ДИРЕКТИВА 2010/73/ЕС НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
от 24 ноември 2010 година
за изменение на Директива 2003/71/ЕО относно проспекта, който следва да се публикува, когато публично се предлагат ценни книжа или когато се допускат ценни книжа до търгуване, и за изменение на Директива 2004/109/ЕО относно хармонизиране изискванията за прозрачност по отношение на информацията за издателите, чиито ценни книжа са допуснати за търгуване на регулиран пазар
(текст от значение за ЕИП)
ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взеха предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 50 и член 114 от него,
като взеха предвид предложението на Европейската комисия,
като взеха предвид становището на Европейския икономически и социален комитет (1),
като взеха предвид становището на Европейската централна банка (2),
в съответствие с обикновената законодателна процедура (3),
като имат предвид, че:
(1)
На своето заседание на 8 и 9 март 2007 г. Европейският съвет прие, че административната тежест върху дружествата следва да бъде намалена с 25 % до 2012 г., с цел да се увеличи конкурентоспособността на дружествата в Съюза.
(2)
Някои от задълженията, предвидени в Директива 2003/71/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (4), бяха определени от Комисията като изглеждащи изключително обременителни за дружествата.
(3)
Тези задължения е необходимо да бъдат преразгледани, за да бъде намалена тежестта върху дружествата в Съюза до необходимия минимум, без да се излага на риск защитата на инвеститорите и правилното функциониране на пазарите на ценни книжа в Съюза.
(4)
Директива 2003/71/ЕО изисква от Комисията да изготви оценка на приложението ѝ пет години след влизането ѝ в сила и при необходимост да представи предложения за нейното преразглеждане. Оценката показа, че някои елементи на Директива 2003/71/ЕО следва да бъдат изменени, за да се опрости и подобри нейното прилагане, да се увеличи нейната ефикасност и да се подсили международната конкурентоспособност на Съюза, като по този начин се допринесе за намаляване на административната тежест.
(5)
Следвайки заключенията на доклада на Групата на високо равнище относно финансовия надзор в ЕС (докладът „Larosière“), Комисията представи конкретни законодателни предложения на 23 септември 2009 г. с цел създаване на Европейска система за финансов надзор, която се състои от мрежа от национални органи за финансов надзор, работещи заедно с новите европейски надзорни органи. Един от тези нови органи - Европейският надзорен орган (Европейски орган за ценни книжа и пазари), следва да замени Европейския комитет на регулаторите на ценни книжа.
(6)
Начинът на изчисляване на праговете на максималните предлагани количества в Директива 2003/71/ЕО следва да бъде изяснен с цел подобряване на правната сигурност и ефикасността. Посочената в директивата съвкупна стойност на някои оферти следва да се изчислява на равнището на Съюза.
(7)
За целите на частното предлагане на ценни книжа инвестиционните посредници и кредитните институции следва да бъдат оправомощени да третират като квалифицирани инвеститори тези лица или образувания, които са описани в приложение II, раздел I, точки 1-4 към Директива 2004/39/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 21 април 2004 г. относно пазарите на финансови инструменти (5), и други лица или образувания, които се третират като професионални клиенти, или за които се смята, че са подходящи контрагенти в съответствие с Директива 2004/39/ЕО. Инвестиционните посредници, които имат разрешение да продължават да разглеждат съществуващи професионални клиенти като такива, в съответствие с член 71, параграф 6 от Директива 2004/39/ЕО, могат да третират тези клиенти като квалифицирани инвеститори съгласно настоящата директива. Такова привеждане в съответствие на съответните разпоредби от директиви 2003/71/ЕО и 2004/39/ЕО е вероятно да намали сложността и разходите за инвестиционните посредници при частно предлагане на ценни книжа, тъй като посредниците ще могат да определят лицата или образуванията, към които предлагането ще бъде насочено, въз основа на собствения си списък с професионални клиенти и подходящи контрагенти. Емитентът следва да може да разчита на списъка с професионални клиенти и подходящи контрагенти, който е бил съставен в съответствие с приложение II към Директива 2004/39/ЕО. Следователно определението на квалифицирани инвеститори в Директива 2003/71/ЕО следва да бъде разширено, за да обхване и тези лица или образувания, като не следва да се поддържа отделен режим за регистрите.
(8)
Осигуряването на правилното и пълно прилагане на правото на Съюза е основна предпоставка за целостта, ефикасността и нормалното функциониране на финансовите пазари. Очаква се създаването на Европейски надзорен орган (Европейски орган за ценни книжа и пазари) да допринесе за тази цел чрез създаването на единен правилник и чрез насърчаване на по-съгласуван подход по отношение на разглеждането и одобряването на проспектите. Комисията следва да преразгледа член 2, параграф 1, буква м), подточка ii) от Директива 2003/71/ЕО по отношение на ограничението при определянето на държава-членка на произход за емисии на ценни книжа, несвързани с дялово участие, чиято деноминация е по-малка от 1 000 EUR. След това преразглеждане тя следва да прецени дали тази разпоредба следва да се запази или отмени.
(9)
Прагът от 50 000 EUR, определен в член 3, параграф 2, букви в) и г) от Директива 2003/71/ЕО вече не отразява разликата между инвеститорите на дребно и професионалните инвеститори по отношение на капацитета на инвеститора, тъй като изглежда, че дори инвеститорите на дребно в последно време правят инвестиции, надхвърлящи 50 000 EUR в рамките на една сделка. Ето защо е подходящо посоченият праг да бъде увеличен, както и да се изменят съответно останалите разпоредби, в които той се споменава. Съответни изменения следва да бъдат внесени в Директива 2004/109/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (6). След тези изменения и като се има предвид оставащият период на дълговите ценни книжа, следва да съществува разпоредба за запазване на придобити права във връзка с член 8, параграф 1, буква б), член 18, параграф 3 и член 20, параграф 6 от Директива 2004/109/ЕО по отношение на дългови ценни книжа с деноминация на дял от поне 50 000 EUR и които вече са били допуснати до търговия на регулиран пазар в Съюза преди влизането в сила на настоящата директива.
(10)
Наличието на валиден проспект, изготвен от емитента или от лицето, отговорно за изготвянето на проспекта, и публично достъпен по време на окончателното предлагане на ценните книжа посредством финансовите посредници или при всяка последваща препродажба на ценните книжа, предоставя необходимата информация на инвеститорите за вземане на информирани инвестиционни решения. Следователно финансовите посредници, предлагащи или осъществяващи последваща препродажба на ценни книжа, следва да имат право да се позовават на първоначалния проспект, публикуван от емитента или от лицето, отговорно за изготвянето на проспекта, докато проспектът е валиден и надлежно допълван съгласно членове 9 и 16 от Директива 2003/71/ЕО и емитентът или отговорното за неговото изготвяне лице са съгласни с неговото използване. Емитентът или лицето, отговорно за изготвянето на проспекта, следва да могат да обвързват своето съгласие с определени условия. Съгласието, включително всякакви обвързани с него условия, следва да бъде дадено в писмен договор между участващите страни, като предоставя възможност за оценка от страна на съответните страни дали препродажбата или окончателното предлагане на ценни книжа е в съответствие с договора. В случай че е дадено съгласие за използването на проспекта, емитентът или лицето, отговорно за изготвянето на първоначалния проспект, следва да носи отговорност за представената в него информация и - в случаите на основен проспект - за предоставянето и регистрирането на окончателните условия, като не следва да се изискват други проспекти. Ако обаче емитентът или лицето, което е отговорно за съставянето на първоначалния проспект, не одобрява неговото използване, финансовият посредник следва да бъде задължен да публикува нов проспект. В такъв случай финансовият посредник следва да носи отговорност за информацията в проспекта, в това число цялата информация, включена чрез препратка, и в случая на основен проспект, окончателните условия.
(11)
С цел да се позволи ефективното прилагане на Директива 2003/6/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 28 януари 2003 г. относно търговията с вътрешна информация и манипулирането на пазара (пазарна злоупотреба) (7), Директива 2003/71/ЕО и Директива 2004/109/ЕО и да се изяснят скрити проблеми, свързани с диференциране и припокривания, Комисията следва да представи определение на всяко от понятията „първичен пазар“, „вторичен пазар“ и „публично предлагане“.
(12)
Режимите на гражданска отговорност в държавите-членки значително се различават поради националната компетентност в гражданското право. С цел да се идентифицират и наблюдават съответните разпоредби в държавите-членки, Комисията следва да изготви сравнителна таблица на режимите на държавите-членки.
(13)
Член 4, параграф 1, буква г) от Директива 2003/71/ЕО предвижда, че задължението за публикуване на проспект не се прилага по отношение на акции, които се предлагат, разпределят или ще бъдат разпределени безплатно на съществуващите акционери. Съгласно член 3, параграф 2, буква д) от посочената директива, офертата на ценни книжа със съвкупна стойност по-малко от 100 000 EUR, е изцяло освободена от задължението да бъде публикуван проспект. Освобождаването съгласно член 4, параграф 1, буква г) следователно е ненужно, тъй като безплатната оферта попада в обхвата на член 3, параграф 2, буква д).
(14)
Настоящите условия за освобождаване във връзка с ценни книжа, които се предлагат, разпределят или ще бъдат разпределени на настоящи или бивши служители или директори, са прекалено ограничаващи, за да бъдат от полза за значителен брой работодатели, които прилагат схеми за предоставяне на акции на служители в Съюза. В Съюза участието на служителите е особено важно за малките и средните предприятия (МСП), в които отделните служители е възможно да имат съществена роля за успеха на дружеството. Поради тази причина не следва да съществува изискване за представяне на проспект за оферти в рамките на схема за предоставяне на акции на служители от което и да било дружество в Съюза. Когато ценните книжа не са допуснати до търговия, емитентът не се подчинява на съответните текущи изисквания за оповестяване и на правилата за борба с пазарните злоупотреби. Ето защо работодателите или техните дъщерни предприятия следва да актуализират документа, посочен в член 4, параграф 1, буква д) от Директива 2003/71/ЕО, в случаите, когато това е необходимо с цел подходяща оценка на ценните книжа. Обхватът на освобождаването следва да бъде разширен и да включва също публично предлагане и допускане до търговия на дружества извън Съюза, чиито ценни книжа са допуснати до търговия на регулиран пазар или на пазар на трета държава. В последния случай, за да се прилага освобождаването, Комисията трябва да е взела положително решение относно еквивалентността на правната и надзорната рамка на съответната уредба на пазарите в третата държава. Това следва да даде възможност на служители в Съюза да имат достъп до текущата информация относно дружеството.
(15)
Обобщението на проспекта следва да представлява ключов източник на информация за инвеститорите на дребно. То следва да представлява самостоятелна част от проспекта и да бъде кратко, просто, ясно и лесноразбираемо за съответните инвеститори. То следва да акцентира върху ключовата информация, необходима на инвеститорите за вземане на решение кои от предлаганите и допуснатите ценни книжа да бъдат допълнително разгледани. Подобна ключова информация следва да включва основните характеристики и рисковете, свързани с емитента, с всеки гарант и с ценните книжа, които се предлагат публично или които се допускат до търговия на регулиран пазар. То следва също да представя общите условия на офертата, включително прогнозираните разходи, които емитентът или предлагащата страна начислява на инвеститора, и посочва общите прогнозирани разходи, тъй като те могат да имат значителен размер. То също следва да информира инвеститора за всякакви права, произтичащи от ценните книжа, и за рисковете, свързани с инвестирането в съответната ценна книга. Форматът на обобщението следва да се определи по начин, който позволява да бъде направено сравнение с обобщения на други подобни продукти, като така се гарантира, че еквивалентната информация се намира винаги на едно и също място в обобщението.
(16)
Държавите-членки следва да гарантират, че единствено въз основа на обобщението, включително всеки негов превод, не възниква гражданска отговорност за отделни лица, освен ако то е подвеждащо, неточно или несъответстващо на останалите части от проспекта. Обобщението следва да съдържа ясно предупреждение в този смисъл.
(17)
Подходящо е да се изясни, че окончателните условия на основен проспект следва да съдържат само информация, свързана с обявата за ценни книжа, която е конкретна за емисията и която може да се определи единствено по време на отделната емисия. Подобна информация например може да включва международния идентификационен номер на ценните книжа, емисионната цена, падежа, купона, датата на упражняване, цената на упражняване, цената на обратно изкупуване и други условия, които не са били известни по време на изготвянето на проспекта. Всяка друга нова информация, която е в състояние да засегне оценката на емитента и на ценните книжа, следва като цяло да бъде включена в притурка към проспекта. Освен това, за да се изпълни също така задължението за предоставяне на ключова информация съгласно основния проспект, емитентите следва да съчетаят обобщението със съответните части от окончателните условия по начин, който е лесно разбираем за инвеститорите. В такива случаи не се изисква отделно одобрение.
(18)
За да се подобри ефикасността при емитиране на преференциални права на ценни книжа, свързани с дялово участие, и да се отчете по подходящ начин размерът на емитентите, без да се засяга защитата на инвеститорите, следва да бъде въведен пропорционален режим на оповестяване при оферти на акции на съществуващи акционери, които могат да запишат тези акции или да продадат правото на записване за акциите, предлагани от МСП и емитенти с ограничена пазарна капитализация (по-точно малки дружества, чиито акции са допуснати до търговия на регулиран пазар) и при оферти на ценни книжа, несвързани с дялово участие, посочени в член 1, параграф 2, буква й) от Директива 2003/71/ЕО, които са емитирани от кредитни институции. Когато кредитните институции емитират ценни книжа под посочения в този член праг, но решат да изберат режима на настоящата директива и следователно изготвят проспект, те следва да имат право да се ползват от съответния пропорционален режим на оповестяване. Пропорционалният режим на оповестяване за емитиране на преференциални права следва да се прилага в случаите, когато предлаганите акции са от същия клас като акциите на емитента, допуснати до търговия на регулиран пазар или в рамките на многостранна търговска система, определена в член 4, параграф 1, точка 15 от Директива 2004/39/ЕО, при условие че системата се подчинява на съответни текущи изисквания за оповестяване и правила относно пазарните злоупотреби. Европейският надзорен орган (Европейски орган за ценни книжа и пазари) следва да публикува указания относно тези условия, за да осигури съгласуван подход от страна на компетентните органи.
(19)
Държавите-членки публикуват достатъчно информация относно своята финансова ситуация, която като цяло е публично достъпна. Когато държава-членка гарантира оферта на ценни книжа, емитентът следва да не бъде задължен да предоставя в проспекта информация относно гарантиращата държава-членка.
(20)
С цел подобряване на правната сигурност, валидността на проспекта следва да започва да тече от момента на неговото одобряване, който момент може лесно да бъде проверен от компетентния орган. Освен това, за допълнителна гъвкавост, емитентите следва да могат също така да актуализират регистрационния документ в съответствие с процедурата, прилагана по отношение на притурки към проспектите.
(21)
Вследствие на влизането в сила на Директива 2004/109/ЕО задължението на емитента съгласно Директива 2003/71/ЕО да предоставя годишно документ, който съдържа или препраща към цялата информация, публикувана през 12-те месеца, предхождащи издаването на проспекта, се дублира и следва да бъде съответно отменено. Вследствие на това, вместо да бъде актуализиран в съответствие с член 10 от Директива 2003/71/ЕО, регистрационният документ следва да бъде актуализиран чрез притурка или чрез обявата за ценните книжа.
(22)
Интернет осигурява лесен достъп до информация. За да се осигури по-добра възможност за достъп на инвеститорите, проспектите следва винаги да се публикуват в електронна форма на съответния уебсайт. Когато за изготвянето на проспекта е отговорно лице, различно от емитента, достатъчно е проспектът да бъде публикуван на интернет страницата на това лице.
(23)
За да се подобри правната сигурност, следва да бъде изяснено кога изискването за публикуване на притурка към проспекта и правото на оттегляне се погасяват. Тези разпоредби следва да се разглеждат поотделно. Изискването за притурка към проспекта следва да отпадне при окончателното приключване на срока на офертата или към момента на започване на търговията на тези ценни книжа на регулиран пазар, в зависимост от това кое от двете събития ще настъпи по-късно. От друга страна, правото на оттегляне на съгласие следва да се прилага единствено когато проспектът е свързан с публично предлагане на ценни книжа и новият фактор, грешката или неточността са възникнали преди окончателното закриване на офертата и предаването на ценните книжа. Следователно правото на оттегляне е свързвано с момента на регистриране на новия фактор, грешката или неточността, което служи като основание за притурка, и предполага, че събитието, довело до това, е настъпило, когато офертата е била в сила и преди предаването на ценните книжа.
(24)
При наличието на притурка към проспект хармонизирането на равнището на Съюза на времевата рамка за упражняване на правото на оттегляне на предишно съгласие от страна на инвеститора би осигурило правна сигурност на емитентите, предлагащи презгранично ценни книжа. Във връзка с това, за да се предостави гъвкавост на емитентите от държави-членки с традиционно по-дълги времеви рамки, емитентът или предлагащата страна следва да може да удължи срока за упражняване на това право доброволно. С цел подобряване на правната сигурност, притурката към проспекта следва да уточнява кога се погасява правото на оттегляне.
(25)
Отговорният за одобряването на проспекта орган следва да уведоми емитента или лицето, което отговаря за изготвянето на проспекта, относно удостоверението за одобрение на проспекта, изпратено до органите на приемащите държави-членки в съответствие с Директива 2003/71/ЕО, с цел да се осигури правна сигурност на емитента или на лицето, което отговаря за изготвянето на проспекта, по отношение на това дали и кога реално се е състояло уведомяването.
(26)
Мерките, необходими за изпълнението на настоящата директива, следва да се приемат чрез актове за изпълнение в съответствие с член 291 от Договора за функционирането на Европейския съюз (ДФЕС). Изключително важно е Европейският парламент да получи проектите на мерки и проектите на актове за изпълнение, както и всяка друга подходяща информация, преди Комисията да вземе решение относно еквивалентността на проспектите, изготвени в конкретна трета държава.
(27)
За да бъдат зачетени принципите, посочени в съображение 41 от Директива 2003/71/ЕО и за да бъде отчетено техническото развитие на финансовите пазари, както и да се уточнят изискванията, установени в Директива 2003/71/ЕО, на Комисията следва да бъдат предоставени правомощия за приемане на делегирани актове в съответствие с член 290 ДФЕС. По-специално, може да са необходими делегирани актове относно актуализирането на праговете и на определенията за ограничена пазарна капитализация и за МСП, установени в настоящата директива и в Директива 2003/71/ЕО, и относно уточняването на подробното съдържание и специфичната форма на обобщението в съответствие с резултата от разискването, започнало със съобщението на Комисията от 30 април 2009 г. относно пакетите инвестиционни продукти на дребно, като по този начин съдържанието и формата на обобщението за ценни книжа се привеждат в съответствие с този резултат във възможно най-голяма степен, като се избягва дублиране на документи и евентуално объркване на инвеститорите и се минимизират разходите.
(28)
Европейският парламент и Съветът следва да имат срок от три месеца, считано от датата на уведомяването да направят възражения срещу делегиран акт. По инициатива на Европейския парламент или на Съвета този срок следва да е възможно да бъде удължен с три месеца за важни области, предизвикващи загриженост. Също така следва да е възможно Европейският парламент и Съветът да уведомят другите институции, че не възнамеряват да правят възражения. Такова ранно одобрение на делегирани актове е особено уместно в случаите, когато е необходимо да бъдат спазени срокове, например при посочени в основния акт срокове, в рамките на които Комисията да приеме делегирани актове.
(29)
С Декларация 39 по член 290 ДФЕС, приложена към заключителния акт на междуправителствената Конференция, която прие Договора от Лисабон, подписан на 13 декември 2007 г., Конференцията отбеляза намерението на Комисията при изработване на проектите на делегирани актове в областта на финансовите услуги да продължи да се консултира с определените от държавите-членки експерти в съответствие с нейната установена практика.
(30)
Доколкото целта на настоящата директива, а именно намаляване на административната тежест, свързана с публикуването на проспект при публично предлагане на ценни книжа и допускането им до търговия на регулирани пазари в Съюза, не може да бъде постигната в достатъчна степен от държавите-членки, и, следователно, поради мащаба и последиците си, може да бъде постигната по-добре на равнището на Съюза, Съюзът може да приеме мерки в съответствие с принципа на субсидиарност, уреден в член 5 от Договора за Европейския съюз. В съответствие с принципа на пропорционалност, уреден в същия член, настоящата директива не надхвърля необходимото за постигането на тази цел.
(31)
Следователно директиви 2003/71/ЕО и 2004/109/ЕО следва да бъдат съответно изменени,
ПРИЕХА НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:
Член 1
Изменения в Директива 2003/71/ЕО
Директива 2003/71/ЕО се изменя, както следва:
1.
Член 1 се изменя, както следва:
а)
в параграф 2:
i)
буква з) се заменя със следното:
„з)
ценни книжа, които са включени в оферта, когато съвкупната стойност на офертата в Съюза е по-малка от 5 000 000 EUR, който праг се изчислява за период от 12 месеца;“;
ii)
буква й) се заменя със следното:
„й)
ценни книжа, несвързани с дялово участие, издадени с определена продължителност или повторяемост от кредитни институции, когато съвкупната стойност на офертата в Съюза не надвишава 75 000 000 EUR, който праг се изчислява за период от 12 месеца, при условие че тези ценни книжа:
i)
не са подчинени, конвертируеми или разменяеми;
ii)
не предоставят право да бъдат записани или да бъдат придобити други видове ценни книжа и не са свързани с даден деривативен инструмент.“;
б)
добавя се следният параграф:
„4. За да бъде отчетено техническото развитие на финансовите пазари, включително инфлацията, Комисията приема, посредством делегирани актове в съответствие с член 24а и при условията на членове 24б и 24в, мерки във връзка с коригирането на праговете, посочени в параграф 2, букви з) и й) от настоящия член.“
2.
Член 2 се изменя, както следва:
а)
в параграф 1:
i)
буква д) се заменя със следното:
„д)
„квалифицирани инвеститори“ означава лица или образувания, които са описани в приложение II, раздел I, точки 1-4 към Директива 2004/39/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 21 април 2004 г. относно пазарите на финансови инструменти (8), както и други лица или образувания, които при поискване се третират като професионални клиенти в съответствие с приложение II към Директива 2004/39/ЕО, или за които се смята, че са подходящи контрагенти в съответствие с член 24 от Директива 2004/39/ЕО, освен в случаите, когато те са поискали да бъдат третирани като непрофесионални клиенти. Инвестиционните посредници и кредитните институции съобщават при поискване класификацията си на емитента, без да се засягат разпоредбите на съответното законодателство относно защита на данните. Инвестиционните посредници, които имат разрешение да продължават да разглеждат съществуващи професионални клиенти като такива, в съответствие с член 71, параграф 6 от Директива 2004/39/ЕО, могат да третират тези клиенти като квалифицирани инвеститори съгласно настоящата директива;
ii)
добавят се следните букви:
„т)
„ключова информация“ означава съществена и структурирана по подходящ начин информация, която да се предостави на инвеститорите, за да им позволи да разберат естеството и рисковете, свързани с емитента, гаранта и ценните книжа, които им се предлагат или които се допускат до търговия на регулиран пазар и, без да се засягат разпоредбите на член 5, параграф 2, буква б), да вземат решение кои от предлаганите ценни книжа да бъдат допълнително разгледани. В зависимост от офертата и съответните ценни книжа, ключовата информация включва следните елементи:
i)
кратко описание на рисковете, свързани с емитента и всеки гарант, както и основните им характеристики, включително активите, пасивите и финансовата позиция;
ii)
кратко описание на риска, свързан с инвестицията в съответните ценни книжа, както и нейните основни характеристики, включително всякакви права, произтичащи от ценните книжа;
iii)
общите условия на офертата, включително прогнозираните разходи, които емитентът или предлагащата страна начислява на инвеститора;
iv)
подробности относно допускането до търговия;
v)
причини за офертата и употребата на постъпленията;
у)
„дружество с ограничена пазарна капитализация“ означава дружество, чиито ценни книжа се търгуват на регулиран пазар и което е имало средна пазарна капитализация, по-ниска от 100 000 000 EUR въз основа на котировките в края на годината за предходните три календарни години.“;
б)
параграфи 2 и 3 се заличават;
в)
параграф 4 се заменя със следното:
„4. За да бъде отчетено техническото развитие на финансовите пазари и за да бъдат уточнени изискванията, установени в настоящия член, Комисията приема, посредством делегирани актове в съответствие с член 24а и при условията на членове 24б и 24в, определенията, посочени в параграф 1, включително адаптирането на стойностите, използвани за определението за МСП, и праговете за ограничената пазарна капитализация, като се отчита положението на различните национални пазари, включително класификацията, използвана от операторите на регулирани пазари, законодателството и препоръките на Съюза, както и икономическото развитие.“
3.
Член 3 се изменя, както следва:
а)
в параграф 2:
i)
първата алинея се заменя със следното:
„2. Задължението да се публикува проспект не се прилага за следните видове оферти:
а)
оферта на ценни книжа, адресирана единствено до квалифицирани инвеститори; и/или
б)
оферта на ценни книжа, адресирана до по-малко от 150 физически или юридически лица за всяка държава-членка, които са различни от квалифицирани инвеститори; и/или
в)
оферта на ценни книжа, адресирана до инвеститори, които придобиват ценни книжа срещу съвкупна стойност от не по-малко от 100 000 EUR за инвеститор на всяко отделно предлагане; и/или
г)
оферта на ценни книжа, чиято деноминация на дял възлиза на не по-малко от 100 000 EUR; и/или
д)
оферта на ценни книжа със съвкупна стойност в Съюза, не по-малка от 100 000 EUR, което се изчислява за период от 12 месеца.“;
ii)
добавя се следната алинея:
„Държавите-членки не изискват друг проспект при всяка такава последваща препродажба на ценни книжа или окончателно предлагане на ценни книжа посредством финансови посредници, ако е налице валиден проспект в съответствие с член 9 и емитентът или отговорното за неговото съставяне лице одобряват неговото използване чрез писмен договор.“;
б)
добавя се следният параграф:
„4. За да бъде отчетено техническото развитие на финансовите пазари, включително инфлацията, Комисията приема, посредством делегирани актове в съответствие с член 24а при условията на членове 24б и 24в, мерки по отношение на праговете по параграф 2, букви в)-д) от настоящия член.“
4.
Член 4 се изменя, както следва:
а)
в параграф 1:
i)
букви в)-д) се заменят със следното:
„в)
ценни книжа, които се предлагат, разпределят или ще бъдат разпределени във връзка със сливане или разделяне, при условие че е налице документ, съдържащ информация, която се приема от компетентния орган като еквивалентна на тази от проспекта, като се вземат предвид изискванията на законодателството на Съюза;
г)
дивиденти, платени на настоящи акционери под формата на акции от същия клас като акциите, по отношение на които се плащат такива дивиденти, при условие че е налице документ, съдържащ информация относно броя и естеството на акциите, както и причините и подробностите на офертата;
д)
ценни книжа, които се предлагат, разпределят или ще бъдат разпределени на настоящи или предишни директори или служители от техния работодател или от дъщерно предприятие, при условие че главното управление или седалището на дружеството се намира в Съюза и при условие че е предоставен документ, който съдържа информация относно броя и естеството на ценните книжа, както и причината и подробностите на офертата.“;
ii)
добавят се следните алинеи:
„Буква д) се прилага също и за дружество, установено извън Съюза, чиито ценни книжа са допуснати до търговия на регулиран пазар или на пазар на трета държава. Във втория случай освобождаването се прилага, при условие че е налице достатъчно информация, включително посочения в буква д) документ, поне на един език, който е обичаен в областта на международните финанси, и че Комисията е приела решение за еквивалентност по отношение на съответния пазар на третата държава.
По искане на компетентен орган на държава-членка, Комисията приема решения за еквивалентност в съответствие с процедурата, посочена в член 24, параграф 2, установяващи дали правната и надзорната рамка на трета държава гарантира, че разрешеният в тази трета държава регулиран пазар спазва правно обвързващите изисквания, които, за целите на прилагането на освобождаването съгласно буква д), са еквивалентни на изискванията, произтичащи от Директива 2003/6/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 28 януари 2003 г. относно търговията с вътрешна информация и манипулирането на пазара (пазарна злоупотреба) (9), от раздел III от Директива 2004/39/ЕО и от Директива 2004/109/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 15 декември 2004 г. относно хармонизиране изискванията за прозрачност по отношение на информацията за издателите, чиито ценни книжа са допуснати за търгуване на регулиран пазар (10), и които подлежат на ефективен надзор и изпълнение в тази трета държава. Компетентният орган посочва причините, поради които счита, че правната и надзорната рамка на съответната трета държава се считат за еквивалентни и представя подходяща информация за тази цел.
Правната и надзорна рамка на трета държава може да се счита за еквивалентна, когато тази уредба отговаря най-малко на следните условия:
i)
пазарите подлежат на разрешителен режим и на текущ ефективен надзор и изпълнение;
ii)
пазарите имат ясни и прозрачни правила по отношение на допускането на ценни книжа до търговия, така че ценните книжа могат да бъдат търгувани по справедлив, надлежен и ефективен начин и подлежат на свободно договаряне;
iii)
емитентите на ценни книжа се подчиняват на задължението за периодично и текущо предоставяне на информация, така че да бъде осигурена висока степен на защита на инвеститорите; и
iv)
осигурени са прозрачност и интегритет на пазара посредством предотвратяване на пазарни злоупотреби под формата на търговия с вътрешна информация и манипулиране на пазара.
Във връзка с буква д), за да вземе под внимание развитието на финансовите пазари, Комисията може - чрез делегирани актове в съответствие с член 24а, и при условията на членове 24б и 24в - да приема мерки за определяне на горепосочените критерии или за добавяне на други такива, които да се прилагат за оценката на еквивалентността.
б)
в параграф 2 буква г) се заменя със следното:
„г)
ценни книжа, които се предлагат, разпределят или ще бъдат разпределени във връзка със сливане или разделяне, при условие че е налице документ, който съдържа информация, която се приема от компетентния орган като еквивалентна на тази от проспекта, като се вземат предвид изискванията на законодателството на Съюза.“
5.
Член 5 се изменя, както следва:
а)
в параграф 2:
i)
в първата алинея уводната част се заменя със следното:
„2. Проспектът съдържа информация относно емитента и ценните книжа, които се предлагат публично или които се допускат до търговия на регулиран пазар. Той включва и обобщение, което сбито и не на технически език предоставя ключова информация на езика, на който първоначално е съставен проспектът. Форматът и съдържанието на обобщението на проспекта предоставят, заедно с проспекта, подходяща информация относно основните елементи на съответните ценни книжа, за да се подпомогнат инвеститорите при вземането на решение дали да инвестират в такива ценни книжа.
Обобщението се изготвя в общ формат, за да улеснява съпоставимостта на обобщенията на подобни ценни книжа и съдържанието му следва да предава ключовата информация по отношение на съответните ценни книжа, за да се подпомогнат инвеститорите при вземането на решение дали да инвестират в такива ценни книжа. Обобщението съдържа също така предупреждение, че:“;
ii)
втора алинея се заменя със следното:
„Когато проспектът е свързан с допускането до търговия на регулиран пазар на ценни книжа, несвързани с дялово участие, които имат деноминация от поне 100 000 EUR, няма да се изисква представянето на обобщение, освен когато такова е изискано от държава-членка в съответствие с член 19, параграф 4.“;
б)
параграф 3 се заменя със следното:
„3. Емитентът, предлагащата страна или лицето, което иска допускане до търговия на регулиран пазар, може да изготви проспекта като единен документ или като отделни документи. Проспект, който се състои от отделни документи, следва да разделя изискваната информация на регистрационен документ, обява за ценните книжа и обобщение. Регистрационният документ съдържа информацията относно емитента. Обявата за ценни книжа съдържа информацията относно ценните книжа, които се предлагат публично или които следва да бъдат допуснати до търговия на регулиран пазар.“;
в)
параграф 4, третата алинея се заменя със следното:
„В случай че окончателните условия на офертата не се включват нито в основния проспект, нито в притурка, тези условия се предоставят на инвеститорите, депозират се при компетентния орган на държавата-членка по произход и се съобщават от емитента на компетентния орган на приемащата(ите) държава(и)-членка(и), когато се прави всяко публично предлагане и когато е практически осъществимо, и при възможност, преди започването на публичното предлагане или допускането до търговия. Окончателните условия съдържат само информация, свързана с обявата за ценни книжа и не се използват за допълнение към основния проспект. Член 8, параграф 1, буква а) се прилага в тези случаи.“;
д)
параграф 5 се заменя със следното:
„5. За да се вземе предвид техническото развитие на финансовите пазари и за да се определят изискванията, установени в настоящия член, Комисията приема, посредством делегирани актове в съответствие с членове 24а и при условията на член 24б и член 24в, мерки, свързани със:
а)
формата на проспекта или основния проспект, обобщението, окончателните условия и притурките; и
б)
подробното съдържание и конкретната форма на ключовата информация, която да бъде включена в обобщението.
Тези делегирани актове се приемат до 1 юли 2012 г.“
6.
В член 6, параграф 2, втора алинея се заменя със следното:
„Въпреки това държавите-членки гарантират, че никое лице няма да носи каквато и да било гражданска отговорност единствено въз основа на обобщението, включително и негов превод, освен ако то е подвеждащо, неточно или несъответстващо на останалите части на проспекта, или когато то, четено заедно с другите части на проспекта, не предоставя ключовата информация, която да подпомогне инвеститорите при вземането на решение дали да инвестират в такива ценни книжа. Обобщението съдържа ясно предупреждение в този смисъл.“
7.
Член 7 се изменя, както следва:
а)
параграф 1 се заменя със следното:
„1. Комисията приема подробни делегирани актове относно специфичната информация, която трябва да бъде включена в проспекта, като се избягва дублиране на информация, когато проспектът се състои от отделни документи в съответствие с член 24а, и при условията на член 24б и член 24в.“;
б)
в параграф 2:
i)
буква б) се заменя със следното:
„б)
различните видове и характеристики на офертите и допускането до търговия на регулиран пазар на ценни книжа, несвързани с дялово участие. Изискуемата в проспекта информация е подходяща от гледна точка на инвеститорите, които се интересуват от ценни книжа, несвързани с дялово участие, които имат деноминация от поне 100 000 EUR;“;
ii)
буква д) се заменя със следното:
„д)
различните дейности и размерът на емитента, по-специално кредитните институции, емитиращи посочените в член 1, параграф 2, буква й) ценни книжа, несвързани с дялово участие, дружествата с ограничена пазарна капитализация и МСП. По отношение на такива дружества информацията се приспособява към техния размер и, когато е подходящо, към краткосрочните им резултати;“;
iii)
добавя се следната точка:
„ж)
при оферти на акции от дружества, чиито акции от същия клас са допуснати до търговия на регулиран пазар или в многостранна търговска система, както тя е определена в член 4, параграф 1, точка 15 от Директива 2004/39/ЕО, които се подчиняват на подходящи текущи изисквания за оповестяване и на правилата за борба с пазарните злоупотреби, се прилага пропорционален режим на оповестяване, при условие че емитентът не е отменил определените по устав преференциални права.“;
в)
параграф 3 се заменя със следното:
„3. Делегираните актове, посочени в параграф 1, се основават на стандартите в областта на финансовата и нефинансовата информация, установени от международните организации за комисии по ценни книжа, по-специално от МОКЦК, както и на примерните приложения към настоящата директива.“
8.
Член 8 се изменя, както следва:
а)
в уводното изречение на параграф 2 и в параграф 3, думите „мерките за изпълнение“ се заменят с „делегираните актове“;
б)
вмъква се следният параграф:
„3а. При съставянето на проспекта в съответствие с член 1, параграф 3, информацията относно гаранта може да не бъде посочена, ако ценните книжа са гарантирани от държава-членка, емитент, предлагаща страна или лице, което иска допускане до търговия на регулиран пазар.“;
в)
параграф 4 се заменя със следното:
„4. За да се вземе предвид техническото развитие на финансовите пазари и за да се определят изискванията, установени в настоящия член, Комисията приема, посредством делегирани актове в съответствие с член 24а и при условията на член 24б и член 24в, мерки по отношение на параграф 2.“
9.
Член 9 се изменя, както следва:
а)
параграф 1 се заменя със следното:
„1. Всеки проспект е валиден в продължение на 12 месеца след одобрението му за целите на публични предлагания или за допускане до търговия на регулиран пазар, при условие че проспектът е допълнен от притурките, изисквани съобразно член 16.“;
б)
параграф 4 се заменя със следното:
„4. Регистрационен документ, както е посочено в член 5, параграф 3, който преди това е депозиран и одобрен, е валиден за срок до 12 месеца. Регистрационният документ, актуализиран в съответствие с член 12, параграф 2 или член 16, заедно с обява за ценни книжа и обобщение към него се счита за валиден проспект.“
10.
Член 10 се заличава.
11.
Член 11 се изменя, както следва:
а)
параграф 1 се заменя със следното:
„1. Държавите-членки разрешават да се включи информация в проспекта чрез препращане към един или повече предварително или едновременно публикувани документи, които са били одобрени от компетентния орган на държавата-членка по произход или са били депозирани при него в съответствие с настоящата директива или в съответствие с Директива 2004/109/ЕО. Тази информация е най-актуалната известна на емитента. Обобщението не може да включва информация чрез препращане.“;
б)
параграф 3 се заменя със следното:
„3. За да се вземе предвид техническото развитие на финансовите пазари и за да се определят изискванията, установени в настоящия член, Комисията приема, посредством делегирани актове в съответствие с член 24а и при условията на член 24б и член 24в, мерки по отношение на информацията, която следва да бъде включена чрез препращане.“
12.
В член 12 параграф 2 се заменя със следното:
„2. В такъв случай обявата за ценните книжа предоставя информация, която обичайно се предоставя в регистрационния документ, когато след последното осъвременяване на регистрационния документ е налице съществена промяна или неотдавна настъпило събитие, които биха оказали влияние върху оценката на инвеститорите, освен когато тази информация се предоставя в притурка, в съответствие с член 16. Ценните книжа и обобщенията подлежат на отделно одобрение.“
13.
В член 13 параграф 7 се заменя със следното:
„7. За да се вземе предвид техническото развитие на финансовите пазари и за да се определят изискванията, установени в настоящия член, Комисията приема, посредством делегирани актове в съответствие с член 24а и при условията на член 24б и член 24в, мерки по отношение на условията, съобразно които могат да бъдат променени сроковете.“
14.
Член 14 се изменя, както следва:
а)
в параграф 2:
i)
буква в) от първа алинея се заменя със следното:
„в)
в електронна форма на интернет страницата на емитента или, в приложимите случаи, на интернет страницата на финансовите посредници, които предлагат или продават ценни книжа, включително платежни агенти; или“;
ii)
втора алинея се заменя със следното:
„Държавите-членки изискват от емитентите или от лицата, които отговарят за изготвянето на проспекта, които публикуват своите проспекти в съответствие с буква а) или б), също така да публикуват своите проспекти в електронна форма в съответствие с буква в).“;
б)
параграф 8 се заменя със следното:
„8. За да се вземе предвид техническото развитие на финансовите пазари и за да се определят изискванията, установени в настоящия член, Комисията приема, посредством делегирани актове в съответствие с член 24а и при условията на член 24б и член 24в, мерки по отношение на параграфи 1-4 от настоящия член.“
15.
В член 15 параграф 7 се заменя със следното:
„7. За да се вземе предвид техническото развитие на финансовите пазари и за да се определят изискванията, установени в настоящия член, Комисията приема, посредством делегирани актове в съответствие с член 24а и при условията на член 24б и член 24в, мерки по отношение на разпространяването на рекламите, с които се съобщава намерението публично да се предложат ценни книжа или допускането до търговия на регулиран пазар, по-специално преди проспектът да е публично представен или преди откриването на подписка и относно параграф 4 от настоящия член.“
16.
Член 16 се заменя със следното:
„Член 16
Притурки към проспекта
1. Всяко съществено ново обстоятелство, съществена грешка или неточност във връзка с информацията, включена в проспекта, която може да засегне оценката на ценните книжа и която възниква или бъде забелязана в периода между одобряването на проспекта и окончателното закриване на публичното предлагане или, съобразно конкретния случай, започването на търговията на регулирания пазар, което от тези събития настъпи по-късно, се посочват в притурка към проспекта. Такава притурка се одобрява по същия начин като проспекта в рамките на не повече от седем работни дни и се публикува в съответствие най-малко със същите разпоредби, каквито са приложени при публикуването на оригиналния проспект. Обобщението, както и всякакви негови преводи също се добавят, ако е необходимо, за да се вземе предвид новата информация, включена в притурката.
2. Когато проспектът се отнася до публично предлагане на ценни книжа, инвеститорите, които вече са се съгласили да закупят или да запишат ценни книжа преди публикуването на притурката, разполагат с правото, което могат да упражнят в рамките на два работни дни след публикуването на притурката, да оттеглят своите съгласия, при условие че новото обстоятелство, грешка или неточност, посочени в параграф 1, са възникнали преди окончателното закриване на публичното предлагане и предаването на ценните книжа. Този период може да бъде удължен от емитента или предлагащата страна. Крайният срок по отношение на правото на оттегляне се посочва в притурката.“
17.
В член 18 параграф 1 се заменя със следното:
„1. По искане на емитента или лицето, което отговаря за изготвянето на проспекта, компетентният орган на държавата-членка по произход в рамките на три работни дни след получаването на това искане или, когато искането е представено едновременно с проекта за проспект, в рамките на един работен ден след одобрението на проспекта, уведомява компетентния орган на приемащата държава-членка чрез удостоверение за одобрение, в което се потвърждава, че проспектът е бил изготвен в съответствие с настоящата директива, както и чрез копие от този проспект. В приложимите случаи това уведомяване се съпътства от превод на обобщението, предоставен под отговорността на емитента или лицето, което отговаря за изготвянето на проспекта. Същата процедура се прилага по отношение на всяка притурка към проспекта. Също така емитентът или лицето, което отговаря за изготвянето на проспекта, биват уведомени едновременно с компетентния орган на приемащата държава-членка относно удостоверението за одобрение.“
18.
В член 19 параграф 4 се заменя със следното:
„4. Когато се иска допускане до търговия на регулиран пазар на ценни книжа, несвързани с дялово участие, чиято деноминация на дял възлиза на поне 100 000 EUR, в една или повече държави-членки, проспектът се изготвя или на език, който се приема от компетентните органи на държавата-членка по произход и на приемащата държава-членка или на език, който се приема за обичаен в областта на международните финанси, по избор на емитента, предлагащата страна или лицето, което иска допускане до търговия, съобразно приложимия случай. Държавите-членки могат да изберат да изискват в националното си законодателство обобщението да бъде изготвено на техния официален език (езици).“
19.
В член 20, параграф 3, първа алинея се заменя със следното:
„3. Комисията приема, посредством делегирани актове в съответствие с член 24а и при условията на член 24б и член 24в, мерки за определяне на общи критерии за еквивалентност, въз основа на изискванията, предвидени в членове 5 и 7.“
20.
В член 21, параграф 4, буква г), думите „мерките по нейното изпълнение“ се заменят с „делегираните актове, посочени в нея“.
21.
Добавят се следните членове:
„Член 24а
Упражняване на делегирането
1. Правомощието да приема делегираните актове, посочени в член 1, параграф 4, член 2, параграф 4, член 3, параграф 4, член 4, параграф 1, пета алинея, член 5, параграф 5, член 7, параграф 1, член 8, параграф 4, член 11, параграф 3, член 13, параграф 7, член 14, параграф 8, член 15, параграф 7 и член 20, параграф 3, първа алинея, се предоставят на Комисията за срок от четири години, считано от 31 декември 2010 г. Комисията изготвя доклад относно делегираните правомощия не по-късно от шест месеца преди края на четиригодишния срок. Делегирането на правомощия се подновява автоматично за срокове с еднаква продължителност, освен ако Европейският парламент или Съветът не го оттеглят в съответствие с член 24б.
2. Веднага след като приеме делегиран акт, Комисията нотифицира едновременно Европейския парламент и Съвета за него.
3. Правомощието да приема делегирани актове се предоставя на Комисията при условията, предвидени в член 24б и член 24в.
Член 24б
Оттегляне на делегирането
1. Делегирането на правомощия, посочено в член 1, параграф 4, член 2, параграф 4, член 3, параграф 4, член 4, параграф 1, пета алинея, член 5, параграф 5, член 7, параграф 1, член 8, параграф 4, член 11, параграф 3, член 13, параграф 7, член 14, параграф 8, член 15, параграф 7 или член 20, параграф 3, първа алинея, може да бъде оттеглено по всяко време от Европейския парламент или от Съвета.
2. Институцията, започнала вътрешна процедура за вземане на решение дали да оттегли делегирането на правомощия, полага усилия да информира другата институция и Комисията в разумен срок, преди да вземе окончателното решение, като посочва делегираните правомощия, които могат да бъдат оттеглени.
3. С решението за оттегляне се прекратява делегирането на правомощията, посочени в същото решение. То поражда действие незабавно или на посочената в него по-късна дата. Решението за оттегляне не засяга валидността на делегираните актове, които вече са в сила. То се публикува в Официален вестник на Европейския съюз.
Член 24в
Възражения срещу делегираните актове
1. Европейският парламент или Съветът могат да възразят срещу делегиран акт в срок от три месеца от датата на нотификацията.
По инициатива на Европейския парламент или на Съвета този срок се удължава с три месеца.
2. Ако към момента на изтичането на срока, посочен в параграф 1, нито Европейският парламент, нито Съветът не е възразил срещу делегирания акт, той се публикува в Официален вестник на Европейския съюз и влиза в сила на посочената в него дата.
Делегираният акт може да се публикува в Официален вестник на Европейския съюз и да влезе в сила преди изтичането на посочения срок, ако и Европейският парламент, и Съветът са информирали Комисията за намерението си да не правят възражения.
3. Ако Европейският парламент или Съветът възразят срещу делегиран акт в срока, посочен в параграф 1, той не влиза в сила. В съответствие с член 296 от Договора за функционирането на Европейския съюз институцията, която възразява срещу делегирания акт, посочва причините за това.“
22.
В приложение I, раздел I (В) и раздели III и IV, приложение II, раздел II, приложение III, раздели II и III и приложение IV, третата подточка понятието „ключова информация“ се заменя със „съществена информация“.
Член 2
Изменения на Директива 2004/109/ЕО
Директива 2004/109/ЕО се изменя, както следва:
1.
В член 2, параграф 1, буква и), подточка i) се заменя със следното:
„i)
в случая на емитент на дългови ценни книжа, чиято деноминация на дял е по-малка от 1 000 EUR, или на емитент на акции:
-
когато емитентът е регистриран в Съюза - държавата-членка, в която се намира неговото седалище;
-
когато емитентът е регистриран в трета държава - държавата-членка, посочена в член 2, параграф 1, буква м), подточка iii) от Директива 2003/71/ЕО.
Определението на държава-членка „по произход“ се прилага по отношение на дългови ценни книжа във валута, различна от еврото, при условие че стойността на тази деноминация на дял на датата на издаването е по-малка от 1 000 EUR, освен ако не е почти еквивалентна на 1 000 EUR;“.
2.
Член 8 се изменя, както следва:
а)
в параграф 1 буква б) се заменя със следното:
„б)
емитентите единствено на дългови ценни книжа, допуснати до търговия на регулиран пазар, деноминацията на дял на които е най-малко 100 000 EUR, или за случая на дългови ценни книжа, деноминирани в друга валута, различна от евро, чиято деноминационна стойност на дял на датата на издаването е еквивалентна най-малко на 100 000 ЕUR.“;
б)
добавя се следният параграф:
„4. Чрез дерогация от параграф 1, буква б), членове 4, 5 и 6 не се прилагат за емитенти единствено на дългови ценни книжа, деноминацията на дял на които е най-малко 50 000 EUR, или за случая на дългови ценни книжа, деноминирани в друга валута, различна от евро, чиято деноминационна стойност на дял на датата на издаването е еквивалентна най-малко на 50 000 ЕUR, които вече са били допуснати до търговия на регулиран пазар в Съюза преди 31 декември 2010 г., дотогава, докато тези дългови ценни книжа са в обращение.“
3.
В член 18 параграф 3 се заменя със следното:
„3. Когато на събранието трябва да бъдат поканени само притежатели на дългови ценни книжа, чиято деноминация на дял възлиза най-малко на 100 000 EUR, или за случая на дългови ценни книжа, деноминирани във валута, различна от евро, чиято деноминация на дял на датата на издаването е еквивалентна най-малко на 100 000 EUR, емитентът може да избере за място на срещата всяка държава-членка, при условие че в тази държава-членка са налице всички средства и цялата информация, необходими на притежателите, за да могат да упражнят своите права.
Изборът, посочен в първата алинея, се прилага и по отношение на притежатели на дългови ценни книжа, чиято деноминация на дял възлиза на най-малко 50 000 EUR или за случая на дългови ценни книжа, деноминирани в друга валута, различна от евро, чиято деноминационна стойност на дял на датата на издаването е еквивалентна най-малко на 50 000 ЕUR, които вече са били допуснати до търговия на регулиран пазар в Съюза преди 31 декември 2010 г., дотогава, докато тези дългови ценни книжа са в обращение, при условие че в държавата-членка, избрана от емитента, са налице всички средства и цялата информация, необходими на тези притежатели, за да могат да упражнят своите права.“
4.
В член 20 параграф 6 се заменя със следното:
„6. Чрез дерогация от параграфи 1-4, когато ценни книжа, чиято деноминация на дял възлиза най-малко на 100 000 EUR или, за случая на дългови ценни книжа, деноминирани във валута, различна от евро - е еквивалентна на датата на издаването най-малко на 100 000 EUR, бъдат допуснати до търговия на регулиран пазар на една или повече държави-членки, регулираната информация се оповестява публично на език, който се приема от компетентните органи на държавата-членка по произход и на приемащата държава-членка, или на език, който се приема за обичаен в областта на международните финанси, в зависимост от избора на емитента или на лицето, поискало това допускане без съгласието на емитента.
Дерогацията, посочена в първа алинея, се прилага и по отношение на дългови ценни книжа, деноминацията на дял на които е най-малко 50 000 EUR, или за случая на дългови ценни книжа, деноминирани във валута, различна от евро, чиято деноминационна стойност на дял на датата на издаването е еквивалентна най-малко на 50 000 ЕUR, които вече са били допуснати до търговия на регулиран пазар в една или повече държави-членки преди 31 декември 2010 г., дотогава, докато тези дългови ценни книжа са в обращение.“
Член 3
Транспониране
1. Държавите-членки въвеждат в сила законовите, подзаконовите и административните разпоредби, необходими за да се съобразят с настоящата директива, до 1 юли 2012 г. Те незабавно съобщават на Комисията текста на тези разпоредби и таблица на съответствието между тези разпоредби и настоящата директива.
Когато държавите-членки приемат тези мерки, в тях се съдържа позоваване на настоящата директива или то се извършва при официалното им публикуване. Условията и редът на позоваване се определят от държавите-членки.
2. Държавите-членки съобщават на Комисията текста на основните мерки от националното право, които те приемат в областта, уредена с настоящата директива.
Член 4
Преразглеждане
До 1 януари 2016 г. Комисията прави оценка на прилагането на Директива 2003/71/ЕО, изменена с настоящата директива, по-специално що се отнася до прилагането и последиците от правилата, включително отговорността по отношение на обобщението, съдържащо ключова информация, ефекта от освобождаването, предвидено в член 4, параграф 1, буква д) относно защитата на служителите, и пропорционалния режим на оповестяване, предвиден в член 7, параграф 2, букви д) и ж), както и електронното публикуване на проспекти в съответствие с член 14, и преразглежда член 2, параграф 1, буква м), подточка ii) по отношение на ограничението при определянето на държава-членка по произход за емисии на ценни книжа, несвързани с дялово участие, чиято деноминация е по-малка от 1 000 EUR, с цел да прецени дали тази разпоредба следва да се запази или отмени. Освен това Комисията преценява необходимостта от преразглеждане на определението на понятието „публично предлагане“, както и необходимостта от определяне на понятията „първичен пазар“ и „вторичен пазар“ и във връзка с това изяснява напълно връзките между Директива 2003/71/ЕО и директиви 2003/6/ЕО и 2004/109/ЕО. След извършването на оценка Комисията представя доклад на Европейския парламент и на Съвета, придружен, ако е необходимо, от предложения за изменение на Директива 2003/71/ЕО.
Член 5
Влизане в сила
Настоящата директива влиза в сила на двадесетия ден след публикуването ѝ в Официален вестник на Европейския съюз.
Член 6
Адресати
Адресати на настоящата директива са държавите-членки.
Съставено в Страсбург на 24 ноември 2010 година.
EUROPOS PARLAMENTO IR TARYBOS DIREKTYVA 2010/73/ES
2010 m. lapkričio 24 d.
kuria iš dalies keičiama Direktyva 2003/71/EB dėl prospekto, kuris turi būti skelbiamas, kai vertybiniai popieriai siūlomi visuomenei ar įtraukiami į prekybos sąrašą, ir Direktyva 2004/109/EB dėl informacijos apie emitentus, kurių vertybiniais popieriais leista prekiauti reguliuojamoje rinkoje, skaidrumo reikalavimų suderinimo
(Tekstas svarbus EEE)
EUROPOS PARLAMENTAS IR EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
atsižvelgdami į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 50 ir 114 straipsnius,
atsižvelgdami į Europos Komisijos pasiūlymą,
atsižvelgdami į Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nuomonę (1),
atsižvelgdami į Europos centrinio banko nuomonę (2),
laikydamiesi įprastos teisėkūros procedūros (3),
kadangi:
(1)
2007 m. kovo 8 ir 9 d. susitikime Europos Vadovų Taryba pritarė, kad siekiant didinti įmonių Sąjungoje konkurencingumą, reikėtų iki 2012 m. įmonėms tenkančią administracinę naštą sumažinti 25 %.
(2)
Komisija nurodė, kad kai kurios Europos Parlamento ir Tarybos direktyvoje 2003/71/EB (4) bendrovėms nustatytos prievolės yra pernelyg apsunkinančios.
(3)
Siekiant sumažinti įmones Sąjungoje slegiančią naštą iki būtino minimumo kartu nepažeidžiant investuotojų apsaugos ir tinkamo Sąjungos vertybinių popierių rinkų veikimo, reikia persvarstyti tas prievoles.
(4)
Pagal Direktyvą 2003/71/EB Komisija turi įvertinti tos direktyvos taikymą praėjus penkeriems metams nuo jos įsigaliojimo dienos ir prireikus pateikti pasiūlymus dėl jos persvarstymo. Atlikus tą vertinimą, nustatyta, kad norint supaprastinti ir pagerinti Direktyvos 2003/71/EB taikymą, didinti jos veiksmingumą ir stiprinti tarptautinį Sąjungos konkurencingumą prisidedant prie administracinės naštos mažinimo, reikėtų pakeisti tam tikras jos nuostatas.
(5)
Atsižvelgdama į aukšto lygio darbo grupės dėl finansinės priežiūros ES ataskaitos (de Larosière ataskaita) išvadas, 2009 m. rugsėjo 23 d. Komisija pateikė konkrečius pasiūlymus dėl teisės aktų, kad būtų sukurta Europos finansų priežiūros institucijų sistema, kurią sudarytų nacionalinių finansų priežiūros institucijų, veikiančių kartu su naujosiomis Europos priežiūros institucijomis, tinklas. Viena iš tų naujųjų institucijų, Europos priežiūros institucija (Europos vertybinių popierių ir rinkų institucija), turėtų pakeisti Europos vertybinių popierių rinkos priežiūros institucijų komitetą.
(6)
Siekiant teisinio tikrumo ir veiksmingumo, reikėtų paaiškinti, kaip pagal Direktyvą 2003/71/EB apskaičiuojamos didžiausių pasiūlymo sumų ribos. Visa tam tikrų toje direktyvoje nurodytų pasiūlymų apmokėjimo suma turėtų būti skaičiuojama visos Sąjungos pagrindu.
(7)
Neviešo vertybinių popierių platinimo atveju investicinės įmonės ir kredito įstaigos turėtų turėti teisę laikyti kvalifikuotais investuotojais tuos asmenis ir subjektus, kurie nurodyti 2004 m. balandžio 21 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2004/39/EB dėl finansinių priemonių rinkų (5) II priedo I dalies 1-4 punktuose, ir kitus asmenis ir subjektus, kurie laikomi profesionaliais klientais, arba kurie pripažinti tinkamomis sandorio šalimis pagal Direktyvą 2004/39/EB. Investicinės įmonės, kurios gali ir toliau laikyti profesionalius klientus profesionaliais pagal Direktyvos 2004/39/EB 71 straipsnio 6 dalį, turėtų galėti laikyti šiuos klientus kvalifikuotais investuotojais pagal šią direktyvą. Toks atitinkamų direktyvų 2003/71/EB ir 2004/39/EB nuostatų suderinimas galėtų sumažinti sunkumų, su kuriais investicinės įmonės susiduria neviešo platinimo atveju, ir jų dėl to patiriamų išlaidų, nes įmonės galėtų apibrėžti asmenis ir subjektus, kuriems turi būti skirtas platinimas, remdamosi savo profesionalių klientų ir tinkamų sandorio šalių sąrašu. Emitentas turėtų galėti remtis profesionalių klientų ir tinkamų sandorio šalių sąrašu, parengtu pagal Direktyvos 2004/39/EB II priedą. Todėl reikėtų išplėsti Direktyvoje 2003/71/EB pateiktą termino „kvalifikuotas investuotojas“ apibrėžtį, įtraukiant į ją tuos asmenis ir subjektus, ir neturėtų būti išsaugota atskira registrų tvarka.
(8)
Tinkamo ir išsamaus Sąjungos teisės taikymo užtikrinimas - pagrindinė būtina sąlyga siekiant finansų rinkų vientisumo, veiksmingumo ir sklandaus veikimo. Tikimasi, kad Europos priežiūros institucijos (Europos vertybinių popierių ir rinkų institucija) sukūrimas padės pasiekti minėtąjį tikslą, priimant vienodas taisykles ir skatinant nuoseklesnį požiūrį prospektų patikrinimo ir patvirtinimo klausimu. Komisija turėtų iš naujo apsvarstyti Direktyvos 2003/71/EB 2 straipsnio 1 dalies m punkto ii papunktį, susijusį su ne kapitalo vertybinių popierių, kurių vieneto nominalas mažesnis nei 1 000 EUR, emitentams taikomu buveinės valstybės narės nustatymo apribojimu. Po to persvarstymo ji turėtų nuspręsti, ar nuostata turėtų likti, ar ji turėtų būti panaikinta.
(9)
Direktyvos 2003/71/EB 3 straipsnio 2 dalies c ir d punktuose nustatyta 50 000 EUR riba nebeatspindi skirtumo tarp mažmeninių ir profesionalių investuotojų turint mintyje pajėgumus investuoti, nes pasirodo, jog net mažmeniniai investuotojai pastaruoju metu yra investavę daugiau kaip 50 000 EUR vieno sandorio metu. Dėl tos priežasties tikslinga padidinti minėtąją ribą ir atitinkamai iš dalies pakeisti kitas nuostatas, kuriose minima ši riba. Reikėtų atitinkamai pakoreguoti Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 2004/109/EB (6). Po to pakoregavimo atsižvelgiant į nepasibaigusį skolos vertybinių popierių galiojimo laikotarpį turėtų būti numatyta sąlyga dėl naujų nuostatų netaikymo, susijusi su Direktyvos 2004/109/EB 8 straipsnio 1 dalies b punktu, 18 straipsnio 3 dalimi ir 20 straipsnio 6 dalimi, skolos vertybinių popierių, kurių vieneto nominalioji vertė yra ne mažesnė kaip 50 000 EUR ir kuriais jau leista prekiauti Sąjungos reguliuojamoje rinkoje prieš įsigaliojant šiai direktyvai, atžvilgiu.
(10)
Emitento ar už prospekto sudarymą atsakingo asmens sudarytame galiojančiame prospekte, su kuriuo visuomenė gali susipažinti per galutinį vertybinių popierių platinimą per finansinius tarpininkus arba vėliau perparduodant vertybinius popierius, teikiama pakankamai informacijos, kad investuotojai galėtų priimti pagrįstus sprendimus dėl investicijų. Todėl vertybinius popierius platinantys ar vėliau juos perparduodantys finansiniai tarpininkai turėtų turėti teisę remtis pradiniu emitento ar už prospekto sudarymą atsakingo asmens paskelbtu prospektu, kol jis galioja ir deramai papildomas pagal Direktyvos 2003/71/EB 9 ir 16 straipsnius, o emitentas ar asmuo, atsakingas už prospekto sudarymą, sutinka, kad jis būtų naudojamas. Emitentas ar už prospekto sudarymą atsakingas asmuo turėtų galėti nustatyti savo sutikimo sąlygas. Sutikimas, įskaitant ir visas su juo susijusias sąlygas, turėtų būti pateikiamas raštiškame susijusių šalių susitarime, kuris suteikia galimybę susijusioms šalims įvertinti, ar vertybinių popierių perpardavimas ar galutinis platinimas atitinka susitarimą. Tuo atveju, kai duodamas sutikimas naudoti prospektą, už prospekte pateikiamą informaciją ir už galutinių sąlygų pateikimą bazinio prospekto atveju turėtų būti atsakingas emitentas arba už pradinio prospekto sudarymą atsakingas asmuo, ir neturėtų būti reikalaujama jokio kito prospekto. Tačiau jeigu emitentas ar asmuo, atsakingas už tokio pradinio prospekto sudarymą, nesutinka, kad jis būtų naudojamas, finansinis tarpininkas turėtų paskelbti naują prospektą. Tokiu atveju už prospekte pateikiamą informaciją, įskaitant visą informaciją, įtraukiamą nuorodos būdu, ir galutines sąlygas bazinio prospektu atveju, turėtų būti atsakingas finansinis tarpininkas.
(11)
Siekiant, kad būtų veiksmingai taikoma 2003 m. sausio 28 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2003/6/EB dėl prekybos vertybiniais popieriais, pasinaudojant viešai neatskleista informacija, ir manipuliavimo rinka (piktnaudžiavimo rinka) (7), Direktyva 2003/71/EB ir Direktyva 2004/109/EB, ir siekiant, kad būtų paaiškintos pagrindinės diferenciacijos ir dubliavimosi problemos, Komisija turėtų apibrėžti kiekvieną iš terminų: „pirminė rinka“, „antrinė rinka“ ir „viešas pasiūlymas“.
(12)
Atsakomybės tvarka valstybėse narėse labai skiriasi dėl nacionalinės kompetencijos civilinės teisės srityje. Siekiant valstybėse narėse nustatyti ir kontroliuoti priemones Europos Komisija turėtų sudaryti valstybių narių taikomos tvarkos lyginamąją lentelę.
(13)
Direktyvos 2003/71/EB 4 straipsnio 1 dalies d punkte numatyta, kad prievolė skelbti prospektą netaikoma akcijų, kurios siūlomos, paskirstomos ar bus paskirstomos nemokamai esamiems akcininkams, atveju. Pagal tos direktyvos 3 straipsnio 2 dalies e punktą prievolė skelbti prospektą visiškai netaikoma vertybinių popierių pasiūlymo, kurio visas apmokėjimas yra mažesnis nei 100 000 EUR, atveju. Dėl šios nuostatos atleidimas nuo prievolės, nustatytas 4 straipsnio 1 dalies d punkte, yra nereikalingas, nes nemokamo pasiūlymo atvejis patenka į 3 straipsnio 2 dalies e punkto taikymo sritį.
(14)
Dabartiniai atleidimai nuo prievolės skelbti vertybinių popierių, kurie siūlomi, paskirstomi ar bus paskirstomi esamiems ar buvusiems darbuotojams ar direktoriams, prospektą yra pernelyg ribojantys, kad būtų naudingi daugumai darbdavių, taikančių darbuotojų akcijų schemas Sąjungoje. Darbuotojų dalyvavimas Sąjungoje yra labai svarbus mažoms ir vidutinėms įmonėms (MVĮ), kuriose įmonės sėkmė galėtų labai priklausyti nuo atskirų darbuotojų. Todėl neturėtų būti jokio reikalavimo sudaryti pasiūlymų, kurie pateikiami pagal bet kurios Sąjungos įmonės darbuotojų akcijų schemą, prospektus. Kai vertybiniais popieriais neleidžiama prekiauti, emitentui netaikomi atitinkami reikalavimai nuolat atskleisti informaciją ir piktnaudžiavimo rinka taisyklės. Todėl prireikus darbdaviai arba susijusios įmonės turėtų atnaujinti Direktyvos 2003/71/EB 4 straipsnio 1 dalies e punkte numatytą dokumentą, kad būtų tinkamai įvertinti vertybiniai popieriai. Atleidimas nuo prievolės taip pat turėtų būti taikomas teikiant pasiūlymus visuomenei ir įtraukiant į prekybos sąrašą ne Sąjungoje registruotas įmones, kurių vertybiniais popieriais leidžiama prekiauti reguliuojamoje arba trečiosios šalies rinkoje. Antruoju atveju Komisija turi būti priėmusi teigiamą sprendimą dėl trečiosios šalies atitinkamo rinkų reguliavimo teisinės ir priežiūros sistemos atitikties, kad būtų galima atleisti nuo prievolės. Tai leistų Sąjungos darbuotojams turėti prieigą prie aktualios informacijos apie įmonę.
(15)
Prospekto santrauka turėtų būti pagrindinis mažmeninių investuotojų informacijos šaltinis. Ji turėtų būti atskira prospekto dalis ir turėtų būti trumpa, paprasta, aiški ir lengvai suprantama tiksliniams investuotojams. Dėmesys joje turėtų būti sutelktas į pagrindinę informaciją, kurios reikia investuotojams, kad jie galėtų nuspręsti, kuriuos vertybinių popierių pasiūlymus ir įtraukimo į prekybos sąrašą atvejus svarstyti toliau. Tokia pagrindinė informacija turėtų apimti pagrindines charakteristikas ir rizikas, susijusias su emitentu, bet kokiu garantu ir vertybiniais popieriais, kurie yra siūlomi arba įtraukti į prekybos reguliuojamoje rinkoje sąrašą. Santraukoje taip pat turėtų būti pateikiamos bendrosios pasiūlymo sąlygos, įskaitant numatomą mokestį, kurį emitentas arba siūlytojas ima iš investuotojo, ir nurodoma bendra numatoma išlaidų suma, kadangi jos gali būti didelės. Be to, joje investuotojai turėtų būti informuojami apie visas teises, susijusias su vertybiniais popieriais, ir apie investavimo į atitinkamus vertybinius popierius riziką. Santraukos formatas turėtų būti nustatytas taip, kad būtų galima palyginti panašių produktų santraukas užtikrinant, kad atitinkama informacija būtų visuomet pateikiama toje pačioje santraukos pozicijoje.
(16)
Valstybės narės turėtų užtikrinti, kad jokiam asmeniui nebūtų numatyta civilinė atsakomybė tik dėl santraukos, įskaitant bet kokį jos vertimą, nebent ji būtų klaidinanti, netiksli ar nederėtų su atitinkamomis prospekto dalimis. Santraukoje turėtų būti aiškiai pateikiamas atitinkamas įspėjimas.
(17)
Reikėtų paaiškinti, kad bazinio prospekto galutinėse sąlygose turėtų būti pateikiama tik informacija, susijusi su vertybinių popierių raštu, kuri yra speciali tai emisijai, ir kuri gali būti nustatyta tik konkrečios emisijos metu. Tokia informacija gali, pavyzdžiui, apimti tarptautinį vertybinių popierių identifikavimo numerį, emisijos kainą, išpirkimo terminą, bet kurią atkarpą, vykdymo datą, vykdymo kainą, išpirkimo kainą ir kitas sąlygas, kurios nebuvo žinomos sudarant prospektą. Kita nauja informacija, kuri gali turėti įtakos emitento ir vertybinių popierių įvertinimui, turėtų paprastai būti nurodoma prospekto priede. Be to, siekiant, kad būtų įvykdyta prievolė pateikti pagrindinę informaciją ir baziniame prospekte, emitentai turėtų derinti santrauką su atitinkamomis galutinių sąlygų dalimis taip, kad tai būtų lengvai prieinama investuotojams. Tais atvejais neturėtų būti reikalaujama atskiro patvirtinimo.
(18)
Siekiant didinti pirmumo teisių kapitalo vertybinių popierių emisijų veiksmingumą ir deramai atsižvelgti į emitentų dydį nepažeidžiant investuotojų apsaugos, reikėtų nustatyti proporcingą informacijos atskleidimo tvarką akcijų pasiūlymams esamiems akcininkams, kurie gali pasirašyti tas akcijas arba parduoti teisę pasirašyti akcijas, MVĮ pasiūlymams ir mažesnės rinkos kapitalizacijos emitentų (t. y. mažų bendrovių, kurių akcijos įtrauktos į prekybos reguliuojamoje rinkoje sąrašą) pasiūlymams ir Direktyvos 2003/71/EB 1 straipsnio 2 dalies j punkte minimų ne kapitalo vertybinių popierių, kuriuos išleidžia kredito įstaigos, pasiūlymams. Kai tokios kredito įstaigos išleidžia vertybinius popierius, kurių apmokėjimas mažesnis nei tame straipsnyje nurodyta riba, tačiau pasirenka šioje direktyvoje numatytą tvarką ir todėl sudaro prospektą, jos turėtų turėti teisę pasinaudoti atitinkama proporcinga informacijos atskleidimo tvarka. Proporcinga informacijos atskleidimo tvarka pirmumo teisių emisijų atveju turėtų būti taikoma, kai siūlomos akcijos yra tokios pačios klasės kaip ir emitento akcijos, kurios yra įtrauktos į prekybos reguliuojamoje rinkoje sąrašą arba kuriomis leista prekiauti Direktyvos 2004/39/EB 4 straipsnio 1 dalies 15 punkte apibrėžtoje daugiašalėje prekybos sistemoje, jei šiai sistemai taikomi tinkami reikalavimai nuolat atskleisti informaciją ir piktnaudžiavimo rinka taisyklės. Europos priežiūros institucija (Europos vertybinių popierių ir rinkų institucija) turėtų paskelbti minėtųjų sąlygų gaires, kad kompetentingos institucijos galėtų laikytis nuoseklaus požiūrio.
(19)
Valstybės narės gausiai skelbia informaciją apie savo finansinę padėtį ir visuomenė paprastai gali su ja susipažinti. Kai už siūlomus vertybinius popierius garantuoja kuri nors Europos Sąjungos valstybė narė, emitentas neturėtų būti įpareigojamas teikti prospekte informaciją apie tą valstybę narę, kuri veikia kaip garantas.
(20)
Siekiant geresnio teisinio tikrumo prospektas turėtų pradėti galioti jį patvirtinus, o patvirtinimo datą gali nesunkiai patikrinti kompetentinga institucija. Be to, siekiant užtikrinti didesnį lankstumą emitentams, jie taip pat turėtų galėti pasirinkti atnaujinti registracijos dokumentą ir pagal prospektų papildymo procedūrą.
(21)
Įsigaliojus Direktyvai 2004/109/EB, Direktyvoje 2003/71/EB emitentui nustatyta prievolė kasmet pateikti dokumentą, kuriame esanti arba nurodoma visa informacija, paskelbta per 12 mėnesių iki prospekto išleidimo, tapo dviguba prievole, todėl ją reikėtų panaikinti. Dėl to registracijos dokumentas, užuot jį atnaujinus pagal Direktyvos 2003/71/EB 10 straipsnį, turėtų būti atnaujinamas priede arba vertybinių popierių rašte.
(22)
Internetas padeda lengvai prieiti prie informacijos. Siekiant užtikrinti, kad investuotojai lengviau galėtų susipažinti su informacija, prospektas turėtų visuomet būti skelbiamas elektronine forma atitinkamame tinklalapyje. Kai už prospekto sudarymą atsakingas ne emitentas, o kitas asmuo, užtektų, kad tas asmuo prospektą paskelbtų savo tinklalapyje.
(23)
Siekiant geresnio teisinio tikrumo reikėtų paaiškinti, kuriuo momentu nebetaikomas reikalavimas skelbti prospekto priedą ir teisė atsiimti sutikimą. Į tas nuostatas turėtų būti žvelgiama atskirai. Prievolė papildyti prospektą turėtų baigtis, kai pasiūlymas galutinai uždaromas arba kai pradedama prekyba tokiais vertybiniais popieriais reguliuojamoje rinkoje, atsižvelgiant į tai, kas įvyks vėliau. Kita vertus, teise atsiimti sutikimą turėtų būti galima pasinaudoti tik tuo atveju, kai prospektas susijęs su vertybinių popierių pasiūlymu visuomenei ir jei naujas veiksnys, klaida ar netikslumas atsirado prieš galutinai uždarant pasiūlymą visuomenei ir prieš išduodant vertybinius popierius. Taigi teisė atsiimti sutikimą susijusi su momentu, kada atsiranda naujas veiksnys, klaida ar netikslumas, dėl kurių turi būti skelbiamas priedas, ir suponuoja, kad tos naujos aplinkybės susidarė, kol pasiūlymas dar nebuvo uždarytas ir prieš išduodant vertybinius popierius.
(24)
Kai prospektas papildomas, Sąjungos lygmeniu suderinus terminą, per kurį investuotojai gali pasinaudoti teise atsiimti anksčiau duotą sutikimą, būtų užtikrintas tikrumas tarpvalstybinius vertybinių popierių pasiūlymus teikiantiems emitentams. Siekiant užtikrinti lankstumą valstybių narių, kuriose šis terminas tradiciškai yra ilgesnis, emitentams, emitentas arba siūlytojas turėtų turėti galimybę savo valia pratęsti terminą pasinaudoti tokia teise. Siekiant geresnio teisinio tikrumo, prospekto priede turėtų būti apibrėžti atvejai, kada nebegalima pasinaudoti teise atsiimti sutikimą.
(25)
Už prospekto patvirtinimą atsakinga institucija apie prospekto patvirtinimo pažymą, kuri skirta priimančiųjų valstybių narių institucijoms pagal Direktyvą 2003/71/EB, taip pat turėtų pranešti ir emitentui ar už prospekto sudarymą atsakingam asmeniui, kad emitentas ar už prospekto sudarymą atsakingas asmuo būtų užtikrintas, jog pranešimas faktiškai pateiktas, ir žinotų, kada tai atlikta.
(26)
Priemonės, kurių reikia šiai direktyvai įgyvendinti, turėtų būti patvirtinamos priimant įgyvendinimo aktus pagal Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo (toliau - SESV) 291 straipsnį. Ypač svarbu, kad Europos Parlamentas gautų priemonių ir įgyvendinimo aktų projektus, taip pat visą kitą reikiamą informaciją, kol Komisija nėra priėmusi sprendimo dėl prospektų, sudaromų konkrečioje trečiojoje šalyje, atitikties.
(27)
Siekiant laikytis Direktyvos 2003/71/EB 41 konstatuojamojoje dalyje nustatytų principų, atsižvelgti į techninius finansų rinkų pokyčius ir tiksliai apibrėžti Direktyvoje 2003/71/EB nustatytus reikalavimus, Komisija turėtų būti įgaliota priimti deleguotus teisės aktus pagal SESV 290 straipsnį. Visų pirma, deleguoti teisės aktai gali būti reikalingi atnaujinant šioje direktyvoje ir Direktyvoje 2003/71/EB nustatytas ribas ir mažesnės rinkos kapitalizacijos bei MVĮ apibrėžtis bei tiksliai apibrėžiant santraukos išsamų turinį ir konkrečią formą remiantis diskusijų, kurias sukėlė 2009 m. balandžio 30 d. Komisijos komunikatas dėl mažmeninių investicinių produktų paketų, rezultatais kiek įmanoma labiau suderinant su vertybiniais popieriais susijusios santraukos turinį ir formą su šiais rezultatais, užkertant kelią dokumentų dubliavimuisi ir galimiems neaiškumams investuotojams bei siekiant mažinti išlaidas.
(28)
Europos Parlamentas ir Taryba per tris mėnesius nuo pranešimo dienos turėtų galėti pareikšti prieštaravimus dėl deleguoto teisės akto. Europos Parlamento arba Tarybos iniciatyva, turėtų būti galima tą laikotarpį pratęsti svarbiose, susirūpinimą keliančiose srityse trims mėnesiams. Taip pat Europos Parlamentui ir Tarybai turėtų būti sudarytos galimybės informuoti kitas institucijas apie savo ketinimą nepareikšti prieštaravimų. Šitaip anksti tvirtinti deleguotus teisės aktus ypač tinkama tuomet, kai reikia laikytis galutinių terminų, pavyzdžiui, kai pagrindiniame teisės akte yra nustatyti Komisijos deleguotų teisės aktų priėmimo tvarkaraščiai.
(29)
Deklaracijoje 39 dėl SESV 290 straipsnio, pridėtoje prie Tarpvyriausybinės konferencijos, patvirtinusios 2007 m. gruodžio 13 d. pasirašytą Lisabonos sutartį, Baigiamojo akto, Konferencija atkreipė dėmesį į Komisijos ketinimą toliau konsultuotis su valstybių narių paskirtais ekspertais rengiant deleguotų teisės aktų finansinių paslaugų srityje projektus pagal jos nusistovėjusią praktiką.
(30)
Kadangi šios direktyvos tikslo, būtent sumažinti administracinę naštą, susijusią su prospekto skelbimu, kai vertybiniai popieriai siūlomi visuomenei ir įtraukiami į prekybos reguliuojamose rinkose Sąjungoje sąrašus, valstybės narės negali deramai pasiekti ir kadangi dėl jų masto bei poveikio tų tikslų geriau siekti Sąjungos lygmeniu, laikydamasi Sutarties dėl Europos Sąjungos 5 straipsnyje nustatyto subsidiarumo principo Sąjunga gali patvirtinti priemones. Pagal tame straipsnyje nustatytą proporcingumo principą šia direktyva neviršijama to, kas būtina nurodytam tikslui pasiekti.
(31)
Todėl reikėtų atitinkamai iš dalies pakeisti Direktyvas 2003/71/EB ir 2004/109/EB,
PRIĖMĖ ŠIĄ DIREKTYVĄ:
1 straipsnis
Direktyvos 2003/71/EB pakeitimai
Direktyva 2003/71/EB iš dalies keičiama taip:
1.
1 straipsnis iš dalies keičiamas taip:
a)
2 dalyje:
i)
h punktas pakeičiamas taip:
„h)
vertybiniams popieriams, įtrauktiems į pasiūlymą, jeigu pasiūlymo viso apmokėjimo suma Sąjungoje, skaičiuojama per 12 mėnesių laikotarpį, yra mažesnė nei 5 000 000 EUR;“;
ii)
j punktas pakeičiamas taip:
„j)
ne kapitalo vertybiniams popieriams, kuriuos nepertraukiamai ar pakartotinai išleido kredito įstaigos, jeigu viso pasiūlymo apmokėjimo suma Sąjungoje, skaičiuojama per 12 mėnesių laikotarpį, yra mažesnė nei 75 000 000 EUR, su sąlyga, kad tie vertybiniai popieriai:
i)
nėra subordinuoti, konvertuojami ar keičiami;
ii)
nesuteikia teisės pasirašyti arba įgyti kitų tipų vertybinių popierių ir nėra susieti su išvestine finansine priemone.“;
b)
Pridedama tokia dalis:
„4. Siekdama atsižvelgti į techninius pokyčius finansų rinkose, įskaitant infliaciją, Komisija, pasinaudodama teise priimti deleguotus teisės aktus pagal 24a straipsnį ir laikydamasi 24b ir 24c straipsniuose nustatytų sąlygų, patvirtina priemones, susijusias su šio straipsnio 2 dalies h ir j punktuose nurodytų ribų koregavimu.“.
2.
2 straipsnis iš dalies keičiamas taip:
a)
1 dalyje:
i)
e punktas pakeičiamas taip:
„e) kvalifikuoti investuotojai- fiziniai ar juridiniai asmenys, kurie yra išvardyti 2004 m. balandžio 21 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2004/39/EB dėl finansinių priemonių rinkų (8) II priedo I skyriaus 1-4 punktuose, ir asmenys ar subjektai, kurie paprašius vertinami kaip profesionalūs klientai pagal Direktyvos 2004/39/EB II priedą arba pripažinti tinkamomis sandorio šalimis pagal Direktyvos 2004/39/EB 24 straipsnį, nebent jie paprašo būti vertinami kaip neprofesionalūs klientai. Investicinės įmonės ir kredito įstaigos, jų paprašius, savo klasifikaciją pateikia emitentui nepažeisdamos susijusių duomenų apsaugos teisės aktų. Investicinės įmonės, kurios gali ir toliau laikyti esamus profesionalius klientus profesionaliais pagal Direktyvos 2004/39/EB 71 straipsnio 6 dalį, gali laikyti tuos klientus kvalifikuotais investuotojais pagal šią direktyvą;
ii)
pridedami šie punktai:
„s) svarbiausia informacija- esminė ir tinkamai susisteminta informacija, kuri turi būti teikiama investuotojams siekiant sudaryti jiems galimybę suprasti emitento, garanto ir jiems siūlomų ar į prekybos reguliuojamoje rinkoje sąrašą įtrauktų vertybinių popierių pobūdį ir su jais susijusią riziką ir, nepažeidžiant 5 straipsnio 2 dalies b punkto, nuspręsti, kuriuos vertybinių popierių pasiūlymus svarstyti toliau. Atsižvelgiant į pasiūlymą ir susijusius vertybinius popierius, į pagrindinę informaciją įtraukiama:
i)trumpas rizikos, susijusios su emitento ar bet kurio garanto pagrindinėmis charakteristikomis, įskaitant turtą, prievoles ir finansinę būklę, aprašymas;ii)trumpas rizikos, susijusios su investavimu į atitinkamus vertybinius popierius, ir pagrindinių šio investavimo charakteristikų, įskaitant su vertybiniais popieriais susijusias teises, aprašymas;iii)bendros pasiūlymo sąlygos, įskaitant numatomą mokestį, kurį emitentas arba siūlytojas ima iš investuotojo;iv)išsamus įtraukimo į prekybos sąrašą aprašas;v)pasiūlymo ir pajamų panaudojimo priežastys;t) mažesnės rinkos kapitalizacijos įmonė- į prekybos reguliuojamoje rinkoje sąrašą įtraukta įmonė, kurios vidutinė rinkos kapitalizacija, remiantis paskutinių trejų kalendorinių metų kotiravimo verte metų pabaigoje, yra mažesnė nei 100 000 000 EUR.“;
b)
išbraukiamos 2 ir 3 dalys;
c)
4 dalis pakeičiama taip:
„4. Siekdama atsižvelgti į techninius pokyčius finansų rinkose ir tiksliai apibrėžti šiame straipsnyje nustatytus reikalavimus, Komisija, pasinaudodama teise priimti deleguotus teisės aktus pagal 24a straipsnį ir laikydamasi 24b ir 24c straipsniuose nustatytų sąlygų, patvirtina 1 dalyje nurodytas apibrėžtis, įskaitant MVĮ apibrėžtyje naudojamų skaičių ir mažesnės rinkos kapitalizacijos ribų korekcijas, atsižvelgdama į padėtį įvairiose nacionalinėse rinkose, įskaitant reguliuojamos rinkos operatorių naudojamą klasifikaciją, Sąjungos teisės aktus ir rekomendacijas bei ekonominius pokyčius.“
3.
3 straipsnis iš dalies keičiamas taip:
a)
2 dalyje:
i)
pirma pastraipa pakeičiama taip:
„2. Prievolė paskelbti prospektą netaikoma tokiems pasiūlymų tipams:
a)
vertybinių popierių pasiūlymui, skirtam tik kvalifikuotiems investuotojams; ir (arba)
b)
vertybinių popierių pasiūlymui, skirtam mažiau nei 150 fizinių ar juridinių asmenų valstybėje narėje, kurie nėra kvalifikuoti investuotojai; ir (arba)
c)
vertybinių popierių pasiūlymui, skirtam investuotojams, kurie įsigyja vertybinius popierius už visą mažiausiai 100 000 EUR vienam investuotojui apmokėjimą už kiekvieną atskirą pasiūlymą; ir (arba)
d)
vertybinių popierių, kurių vieneto nominalas lygus mažiausiai 100 000 EUR, pasiūlymui; ir (arba)
e)
vertybinių popierių pasiūlymui, kurio viso apmokėjimo suma Sąjungoje, skaičiuojama per 12 mėnesių laikotarpį, yra mažesnė nei 100 000 EUR.“;
ii)
pridedama ši pastraipa:
„Valstybės narės nereikalauja skelbti kito prospekto bet kokiam tokiam paskesniam vertybinių popierių perpardavimui ar galutiniam vertybinių popierių platinimui per finansinius tarpininkus, kol turimas galiojantis prospektas pagal 9 straipsnį ir emitentas ar už tokio prospekto parengimą atsakingas asmuo raštu pateikia sutikimą, kad jis būtų naudojamas.“;
b)
pridedama ši dalis:
„4. Siekdama atsižvelgti į techninius pokyčius finansų rinkose, įskaitant infliaciją, Komisija, pasinaudodama teise priimti deleguotus teisės aktus pagal 24a straipsnį ir laikydamasi 24b ir 24c straipsniuose nustatytų sąlygų, nustato priemones, susijusias su šio straipsnio 2 dalies c-e punktuose nustatytomis ribomis.“
4.
4 straipsnis iš dalies keičiamas taip:
a)
1 dalyje:
i)
c-e punktai pakeičiami taip:
„c)
vertybiniai popieriai, kurie siūlomi, paskirstomi ar kurie bus paskirstomi susijungimo ar skaidymosi atveju, su sąlyga, kad turimas dokumentas su informacija, kurią kompetentinga institucija laiko lygiaverte prospekte pateikiamai informacijai, atsižvelgiant į Sąjungos teisės aktų reikalavimus;
d)
dividendai, mokami esamiems akcininkams tos pačios klasės akcijų pavidalu kaip ir akcijos, už kurias tokie dividendai mokami, su sąlyga, kad turimas dokumentas su informacija apie akcijų skaičių ir pobūdį bei pasiūlymo priežastis ir išsamiu pasiūlymo aprašu;
e)
vertybiniai popieriai, kurie siūlomi, paskirstomi arba bus paskirstomi esamiems ar buvusiems direktoriams ar darbuotojams jų darbdavio arba susijusios įmonės, su sąlyga, kad įmonės pagrindinė arba registruota buveinė yra Sąjungoje ir kad pateikiamas dokumentas su informacija apie vertybinių popierių skaičių ir pobūdį bei pasiūlymo priežastis ir išsamiu pasiūlymo aprašu.“;
ii)
pridedamos tokios pastraipos:
„e punktas taip pat taikomas už Sąjungos ribų įsteigtoms įmonėms, kurių vertybiniais popieriais leista prekiauti reguliuojamoje rinkoje arba trečiosios šalies rinkoje. Pastaruoju atveju išimtis taikoma su sąlyga, jog atitinkama informacija, įskaitant e punkte nurodytą dokumentą, yra pateikiama bent tarptautinių finansų sričiai įprasta kalba ir kad Komisija yra priėmusi lygiavertiškumo sprendimą dėl tos trečiosios šalies rinkos.
Valstybės narės kompetentingai valdžios institucijai paprašius, Komisija pagal 24 straipsnio 2 dalyje nurodytą procedūrą priima lygiavertiškumo sprendimus, kuriuose nurodoma, ar trečiosios valstybės teisinė ir priežiūros sistema užtikrina, jog toje trečiojoje valstybėje patvirtinta reguliuojama rinka atitinka teisiškai privalomus reikalavimus, kurie, siekiant taikyti e punkte nurodytą išimtį, yra lygiaverčiai reikalavimams, susijusiems su 2003 m. sausio 28 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2003/6/EB dėl prekybos vertybiniais popieriais, pasinaudojant viešai neatskleista informacija, ir manipuliavimo rinka (piktnaudžiavimo rinka) (9), Direktyvos 2004/39/EB III antraštine dalimi ir 2004 m. gruodžio 15 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2004/109/EB dėl informacijos apie emitentus, kurių vertybiniais popieriais leista prekiauti reguliuojamoje rinkoje, skaidrumo reikalavimų suderinimo (10), ir kurių laikymasis turi būti veiksmingai prižiūrimas ir užtikrinamas toje trečiojoje šalyje. Ta kompetentinga institucija nurodo, kodėl ji mano, jog susijusios trečiosios šalies teisinė ir priežiūros sistema turi būti laikoma lygiaverte, ir pateikia šiuo klausimu atitinkamą informaciją.
Tokia trečiosios šalies teisinė ir priežiūros sistema gali būti laikoma lygiaverte, kai ši sistema atitinka bent šias sąlygas:
i)
rinkos turi turėti leidimą, joms nuolat veiksmingai taikoma priežiūra ir vykdymo užtikrinimas;
ii)
rinkos turi aiškias ir skaidrias taisykles, reguliuojančias leidimą prekiauti vertybiniais popieriais, kad šiais vertybiniais popieriais galima būtų prekiauti sąžiningai, tvarkingai ir veiksmingai ir jie būtų laisvai cirkuliuojantys;
iii)
vertybinių popierių emitentams taikomi reikalavimai periodiškai ir nuolat teikti informaciją užtikrinant aukšto lygio investuotojų apsaugą; ir
iv)
rinkos skaidrumas ir vientisumas užtikrinami užkertant kelią piktnaudžiavimui rinka prekiaujant vertybiniais popieriais, pasinaudojant viešai neatskleista informacija, ir manipuliuojant rinka.
Atsižvelgiant į e punktą, siekdama atsižvelgti į pokyčius finansų rinkose, Komisija, pasinaudodama teise priimti deleguotus teisės aktus pagal 24a straipsnį ir laikydamasi 24b ir 24c straipsniuose nustatytų sąlygų, gali patvirtinti priemones, kuriomis išsamiai apibrėžiami minėti kriterijai arba pridedami papildomi kriterijai, kurie bus taikomi įvertinant lygiavertiškumą.
b)
2 dalies d punktas pakeičiamas taip:
„d)
vertybiniai popieriai, kurie siūlomi, paskirstomi ar kurie bus paskirstomi susijungimo ar skaidymosi atveju, su sąlyga, kad turimas dokumentas su informacija, kurią kompetentinga institucija laiko lygiaverte prospekte pateikiamai informacijai, atsižvelgdama į Sąjungos teisės aktų reikalavimus;“.
5.
5 straipsnis iš dalies keičiamas taip:
a)
2 dalyje:
i)
pirmos pastraipos įžanginė dalis pakeičiama taip:
„2. Prospekte nurodoma informacija apie emitentą ir vertybinius popierius, kurie bus siūlomi visuomenei arba bus įtraukiami į prekybos reguliuojamoje rinkoje sąrašą. Jame taip pat turi būti santrauka, kurioje glaustai ir netechnine kalba bei kalba, kuria prospektas buvo iš pradžių sudarytas, pateikiama pagrindinė informacija. Prospekto santraukos formatas ir turinys turi būti tokie, kad būtų kartu su prospektu pateikta tinkama informacija apie pagrindinius susijusių vertybinių popierių aspektus, kad būtų padedama investuotojams svarstant galimybę investuoti į šiuos vertybinius popierius.
Santrauka sudaroma įprastu formatu, kad būtų galima palyginti panašių vertybinių popierių santraukas, ir joje turėtų būti pateikiama pagrindinė informacija apie atitinkamus vertybinius popierius, kad būtų padedama investuotojams svarstant galimybę investuoti į šiuos vertybinius popierius. Santraukoje taip pat turi būti įspėjimas, kad:“;
ii)
antra pastraipa pakeičiama taip:
„Kai prospektas susijęs su ne kapitalo vertybinių popierių, kurių nominalas yra ne mažesnis kaip 100 000 EUR, įtraukimu į prekybos reguliuojamoje rinkoje sąrašą, nereikalaujama pateikti santraukos, išskyrus, jei to prašo valstybė narė pagal 19 straipsnio 4 dalį.“;
b)
3 dalis pakeičiama taip:
„3. Emitentas, siūlytojas ar asmuo, prašantis įtraukimo į prekybos reguliuojamoje rinkoje sąrašą, gali sudaryti prospektą kaip vieną dokumentą ar kaip atskirus dokumentus. Iš atskirų dokumentų sudarytame prospekte reikalaujama informacija suskirstoma į registracijos dokumentą, vertybinių popierių raštą ir santraukos raštą. Registracijos dokumente pateikiama su emitentu susijusi informacija. Vertybinių popierių rašte pateikiama informacija apie vertybinius popierius, kurie siūlomi visuomenei arba bus įtraukti į prekybos reguliuojamoje rinkoje sąrašą.“;
c)
4 dalies trečia pastraipa pakeičiama taip:
„Jei galutinės pasiūlymo sąlygos nėra įtrauktos nei į bazinį prospektą, nei į jo priedą, galutinės sąlygos pateikiamos investuotojams, buveinės valstybės narės kompetentingai institucijai ir emitentas jas taip pat pateikia priimančiosios (-iųjų) valstybės (-ių) kompetentingai institucijai, kai teikiamas kiekvienas viešas pasiūlymas, kiek galima greičiau ir, jei galima, prieš viešo pasiūlymo pradžią ar įtraukimą į prekybos sąrašą. Galutinėse sąlygose pateikiama tik informacija, susijusi su vertybinių popierių raštu, ir jų negalima naudoti baziniam prospektui papildyti. Tais atvejais taikomas 8 straipsnio 1 dalies a punktas.“;
d)
5 dalis pakeičiama taip:
„5. Siekdama atsižvelgti į techninius pokyčius finansų rinkose ir tiksliai apibrėžti šiame straipsnyje nustatytus reikalavimus, Komisija, pasinaudodama teise priimti deleguotus teisės aktus pagal 24a straipsnį ir laikydamasi 24b ir 24c straipsniuose nustatytų sąlygų, patvirtina priemones, susijusias su:
a)
prospekto ar bazinio prospekto, santraukos, galutinių sąlygų ir priedų formatu; taip pat
b)
pagrindinės informacijos, kuri bus įtraukta į santrauką, detaliu turiniu ir konkrečia forma.
Tie deleguoti teisės aktai priimami ne vėliau kaip 2012 m. liepos 1 d.“.
6.
6 straipsnio 2 dalies antra pastraipa pakeičiama taip:
„Tačiau valstybės narės užtikrina, kad jokia civilinė atsakomybė nebūtų taikoma jokiam asmeniui tik dėl santraukos, įskaitant bet kokį jos vertimą, nebent ji yra klaidinanti, netiksli ar nenuosekli skaitant kartu su kitomis prospekto dalimis arba joje, skaitant kartu su kitomis prospekto dalimis, nepateikiama pagrindinė informacija, kuria siekiama padėti investuotojams svarstant galimybę investuoti į šiuos vertybinius popierius. Santraukoje tuo tikslu aiškiai pateikiamas įspėjimas.“
7.
7 straipsnis iš dalies keičiamas taip:
a)
1 dalis pakeičiama taip:
„1. Išsamius deleguotus teisės aktus dėl konkrečios informacijos, kuri turi būti įtraukta į prospektą, vengiant informacijos pasikartojimo, jei prospektą sudaro atskiri dokumentai, Komisija priima pagal 24a straipsnį, laikydamasi 24b ir 24c straipsniuose nustatytų sąlygų.“;
b)
2 dalyje:
i)
b punktas pakeičiamas taip:
„b)
įvairios ne kapitalo vertybinių popierių pasiūlymų ir įtraukimo į prekybos reguliuojamoje rinkoje sąrašus rūšys ir charakteristikos. Prospekte būtina pateikti informaciją, kuri yra tinkama investuotojų, suinteresuotų ne kapitalo vertybiniais popieriais, kurių vieneto nominalas yra mažiausiai 100 000 EUR, požiūriu;“;
ii)
e punktas pakeičiamas taip:
„e)
emitento, visų pirma kredito įstaigų, išleidžiančių 1 straipsnio 2 dalies j punkte nurodytus ne kapitalo vertybinius popierius, mažesnės rinkos kapitalizacijos bendrovių ir MVĮ, įvairios veiklos rūšys ir dydis. Informacija apie tokias bendroves pritaikoma prie jų dydžio ir tam tikrais atvejais - jų trumpesnės veiklos;“;
iii)
įterpiamas šis punktas:
„g)
įmonių, kurių tos pačios klasės akcijos įtraukiamos į prekybos reguliuojamoje rinkoje arba Direktyvos 2004/39/EB 4 straipsnio 1 dalies 15 punkte apibrėžtoje daugiašalėje prekybos sistemoje, kurioms taikomi atitinkami reikalavimai nuolat atskleisti informaciją ir piktnaudžiavimo rinka taisyklės, sąrašą, akcijų pasiūlymams taikoma proporcinga informacijos atskleidimo tvarka su sąlyga, kad emitentas nėra nesinaudojęs įstatymais numatytomis pirmumo teisėmis.“;
c)
3 dalis pakeičiama taip:
„3. 1 dalyje nurodyti deleguoti teisės aktai grindžiami finansinės ir ne finansinės informacijos srities standartais, išdėstytais tarptautinių vertybinių popierių komisijos organizacijų, ypač IOSCO, ir orientaciniais šios direktyvos priedais.“
8.
8 straipsnis iš dalies keičiamas taip:
a)
2 ir 3 dalies įžanginėje dalyje sąvoka „įgyvendinimo priemonės“ pakeičiama sąvoka „deleguoti teisės aktai“;
b)
įterpiama ši dalis:
„3a. Kai vertybiniai popieriai garantuojami valstybės narės, emitentas, siūlytojas ar asmuo, prašantis įtraukimo į prekybos reguliuojamoje rinkoje sąrašus, sudarydamas prospektą pagal 1 straipsnio 3 dalį, turi teisę neteikti informacijos apie tokį garantą.“;
c)
4 dalis pakeičiama taip:
„4. Siekdama atsižvelgti į techninius pokyčius finansų rinkose ir tiksliai apibrėžti šiame straipsnyje nustatytus reikalavimus, Komisija, pasinaudodama teise priimti deleguotus teisės aktus pagal 24a straipsnį ir laikydamasi 24b ir 24c straipsniuose nustatytų sąlygų, patvirtina su 2 dalimi susijusias priemones.“
9.
9 straipsnis iš dalies keičiamas taip:
a)
1 dalis pakeičiama taip:
„1. Prospektas galioja 12 mėnesių nuo jo patvirtinimo pasiūlymams visuomenei teikti arba įtraukti į prekybos reguliuojamoje rinkoje sąrašus, su sąlyga, kad prospekte yra visi priedai, reikalaujami pagal 16 straipsnį.“;
b)
4 dalis pakeičiama taip:
„4. 5 straipsnio 3 dalyje nurodytas pirmiau pateiktas ir patvirtintas registracijos dokumentas galioja laikotarpiu iki 12 mėnesių. Registracijos dokumentas, atnaujintas pagal 12 straipsnio 2 dalį arba 16 straipsnį, lydimas vertybinių popierių rašto ir santraukos rašto, laikomas galiojančiu prospektu.“
10.
10 straipsnis išbraukiamas.
11.
11 straipsnis iš dalies keičiamas taip:
a)
1 dalis pakeičiama taip:
„1. Valstybės narės leidžia įtraukti į prospektą informaciją, darant nuorodą į vieną ar kelis pirmiau ar tuo pat metu paskelbtus dokumentus, kuriuos patvirtino buveinės valstybės narės kompetentinga institucija arba kurie buvo jai pateikti pagal šią direktyvą arba Direktyvą 2004/109/EB. Tokia informacija yra naujausia emitento turima informacija. Santraukoje informacija nuorodos būdu neteikiama.“;
b)
3 dalis pakeičiama taip:
„3. Siekdama atsižvelgti į techninius pokyčius finansų rinkose ir tiksliai apibrėžti šiame straipsnyje nustatytus reikalavimus, Komisija, pasinaudodama teise priimti deleguotus teisės aktus pagal 24a straipsnį ir laikydamasi 24b ir 24c straipsniuose nustatytų sąlygų, patvirtina priemones informacijai, kuri įtraukiama nuorodos būdu.“
12.
12 straipsnio 2 dalis pakeičiama taip:
„2. Tokiu atveju vertybinių popierių rašte pateikiama informacija, kuri įprastai būtų pateikiama registracijos dokumente, jei po paskutinio atnaujinto registracijos dokumento, įvyktų esminis pasikeitimas ar naujas pokytis, galintis turėti įtakos investuotojų vertinimui, nebent ši informacija būtų pateikiama priede pagal 16 straipsnį. Vertybinių popierių ir santraukos raštai tvirtinami atskirai.“
13.
13 straipsnio 7 dalis pakeičiama taip:
„7. Siekdama atsižvelgti į techninius pokyčius finansų rinkose ir tiksliai apibrėžti šiame straipsnyje nustatytus reikalavimus, Komisija, pasinaudodama teise priimti deleguotus teisės aktus pagal 24a straipsnį ir laikydamasi 24b ir 24c straipsniuose nustatytų sąlygų, patvirtina priemones, susijusias su sąlygoms, kuriomis laikotarpiai gali būti koreguojami.“
14.
14 straipsnis iš dalies keičiamas taip:
a)
2 dalyje:
i)
pirmos pastraipos c punktas pakeičiamas taip:
„c)
elektronine forma emitento tinklalapyje arba, jei taikoma, finansinių tarpininkų, pateikiančių ar parduodančių vertybinius popierius, įskaitant mokėjimų tarpininkus, tinklalapyje; arba“;
ii)
antra pastraipa pakeičiama taip:
„Valstybės narės reikalauja, kad emitentai ar už prospekto sudarymą atsakingi asmenys, skelbiantys savo prospektą pagal a ar b punktus, taip pat jį skelbtų elektroniniu būdu pagal c punktą.“;
b)
8 dalis pakeičiama taip:
„8. Siekdama atsižvelgti į techninius pokyčius finansų rinkose ir tiksliai apibrėžti šiame straipsnyje nustatytus reikalavimus, Komisija, pasinaudodama teise priimti deleguotus teisės aktus pagal 24a straipsnį ir laikydamasi 24b ir 24c straipsniuose nustatytų sąlygų, patvirtina priemones, susijusias su šio straipsnio 1-4 dalimis.“
15.
15 straipsnio 7 dalis pakeičiama taip:
„7. Siekdama atsižvelgti į techninius pokyčius finansų rinkose ir tiksliai apibrėžti šiame straipsnyje nustatytus reikalavimus, Komisija, pasinaudodama teise priimti deleguotus teisės aktus pagal 24a straipsnį ir laikydamasi 24b ir 24c straipsniuose nustatytų sąlygų, patvirtina priemones, susijusias su platinimu reklamų, skelbiančių ketinimą siūlyti vertybinius popierius visuomenei arba įtraukimą į prekybos reguliuojamoje rinkoje sąrašą, ypač prieš pateikiant prospektą visuomenei arba prieš pasirašymo atidarymą, ir susijusias su šio straipsnio 4 dalimi.“
16.
16 straipsnis pakeičiamas taip:
„16 straipsnis
Prospekto priedai
1. Kiekvienas svarbus naujas veiksnys, svarbi klaida ar netikslumas, susiję su prospekte nurodyta informacija ir galintys turėti įtakos vertybinių popierių įvertinimui, atsirandantys ar pastebėti po to, kai prospektas patvirtinamas ir prieš galutinį pasiūlymo visuomenei uždarymą arba laiką, kai pradedama prekyba reguliuojamoje rinkoje, atsižvelgiant į tai, kas įvyks vėliau, nurodoma prospekto priede. Toks priedas patvirtinamas tokiu pat būdu ne ilgiau kaip per septynias darbo dienas ir paskelbiamas laikantis bent jau tokių pat nuostatų, kurios buvo taikomos skelbiant pradinį prospektą. Taip pat papildoma santrauka ir bet kokie jos vertimai, jei būtina atsižvelgti į naują priede esančią informaciją.
2. Kai prospektas susijęs su vertybinių popierių pasiūlymu visuomenei, investuotojai, kurie jau sutiko įsigyti arba pasirašyti vertybinius popierius prieš paskelbiant priedą, turi teisę, kuria gali pasinaudoti per dvi darbo dienas nuo priedo paskelbimo, atsiimti savo sutikimus, jeigu 1 dalyje nurodytas naujas veiksnys, klaida ar netikslumas atsirado prieš galutinai uždarant pasiūlymą visuomenei ir prieš perduodant vertybinius popierius. Emitentas arba siūlytojas gali pratęsti tą terminą. Galutinė pasinaudojimo teise atsiimti sutikimą data nurodoma priede.“
17.
18 straipsnio 1 dalis pakeičiama taip:
„1. Buveinės valstybės narės kompetentinga institucija emitento arba už prospekto sudarymą atsakingo asmens prašymu per tris darbo dienas nuo tokio prašymo gavimo arba, jei prašymas pateikiamas kartu su prospekto projektu, per vieną darbo dieną nuo prospekto patvirtinimo, pateikia priimančiosios valstybės narės kompetentingai institucijai patvirtinimo pažymą, liudijančią, kad prospektas sudarytas pagal šią direktyvą, ir to prospekto kopiją. Kai taikoma, prie to pranešimo pridedamas santraukos, parengtos emitento arba už prospekto sudarymą atsakingo asmens atsakomybe, vertimas. Tokia pat procedūra taikoma ir bet kokiam prospekto priedui. Emitentui ar už prospekto sudarymą atsakingam asmeniui taip pat pranešama apie patvirtinimo pažymą tuo pat metu kaip ir priimančiosios valstybės narės kompetentingai institucijai.“
18.
19 straipsnio 4 dalis pakeičiama taip:
„4. Kai siekiama įtraukimo į prekybos reguliuojamoje rinkoje sąrašą ne kapitalo vertybinių popierių, kurių vieneto nominalas siekia mažiausiai 100 000 EUR, vienoje ar keliose valstybėse narėse, prospektas sudaromas arba kalba, priimta buveinės ir priimančiųjų valstybių narių kompetentingų institucijų, arba kalba, įprasta tarptautinių finansų sričiai, emitento, siūlytojo arba asmens, kuris prašo įtraukimo, pasirinkimu. Valstybės narės gali nuspręsti savo nacionalinės teisės aktuose reikalauti, kad santrauka būtų sudaroma jų oficialiąja kalba ar kalbomis.“
19.
20 straipsnio 3 dalies pirma pastraipa pakeičiama taip:
„3. Komisija, pasinaudodama teise priimti deleguotus teisės aktus pagal 24a straipsnį ir laikydamasi 24b ir 24c straipsniuose nustatytų sąlygų, patvirtina priemones, kuriomis siekiama nustatyti bendruosius atitikties kriterijus, grindžiamus 5 ir 7 straipsniuose išdėstytais reikalavimais.“
20.
21 straipsnio 4 dalies d punkte žodžiai „jos įgyvendinimo priemonių“ pakeičiami žodžiais „joje nurodytų deleguotų teisės aktų“.
21.
Įterpiami šie straipsniai:
„24a straipsnis
Delegavimas
1. Komisijai suteikiami įgaliojimai priimti 1 straipsnio 4 dalyje, 2 straipsnio 4 dalyje, 3 straipsnio 4 dalyje, 4 straipsnio 1 dalies penktoje pastraipoje, 5 straipsnio 5 dalyje, 7 straipsnio 1 dalyje, 8 straipsnio 4 dalyje, 11 straipsnio 3 dalyje, 13 straipsnio 7 dalyje, 14 straipsnio 8 dalyje, 15 straipsnio 7 dalyje ir 20 straipsnio 3 dalies pirmoje pastraipoje nurodytus deleguotus teisės aktus ketverių metų laikotarpiui nuo 2010 m. gruodžio 31 d. Komisija pateikia ataskaitą dėl deleguotų įgaliojimų ne vėliau kaip likus šešiems mėnesius iki ketverių metų laikotarpio pabaigos. Įgaliojimų delegavimas automatiškai pratęsiamas tokios pačios trukmės laikotarpiams, išskyrus atvejus, kai Europos Parlamentas ar Taryba jį atšaukia pagal 24b straipsnį.
2. Kai tik Komisija priima deleguotą teisės aktą, apie tai ji tuo pačiu metu praneša Europos Parlamentui ir Tarybai.
3. Įgaliojimai priimti deleguotus teisės aktus Komisijai suteikiami laikantis 24b ir 24c straipsniuose nustatytų sąlygų.
24b straipsnis
Delegavimo atšaukimas
1. Europos Parlamentas arba Taryba bet kuriuo metu atšaukti 1 straipsnio 4 dalyje, 2 straipsnio 4 dalyje, 3 straipsnio 4 dalyje, 4 straipsnio 1 dalies penktoje pastraipoje, 5 straipsnio 5 dalyje, 7 straipsnio 1 dalyje, 8 straipsnio 4 dalyje, 11 straipsnio 3 dalyje, 13 straipsnio 7 dalyje, 14 straipsnio 8 dalyje, 15 straipsnio 7 dalyje arba 20 straipsnio 3 dalies pirmoje pastraipoje nurodytą įgaliojimų delegavimą.
2. Institucija, pradėjusi vidaus procedūrą, kad nuspręstų, ar atšaukti įgaliojimų delegavimą, stengiasi informuoti kitą instituciją ir Komisiją per protingą terminą iki galutinio sprendimo priėmimo dienos, nurodydama deleguotus įgaliojimus, kurie galėtų būti atšaukti.
3. Sprendimu dėl įgaliojimų atšaukimo nutraukiamas tame sprendime nurodytų įgaliojimų delegavimas. Jis įsigalioja nedelsiant arba vėlesnę jame nurodytą datą. Sprendimas neturi poveikio jau galiojančių deleguotų teisės aktų galiojimui. Jis skelbiamas Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.
24c straipsnis
Prieštaravimai dėl deleguotų teisės aktų
1. Europos Parlamentas ir Taryba gali pareikšti prieštaravimus dėl deleguoto teisės akto per tris mėnesius nuo pranešimo dienos.
Europos Parlamento arba Tarybos iniciatyva šis laikotarpis pratęsiamas trims mėnesiams.
2. Jeigu praėjus pirmoje dalyje nurodytam laikotarpiui nei Europos Parlamentas, nei Taryba nepareiškė prieštaravimų dėl deleguoto teisės akto, jis skelbiamas Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje ir įsigalioja jo nuostatose nurodytą dieną.
Deleguotas teisės aktas gali būti skelbiamas Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje ir įsigalioti anksčiau nei baigiasi tas laikotarpis, jeigu tiek Europos Parlamentas, tiek Taryba pranešė Komisijai, kad nepareikš prieštaravimų.
3. Jei Europos Parlamentas arba Taryba per pirmoje dalyje nurodytą laikotarpį pareiškia prieštaravimų dėl deleguoto teisės akto, jis neįsigalioja. Pagal Sutarties dėl Europos Sąjungos 296 straipsnį prieštaravimus pareiškusi institucija nurodo prieštaravimų dėl deleguoto teisės akto priežastis.“
22.
I priedo I skirsnio C skyriuje, III ir IV skirsniuose, II priedo II skirsnyje, III priedo II ir III skirsniuose ir IV priedo trečioje įtraukoje „svarbiausia informacija“ keičiama „esmine informacija“.
2 straipsnis
Direktyvos 2004/109/EB pakeitimai
Direktyva 2004/109/EB iš dalies keičiama taip:
1.
2 straipsnio 1 dalies i punkto i papunktis pakeičiamas taip:
„i)
skolos vertybinių popierių, kurių nominalioji vertė už vienetą mažesnė negu 1 000 EUR, emitento arba akcijų emitento atveju:
-
kai emitentas įsteigtas Sąjungoje - valstybę narę, kurioje įregistruota jo buveinė,
-
kai emitentas įsteigtas trečiojoje šalyje - valstybę narę, nurodytą Direktyvos 2003/71/EB 2 straipsnio 1 dalies m punkto iii papunktyje.
Termino „buveinės valstybės narės“ apibrėžtis taikoma skolos vertybiniams popieriams, kurių valiuta yra ne euras, su sąlyga, kad vieneto nominalioji vertė jo išleidimo dieną yra mažesnė negu 1 000 EUR, nebent ji beveik lygi 1 000 EUR;“.
2.
8 straipsnis iš dalies keičiamas taip:
a)
1 dalies b punktas pakeičiamas taip:
„b)
išskirtinai skolos vertybinių popierių, kuriais leista prekiauti valstybės narės reguliuojamoje rinkoje ir kurių vieneto nominalioji vertė yra ne mažesnė kaip 100 000 EUR, arba, jeigu skolos vertybinių popierių vertė išreikšta ne eurais, jų vieneto nominalioji vertė jų išleidimo metu prilygsta ne mažiau kaip 100 000 EUR, emitentams.“;
b)
pridedama ši dalis:
„4. Nukrypstant nuo 1 dalies b punkto, 4, 5 ir 6 straipsniai netaikomi išskirtinai skolos vertybinių popierių, kuriais leista prekiauti Sąjungos reguliuojamoje rinkoje anksčiau nei 2010 m. gruodžio 31 d. ir kurių vieneto nominalioji vertė yra ne mažesnė kaip 50 000 EUR, arba, jeigu skolos vertybinių popierių vertė išreikšta ne eurais, jų vieneto nominalioji vertė jų išleidimo metu prilygsta ne mažiau kaip 50 000 EUR, emitentams tol, kol šie skolos vertybiniai popieriai neišpirkti.“
3.
18 straipsnio 3 dalis pakeičiama taip:
„3. Kai į susirinkimą kviečiami tik skolos vertybinių popierių, kurių vieneto nominalioji vertė yra ne mažesnė kaip 100 000 EUR arba, jeigu skolos vertybinių popierių vertė išreikšta ne eurais, jų vieneto nominalioji vertė jų išleidimo metu yra ne mažesnė kaip 100 000 EUR, savininkai, emitentas gali susitikimo vieta pasirinkti bet kurią valstybę narę, su sąlyga, kad toje valstybėje narėje yra prieinamos visos priemonės ir reikalinga informacija, kuri tokiems savininkams sudarytų galimybes pasinaudoti savo teisėmis.
Pirmoje pastraipoje minimas pasirinkimas taip pat taikomas skolos vertybinių popierių, kuriais leista prekiauti Sąjungos reguliuojamoje rinkoje anksčiau nei 2010 m. gruodžio 31 d. ir kurių vieneto nominalioji vertė yra ne mažesnė kaip 50 000 EUR, arba, jeigu skolos vertybinių popierių vertė išreikšta ne eurais, jų vieneto nominalioji vertė jų išleidimo metu prilygsta ne mažiau kaip 50 000 EUR, savininkams tol, kol šie skolos vertybiniai popieriai neapmokėti, su sąlyga, kad emitento pasirinktoje valstybėje narėje yra prieinamos visos priemonės ir reikalinga informacija, kuri tokiems savininkams sudarytų galimybes pasinaudoti savo teisėmis.“
4.
20 straipsnio 6 dalis pakeičiama taip:
„6. Nukrypstant nuo 1-4 dalių, kai vertybiniais popieriais, kurių vieneto nominalioji vertė yra ne mažesnė kaip 100 000 EUR arba, jeigu skolos vertybinių popierių vertė išreikšta ne eurais, jų vieneto nominalioji vertė jų išleidimo metu prilygsta ne mažiau kaip 100 000 EUR, yra leidžiama prekiauti vienos arba kelių valstybių narių reguliuojamoje rinkoje, reglamentuojama informacija turi būti viešai atskleista, priklausomai nuo emitento arba asmens, kuris be emitento sutikimo pateikė prašymą dėl leidimo, pasirinkimo, arba jo buveinės ir priimančiųjų valstybių narių kompetentingoms institucijoms priimtina kalba, arba tarptautinių finansų sferoje įprasta kalba.
Pirmoje pastraipoje minima nukrypti leidžianti nuostata taikoma ir skolos vertybinių popierių, kuriais leista prekiauti vienos ar kelių valstybių narių reguliuojamoje rinkoje anksčiau nei 2010 m. gruodžio 31 d. ir kurių vieneto nominalioji vertė yra ne mažesnė kaip 50 000 EUR, arba, jeigu skolos vertybinių popierių vertė išreikšta ne eurais, jų vieneto nominalioji vertė jų išleidimo metu prilygsta ne mažiau kaip 50 000 EUR, emitentams tol, kol šie skolos vertybiniai popieriai neišpirkti.“
3 straipsnis
Perkėlimas į nacionalinę teisę
1. Valstybės narės užtikrina, kad įsigaliotų įstatymai ir kiti teisės aktai, būtini, kad šios direktyvos būtų laikomasi ne vėliau kaip iki 2012 m. liepos 1 d. Jos nedelsdamos pateikia Komisijai tų teisės aktų nuostatų tekstą bei tų nuostatų ir šios direktyvos atitikties lentelę.
Valstybės narės, tvirtindamos tas priemones, daro jose nuorodą į šią direktyvą arba tokia nuoroda daroma jas oficialiai skelbiant. Nuorodos darymo tvarką nustato valstybės narės.
2. Valstybės narės pateikia Komisijai šios direktyvos taikymo srityje priimtų nacionalinės teisės aktų pagrindinių priemonių tekstus.
4 straipsnis
Peržiūra
Ne vėliau kaip 2016 m. sausio 1 d. Komisija įvertina, kaip taikoma Direktyva 2003/71/EB, kurią iš dalies pakeitė ši direktyva, visų pirma tai, kaip taikomos taisyklės dėl pagrindinės informacijos santraukos, įskaitant atsakomybę, dėl 4 straipsnio 1 dalies e punkte nustatyto atleidimo nuo prievolės poveikio darbuotojų apsaugai ir dėl 7 straipsnio 2 dalies e ir g punktuose nurodytos proporcingos informacijos atskleidimo tvarkos, taip pat dėl prospektų skelbimo elektroniniu būdu pagal 14 straipsnį, ir koks jų poveikis, taip pat peržiūri 2 straipsnio 1 dalies m punkto ii papunktį, susijusį su ne kapitalo vertybinių popierių, kurių vieneto nominalas mažesnis nei 1 000 EUR, emitentams taikomu buveinės valstybės narės nustatymo apribojimu, siekdama nuspręsti, ar ši nuostata turėtų likti, ar ją reikėtų panaikinti. Be to, Komisija įvertina, ar reikia persvarstyti termino „viešas pasiūlymas“ apibrėžtį ir apibrėžti terminus „pirminė rinka“ ir „antrinė rinka“ bei visapusiškai paaiškina su tuo susijusias Direktyvos 2003/71/EB sąsajas su Direktyvomis 2003/6/EB ir 2004/109/EB. Atlikusi vertinimą, Komisija pateikia ataskaitą Europos Parlamentui ir Tarybai, prireikus kartu pateikdama pasiūlymus iš dalies pakeisti Direktyvą 2003/71/EB.
5 straipsnis
Įsigaliojimas
Ši direktyva įsigalioja dvidešimtą dieną po jos paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.
6 straipsnis
Adresatai
Ši direktyva skirta valstybėms narėms.
Priimta Strasbūre 2010 m. lapkričio 24 d.