РЕШЕНИЕ 2010/127/ОВППС НА СЪВЕТА
от 1 март 2010 година
относно ограничителни мерки срещу Еритрея
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Договора за Европейския съюз, и по-специално член 29 от него,
като има предвид, че:
(1)
На 16 февруари 2009 г. Съветът прие Обща позиция 2009/138/ОВППС (1) за прилагане на Резолюция 1844 (2008) на Съвета за сигурност на Организацията на обединените нации (ССООН), с която бяха въведени ограничителни мерки срещу тези, които се стремят да попречат или спрат един мирен политически процес, или тези, които заплашват със сила временните федерални институции на Сомалия или мисията на Африканския съюз в Сомалия (AMISOM), или извършват действия, подкопаващи стабилността в Сомалия или региона.
(2)
На 14 януари 2009 г. Съветът за сигурност на Организацията на обединените нации прие Резолюция 1862 (2009) относно граничния спор между Джибути и Еритрея и неговите евентуални последици за подрегионалната стабилност и сигурност.
(3)
На 23 декември 2009 г. Съветът за сигурност на Организацията на обединените нации прие Резолюция 1907 (2009), с която се налага оръжейно ембарго спрямо Еритрея, а всички държави се призовават да извършват проверки, в зависимост от националните си органи и законодателства и в съответствие с международното право, на всички товари към и от Еритрея на техните територии, включително на техните морски пристанища и летища, ако имат информация, която дава достатъчно основания да се смята, че товарът съдържа изделия, чиято доставка, продажба, трансфер или износ са забранени съгласно тази резолюция или по силата на общото и пълно оръжейно ембарго спрямо Сомалия, наложено съгласно параграф 5 от Резолюция 733 (1992) на ССООН, засилено и изменено с последващи резолюции.
(4)
С Резолюция 1907 (2009) на Съвета за сигурност на Организацията на обединените нации се въвеждат също ограничителни мерки срещу лица и образувания, които включват, но не се ограничават до политическите и военните ръководители на Еритрея, като тези лица и образувания се определят от комитета, който бе създаден с Резолюция 751 (1992) на ССООН и чийто мандат бе разширен с Резолюция 1844 (2008) на ССООН.
(5)
Необходими са по-нататъшни действия от страна на Съюза за изпълнението на определени мерки,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
1. Държавите-членки предприемат необходимите мерки, за да предотвратят продажбата или доставката на въоръжение и свързани с него материали от какъвто и да е вид, включително оръжия и боеприпаси, военни превозни средства и оборудване, военизирано оборудване и резервни части за тях, за Еритрея от граждани на държавите-членки, от територията на държавите-членки или посредством кораби или въздухоплавателни средства под знамето на държава-членка независимо дали произхождат от нейна територия.
2. Забранява се предоставянето за Еритрея от граждани на държавите-членки или от територията на държавите-членки на техническа, финансова и друга помощ и на обучение, свързани с военни дейности, или предоставянето, производството, поддръжката или използването на изделията, посочени в параграф 1.
3. Забранява се също снабдяването от граждани на държавите-членки или посредством кораби или въздухоплавателни средства под знамето на държава-членка с изделията, посочени в параграф 1 от Еритрея, както и предоставянето от Еритрея на граждани на държавите-членки на техническа, финансова и друга помощ и на обучение, свързани с военни дейности, или предоставянето, производството, поддръжката или използването на изделията, посочени в параграф 1, независимо дали произхождат от територията на Еритрея.
Член 2
1. Държавите-членки извършват проверки, в зависимост от националните си органи и законодателства и в съответствие с международното право, на всички товари към и от Еритрея на техните територии, включително на техните морски пристанища и летища, ако имат информация, която дава достатъчно основания да се смята, че товарът съдържа изделия, чиято доставка, продажба, трансфер или износ са забранени по силата на настоящото решение.
2. За въздухоплавателни средства и кораби, превозващи товари от и към Еритрея, се прилага изискването за предоставяне на допълнителна информация преди пристигането или заминаването за всички стоки, внесени или изнесени от дадена държава-членка.
3. При откриване на изделия, чиято доставка, продажба, трансфер или износ са забранени по силата на настоящото решение, държавите-членки ги конфискуват и ги унищожават или правят употребата им невъзможна.
Член 3
Предвидените в член 4, член 5, параграф 1 и член 6, параграфи 1 и 2 ограничителни мерки се налагат срещу лица и образувания, които включват, но не се ограничават до политическите и военните ръководители на Еритрея, както и правителствени и образувания с държавно участие, или всяко лице, което действа от тяхно име или по тяхно указание, определени от Комитета, създаден с Резолюция 751 (1992) на ССООН, чийто мандат е продължен с Резолюция 1844 (2008) на ССООН („Комитета по санкциите“), че са:
-
действали в нарушение на оръжейното ембарго и свързаните с него мерки, посочени в член 1;
-
предоставили подпомагане от Еритрея на въоръжени опозиционни групировки, които целят да дестабилизират региона;
-
възпрепятствали прилагането на Резолюция 1862 (2009) на ССООН относно Джибути;
-
укривали, финансирали, улеснявали, подпомагали, организирали, обучавали или подстрекавали лица или групировки да извършат насилствени действия или терористични актове срещу други държави или техните граждани в региона;
-
възпрепятствали разследванията или дейността на Групата за наблюдение, повторно създадена с Резолюция 1853 (2008) на ССООН.
Съответните лица и образувания са изброени в приложението.
Член 4
Държавите-членки предприемат необходимите мерки, за да предотвратят пряката или непряката доставка, продажба или трансфер на въоръжение и свързани с него материали от какъвто и да е вид, включително оръжия и боеприпаси, военни превозни средства и оборудване, военизирано оборудване и резервни части за тях, както и прякото или непрякото предоставяне на техническа, финансова и друга помощ и на обучение, включително инвестиции, брокерски или други финансови услуги, свързани с военни дейности, или предоставянето, производството, поддръжката или използването на оръжията и военното оборудване, от граждани на държавите-членки, от територията на държавите-членки или посредством кораби или въздухоплавателни средства под знамето на държава-членка, на лица и образувания, посочени в член 3.
Член 5
1. Държавите-членки предприемат необходимите мерки за предотвратяване на влизането или транзитното преминаване през тяхната територия на лицата, посочени в член 3.
2. Параграф 1 не задължава никоя държава-членка да откаже влизане на своята територия на собствените си граждани.
3. Параграф 1 не се прилага, когато Комитетът по санкциите прецени отделно за всеки конкретен случай, че такова пътуване е оправдано по хуманитарни съображения, в това число религиозни задължения, или когато Комитетът по санкциите смята, че едно изключение би допринесло за целите на мира и стабилността в региона.
4. В случаите, когато по силата на параграф 3 държава-членка разреши влизането или транзитното преминаване през своята територия на лица, посочени от Комитета по санкциите, това разрешение се ограничава до целта, за която е дадено, и до лицата, за които се отнася.
Член 6
1. Замразяват се всички финансови средства и икономически ресурси, притежавани или контролирани пряко или непряко от лицата или образуванията, посочени в член 3.
2. Никакви финансови средства или икономически ресурси не се предоставят пряко или непряко на лицата или образуванията, посочени в параграф 1, или в тяхна полза.
3. Държавите-членки могат да разрешат освобождаване от мерките, посочени в параграфи 1 и 2, на финансови средства и икономически ресурси, които:
а)
са необходими за покриване на основни разходи, включително заплащане за храни, наем или ипотека, лекарствени средства и медицинско обслужване, данъци, застрахователни премии и такси за комунални услуги;
б)
са предназначени изключително за заплащане на разумни професионални възнаграждения и възстановяване на извършени разходи, свързани с предоставянето на правни услуги;
в)
са предназначени изключително за заплащане на хонорари или такси за услуги съгласно националното законодателство, за рутинно владеене или поддържане на замразени финансови средства и икономически ресурси;
г)
са необходими за извънредни разходи, след нотификация от съответната държава-членка до Комитета по санкциите и одобрение от него;
д)
подлежат на съдебно, административно или арбитражно право на задържане или решение, като в такъв случай тези финансови средства и икономически ресурси могат да бъдат използвани за удовлетворяване на това право на задържане или решение, при условие че правото на задържане или решението е било налице преди датата на приемане на Резолюция 1907 (2009) на ССООН и не е в полза на лице или образувание, посочено в параграф 1 от настоящия член, след като съответната държава-членка нотифицира Комитета по санкциите.
4. Параграф 2 не се прилага по отношение на добавянето към замразени сметки на:
а)
лихви или други приходи от тези сметки; или
б)
плащания по замразените сметки, дължими по договори, споразумения или задължения, сключени или възникнали преди датата, на която тези сметки подлежат на ограничителни мерки,
при условие че към всички тези лихви, други приходи и плащания продължава да се прилага параграф 1.
5. Освобождаването, посочено в параграф 3, букви а), б) и в), може да бъде извършено, след като съответната държава-членка нотифицира Комитета по санкциите за намерението си да разреши, когато е уместно, достъпа до такива средства и икономически ресурси и при липса на отрицателно решение от Комитета по санкциите в рамките на три работни дни от датата на нотифицирането.
Член 7
Съветът съставя списъка, който се съдържа в приложението, и го изменя съгласно определеното от Комитета по санкциите.
Член 8
Настоящото решение се преразглежда, изменя или отменя в зависимост и съгласно съответните решения на Съвета за сигурност на Организацията на обединените нации.
Член 9
Настоящото решение влиза в сила в деня на приемането му.
Член 10
Настоящото решение се публикува в Официален вестник на Европейския съюз.
Съставено в Брюксел на 1 март 2010 година.
TARYBOS SPRENDIMAS 2010/127/BUSP
2010 m. kovo 1 d.
dėl ribojančių priemonių Eritrėjai
EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
atsižvelgdama į Europos Sąjungos sutartį, ypač į jos 29 straipsnį,
kadangi:
(1)
2009 m. vasario 16 d. Taryba priėmė Bendrąją poziciją 2009/138/BUSP dėl ribojančių priemonių Somaliui (1), įgyvendinančią Jungtinių Tautų Saugumo Tarybos (toliau - JTST) Rezoliuciją 1844 (2008), kuria buvo nustatytos ribojančios priemonės tiems, kurie siekia užkirsti kelią ar sutrukdyti taikiam politiniam procesui, arba tiems, kurie pasitelkę jėgą grasina Somalio pereinamojo laikotarpio federalinėms institucijoms ar Afrikos Sąjungos misijai Somalyje (AMISOM) arba imasi veiksmų, kenkiančių stabilumui Somalyje ar regione.
(2)
2009 m. sausio 14 d. JTST priėmė JTST Rezoliuciją 1862 (2009) dėl Džibučio ir Eritrėjos ginčo dėl sienos ir jo galimo poveikio subregioniniam stabilumui ir saugumui.
(3)
2009 m. gruodžio 23 d. JTST priėmė JTST Rezoliuciją 1907 (2009), kuria nustatomas ginklų embargas Eritrėjai ir kurioje visos valstybės raginamos, derinant veiksmus su nacionalinės valdžios institucijomis, laikantis nacionalinės teisės aktų ir atsižvelgiant į tarptautinę teisę, savo teritorijoje, įskaitant jūrų uostus ir oro uostus, tikrinti visus į Eritrėją ir iš jos gabenamus krovinius, jei atitinkama valstybė turi patikimos informacijos manyti, kad krovinyje yra prekių, kurias draudžiama tiekti, parduoti, perduoti ar eksportuoti pagal tą rezoliuciją arba pagal bendrą ir visišką Somaliui taikomą ginklų embargą, nustatytą JTST Rezoliucijos 733 (1992) 5 punktu ir patikslintą bei iš dalies pakeistą vėlesnėmis rezoliucijomis.
(4)
JTST Rezoliucijoje 1907 (2009) taip pat nustatomos ribojančios priemonės asmenims ir subjektams, įskaitant Eritrėjos politinius ir karo vadovus, tačiau jais neapsiribojant, kuriuos nurodė Komitetas, įsteigtas pagal JTST Rezoliuciją 751 (1922), kurio įgaliojimai buvo padidinti JTST Rezoliucija 1844 (2008).
(5)
Reikia tolesnių Sąjungos veiksmų, kad būtų įgyvendintos tam tikros priemonės,
PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ:
1 straipsnis
1. Valstybės narės imasi būtinų priemonių, kad būtų užkirstas kelias valstybių narių piliečiams ar iš valstybių narių teritorijų, ar naudojant valstybių narių vėliavos laivus arba jų orlaivius, parduoti ar tiekti Eritrėjai visų rūšių ginklus ir su jais susijusius reikmenis, įskaitant šaunamuosius ginklus ir šaudmenis, karines transporto priemones ir įrangą, sukarintą įrangą bei šios technikos atsargines dalis, neatsižvelgiant į tai, ar valstybių narių teritorija yra tų prekių kilmės vieta.
2. Valstybių narių piliečiams ar iš valstybių narių teritorijų draudžiama teikti Eritrėjai techninę pagalbą, mokymą, finansinę bei kitokią paramą, susijusią su karine veikla arba 1 dalyje nurodytų prekių tiekimu, gamyba, priežiūra ar naudojimu.
3. Taip pat draudžiama valstybių narių piliečiams arba naudojant jų vėliavos laivus ar jų orlaivius pirkti iš Eritrėjos 1 dalyje nurodytas prekes, taip pat valstybių narių piliečiams priimti Eritrėjos teikiamą techninę pagalbą, mokymą, finansinę bei kitokią paramą, susijusią su karine veikla ar 1 dalyje nurodytų prekių tiekimu, gamyba, priežiūra ar naudojimu, neatsižvelgiant į tai, ar Eritrėjos teritorija yra tų prekių kilmės vieta.
2 straipsnis
1. Valstybės narės, derindamos veiksmus su savo nacionalinės valdžios institucijomis, laikydamosi nacionalinės teisės aktų ir atsižvelgdamos į tarptautinę teisę, tikrina visus į Eritrėją ir iš jos gabenamus krovinius savo teritorijoje, įskaitant jūrų uostus ir oro uostus, jei jos turi patikimos informacijos manyti, kad krovinyje yra prekių, kurias pagal šį sprendimą draudžiama tiekti, parduoti, perduoti ar eksportuoti.
2. Orlaiviams ir laivams, gabenantiems krovinius į Eritrėją ir iš jos, taikomas reikalavimas iki atvykstant arba iki išvykstant pateikti papildomą informaciją apie visas prekes, atgabentas į valstybę narę arba iš jos išgabentas.
3. Valstybės narės, aptikusios prekių, kurias pagal šį sprendimą draudžiama tiekti, parduoti, perduoti ar eksportuoti, jas konfiskuoja ir pašalina (sunaikindamos ar padarydamos netinkamomis naudoti).
3 straipsnis
4 straipsnyje, 5 straipsnio 1 dalyje, 6 straipsnio 1 ir 2 dalyse numatytos ribojančios priemonės nustatomos asmenims ir subjektams, įskaitant Eritrėjos politinius ir karo vadovus, tačiau jais neapsiribojant, taip pat Vyriausybiniams ir pusiau valstybiniams subjektams ar visiems jų vardu arba jų nurodymu veikiantiems asmenims ar subjektams, kuriuos komitetas, įsteigtas pagal JTST Rezoliuciją 751 (1992) ir kurio įgaliojimai buvo padidinti JTST Rezoliucija 1844 (2008) (toliau - Sankcijų komitetas), nurodo kaip:
-
veikiančius pažeidžiant ginklų embargą ir nesilaikant 1 straipsnyje nurodytų susijusių priemonių,
-
iš Eritrėjos teikiančius paramą ginkluotoms opozicijos grupuotėms, kurios siekia destabilizuoti padėtį regione,
-
trukdančius įgyvendinti JTST Rezoliuciją 1862 (2009) dėl Džibučio,
-
suteikiančius prieglobstį, finansuojančius, remiančius, telkiančius asmenis bei grupes, sudarančius jiems sąlygas veikti, apmokančius juos ir kurstančius, kad jie vykdytų smurto ar terorizmo aktus, nukreiptus prieš kitas regiono valstybes bei jų piliečius,
-
trukdančius Stebėsenos grupės, pakartotinai įsteigtos pagal JTST Rezoliuciją 1853 (2008), atliekamiems tyrimams ar darbui.
Atitinkami asmenys ir subjektai išvardyti priede.
4 straipsnis
Valstybės narės imasi būtinų priemonių, kad būtų užkirstas kelias valstybių narių piliečiams ar iš valstybių narių teritorijų, arba naudojant valstybių narių vėliavos laivus arba jų orlaivius, tiesiogiai ar netiesiogiai tiekti, parduoti ar perduoti 3 straipsnyje nurodytiems asmenims ir subjektams visų rūšių ginklus ir su jais susijusius reikmenis, įskaitant šaunamuosius ginklus ir šaudmenis, karines transporto priemones ir įrangą, sukarintą įrangą bei šios technikos atsargines dalis, taip pat tiesiogiai ar netiesiogiai teikti techninę pagalbą ar mokymą, finansinę bei kitokią paramą, įskaitant investicijas, tarpininkavimą ar kitas finansines paslaugas, susijusią su karine veikla arba šaunamųjų ginklų bei karinės įrangos tiekimu, gamyba, priežiūra ar naudojimu.
5 straipsnis
1. Valstybės narės imasi būtinų priemonių, kad 3 straipsnyje nurodytiems asmenims nebūtų leidžiama įvažiuoti į jų teritoriją ar vykti per ją tranzitu.
2. 1 dalis neįpareigoja valstybės narės neleisti savo piliečiams atvykti į jos teritoriją.
3. 1 dalis netaikoma, jei Sankcijų komitetas kiekvienu konkrečiu atveju nusprendžia, kad tokia kelionė yra pateisinama humanitariniu poreikiu, įskaitant religines pareigas, arba tuo atveju, jei Sankcijų komitetas nusprendžia, kad padarius išimtį būtų kitaip prisidėta siekiant taikos ir stabilumo regione tikslų.
4. Tais atvejais, kai pagal 3 dalį valstybė narė leidžia Sankcijų komiteto nurodytiems asmenims įvažiuoti į jos teritoriją ar vykti per ją tranzitu, leidimas galioja tik tuo tikslu, kuriuo jis suteiktas, ir tik tiems asmenims, kuriems jis suteiktas.
6 straipsnis
1. Visos lėšos ir ekonominiai ištekliai, kuriuos turi ar tiesiogiai arba netiesiogiai kontroliuoja 3 straipsnyje nurodyti asmenys ar subjektai, yra įšaldomi.
2. 1 dalyje nurodytiems asmenims ar subjektams arba jų naudai draudžiama leisti tiesiogiai ar netiesiogiai naudotis lėšomis ar ekonominiais ištekliais.
3. Valstybės narės gali išimties tvarka leisti netaikyti 1 ir 2 dalyse nurodytų priemonių, kai lėšos ir ekonominiai ištekliai:
a)
reikalingi pagrindinėms išlaidoms, įskaitant mokėjimus už maisto produktus, nuomą arba hipoteką, vaistus ir medicininį gydymą, mokesčius, draudimo įmokas ir komunalines paslaugas;
b)
skirti išimtinai apmokėti pagrįstus honorarus ir kompensuoti patirtas išlaidas, susijusias su teisinių paslaugų teikimu;
c)
skirti išimtinai apmokėti mokesčius arba paslaugų mokesčius pagal nacionalinius įstatymus už kasdieninį įšaldytų lėšų ir ekonominių išteklių laikymą ar tvarkymą;
d)
būtini ypatingoms išlaidoms padengti, atitinkamai valstybei narei apie tai pranešus Sankcijų komitetui ir gavus jo pritarimą;
e)
yra teismo, administracine ar arbitražo tvarka suvaržyti arba yra teismo sprendimo objektas; šiuo atveju lėšos ir ekonominiai ištekliai gali būti naudojami to suvaržymo ar teismo sprendimo vykdymui, jeigu toks suvaržymas arba teismo sprendimas buvo priimtas iki JTST Rezoliucijos 1907 (2009) priėmimo dienos ir nėra šio straipsnio 1 dalyje nurodyto asmens ar subjekto naudai, atitinkamai valstybei narei apie tai pranešus Sankcijų komitetui.
4. 2 dalis netaikoma į įšaldytas sąskaitas pervedamoms:
a)
palūkanoms arba kitoms dėl šių sąskaitų atsirandančioms pajamoms; arba
b)
mokėjimams, pervedamiems į įšaldytas sąskaitas pagal sutartis, susitarimus ar prievoles, sudarytus arba kilusius iki dienos, nuo kurios toms sąskaitoms pradėtos taikyti ribojančios priemonės,
jeigu visoms tokioms palūkanoms, kitoms pajamoms ir mokėjimams toliau taikoma 1 dalis.
5. 3 dalies a, b ir c punktuose nurodytos išimtys gali būti taikomos po to, kai atitinkama valstybė narė Sankcijų komitetui praneša apie savo ketinimą atitinkamu atveju leisti naudotis tokiomis lėšomis ir ekonominiais ištekliais, o Sankcijų komitetas per tris darbo dienas nuo tokio pranešimo neinformuoja apie neigiamą sprendimą.
7 straipsnis
Taryba sudaro priede pateikiamą sąrašą ir daro jo pakeitimus remdamasi tuo, ką nustato Sankcijų komitetas.
8 straipsnis
Vadovaujantis atitinkamais Jungtinių Tautų Saugumo Tarybos sprendimais, šis sprendimas prireikus peržiūrimas, iš dalies keičiamas arba panaikinamas.
9 straipsnis
Šis sprendimas įsigalioja jo priėmimo dieną.
10 straipsnis
Šis sprendimas skelbiamas Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.
Priimta Briuselyje 2010 m. kovo 1 d.