерти от държавите-членки в Агенцията. При тези разпоредби се вземат предвид изискванията в член 3б, параграф 3, и по-специално обстоятелството, че те се разглеждат като гост-служители и имат задълженията и правомощията, предвидени в член 10. Те съдържат разпоредби относно условията на разгръщане.“.
23)
Член 20 се изменя, както следва:
а)
параграф 2 се изменя, както следва:
i)
буква з) се заменя със следното:
„з)
създава организационната структура на Агенцията и приема политиката на Агенцията по отношение на персонала, по-специално многогодишния план относно политиката за персонала. В съответствие с разпоредбите на Регламент (ЕО, Евратом) № 2343/2002 на Комисията от 19 ноември 2002 г. относно рамковия Финансов регламент за органите, посочени в член 185 от Регламент (ЕО, Евратом) № 1605/2002 на Съвета относно Финансовия регламент, приложим за общия бюджет на Европейските общности (24), многогодишният план относно политиката за персонала се представя на Комисията и бюджетния орган, след получаването на положително становище от Комисията.
ii)
добавя се следната буква:
„и)
приема многогодишния план на Агенцията, чиято цел е да се очертае бъдещата дългосрочна стратегия за дейностите на Агенцията.“;
б)
параграф 4 се заменя със следното:
„4. Управителният съвет може да консултира изпълнителния директор по всички въпроси, които са строго свързани с развитието на оперативното управление на външните граници, включително дейностите, свързани с научноизследователската дейност, предвидена в член 6.“.
24)
Член 21 се изменя, както следва:
а)
в параграф 1 последно изречение се заменя със следното:
„Мандатът може да се подновява.“;
б)
параграф 3 се заменя със следното:
„3. Държавите, които са асоциирани към изпълнението, прилагането и развитието на достиженията на правото от Шенген, участват в Агенцията. Всяка от тях има един представител и един заместник в управителния съвет. Съгласно съответните разпоредби от споразуменията им за асоцииране се изготвят договорености, в които се уточняват естеството и обхватът на участието на тези държави в работата на Агенцията, както и подробните правила за това участие, включително разпоредби за финансовите вноски и персонала.“.
25)
Член 25 се изменя, както следва:
а)
параграф 2 се заменя със следното:
„2. Европейският парламент или Съветът могат да поканят изпълнителния директор да докладва за изпълнението на своите задължения, по-специално относно изпълнението и наблюдението на Стратегията за основните права, общия доклад на Агенцията за предходната година, работната програма за предстоящата година и многогодишния план на Агенцията, посочен в член 20, параграф 2, буква и).“;
б)
в параграф 3 се добавя следната буква:
„ж)
да осигури изпълнението на оперативните планове, посочени в членове 3а и 8д.“.
26)
Вмъква се следният член:
„Член 26а
Стратегия за основните права
1. Агенцията създава, разработва и прилага своя Стратегия за основните права. Агенцията създава ефективен механизъм за наблюдение на зачитането на основните права при всички дейности на Агенцията.
2. Агенцията създава консултативен форум, който да подпомага изпълнителния директор и управителния съвет по въпросите на основните права. Агенцията отправя покана към Европейската служба за подкрепа в областта на убежището, Агенцията за основните права, Върховния комисар на ООН за бежанците и други заинтересовани организации да участват в консултативния форум. По предложение на изпълнителния директор, управителният съвет взема решение за състава и методите на работа на консултативния форум и реда и условията на предаване на информация на консултативния форум.
С консултативния форум се провеждат консултации относно по-нататъшното развитие и прилагане на Стратегията за основните права, Кодекса на поведение и общите основни учебни програми.
Консултативният форум изготвя ежегоден доклад за своите дейности. Този доклад се оповестява публично.
3. Управителният съвет определя служител по въпросите на основните права, който притежава необходимата квалификация и опит в областта на основните права. При изпълнение на задълженията си той е независим и се отчита пряко пред управителния съвет и консултативния форум. Служителят представя редовно доклад и по този начин допринася за механизма на наблюдение на основните права.
4. Служителят по въпросите на основните права и консултативният форум имат достъп до цялата информация, отнасяща се до зачитането на основните права, във връзка с всички дейности на Агенцията.“.
27)
В член 33 се вмъкват следните параграфи:
„2a. Първата оценка след влизането в сила на Регламент (ЕС) № 1168/2011 на Европейския парламент и на Съвета от 25 октомври 2011 г. за изменение на Регламент (ЕО) № 2007/2004 на Съвета за създаване на Европейска агенция за управление на оперативното сътрудничество по външните граници на държавите-членки на Европейския съюз (25) също така анализира потребностите от по-нататъшно засилено координиране на управлението на външните граници на държавите-членки, включително осъществимостта на създаването на европейска система от гранични служители.
2б. Оценката съдържа специален анализ на начина, по който се спазва Хартата на основните права при прилагането на настоящия регламент.
Член 2
Влизане в сила
Настоящият регламент влиза в сила на двадесетия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко в държавите-членки в съответствие с договорите.
Съставено в Страсбург на 25 октомври 2011 година.
EUROPOS PARLAMENTO IR TARYBOS REGLAMENTAS (ES) Nr. 1168/2011
2011 m. spalio 25 d.
kuriuo iš dalies keičiamas Reglamentas (EB) Nr. 2007/2004, įsteigiantis Europos operatyvaus bendradarbiavimo prie Europos Sąjungos valstybių narių išorės sienų valdymo agentūrą
EUROPOS PARLAMENTAS IR EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
atsižvelgdami į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 74 straipsnį ir 77 straipsnio 2 dalies b ir d punktus,
atsižvelgdami į Europos Komisijos pasiūlymą,
perdavus įstatymo galią turinčio teisės akto projektą nacionaliniams parlamentams,
atsižvelgdami į Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nuomonę (1),
laikydamiesi įprastos teisėkūros procedūros (2),
kadangi:
(1)
pagrindinis Sąjungos politikos tikslas yra toliau plėtoti į ateitį orientuotą ir visapusišką Europos migracijos politiką, grindžiamą žmogaus teisėmis, solidarumu ir atsakomybe, ypač toms valstybėms narėms, kurios patiria specifinių ir neproporcingai didelių sunkumų;
(2)
Sąjungos politikos išorės sienų srityje tikslas - integruotas sienų valdymas, kuriuo būtų užtikrinamas vienodas ir aukštas kontrolės bei stebėjimo lygis ir kuris yra būtina laisvo asmenų judėjimo Sąjungoje aspektas ir pagrindinė laisvės, saugumo ir teisingumo erdvės sudedamoji dalis. Todėl svarstoma galimybė nustatyti bendras išorės sienų kontrolės bei stebėjimo standartų ir procedūrų taisykles;
(3)
siekiant veiksmingai įgyvendinti bendras išorės sienų kontrolės bei stebėjimo standartų ir procedūrų taisykles, reikia labiau koordinuoti valstybių narių operatyvų bendradarbiavimą;
(4)
veiksmingai valdant valstybių narių išorės sienas pasitelkus patikrinimus ir stebėjimą yra lengviau kovoti su neteisėta imigracija ir prekyba žmonėmis ir sumažinti grėsmę valstybių narių vidaus saugumui, viešajai tvarkai, visuomenės sveikatai bei valstybių narių tarptautiniams santykiams;
(5)
išorės sienų kontrolė svarbu ne tik valstybei narei, prie kurios išorės sienų ji vykdoma, bet ir visoms vidaus sienų kontrolę panaikinusioms valstybėms narėms;
(6)
2004 m. Taryba priėmė 2004 m. spalio 26 d. Reglamentą (EB) Nr. 2007/2004, įsteigiantį Europos operatyvaus bendradarbiavimo prie Europos Sąjungos valstybių narių išorės sienų valdymo agentūrą (3) (Frontex) (toliau - Agentūra), kuri pradėjo veikti 2005 m. gegužės mėn. Reglamentas (EB) Nr. 2007/2004 2007 m. buvo iš dalies pakeistas 2007 m. liepos 11 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentu (EB) Nr. 863/2007, nustatančiu Skubios pasienio pagalbos būrių sudarymo mechanizmą (4);
(7)
tolesnis Agentūros vaidmens stiprinimas atitinka Sąjungos tikslą vystyti politiką, skirtą laipsniškam integruoto sienų valdymo koncepcijos įgyvendinimui. Agentūra, neviršydama savo įgaliojimų, turėtų padėti valstybėms narėms įdiegti tą koncepciją, kaip numatyta 2006 m. gruodžio 4-5 d. Tarybos išvadose dėl integruoto sienų valdymo;
(8)
2009 m. gruodžio 10-11 d. Europos Vadovų Tarybos priimtoje daugiametėje programoje „Laisvės, saugumo ir teisingumo erdvė piliečių labui“ (toliau - Stokholmo programa) raginama aiškiau apibrėžti ir padidinti Agentūros vaidmenį išorės sienų valdymo srityje;
(9)
todėl reikėtų peržiūrėti Agentūros įgaliojimus siekiant, visų pirma, padidinti jos operacijų vykdymo gebėjimus ir užtikrinti, kad visos priemonės, kurių imamasi, būtų proporcingos siekiamiems tikslams bei veiksmingos ir vykdant šias priemones būtų visiškai gerbiamos pagrindinės teisės ir pabėgėlių bei prieglobsčio prašytojų teisės, įskaitant visų pirma draudimą grąžinti;
(10)
atsižvelgiant į turimus techninius išteklius, reikėtų padidinti esamas galimybes teikti veiksmingą pagalbą valstybėms narėms praktiniams išorės sienų valdymo aspektams įgyvendinti. Agentūra turėtų gebėti pakankamai tiksliai planuoti bendrų operacijų ar bandomųjų projektų koordinavimą;
(11)
užtikrinus minimalų remiantis metinėmis dvišalėmis derybomis ir susitarimais Agentūros ir (arba) valstybių narių tiekiamos privalomos reikalingos techninės įrangos kiekį, bus gerokai lengviau planuoti ir įgyvendinti Agentūros koordinuojamas numatytas operacijas;
(12)
Agentūra turėtų tvarkyti valstybių narių arba Agentūros turimos techninės įrangos bei valstybių narių ir Agentūros bendrai valdomos įrangos sąrašus, sukurdama ir tvarkydama centralizuotą techninės įrangos rezervo registrą. Tame rezerve turėtų būti minimalus techninės įrangos, reikalingos, kad Agentūra galėtų vykdyti veiklą, kiekis;
(13)
kad būtų užtikrintas operacijų veiksmingumas, Agentūra turėtų sukurti sienos apsaugos pareigūnų būrius. Valstybės narės turėtų tiems būriams skirti pakankamai kvalifikuotų sienos apsaugos pareigūnų ir sudaryti galimybę jų dislokavimui, išskyrus atvejus, kai jos susiduria su išskirtinėmis aplinkybėmis, dėl kurių tampa itin sunku vykdyti nacionalines užduotis;
(14)
į tuos būrius Agentūra turėtų galėti skirti sienos apsaugos pareigūnus, kurie valstybių narių būtų komandiruojami į Agentūrą laikinam darbui kaip nacionaliniai ekspertai, kuriems vykdant savo užduotis ir įgaliojimus turėtų būti taikoma ta pati teisinė sistema kaip ir tiesiogiai valstybių narių į tuos būrius skirtiems pakviestiesiems pareigūnams. Agentūra turėtų pritaikyti savo vidaus taisykles dėl komandiruotųjų nacionalinių ekspertų, kad vykdant bendras operacijas ir bandomuosius projektus priimančioji valstybė narė galėtų duoti tiesioginius nurodymus sienos apsaugos pareigūnams;
(15)
gerai apibrėžtas veiklos planas, įskaitant vertinimą ir pareigą pranešti apie įvykius, dėl kurio Agentūra susitarė su priimančia valstybe nare, pasikonsultavę su dalyvaujančiomis valstybėmis narėmis, prieš bendrų operacijų ar bandomųjų projektų pradžią, bus labai naudingas siekiant šio reglamento tikslų, nes bendrų operacijų ir bandomųjų projektų koordinavimo modus operandi bus labiau suderintas;
(16)
Agentūra turėtų naudoti pranešimų apie nenumatytus įvykius sistemą, kad atitinkamoms nacionalinėms valdžios institucijoms ir savo Valdančiajai tarybai (toliau - Valdančioji taryba) perduotų visą informaciją apie pagrįstus įtarimus dėl, visų pirma, Reglamento (EB) Nr. 2007/2004 arba Šengeno sienų kodekso, nustatyto Europos Parlamento ir Tarybos reglamentu (EB) Nr. 562/2006 (5), įskaitant pagrindines žmogaus teises, pažeidimų vykdant bendras operacijas, bandomuosius projektus ar teikiant skubią pagalbą;
(17)
rizikos analizė yra svarbiausia operacijų vykdymo prie išorės sienų dalis. Jos kokybė turėtų būtų pagerinta, pradedant naudoti valstybių narių gebėjimo susidoroti su kylančiais sunkumais, įskaitant esamas ir būsimas grėsmes ir sunkumus prie išorės sienų, vertinimo metodą. Tačiau atliekant tuos įvertinimus neturėtų būti pažeidžiamas Šengeno vertinimo mechanizmas;
(18)
Agentūra turėtų valstybių narių nacionaliniams sienos apsaugos pareigūnų instruktoriams rengti Europos lygmens mokymus, įskaitant pagrindinių teisių, galimybės pasinaudoti tarptautine apsauga ir galimybės naudotis prieglobsčio procedūromis sritį, ir rengti kompetentingų nacionalinių tarnybų pareigūnams skirtus papildomus mokymus bei seminarus, susijusius su išorės sienų kontrole bei stebėjimu ir valstybėse narėse neteisėtai esančių trečiųjų šalių piliečių išsiuntimu. Agentūra gali rengti mokymus, įskaitant mainų programą, kartu su valstybėmis narėmis jų teritorijoje. Valstybės narės turėtų įtraukti Agentūros darbo šioje srityje rezultatus į savo sienos apsaugos pareigūnų nacionalines mokymo programas;
(19)
Agentūra turėtų stebėti su jos veiklos sritimi susijusių mokslinių tyrimų raidą, prie jos prisidėti ir išplatinti tą informaciją Komisijai bei valstybėms narėms;
(20)
daugumoje valstybių narių neteisėtai jose esančių trečiųjų valstybių piliečių grąžinimo praktiniai aspektai priklauso už išorės sienų kontrolę atsakingų institucijų kompetencijai. Kadangi akivaizdžiai naudingiau atlikti tuos veiksmus Sąjungos lygmeniu, Agentūra, visiškai laikydamasi Sąjungos grąžinimo politikos, turėtų atitinkamai užtikrinti valstybių narių bendro grąžinimo operacijų koordinavimą arba organizavimą, taip pat nustatyti geriausią praktiką, susijusią su kelionės dokumentų įgijimu, ir apibrėžti elgesio kodeksą, kurio reikėtų laikytis išsiunčiant neteisėtai valstybių narių teritorijose esančius trečiųjų šalių piliečius. Sąjungos finansavimas neturėtų būti skiriamas veiklai ar operacijoms, kurias vykdant nesilaikoma Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos (toliau - Pagrindinių teisių chartija);
(21)
siekdama atlikti savo misiją ir tiek, kiek reikia uždaviniams atlikti, Agentūra gali bendradarbiauti su Europolu, Europos prieglobsčio paramos biuru, Europos Sąjungos pagrindinių teisių agentūra ir kitomis Sąjungos agentūromis ir įstaigomis, trečiųjų šalių kompetentingomis institucijomis ir tarptautinėmis organizacijomis, kompetentingomis Reglamento (EB) Nr. 2007/2004 taikymo sričiai priklausančiais klausimais, vadovaudamasi pagal atitinkamas Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo (SESV) nuostatas sudarytais darbo susitarimais. Agentūra turėtų palengvinti valstybių narių ir trečiųjų šalių operatyvų bendradarbiavimą įgyvendinant Sąjungos išorės santykių politiką;
(22)
vis svarbiau tampa bendradarbiauti su trečiosiomis šalimis į Reglamento (EB) Nr. 2007/2004 taikymo sritį įeinančiais klausimais. Kad Agentūra galėtų sukurti tvirtą bendradarbiavimo modelį su atitinkamomis trečiosiomis šalimis, ji turėtų turėti galimybę, bendradarbiaudama su trečiųjų šalių kompetentingomis institucijomis, pradėti ir finansuoti techninės pagalbos projektus tose šalyse ir į jas siųsti ryšių palaikymo pareigūnus. Agentūra, suteikusi reikalingą mokymą, turėtų turėti galimybę kviesti trečiųjų šalių stebėtojus dalyvauti jos veikloje. Bendradarbiauti su trečiosiomis šalimis taip pat svarbu siekiant skatinti, kad būtų laikomasi Sąjungos sienų valdymo standartų, įskaitant pagarbą pagrindinėms teisėms ir žmogaus orumui;
(23)
siekiant užtikrinti atviras ir skaidrias įdarbinimo sąlygas ir vienodą požiūrį į darbuotojus, Agentūros darbuotojams ir vykdomajam direktoriui turėtų būti taikomi Europos Sąjungos pareigūnų tarnybos nuostatai ir kitų Europos Sąjungos pareigūnų įdarbinimo sąlygos, nustatyti Tarybos reglamente (EEB, Euratomas, EAPB) Nr. 259/68 (6), įskaitant profesinę paslaptį ar kitus lygiaverčius konfidencialumo įsipareigojimus reglamentuojančias taisykles;
(24)
be to, Valdančioji taryba turėtų priimti atitinkamas nuostatas, leidžiančias valstybėms narėms komandiruoti į Agentūrą nacionalinius ekspertus. Tokiose nuostatose, be kita ko, derėtų numatyti, kad komandiruotieji nacionaliniai sienos apsaugos pareigūnai, kurie dislokuojami vykdant bendras operacijas, bandomuosius projektus ar teikiant skubią pagalbą, turėtų būtų laikomi pakviestaisiais pareigūnais, turinčiais atitinkamas užduotis ir įgaliojimus;
(25)
Agentūrai tvarkant asmens duomenis taikomas 2000 m. gruodžio 18 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 45/2001 dėl asmenų apsaugos Bendrijos institucijoms ir įstaigoms tvarkant asmens duomenis ir laisvo tokių duomenų judėjimo (7). Todėl Europos duomenų apsaugos priežiūros pareigūnas turėtų stebėti, kaip Agentūra tvarko asmens duomenis, ir turėtų turėti įgaliojimų gauti iš Agentūros prieigą prie visos jo tyrimams atlikti būtinos informacijos;
(26)
valstybėms narėms tvarkant asmens duomenis visapusiškai taikoma 1995 m. spalio 24 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 95/46/EB dėl asmenų apsaugos tvarkant asmens duomenis ir dėl laisvo tokių duomenų judėjimo (8);
(27)
užtikrindama IT sistemų operacijų valdymą, Agentūra turėtų laikytis Europos ir tarptautinių standartų, įskaitant duomenų apsaugos standartus, atsižvelgdama į aukščiausius profesinius reikalavimus;
(28)
Reglamentas (EB) Nr. 2007/2004 turėtų būti atitinkamai iš dalies pakeistas;
(29)
šiame reglamente gerbiamos pagrindinės teisės ir laikomasi principų, pripažįstamų, visų pirma, SESV ir Pagrindinių teisių chartijoje, būtent teisės į žmogaus orumą, kankinimo ir nežmoniško ar žeminančio elgesio arba baudimo uždraudimo, teisės į laisvę ir saugumą, teisės į asmens duomenų apsaugą, teisės į prieglobstį, negrąžinimo principo, nediskriminavimo principo, vaiko teisių ir teisės į veiksmingą teisinę gynybą. Valstybės narės šį reglamentą turėtų taikyti nepažeisdamos tų teisių ir principų. Bet koks jėgos panaudojimas turėtų atitikti priimančiosios valstybės narės nacionalinę teisę, įskaitant būtinumo ir proporcingumo principus;
(30)
taikant šį reglamentą neturėtų būti pažeidžiamos valstybių narių teisės ar įsipareigojimai pagal Jungtinių Tautų jūrų teisės konvenciją, Tarptautinę konvenciją dėl žmogaus gyvybės apsaugos jūroje, Tarptautinę jūrų paieškos ir gelbėjimo konvenciją ir Ženevos konvenciją dėl pabėgėlių statuso;
(31)
kadangi šio reglamento tikslo, t. y. padėti sukurti operatyvaus bendradarbiavimo prie valstybių narių išorės sienų integruotą valdymą, valstybės narės negali deramai pasiekti, ir kadangi to tikslo būtų geriau siekti Sąjungos lygmeniu, laikydamasi Europos Sąjungos sutarties (toliau - ES sutartis) 5 straipsnyje nustatyto subsidiarumo principo, Sąjunga gali patvirtinti priemones. Pagal tame straipsnyje nustatytą proporcingumo principą šiuo reglamentu neviršijama tai, kas būtina tam tikslui pasiekti;
(32)
kalbant apie Islandiją ir Norvegiją, šiuo reglamentu plėtojamos Šengeno acquis nuostatos, kaip apibrėžta Europos Sąjungos Tarybos, Islandijos Respublikos ir Norvegijos Karalystės sudarytame susitarime dėl pastarųjų asociacijos įgyvendinant, taikant ir plėtojant Šengeno acquis (9), patenkančios į 1999 m. gegužės 17 d. Tarybos sprendimo 1999/437/EB dėl tam tikrų minėtojo susitarimo taikymo priemonių (10) 1 straipsnio A punkte nurodytą sritį. Todėl Islandijos Respublikos ir Norvegijos Karalystės delegacijos turėtų būti Valdančiosios tarybos narėmis, turinčiomis ribotą balsavimo teisę;
(33)
kalbant apie Šveicariją, šiuo reglamentu plėtojamos Šengeno acquis nuostatos, kaip apibrėžta Europos Sąjungos, Europos bendrijos ir Šveicarijos Konfederacijos susitarimo dėl Šveicarijos Konfederacijos asociacijos įgyvendinant, taikant ir plėtojant Šengeno acquis (11), patenkančios į Tarybos sprendimo 1999/437/EB 1 straipsnio A, B ir G punktuose nurodytą sritį, minėtą sprendimą siejant su Tarybos sprendimo 2008/146/EB (12) 3 straipsniu. Todėl Šveicarijos Konfederacijos delegacija turėtų būti Valdančiosios tarybos nare, turinčia ribotą balsavimo teisę;
(34)
kalbant apie Lichtenšteiną, šiuo reglamentu plėtojamos Šengeno acquis nuostatos, kaip apibrėžta Europos Sąjungos, Europos bendrijos, Šveicarijos Konfederacijos ir Lichtenšteino Kunigaikštystės pasirašytame protokole dėl Lichtenšteino Kunigaikštystės prisijungimo prie Europos Sąjungos, Europos bendrijos ir Šveicarijos Konfederacijos susitarimo dėl Šveicarijos Konfederacijos asociacijos įgyvendinant, taikant ir plėtojant Šengeno acquis (13), patenkančios į Sprendimo 1999/437/EB 1 straipsnio A, B ir G punktuose nurodytą sritį, minėtą sprendimą siejant su Tarybos sprendimo 2011/350/ES (14) 3 straipsniu. Todėl Lichtenšteino Kunigaikštystės delegacija turėtų būti Valdančiosios tarybos nare, turinčia ribotą balsavimo teisę;
(35)
pagal Protokolo (Nr. 22) dėl Danijos pozicijos, pridėto prie Europos Sąjungos sutarties ir SESV, 1 ir 2 straipsnius, Danija nedalyvauja priimant šį reglamentą, jis nėra jai privalomas ar taikomas. Atsižvelgiant į tai, kad šis reglamentas teikiamas Šengeno acquis pagrindu, Danija pagal to Protokolo 4 straipsnį per šešis mėnesius nuo tos dienos, kai Taryba priima sprendimą dėl šio reglamento, nusprendžia, ar ji tą reglamentą įgyvendins savo nacionalinėje teisėje;
(36)
šiuo reglamentu plėtojamos Šengeno acquis nuostatos, kurias įgyvendinant Jungtinė Karalystė, remdamasi 2000 m. gegužės 29 d. Tarybos sprendimu 2000/365/EB dėl Jungtinės Didžiosios Britanijos ir Šiaurės Airijos Karalystės prašymo dalyvauti įgyvendinant kai kurias Šengeno acquis nuostatas (15), nedalyvauja; todėl Jungtinė Karalystė nedalyvauja priimant šį reglamentą, jis nėra jai privalomas ar taikomas;
(37)
šiuo reglamentu plėtojamos Šengeno acquis nuostatos, kurias įgyvendinant Airija, remdamasi 2002 m. vasario 28 d. Tarybos sprendimu 2002/192/EB dėl Airijos prašymo dalyvauti įgyvendinant kai kurias Šengeno acquis nuostatas (16), nedalyvauja. Todėl Airija nedalyvauja jį priimant, jis nėra jai privalomas ar taikomas;
(38)
pagal sąlygas, kurias Valdančioji taryba turi nustatyti kiekvienu konkrečiu atveju, Agentūra turėtų padėti organizuoti operatyvius veiksmus, kurių metu valstybės narės galėtų pasinaudoti patirtimi ir įranga, kurią galėtų norėti pasiūlyti Airija ir Jungtinė Karalystė. Todėl Airijos ir Jungtinės Karalystės atstovai turėtų būti kviečiami dalyvauti visuose Valdančiosios tarybos posėdžiuose, kad galėtų visapusiškai dalyvauti svarstant pasirengimą tokiems operatyviems veiksmams;
(39)
Ispanijos Karalystė ir Jungtinė Karalystė nesutaria dėl Gibraltaro sienų demarkacijos;
(40)
šio reglamento taikymo Gibraltaro sienoms sustabdymas nereiškia, kad pasikeičia susijusių valstybių atitinkamos pozicijos,
PRIĖMĖ ŠĮ REGLAMENTĄ:
1 straipsnis
Pakeitimai
Reglamentas (EB) Nr. 2007/2004 iš dalies keičiamas taip:
1)
1 straipsnio 2 ir 3 dalys pakeičiamos taip:
„2. Nors atsakomybė už išorės sienų kontrolę ir stebėjimą tenka valstybėms narėms, Agentūra, kaip Sąjungos įstaiga pagal šio reglamento 15 straipsnio apibrėžtį ir 19 straipsnį, palengvina ir padaro veiksmingesnį esamų bei būsimų Sąjungos priemonių, susijusių su išorės sienų valdymu, visų pirma Šengeno sienų kodekso, patvirtinto Reglamentu (EB) Nr. 562/2006 (17), taikymą. Ji tai daro užtikrindama valstybių narių veiksmų koordinavimą įgyvendinant tas priemones ir taip prisideda prie efektyvaus, aukšto ir vienodo asmenų kontrolės ir valstybių narių išorės sienų stebėjimo lygio.
Agentūra atlieka savo užduotis visapusiškai laikydamasi atitinkamų Sąjungos teisės aktų, įskaitant Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartiją (toliau - Pagrindinių teisių chartija); atitinkamų tarptautinės teisės aktų, įskaitant 1951 m. liepos 28 d. Konvenciją dėl pabėgėlių statuso, priimtą Ženevoje (toliau - Ženevos konvencija); prievolių, susijusių su galimybe pasinaudoti tarptautine apsauga, ypač negrąžinimo principu; ir pagrindinių teisių, taip pat atsižvelgdama į šio reglamento 26a straipsnyje nurodyto Konsultacinio forumo ataskaitas.
3. Agentūra taip pat teikia Komisijai ir valstybėms narėms visą reikiamą techninę pagalbą ir žinias, susijusias su išorės sienų valdymu, bei skatina valstybių narių solidarumą, ypač tų, kurios patiria specifinių ir neproporcingai didelių sunkumų.
2)
1a straipsnis iš dalies keičiamas taip:
a)
įterpiamas šis punktas:
„1a. Europos sienos apsaugos būriai- taikant 3 straipsnį, 3b straipsnį, 3c straipsnį, 8 straipsnį ir 17 straipsnį - būriai, dislokuojami vykdant bendras operacijas ir bandomuosius projektus; taikant 8a-8g straipsnius - būriai, dislokuojami skubios pasienio pagalbos (toliau - skubi pagalba) tikslais pagal Reglamentą (EB) Nr. 863/2007 (18), o taikant 2 straipsnio 1 dalies ea ir g punktus bei 5 straipsnį - būriai, dislokuojami vykdant bendras operacijas, bandomuosius projektus ir teikiant skubią pagalbą;
b)
2 punktas pakeičiamas taip:
„2. priimančioji valstybė narė- valstybė narė, kurios teritorijoje arba iš kurios teritorijos pradedama vykdyti bendra operacija, bandomasis projektas ar teikiama skubi pagalba;“;
c)
4 ir 5 punktai pakeičiami taip:
„4. būrių nariai- valstybių narių sienos apsaugos pareigūnai, tarnaujantys Europos sienos apsaugos būriuose, išskyrus priimančiosios valstybės narės sienos apsaugos pareigūnus;
5. prašančioji valstybė narė- valstybė narė, kurios kompetentingos valdžios institucijos prašo Agentūros dislokuoti jos teritorijoje skubios pagalbos būrius;“.
3)
2 straipsnis iš dalies keičiamas taip:
a)
1 dalis iš dalies keičiama taip:
i)
c ir d punktai pakeičiami taip:
„c)
atlieka rizikos analizę, įskaitant valstybių narių gebėjimo kovoti su grėsmėmis ir sunkumais prie jų išorės sienų vertinimą;
d)
dalyvauja plėtojant su išorės sienų kontrole ir stebėjimu susijusius mokslinius tyrimus;“;
ii)
įterpiamas šis punktas:
„da)
padeda valstybėms narėms tomis aplinkybėmis, kai reikia didesnės techninės ir operatyvios pagalbos prie jų išorės sienų, atsižvelgiant į tai, kad kai kuriais atvejais tai gali būti susiję su humanitarinėmis krizėmis ir gelbėjimo darbais jūroje;“;
iii)
e punktas pakeičiamas taip:
„e)
padeda valstybėms narėms tais atvejais, kai prie jų išorės sienų reikia didesnės techninės ir operatyvios pagalbos, ypač valstybėms narėms, kurios patiria specifinių ir neproporcingai didelių sunkumų;“;
iv)
įterpiamas šis punktas:
„ea)
sukuria Europos sienos apsaugos būrius, kurie dislokuojami vykdant bendras operacijas, bandomuosius projektus ir teikiant skubią pagalbą;“;
v)
f ir g punktai pakeičiami taip:
„f)
teikia valstybėms narėms reikiamą paramą, įskaitant, valstybėms narėms paprašius, bendrų grąžinimo operacijų koordinavimą ar organizavimą;
g)
vykdant bendras operacijas, bandomuosius projektus ar teikiant skubią pagalbą pagal Reglamentą (EB) Nr. 863/2007, dislokuoja sienos apsaugos pareigūnus iš Europos sienos apsaugos būrių valstybių narių teritorijoje;“;
vi)
pridedami šie punktai:
„h)
kuria ir naudoja, laikydamasi Reglamento (EB) Nr. 45/2001, informacinę sistemą, per kurią galima greitai ir patikimai keistis informacija apie kylančias grėsmes prie valstybių narių išorės sienų, įskaitant informacijos ir koordinavimo tinklą, įsteigtą Sprendimu 2005/267/EB (19);
i)
teikia reikiamą pagalbą Europos sienų stebėjimo sistemos kūrimui ir naudojimui ir, prireikus, bendros keitimosi informacija aplinkos kūrimui, įskaitant sistemų sąveiką.
b)
įterpiamas šis punktas:
„1a. Vadovaujantis Sąjungos ir tarptautine teise, joks asmuo negali būti išlaipinamas arba kitaip perduodamas šalies valdžios institucijoms pažeidžiant negrąžinimo principą arba esant rizikai, kad asmuo iš tos šalies gali būti išsiųstas arba grąžintas į kitą šalį pažeidžiant tą principą. Vadovaujantis Sąjungos ir tarptautine teise, būtina atsižvelgti į ypatingus vaikų, prekybos žmonėmis aukų, asmenų, kuriems būtina medicininė pagalba, asmenų, kuriems reikalinga tarptautinė apsauga, ir kitų pažeidžiamų asmenų poreikius.“;
c)
2 dalies paskutinė pastraipa pakeičiama taip:
„Valstybės narės praneša Agentūrai apie tuos operatyvius veiksmus prie išorės sienų, kuriuose Agentūra nedalyvauja. Agentūros vykdomasis direktorius (toliau - vykdomasis direktorius) reguliariai ir bent vieną kartą per metus informuoja Agentūros valdančiąją tarybą (toliau - Valdančioji taryba) apie tuos veiksmus.“.
4)
Įterpiamas šis straipsnis:
„2a straipsnis
Elgesio kodeksas
Agentūra parengia ir toliau plėtoja visoms Agentūros koordinuojamoms operacijoms taikytiną elgesio kodeksą. Elgesio kodekse nustatomos visiems Agentūros veikloje dalyvaujantiems asmenims taikytinos procedūros, kuriomis siekiama užtikrinti teisinės valstybės ir pagarbos pagrindinėms teisėms principus, ypatingą dėmesį skiriant nelydimiems nepilnamečiams ir pažeidžiamiems bei tarptautinės apsaugos siekiantiems asmenims.
Agentūra parengia Elgesio kodeksą, bendradarbiaudama su 26a straipsnyje nurodytu Konsultaciniu forumu.“.
5)
3 straipsnis pakeičiamas taip:
„3 straipsnis
Bendros operacijos ir bandomieji projektai prie išorės sienų
1. Agentūra vertina, tvirtina ir koordinuoja valstybių narių pateiktus bendrų operacijų ir bandomųjų projektų pasiūlymus, įskaitant valstybių narių prašymus, susijusius su aplinkybėmis, kai reikia didesnės techninės ir operatyvios pagalbos, ypač specifinių ir neproporcingai didelių sunkumų atvejais.
Agentūra gali pati, bendradarbiaudama su atitinkamomis valstybėmis narėmis ir susitarusi su priimančiomis valstybėmis narėmis, inicijuoti ir vykdyti bendras operacijas ir bandomuosius projektus.
Ji taip pat gali nuspręsti leisti bendrose operacijose arba bandomuosiuose projektuose dalyvaujančioms valstybėms narėms naudotis jos technine įranga.
Prieš bendras operacijas ir bandomuosius projektus turėtų būti atlikta išsami rizikos analizė.
1a. Agentūra, informavusi atitinkamą valstybę narę, gali nutraukti bendras operacijas ir bandomuosius projektus, jei nebesilaikoma toms bendroms operacijoms ir bandomiesiems projektams vykdyti nustatytų sąlygų.
Bendroje operacijoje ar bandomajame projekte dalyvaujančios valstybės narės gali paprašyti Agentūros nutraukti tą bendrą operaciją ar bandomąjį projektą.
Buveinės valstybė narė, laikydamasi savo nacionalinės teisės, numato tinkamas drausmines ar kitas priemones, taikytinas vykdant bendrą operaciją ir ar bandomąjį projektą pažeidus pagrindines teises ar nesilaikant įsipareigojimų tarptautinės apsaugos srityje.
Vykdomasis direktorius visiškai arba iš dalies sustabdo arba nutraukia bendras operacijas ir bandomuosius projektus, jei jis mano, kad tokie pažeidimai yra rimti arba gali būti toliau daromi.
1b. Agentūra pagal 3b straipsnį sudaro sienos apsaugos pareigūnų rezervą, vadinamą Europos sienos apsaugos būriais, kuriuos galėtų dislokuoti vykdant 1 dalyje nurodytas bendras operacijas ir bandomuosius projektus. Ji nusprendžia dėl žmogiškųjų išteklių ir techninės įrangos dislokavimo pagal 3a ir 7 straipsnius.
2. Agentūra, praktiškai organizuodama bendras operacijas ir bandomuosius projektus, gali veikti per 16 straipsnyje numatytus specializuotus padalinius.
3. Agentūra įvertina bendrų operacijų ir bandomųjų projektų rezultatus ir per 60 dienų nuo tų bendrų operacijų ir bandomųjų projektų pabaigos perduoda išsamias vertinimo ataskaitas Valdančiajai tarybai, kartu pateikdama 26a straipsnyje nurodyto pagrindinių teisių pareigūno pastabas. Agentūra atlieka išsamią lyginamąją tų rezultatų analizę, siekiant pagerinti būsimų bendrų operacijų ir bandomųjų projektų kokybę, darnumą bei veiksmingumą ir įtraukiant ją į 20 straipsnio 2 dalies b punkte numatytą Agentūros bendrąją ataskaitą.
4. Agentūra finansuoja arba bendrai finansuoja 1 dalyje nurodytas bendras operacijas ir bandomuosius projektus dotacijomis iš savo biudžeto, vadovaudamasi Agentūrai taikomomis finansinėmis taisyklėmis.
5. 1a ir 4 dalys taikomos ir skubiai pagalbai.“.
6)
Įterpiami šie straipsniai:
„3a straipsnis
Bendrų operacijų ir bandomųjų projektų organizaciniai aspektai
1. Vykdomasis direktorius parengia bendrų operacijų ir bandomųjų projektų, nurodytų 3 straipsnio 1 dalyje, veiklos planą. Vykdomasis direktorius ir priimančioji valstybė narė, konsultuodamiesi su bendroje operacijoje ar bandomajame projekte dalyvaujančioms valstybėms narėms, sutaria dėl veiklos plano, kuriame per tinkamą laikotarpį iki tos bendros operacijos ar bandomojo projekto pradžios išsamiai išdėstomi organizaciniai aspektai.
Veiklos planas apima visus aspektus, kurie laikomi būtinais bendrai operacijai ar bandomajam projektui vykdyti, įskaitant informaciją apie:
a)
padėtį, dislokavimo modus operandi bei tikslus, įskaitant veiklos tikslą;
b)
numatomą bendrų operacijų arba bandomųjų projektų trukmę;
c)
geografinę vietovę, kurioje bus vykdoma bendra operacija arba bandomasis projektas;
d)
užduotis ir specialius nurodymus pakviestiesiems pareigūnams, įskaitant nurodymus dėl leistino naudojimosi duomenų bazėmis ir leistinų tarnybinių ginklų, šaudmenų bei įrangos priimančiojoje valstybėje narėje;
e)
pakviestųjų pareigūnų būrių sudėtį bei kitų susijusių darbuotojų dislokavimą;
f)
vadovavimo ir kontrolės nuostatas, įskaitant priimančiosios valstybės narės sienos apsaugos pareigūnų, atsakingų už bendradarbiavimą su pakviestaisiais pareigūnais ir Agentūra, ypač tų sienos apsaugos pareigūnų, kurie dislokacijos laikotarpiu vadovauja būriams, vardus ir pavardes bei laipsnius, taip pat pakviestųjų pareigūnų vietą vadovavimo sekoje;
g)
techninę įrangą, kuri turi būti dislokuota vykdant bendrą operaciją ar bandomąjį projektą, įskaitant konkrečius reikalavimus, pavyzdžiui, naudojimo sąlygas, prašomus darbuotojus, transportą ir kitus logistikos aspektus, taip pat finansines nuostatas;
h)
išsamias nuostatas dėl Agentūros valdančiajai tarybai ir atitinkamoms nacionalinėms valdžios institucijoms nedelsiant teikiamų pranešimų apie nenumatytus įvykius;
i)
atsiskaitymo ir vertinimo sistemą, kurioje pateikti vertinimo ataskaitos lyginamieji standartai ir galutinės vertinimo ataskaitos galutinė pateikimo data pagal 3 straipsnio 3 dalį;
j)
operacijų jūroje klausimu - konkrečią informaciją apie atitinkamos jurisdikcijos galiojimą ir atitinkamų teisės aktų taikymą geografinėje vietovėje, kurioje vykdoma bendra operacija ar bandomasis projektas, įskaitant nuorodas į tarptautinius ir Sąjungos teisės aktus dėl sulaikymo, gelbėjimo darbų jūroje ir išlaipinimo;
k)
bendradarbiavimo su trečiosiomis šalimis, kitomis Sąjungos agentūromis ir įstaigomis ar tarptautinėmis organizacijomis tvarką.
2. Bet kokiems veiklos plano pakeitimams ar pritaikymams turi pritarti vykdomasis direktorius ir priimančioji valstybė narė. Agentūra pakeisto ar pritaikyto veiklos plano kopiją nedelsdama išsiunčia dalyvaujančioms valstybėms narėms.
3. Agentūra, vykdydama koordinavimo užduotis, užtikrina visų organizacinių aspektų praktinį įgyvendinimą, įskaitant Agentūros darbuotojo dalyvavimą vykdant bendras operacijas ir bandomuosius projektus, nurodytus šiame straipsnyje.
3b straipsnis
Europos sienos apsaugos būrių sudėtis ir dislokavimas
1. Vykdomojo direktoriaus siūlymu Valdančioji taryba balsavimo teisę turinčių narių absoliučia balsų dauguma nusprendžia dėl sienos apsaugos pareigūnų, skirtinų į Europos sienos apsaugos būrius, pareigybių aprašymo ir bendro skaičiaus. Tokia pati procedūra taikoma visiems tolesniems pareigybių aprašymo ir bendro skaičiaus pakeitimams. Pasitelkdamos nacionalinį rezervą, sudarytą pagal skirtingus Agentūros apibrėžtus pareigybių aprašymus, valstybės narės prisideda prie Europos sienos apsaugos būrių, į juos skirdamos pareigybių aprašymus atitinkančius sienos apsaugos pareigūnus.
2. Valstybių narių įnašas, susijęs su jų sienos apsaugos pareigūnais, dalyvausiančiais konkrečiose bendrose operacijose ir bandomuosiuose projektuose ateinančiais metais, planuojamas remiantis Agentūros ir valstybių narių kasmetinėmis dvišalėmis derybomis ir susitarimais. Pagal tuos susitarimus valstybės narės Agentūros prašymu skiria sienos apsaugos pareigūnus dislokuoti, išskyrus išskirtinių situacijų atvejus, dėl kurių tampa itin sunku vykdyti nacionalines užduotis. Toks prašymas pateikiamas likus bent 45 dienoms iki planuojamos dislokacijos. Buveinės valstybės narės savarankiškumas, susijęs su personalo atranka ir dislokavimo trukme, nesikeičia.
3. Agentūra taip pat prisideda prie Europos sienos apsaugos būrių, į juos skirdama kompetentingus sienos apsaugos pareigūnus, kuriuos valstybės narės komandiruoja kaip nacionalinius ekspertus pagal 17 straipsnio 5 dalį. Valstybių narių įnašas, susijęs su jų sienos apsaugos pareigūnų komandiravimu į Agentūrą ateinantiems metams, planuojamas remiantis Agentūros ir valstybių narių kasmetinėmis dvišalėmis derybomis ir susitarimais.
Pagal tuos susitarimus valstybės narės skiria sienos apsaugos pareigūnus dislokuoti, išskyrus tuos atvejus, jei tai turėtų didelės įtakos nacionalinių užduočių vykdymui. Tokiomis aplinkybėmis valstybės narės gali atšaukti komandiruotus sienos apsaugos pareigūnus.
Komandiruojama ne ilgiau kaip šešiems mėnesiams per 12 mėnesių laikotarpį. Taikant šį reglamentą, komandiruotieji sienos apsaugos pareigūnai laikomi pakviestaisiais pareigūnais ir vykdo 10 straipsnyje nustatytas užduotis bei įgaliojimus. Atitinkamus sienos apsaugos pareigūnus komandiravusi valstybė narė laikoma buveinės valstybe nare, kaip apibrėžta 1a straipsnio 3 punkte, taikant 3c, 10 ir 10b straipsnius. Kiti laikinai Agentūros įdarbinti darbuotojai, kurie nėra kvalifikuoti vykdyti sienų kontrolės, vykdant bendras operacijas ir bandomuosius projektus, gali būti dislokuoti tik koordinavimo užduotims vykdyti.
4. Vykdydami savo užduotis ir įgaliojimus, Europos sienos apsaugos būrių nariai privalo jokiu būdu nepažeisti pagrindinių teisių, įskaitant teisės pasinaudoti prieglobsčio procedūra, ir žmogaus orumo. Visos priemonės, kurių jie imasi vykdydami užduotis ir įgaliojimus, yra proporcingos tokiomis priemonėmis siekiamiems tikslams. Vykdydami užduotis ir įgaliojimus, jie nediskriminuoja asmenų dėl lyties, rasinės ar etninės kilmės, religijos ar tikėjimo, negalios, amžiaus ar seksualinės orientacijos.
5. Pagal 8g straipsnį Agentūra paskiria koordinuojantį pareigūną kiekvienai bendrai operacijai ar bandomajam projektui, kuriuos vykdant bus dislokuoti Europos sienos apsaugos būrio nariai.
Koordinuojančio pareigūno užduotis - skatinti priimančių ir dalyvaujančių valstybių narių bendradarbiavimą ir koordinavimą tarp jų.
6. Agentūra pagal 8h straipsnį padengia išlaidas, kurias patiria valstybės narės, pagal šio straipsnio 1 dalį skirdamos savo sienos apsaugos pareigūnus Europos sienos apsaugos būriams.
7. Agentūra kiekvienais metais Europos Parlamentui pateikia duomenis apie sienos apsaugos pareigūnų, kuriuos kiekviena valstybė narė remiantis šio straipsnio nuostatomis skyrė į Europos sienos apsaugos būrius, skaičių.
3c straipsnis
Nurodymai Europos sienos apsaugos būriams
1. Europos sienos apsaugos būrių dislokavimo laikotarpiu nurodymus būriams duoda priimančioji valstybė narė pagal veiklos planą, nurodytą 3a straipsnio 1 dalyje.
2. Kaip nurodyta 3b straipsnio 5 dalyje, Agentūra per savo koordinuojantį pareigūną gali pranešti priimančiajai valstybei narei savo nuomonę dėl 1 dalyje minėtų nurodymų. Jeigu Agentūra praneša nuomonę, priimančioji valstybė narė ją apsvarsto.
3. Pagal 8g straipsnį priimančioji valstybė narė koordinuojančiam pareigūnui teikia visą būtiną pagalbą, įskaitant neribotą galimybę naudotis Europos sienos apsaugos būriais visą dislokavimo laikotarpį.
4. Vykdant užduotis ir įgaliojimus Europos sienos apsaugos būrių nariams tebegalioja jų buveinės valstybės narės drausmės priemonės.“.
7)
4 straipsnis pakeičiamas taip:
„4 straipsnis
Rizikos analizė
Agentūra plėtoja ir taiko bendros integruotos rizikos analizės modelį.
Ji rengia bendrą ir pritaikytą rizikos analizes, kurias turi pateikti Tarybai ir Komisijai.
Siekdama atlikti rizikos analizę, Agentūra, prieš tai pasikonsultavusi su atitinkamomis valstybėmis narėmis, gali įvertinti jų gebėjimą susidoroti su kylančiais sunkumais, įskaitant esamas ir būsimas grėsmes ir sunkumus prie valstybių narių išorės sienų, ypač tų valstybių narių, kurios patiria specifinių ir neproporcingai didelių sunkumų. Tuo tikslu Agentūra gali įvertinti valstybių narių įrangą ir išteklius sienų kontrolės srityje. Įvertinimas grindžiamas atitinkamų valstybių narių pateikta informacija ir bendrų operacijų, bandomųjų projektų, skubios pagalbos ir kitos Agentūros veiklos ataskaitomis ir rezultatais. Tais vertinimais nedaromas poveikis Šengeno vertinimo mechanizmui.
Tų vertinimų rezultatai pristatomi Valdančiajai tarybai.
Šio straipsnio taikymo tikslais valstybės narės suteikia Agentūrai visą reikalingą informaciją apie padėtį ir galimas grėsmes prie išorės sienų.
Agentūra įtraukia bendros integruotos rizikos analizės modelio rezultatus, rengdama bendrąją pagrindinę sienos apsaugos pareigūnų mokymo programą, nurodytą 5 straipsnyje.“.
8)
5 straipsnis iš dalies keičiamas taip:
a)
pirma dalis pakeičiama taip:
„Agentūra Europos sienos apsaugos būriams priklausantiems sienos apsaugos pareigūnams rengia specializuotus mokymus, susijusius su jų užduotimis ir įgaliojimais, ir pagal Agentūros metinėje darbo programoje nurodytą specializuotų mokymų ir pratybų tvarkaraštį reguliariai rengia pratybas tokiems sienos apsaugos pareigūnams.
Agentūra taip pat imasi būtinų iniciatyvų siekiant užtikrinti, kad visi valstybių narių sienos apsaugos pareigūnai ir kitas Europos sienos apsaugos būrių veikloje dalyvaujantis personalas, taip pat Agentūros darbuotojai, prieš dalyvaudami Agentūros rengiamoje operatyvioje veikloje, būtų baigę atitinkamus mokymus Sąjungos ir tarptautinės teisės, įskaitant pagrindines teises ir galimybę gauti tarptautinę apsaugą bei gaires, skirtas identifikuoti apsaugos prašančius asmenis ir nukreipti juos į atitinkamas įstaigas, srityje.
Agentūra nustato ir toliau plėtoja bendrąją pagrindinę sienos apsaugos pareigūnų mokymo programą ir Europos lygmeniu rengia valstybių narių nacionalinių sienos apsaugos pareigūnų instruktorių mokymus, įskaitant pagrindinių teisių, galimybės gauti tarptautinę apsaugą ir atitinkamos jūrų teisės sritį.
Agentūra parengia bendrąją pagrindinę mokymo programą, pasikonsultavusi su Konsultaciniu forumu, nurodytu 26a straipsnyje.
Valstybės narės įtraukia bendrąją pagrindinę programą į savo nacionalinių sienos apsaugos pareigūnų mokymą.“;
b)
po paskutinės dalies įterpiama ši dalis:
„Agentūra sukuria mainų programą, pagal kurią valstybių narių sienos apsaugos pareigūnai galėtų dalyvauti Europos sienos apsaugos būrių veikloje ir įgyti žinių arba specialių įgūdžių, pasisemdami patirties ir įsisavindami gerosios praktikos pavyzdžius užsienyje, dirbdami kartu su kitos valstybės narės sienos apsaugos pareigūnais.“.
9)
6 ir 7 straipsniai pakeičiami taip:
„6 straipsnis
Mokslinių tyrimų stebėjimas ir indėlis į juos
Agentūra aktyviai stebi su išorės sienų kontrole ir stebėjimu susijusių mokslinių tyrimų raidą ir prie jos prisideda ir platina tą informaciją Komisijai bei valstybėms narėms.
7 straipsnis
Techninė įranga
1. Agentūra gali pati ar bendros nuosavybės teise su valstybe nare įsigyti arba išsinuomoti išorės sienų kontrolei skirtą techninę įrangą, kuri būtų dislokuota vykdant bendras operacijas, bandomuosius projektus, skubią pagalbą, bendras grąžinimo operacijas arba techninės pagalbos projektus, vadovaujantis Agentūrai taikytinomis finansinėmis taisyklėmis. Prieš įsigyjant arba išsinuomojant bet kokią Agentūrai daug kainuojančią įrangą, atliekama išsami poreikių bei sąnaudų ir naudos analizė. Visos tokios išlaidos numatomos Agentūros biudžete, kurį Valdančioji taryba tvirtina pagal 29 straipsnio 9 dalį. Jei Agentūra įsigyja arba išsinuomoja svarbios techninės įrangos, pavyzdžiui, atviros jūros ir pakrantės patrulinių laivų arba transporto priemonių, laikomasi šių sąlygų:
a)
jeigu Agentūra įrangą įsigyja pati ar bendros nuosavybės teise, ji oficialiai susitaria su viena valstybe nare, kad ši pasirūpins įrangos registracija pagal taikytinus tos valstybės narės teisės aktus;
b)
jeigu įranga nuomojama, ji registruojama valstybėje narėje.
Remiantis Agentūros parengtu pavyzdiniu susitarimu, registracijos valstybė narė ir Agentūra susitaria dėl sąlygų, kuriomis užtikrinami laikotarpiai, kai Agentūra gali nevaržomai naudotis bendros nuosavybės teisėmis priklausančiu turtu, ir dėl kitų įrangos naudojimo sąlygų.
Valstybė narė, kurioje įranga registruota, arba techninės įrangos tiekėjas skiria reikalingus ekspertus ir techninius darbuotojus, kad techninė įranga būtų naudojama teisiškai pagrįstu ir saugiu būdu.
2. Agentūra sukuria ir tvarko centralizuotą techninės įrangos, esančios techninės įrangos rezerve, kurį sudaro valstybėms narėms arba Agentūrai priklausanti bei valstybėms narėms ir Agentūrai bendrai priklausanti išorės sienų kontrolei skirta įranga, registrą. Techninės įrangos rezerve yra minimalus techninės įrangos kiekis pagal jos rūšį, kaip nurodyta šio straipsnio 5 dalyje. Į techninės įrangos rezervą įtraukta įranga dislokuojama vykdant 3, 8a ir 9 straipsniuose nurodytą veiklą.
3. Valstybės narės prisideda prie 2 dalyje nurodyto techninės įrangos rezervo. Valstybių narių įnašas, susijęs su techninės įrangos rezervu ir dislokavimu konkrečioms operacijoms, planuojamas remiantis Agentūros ir valstybių narių kasmetinėmis dvišalėmis derybomis ir susitarimais. Pagal tuos susitarimus ir kai techninė įranga atitinkamais metais yra įtraukiama į minimalų techninės įrangos kiekį, valstybės narės Agentūros prašymu užtikrina, kad jų techninę įrangą būtų galima dislokuoti, nebent joms iškilo išskirtinė situacija, dėl kurios tampa itin sunku vykdyti nacionalines užduotis. Toks prašymas pateikiamas likus bent 45 dienoms iki planuojamos dislokacijos. Įnašas į techninės įrangos rezervą kasmet peržiūrimas.
4. Agentūra tvarko techninės įrangos rezervo registrą, kaip nurodyta toliau:
a)
klasifikacija pagal įrangos rūšį ir operacijos rūšį;
b)
klasifikacija pagal savininką (valstybė narė, Agentūra, kita);
c)
bendras reikalingos įrangos kiekis;
d)
atitinkamais atvejais - darbuotojų poreikis;
e)
kita informacija, pavyzdžiui, registracijos duomenys, vežimo ir priežiūros reikalavimai, taikoma nacionalinė eksporto tvarka, techniniai nurodymai arba kita tinkamam įrangos naudojimui svarbi informacija.
5. Agentūra finansuoja techninės įrangos, priklausančios minimaliam techninės įrangos, kurią atitinkama valstybė narė tiekia tam tikrais metais, kiekiui, dislokavimą. Techninės įrangos, nepriklausančios minimaliam techninės įrangos kiekiui, dislokavimą bendrai finansuoja Agentūra - daugiausiai iki 100 % reikalavimus atitinkančių išlaidų, atsižvelgdama į konkrečias tokią techninę įrangą dislokuojančių valstybių narių aplinkybes.
Valdančioji taryba vykdomojo direktoriaus siūlymu pagal 24 straipsnį kasmet nusprendžia dėl taisyklių, susijusių su technine įranga, įskaitant bendrą reikalingą minimalų techninės įrangos kiekį pagal techninės įrangos rūšį, dislokavimo sąlygas ir išlaidų atlyginimą. Biudžeto sudarymo tikslais Valdančioji taryba šį sprendimą turėtų priimti ne vėliau kaip kiekvienų metų kovo 31 d.
Agentūra pasiūlo minimalų techninės įrangos kiekį, atsižvelgdama į savo poreikius, visų pirma gebėjimą vykdyti bendras operacijas, bandomuosius projektus, skubią pagalbą ir bendras grąžinimo operacijas pagal atitinkamų metų jos darbo programą.
Jei pasirodo, kad minimalaus techninės įrangos skaičiaus nepakanka norint įvykdyti veiklos planą, dėl kurio susitarta siekiant vykdyti bendras operacijas, bandomuosius projektus, skubią pagalbą ar bendras grąžinimo operacijas, Agentūra šį skaičių peržiūri, remdamasi pagrįstais jos poreikiais ir pritarus valstybėms narėms.
6. Agentūra kas mėnesį praneša Valdančiajai tarybai apie techninės įrangos rezervui priklausančios įrangos sudėtį ir dislokavimą. Jeigu 5 dalyje nurodytas minimalus techninės įrangos kiekis neužtikrintas, vykdomasis direktorius nedelsdamas apie tai praneša Valdančiajai tarybai. Valdančioji taryba nedelsdama priima sprendimą dėl techninės įrangos dislokavimo prioritetų ir imasi tinkamų veiksmų nustatytiems trūkumams ištaisyti. Ji praneša Komisijai, kokie trūkumai nustatyti ir kokių veiksmų imtasi. Toliau Komisija apie tai informuoja Europos Parlamentą ir Tarybą, kartu pateikdama savo vertinimą.
7. Agentūra kiekvienais metais informuoja Europos Parlamentą apie techninės įrangos, kurią, remiantis šiuo straipsniu, kiekviena valstybė narė skyrė į bendrą techninės įrangos rezervą, skaičių.“.
10)
8 straipsnis iš dalies keičiamas taip:
a)
1 dalis iš dalies keičiama taip:
„1. Nedarant poveikio Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo (SESV) 78 straipsnio 3 daliai, viena ar daugiau valstybių narių, kurios susiduria su specifiniais ir neproporcingai dideliais sunkumais ir aplinkybėmis, kai reikia didesnės techninės ir operatyvios pagalbos vykdant jų įsipareigojimus, susijusius su išorės sienų kontrole ir stebėjimu, gali paprašyti Agentūros pagalbos. Agentūra pagal 3 straipsnį suteikia atitinkamą techninę ir operatyvią pagalbą prašančiai (-ioms) valstybei (-ėms) narei (-ėms).“;
b)
2 dalis papildoma šiuo punktu:
„c)
dislokuoti Europos sienos apsaugos būriams priklausančius sienos apsaugos pareigūnus.“;
c)
3 dalis pakeičiama taip:
„3. Agentūra gali įsigyti išorės sienų patikrinimams ir stebėjimui skirtą techninę įrangą, kuri naudojama jos ekspertų ir skubios pagalbos laikotarpiais.“.
11)
8a straipsnis pakeičiamas taip:
„8a straipsnis
Skubi pagalba
Paprašius valstybei narei, susidūrusiai su neatidėliotinai spręstinais ir išskirtiniais sunkumais, visų pirma, kai prie išorės sienų atvyksta labai daug trečiųjų šalių piliečių, kurie siekia nelegaliai patekti į tos valstybės narės teritoriją, Agentūra gali tinkamos trukmės ribotam laikotarpiui pagal Reglamento (EB) Nr. 863/2007 4 straipsnį prašančiosios valstybės narės teritorijoje dislokuoti vieną ar daugiau Europos sienos apsaugos būrių (toliau - būrys (-iai)).“.
12)
8d straipsnio 5 dalis pakeičiama taip:
„5. Jei vykdomasis direktorius nusprendžia dislokuoti vieną arba daugiau būrių, Agentūra kartu su prašančiąja valstybe nare pagal 8e straipsnį nedelsdamos ir bet kuriuo atveju ne vėliau kaip per penkias darbo dienas nuo sprendimo dienos parengia veiklos planą.“.
13)
8e straipsnio 1 dalis iš dalies pakeičiama taip:
a)
e, f ir g punktai pakeičiami taip:
„e)
būrių sudėtį bei kitų susijusių darbuotojų dislokavimą;
f)
vadovavimo ir kontrolės nuostatas, įskaitant priimančiosios valstybės narės sienos apsaugos tarnybos pareigūnų, atsakingų už bendradarbiavimą su būriais, ypač tų sienos apsaugos pareigūnų, kurie dislokacijos laikotarpiu vadovauja būriams, vardus ir pavardes bei rangus, taip pat būrių vietą vadovavimo sekoje;
g)
techninę įrangą, kuri turi būti dislokuota kartu su būriais, įskaitant konkrečius reikalavimus, pavyzdžiui, naudojimo sąlygas, prašomus darbuotojus, transportą ir kitus logistikos aspektus, taip pat finansines nuostatas;“;
b)
pridedami šie punktai:
„h)
išsamias nuostatas dėl Agentūros valdančiajai tarybai ir atitinkamoms nacionalinėms valdžios institucijoms nedelsiant teikiamų pranešimų apie nenumatytus įvykius;
i)
atsiskaitymo ir vertinimo sistemą, kurioje pateikti vertinimo ataskaitos lyginamieji standartai ir galutinės vertinimo ataskaitos galutinė pateikimo data pagal 3 straipsnio 3 dalį;
j)
operacijų jūroje klausimu - konkrečią informaciją apie atitinkamos jurisdikcijos galiojimą ir atitinkamų teisės aktų taikymą geografinėje vietovėje, kurioje vykdoma skubi pagalba, įskaitant nuorodas į tarptautinius ir Sąjungos teisės aktus dėl sulaikymo, gelbėjimo darbų jūroje ir išlaipinimo;
k)
bendradarbiavimo su trečiosiomis šalimis, kitomis Sąjungos agentūromis ir įstaigomis bei tarptautinėmis organizacijomis tvarką.“.
14)
8h straipsnio 1 dalies įžanginė dalis pakeičiama taip:
„1. Agentūra padengia visas toliau nurodytas išlaidas, kurias patiria valstybės narės, skirdamos savo sienos apsaugos pareigūnus 3 straipsnio 1b dalyje, 8a ir 8c straipsniuose nurodytais tikslais:“.
15)
9 straipsnis pakeičiamas taip:
„9 straipsnis
Bendradarbiavimas vykdant grąžinimo operacijas
1. Vadovaudamasi Sąjungos grąžinimo politika, visų pirma 2008 m. gruodžio 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2008/115/EB dėl bendrų nelegaliai esančių trečiųjų šalių piliečių grąžinimo standartų ir tvarkos valstybėse narėse (20), ir nesvarstydama sprendimų dėl grąžinimo teisingumo, Agentūra teikia reikalingą pagalbą ir dalyvaujančių valstybių narių prašymu užtikrina valstybių narių organizuojamų bendrų grąžinimo operacijų koordinavimą arba organizavimą, įskaitant lėktuvo užsakymą tokių operacijų tikslais. Agentūra finansuoja arba bendrai finansuoja šioje dalyje nurodytas operacijas ir projektus dotacijomis iš savo biudžeto, vadovaudamasi Agentūrai taikytinomis finansinėmis taisyklėmis. Agentūra gali taip pat pasinaudoti grąžinimo srityje turimomis Sąjungos finansinėmis priemonėmis. Agentūra užtikrina, kad pagal jos ir valstybių narių dotacijos susitarimus bet kokia finansinė parama skiriama, tik jeigu visiškai laikomasi Pagrindinių teisių chartijos.
1a. Agentūra parengia elgesio kodeksą, skirtą neteisėtai esančių trečiųjų šalių piliečių grąžinimui, kuris taikomas vykdant visas Agentūros koordinuojamas bendras grąžinimo operacijas ir kuriame aprašytos bendros standartinės procedūros, kurias taikant turėtų būti paprasčiau organizuoti bendras grąžinimo operacijas ir užtikrinti asmenų grąžinimą žmonišku būdu ir nepažeidžiant pagrindinių teisių, visų pirma laikantis žmogaus orumo, kankinimo ir nežmoniško ar žeminančio elgesio arba baudimo uždraudimo, teisės į laisvę ir saugumą bei teisių į asmens duomenų apsaugą ir nediskriminavimo principų.
1b. Elgesio kodekse daugiausia dėmesio skiriama Direktyvos 2008/115/EB 8 straipsnio 6 dalyje išdėstytam įpareigojimui nustatyti veiksmingą priverstinio grąžinimo stebėsenos sistemą ir šio reglamento 26a straipsnio 1 dalyje nurodytai Pagrindinių teisių strategijai. Bendrų grąžinimo operacijų stebėsena turėtų būti vykdoma vadovaujantis objektyviais ir skaidriais kriterijais ir apima visą bendrą grąžinimo operaciją - nuo etapo prieš išvykimą iki grąžinamų asmenų perdavimo grįžimo šalyje.
1c. Valstybės narės reguliariai praneša Agentūrai apie tai, kiek joms reikia Agentūros pagalbos ar koordinavimo. Agentūra parengia tęstinį veiklos planą, kad suteiktų prašančiosioms valstybėms narėms reikalingą operatyvią paramą, įskaitant 7 straipsnio 1 dalyje nurodytą techninę įrangą. Vadovaudamasi 24 straipsniu, Valdančioji taryba vykdomojo direktoriaus siūlymu nusprendžia dėl tęstinio veiklos plano turinio ir modus operandi.
2. Agentūra bendradarbiauja su 14 straipsnyje nurodytomis trečiųjų šalių kompetentingomis institucijomis ir nustato geriausią praktiką, susijusią su kelionės dokumentų įgijimu ir neteisėtai esančių trečiųjų šalių piliečių grąžinimu.
16)
10 straipsnio 2 dalis pakeičiama taip:
„2. Vykdydami savo užduotis ir įgaliojimus, pakviestieji pareigūnai laikosi Sąjungos ir tarptautinės teisės, gerbia pagrindines teises bei laikosi priimančiosios valstybės narės nacionalinės teisės.“.
17)
11 straipsnis pakeičiamas taip:
„11 straipsnis
Keitimosi informacija sistemos
Agentūra gali imtis visų būtinų priemonių, kad palengvintų keitimąsi jos užduotims atlikti svarbia informacija su Komisija ir valstybėmis narėmis bei, esant reikalui, su 13 straipsnyje nurodytomis Sąjungos agentūromis. Ji sukuria ir naudoja informacinę sistemą, per kurią su minėtais subjektais galima keistis įslaptinta informacija, įskaitant 11a, 11b ir 11c straipsniuose nurodytus asmens duomenis.
Agentūra gali imtis visų būtinų priemonių, kad palengvintų keitimąsi jos užduotims atlikti svarbia informacija su Jungtine Karalyste ir Airija, jei ši informacija susijusi su veikla, kurioje jos dalyvauja pagal 12 straipsnį ir 20 straipsnio 5 dalį.“.
18)
Įterpiami šie straipsniai:
„11a straipsnis
Duomenų apsauga
Agentūra asmens duomenis tvarko pagal Reglamentą (EB) Nr. 45/2001.
Valdančioji taryba nustato priemones, kuriomis Agentūra taiko Reglamentą (EB) Nr. 45/2001, įskaitant priemones dėl Agentūros duomenų apsaugos pareigūno. Tos priemonės nustatomos po konsultacijų su Europos duomenų apsaugos priežiūros pareigūnu. Nedarant poveikio 11b ir 11c straipsniams, Agentūra gali tvarkyti asmens duomenis administravimo tikslais.
11b straipsnis
Asmens duomenų tvarkymas vykdant bendras grąžinimo operacijas
1. Atlikdama savo užduotis organizuoti ir koordinuoti 9 straipsnyje nurodytas valstybių narių vykdomas bendras grąžinimo operacijas, Agentūra gali tvarkyti asmenų, kurių atžvilgiu taikomos tokios bendros grąžinimo operacijos, asmens duomenis.
2. Tokie asmens duomenys tvarkomi laikantis būtinumo ir proporcingumo principų. Be kita ko, tvarkomi tik tie asmens duomenys, kurių reikia bendros grąžinimo operacijos tikslais.
3. Asmens duomenys iškart ištrinami pasiekus tikslą, kuriuo jie buvo surinkti, ir ne vėliau kaip per dešimt dienų po bendros grąžinimo operacijos pabaigos.
4. Jei valstybė narė asmens duomenų neperduoda atitinkamam vežėjui, šiuos duomenis gali perduoti Agentūra.
5. Šis straipsnis taikomas laikantis 11a straipsnyje nurodytų priemonių.
11c straipsnis
Asmens duomenų, surinktų vykdant bendras operacijas, bandomuosius projektus ir teikiant skubią pagalbą, tvarkymas
1. Nedarant poveikio valstybių narių kompetencijai rinkti asmens duomenis vykdant bendras operacijas, bandomuosius projektus ir teikiant skubią pagalbą, taip pat laikantis 2 ir 3 dalyse išdėstytų apribojimų, Agentūra gali papildomai tvarkyti tokios operatyvios veiklos metu valstybių narių surinktus ir Agentūrai perduotus asmens duomenis siekiant prisidėti prie valstybių narių išorės sienų saugumo didinimo.
2. Tokie Agentūros papildomai tvarkomi asmens duomenys - tai tik asmens duomenys apie asmenis, kuriuos kompetentingos valstybių narių valdžios institucijos pagrįstai įtaria dalyvavus tarpvalstybinėje nusikalstamoje veikloje, padedant vykdyti neteisėtą migraciją arba prekybą žmonėmis, kaip nustatyta 2002 m. lapkričio 28 d. Tarybos direktyvos 2002/90/EB, apibrėžiančios padėjimą neteisėtai atvykti, vykti tranzitu ir apsigyventi (21), 1 straipsnio 1 dalies a ir b punktuose.
3. 2 dalyje nurodyti asmens duomenys Agentūros papildomai tvarkomi tik šiais tikslais:
a)
siekiant konkrečiais atvejais perduoti Europolui ar kitoms Sąjungos teisėsaugos agentūroms, laikantis 13 straipsnio;
b)
siekiant panaudoti rengiant 4 straipsnyje nurodytą rizikos analizę. Rizikos analizės rezultatuose iš duomenų pašalinama informacija apie konkrečius asmenis.
4. Asmens duomenys iškart ištrinami, kai tik jie perduodami Europolui ar kitoms Sąjungos agentūroms arba panaudojami 4 straipsnyje nurodytai rizikos analizei parengti. Duomenų laikymo trukmė bet kuriuo atveju negali viršyti trijų mėnesių po šių duomenų surinkimo.
5. Tokie asmens duomenys tvarkomi laikantis būtinumo ir proporcingumo principų. Asmens duomenų Agentūra nenaudoja tyrimams, kurie lieka kompetentingų valstybių narių valdžios institucijų atsakomybėje, atlikti.
Visų pirma, tvarkomi tik tie asmens duomenys, kurių reikia 3 dalyje nurodytais tikslais.
6. Nedarant poveikio Reglamentui (EB) Nr. 1049/2001, tolesnis tokių Agentūros tvarkomų asmens duomenų perdavimas ar kitoks juose esančios informacijos suteikimas trečiosioms valstybėms arba kitiems tretiesiems subjektams draudžiamas.
7. Šis straipsnis taikomas laikantis 11a straipsnyje nurodytų priemonių.
11d straipsnis
Saugumo taisyklės dėl įslaptintos informacijos ir neįslaptintos konfidencialios informacijos apsaugos
1. Agentūra taiko 2001 m. lapkričio 29 d. Komisijos sprendimo 2001/844/EB, EAPB, Euratomas, iš dalies keičiančio jos darbo tvarkos taisykles (22), priede nustatytas Komisijos saugumo taisykles. Tos taisyklės taikomos, inter alia, įslaptintos informacijos tvarkymui ir saugojimui bei keitimuisi ja.
2. Agentūra taiko saugumo principus, susijusius su neįslaptintos konfidencialios informacijos tvarkymu, kurie išdėstyti šio straipsnio 1 dalyje nurodytame sprendime ir kuriuos įgyvendina Komisija. Valdančioji taryba nustato priemones tų saugumo principų taikymui užtikrinti.
19)
13 ir 14 straipsniai pakeičiami taip:
„13 straipsnis
Bendradarbiavimas su Sąjungos agentūromis ir įstaigomis bei tarptautinėmis organizacijomis
Agentūra gali bendradarbiauti su Europolu, Europos prieglobsčio paramos biuru, Europos Sąjungos pagrindinių teisių agentūra (toliau - Pagrindinių teisių agentūra), kitomis Sąjungos agentūromis ir įstaigomis bei tarptautinėmis organizacijomis, kompetentingomis šio reglamento taikymo sričiai priklausančiais klausimais, vadovaudamasi su šiomis įstaigomis sudarytais darbo susitarimais ir laikydamasi atitinkamų SESV nuostatų bei nuostatų dėl šių įstaigų kompetencijos. Kiekvienu atveju Agentūra informuoja Europos Parlamentą apie tokius susitarimus.
Tolesnis Agentūroje tvarkomų asmens duomenų perdavimas ar kitoks juose esančios informacijos suteikimas kitoms Sąjungos agentūroms arba įstaigoms reglamentuojamas specialiais darbo susitarimais dėl keitimosi asmens duomenimis, be to, tam būtinas išankstinis Europos duomenų apsaugos priežiūros pareigūno sutikimas.
Agentūra taip pat gali, susitarusi su atitinkama (-omis) valstybe (-ėmis) nare (-ėmis), pakviesti Sąjungos agentūrų ir įstaigų arba tarptautinių organizacijų stebėtojus dalyvauti jos veikloje, nurodytoje 3, 4 ir 5 straipsniuose, jei jų dalyvavimas atitinka tos veiklos tikslus, juo gali būti prisidėta prie bendradarbiavimo gerinimo ir keitimosi geriausios praktikos pavyzdžiais ir jei jis neturi įtakos bendrai veiklos saugai. Tų stebėtojų dalyvavimas, kai vykdoma 4 ir 5 straipsniuose nurodyta veikla, galimas tik pritarus atitinkamai (-oms) valstybei (-ėms) narei (-ėms), o kai vykdoma 3 straipsnyje nurodyta veikla - tik pritarus priimančiajai valstybei narei. Išsamios stebėtojų dalyvavimo taisyklės įtraukiamos į 3a straipsnio 1 dalyje nurodytą veiklos planą. Tuos stebėtojus prieš dalyvavimą Agentūra atitinkamai apmoko.
14 straipsnis
Operatyvaus bendradarbiavimo su trečiosiomis šalimis ir bendradarbiavimo su kompetentingomis trečiųjų šalių institucijomis palengvinimas
1. Vadovaudamasi Sąjungos išorės santykių politika, įskaitant žmogaus teises, Agentūra palengvina valstybių narių ir trečiųjų šalių operatyvų bendradarbiavimą savo veiklos sričiai priklausančiais klausimais ir tiek, kiek reikia jos uždaviniams atlikti.
Agentūra ir valstybės narės laikosi normų ir standartų, kurie yra bent lygiaverčiai nustatytiems Sąjungos teisės aktuose, taip pat tais atvejais, kai bendradarbiavimas su trečiosiomis šalimis vykdomas tų šalių teritorijoje.
Bendradarbiavimas su trečiosiomis šalimis naudojamas siekiant skatinti laikytis Europos sienų valdymo standartų, įskaitant pagarbą pagrindinėms teisėms bei žmogaus orumui.
2. Agentūra gali bendradarbiauti su trečiųjų šalių valdžios institucijomis, kompetentingomis šio reglamento taikymo sričiai priklausančiais klausimais, vadovaudamasi su tomis valdžios institucijomis sudarytais darbo susitarimais ir laikydamasi atitinkamų SESV nuostatų. Tie darbo susitarimai yra susiję tik su operatyvaus bendradarbiavimo valdymu.
3. Agentūra gali trečiosiose šalyse dislokuoti savo ryšių palaikymo pareigūnus, kuriems vykdant pareigas turėtų būti užtikrinta didžiausia įmanoma apsauga. Jie priklauso valstybių narių imigracijos ryšių palaikymo pareigūnų vietos arba regioniniams bendradarbiavimo tinklams, sukurtiems pagal 2004 m. vasario 19 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 377/2004 dėl imigracijos ryšių palaikymo pareigūnų tinklo sukūrimo (23). Ryšių palaikymo pareigūnai dislokuojami tik tose trečiosiose šalyse, kuriose sienos valdomos laikantis minimalių žmogaus teisių standartų. Jų dislokavimą tvirtina Valdančioji taryba. Įgyvendinant Sąjungos išorės santykių politiką, dislokuojama turėtų būti pirmiausia tose trečiosiose šalyse, kurios pagal rizikos analizės išvadas yra neteisėtos migracijos kilmės arba tranzito šalys. Abipusiu pagrindu Agentūra taip pat gali ribotam laikotarpiui priimti tų trečiųjų šalių paskirtus ryšių palaikymo pareigūnus. Vykdomojo direktoriaus siūlymu pagal 24 straipsnį Valdančioji taryba kasmet priima prioritetų sąrašą.
4. Laikantis Sąjungos teisės ir gerbiant pagrindines teises, Agentūros ryšių palaikymo pareigūnų užduotys, be kita ko, yra užmegzti ir palaikyti ryšius su trečiosios šalies, į kurią jie yra paskirti, kad padėtų užkirsti kelią neteisėtai migracijai ir kovoti su ja bei grąžinti neteisėtus migrantus, kompetentingomis institucijomis.
5. Agentūra gali gauti Sąjungos finansavimą pagal atitinkamas Sąjungos išorės santykių politikos paramos priemonių nuostatas. Ji gali pradėti ir finansuoti techninės pagalbos projektus trečiosiose šalyse į šio reglamento taikymo sritį įeinančiose srityse.
6. Agentūra taip pat gali, susitarusi su atitinkama (-omis) valstybe (-ėmis) nare (-ėmis), kviesti trečiųjų šalių stebėtojus dalyvauti 3, 4 ir 5 straipsniuose nurodytoje jos veikloje, jei jų buvimas atitinka tos veiklos tikslus, juo gali būti prisidėta prie bendradarbiavimo gerinimo ir keitimosi geriausios praktikos pavyzdžiais ir jei jis neturi įtakos bendram tos veiklos saugumui. Tų stebėtojų dalyvavimas, kai vykdoma 4 ir 5 straipsniuose nurodyta veikla, galimas tik pritarus atitinkamai (-oms) valstybei (-ėms) narei (-ėms), o kai vykdoma 3 straipsnyje nurodyta veikla - tik pritarus priimančiajai valstybei narei. Išsamios stebėtojų dalyvavimo taisyklės įtraukiamos į 3a straipsnio 1 dalyje nurodytą veiklos planą. Tuos stebėtojus prieš dalyvavimą Agentūra atitinkamai apmoko.
7. Valstybės narės, sudarydamos dvišalius susitarimus su trečiosiomis šalimis, kaip nurodyta 2 straipsnio 2 dalyje, gali įtraukti nuostatas dėl Agentūros vaidmens ir kompetencijos, visų pirma dėl Agentūros dislokuotų būrių narių naudojimosi vykdomaisiais įgaliojimais vykdant bendras operacijas ar bandomuosius projektus, nurodytus 3 straipsnyje.
8. Šio straipsnio 2 ir 3 dalyse nurodytai veiklai vykdyti būtina gauti išankstinę Komisijos nuomonę, o Europos Parlamentas turi būti nedelsiant visapusiškai apie tą veiklą informuotas.
20)
15 straipsnio pirma pastraipa pakeičiama taip:
„Agentūra yra Sąjungos įstaiga. Ji turi juridinio asmens statusą.“.
21)
Įterpiamas šis straipsnis:
„15a straipsnis
Susitarimas dėl būstinės
Agentūra ir valstybė narė, kurioje yra Agentūros būstinė, sudaro susitarimą dėl būstinės, kuriame išdėstomos būtinos nuostatos dėl patalpų, skirtinų Agentūrai valstybėje narėje, kurioje yra būstinė, ir dėl toje valstybėje narėje sudaromų sąlygų, taip pat vykdomajam direktoriui, jo pavaduotojui, Valdančiosios tarybos nariams, Agentūros darbuotojams ir jų šeimos nariams taikomos specialios taisyklės. Susitarimas dėl būstinės sudaromas gavus Valdančiosios tarybos pritarimą. Valstybė narė, kurioje yra Agentūros būstinė, turėtų užtikrinti geriausias galimas sąlygas Agentūrai tinkamai veikti, įskaitant daugiakalbes europines mokymo įstaigas darbuotojų vaikams ir tinkamą transporto infrastruktūrą.“.
22)
17 straipsnis iš dalies keičiamas taip:
a)
3 dalis pakeičiama taip:
„3. Siekiant įgyvendinti 3b straipsnio 5 dalį, koordinuojančiu pareigūnu pagal 8g straipsnį gali būti paskirtas tik Agentūros įdarbintas darbuotojas, kuriam taikomi Europos Sąjungos pareigūnų tarnybos nuostatai ir kitų Europos Sąjungos tarnautojų įdarbinimo sąlygų II antraštinė dalis. Siekiant įgyvendinti 3b straipsnio 3 dalį, tik valstybės narės į Agentūrą komandiruoti nacionaliniai ekspertai gali būti paskirti į Europos sienos apsaugos būrius. Agentūra nustato, kurie nacionaliniai ekspertai skiriami į Europos sienos apsaugos būrius pagal minėtą straipsnį.“;
b)
pridedamos šios dalys:
„4. Valdančioji taryba Komisijai pritarus patvirtina reikalingas įgyvendinimo priemones pagal Europos Sąjungos pareigūnų tarnybos nuostatų 110 straipsnį.
5. Valdančioji taryba gali priimti nuostatas, pagal kurias į Agentūrą būtų galima komandiruoti valstybių narių nacionalinius ekspertus. Tose nuostatose atsižvelgiama į 3b straipsnio 3 dalies reikalavimus, visų pirma į tai, kad jie yra laikomi pakviestaisiais pareigūnais ir vykdo 10 straipsnyje nustatytas užduotis ir įgaliojimus. Jose pateikiamos nuostatos dėl dislokavimo sąlygų.“.
23)
20 straipsnis iš dalies keičiamas taip:
a)
2 dalis iš dalies keičiama taip:
i)
h punktas pakeičiamas taip:
„h)
nustato Agentūros organizacinę struktūrą ir patvirtina Agentūros personalo politiką, visų pirma daugiametį personalo politikos planą. Pagal atitinkamas 2002 m. lapkričio 19 d. Komisijos reglamento (EB, Euratomas) Nr. 2343/2002 dėl finansinio pagrindų reglamento, skirto Tarybos reglamento (EB, Euratomas) Nr. 1605/2002 dėl Europos Bendrijų bendrajam biudžetui taikomo finansinio reglamento 185 straipsnyje nurodytoms įstaigoms (24), nuostatas daugiametis personalo politikos planas pateikiamas Komisijai, o gavus jos palankią nuomonę - biudžeto valdymo institucijai;
ii)
pridedamas šis punktas:
„i)
patvirtina Agentūros daugiametį planą, skirtą bendrais bruožais išdėstyti būsimą ilgalaikę Agentūros veiklos strategiją.“;
b)
4 dalis pakeičiama taip:
„4. Valdančioji taryba gali konsultuoti vykdomąjį direktorių bet kuriuo klausimu, griežtai susijusiu su išorės sienų operatyvaus valdymo plėtojimu, įskaitant su moksliniais tyrimais susijusią veiklą, kaip nustatyta 6 straipsnyje.“.
24)
21 straipsnis iš dalies keičiamas taip:
a)
1 dalies paskutinis sakinys pakeičiamas taip:
„Kadencija gali būti pratęsta.“;
b)
3 dalis pakeičiama taip:
„3. Su Šengeno acquis įgyvendinimu, taikymu ir plėtojimu susijusios šalys dalyvauja Agentūros veikloje. Šios šalys Valdančiojoje taryboje turi po vieną atstovą ir po vieną pakaitinį atstovą. Pagal atitinkamas jų asociacijos susitarimų nuostatas parengta tvarka, kuria nustatomas tų šalių dalyvavimo Agentūros darbe pobūdis, mastas ir išsamios taisyklės, įskaitant nuostatas dėl finansinių įnašų ir personalo.“.
25)
25 straipsnis iš dalies keičiamas taip:
a)
2 dalis pakeičiama taip:
„2. Europos Parlamentas arba Taryba gali paprašyti vykdomojo direktoriaus pateikti ataskaitą apie savo užduočių vykdymą, visų pirma apie Pagrindinių teisių strategijos įgyvendinimą ir stebėseną, ankstesnių metų Agentūros bendrąją ataskaitą, ateinančių metų veiklos programą bei Agentūros daugiametį planą, nurodytą 20 straipsnio 2 dalies i punkte.“;
b)
3 dalyje pridedamas šis punktas:
„g)
užtikrinti 3a ir 8e straipsniuose nurodytų veiklos planų įgyvendinimą.“.
26)
Įterpiamas šis straipsnis:
„26a straipsnis
Pagrindinių teisių strategija
1. Agentūra parengia ir toliau plėtoja bei įgyvendina savo Pagrindinių teisių strategiją. Agentūra nustato efektyvų mechanizmą, skirtą stebėti, kaip visoje Agentūros veikloje gerbiamos pagrindinės teisės.
2. Agentūra įsteigia Konsultacinį forumą, kuris padeda jos vykdomajam direktoriui ir Valdančiajai tarybai pagrindinių teisių klausimais. Agentūra kviečia Europos prieglobsčio paramos biuro, Pagrindinių teisių agentūros, JT Vyriausiojo pabėgėlių komisaro ir kitų susijusių organizacijų atstovus dalyvauti Konsultacinio forumo veikloje. Vykdomojo direktoriaus siūlymu Valdančioji taryba nusprendžia dėl Konsultacinio forumo sudėties, darbo metodų ir informacijos perdavimo jam tvarkos.
Su Konsultaciniu forumu konsultuojamasi dėl tolesnio Pagrindinių teisių strategijos, Elgesio kodekso ir bendrosios pagrindinės mokymo programos plėtojimo ir įgyvendinimo.
Konsultacinis forumas parengia metinę savo veiklos ataskaitą. Ta ataskaita skelbiama viešai.
3. Valdančioji taryba skiria pagrindinių teisių pareigūną, kuris turi reikiamos kvalifikacijos ir patirties pagrindinių teisių srityje. Jis nepriklausomai vykdo savo pareigas kaip pagrindinių teisių pareigūnas ir tiesiogiai atsiskaito Valdančiajai tarybai ir Konsultaciniam forumui. Jis atsiskaito reguliariai ir savo darbu prisideda prie pagrindinių teisių stebėsenos sistemos veiklos.
4. Pagrindinių teisių pareigūnas ir Konsultacinis forumas turi prieigą prie visos informacijos, susijusios su pagarba pagrindinėms teisėms, visos Agentūros veiklos atžvilgiu.“.
27)
33 straipsnyje įterpiamos šios dalys:
„2a. Pirmame įvertinime po 2011 m. spalio 25 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) Nr. 1168/2011, kuriuo iš dalies keičiamas Tarybos reglamentas (EB) Nr. 2007/2004, įsteigiantis Europos operatyvaus bendradarbiavimo prie Europos Sąjungos valstybių narių išorės sienų valdymo agentūrą (25), įsigaliojimo taip pat nagrinėjamas poreikis toliau stiprinti Europos Sąjungos išorės sienų valdymo koordinavimą, įskaitant galimybę sukurti Europos sienų apsaugos pareigūnų sistemą.
2b. Vertinant konkrečiai nagrinėjama, kaip taikant šį reglamentą laikytasi Pagrindinių teisių chartijos.
2 straipsnis
Įsigaliojimas
Šis reglamentas įsigalioja dvidešimtą dieną po jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.
Šis reglamentas pagal Sutartis privalomas visas ir tiesiogiai taikomas valstybėse narėse.
Priimta Strasbūre 2011 m. spalio 25 d.