РЕШЕНИЕ 2011/168/ОВППС НА СЪВЕТА
от 21 март 2011 година
относно Международния наказателен съд и за отмяна на Обща позиция 2003/444/ОВППС
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Договора за Европейския съюз, и по-специално член 29 от него,
като има предвид, че:
(1)
В дейността си в международната сцена Съюзът се стреми да насърчава налагането на принципите на демокрацията, правовата държава, универсалността и неделимостта на правата на човека и на основните свободи, зачитането на човешкото достойнство, принципите на равенство и солидарност и зачитането на принципите на Устава на Организацията на обединените нации и на международното право съгласно предвиденото в член 21 от Договора. Съюзът се стреми да развива отношения и да създава партньорства с, inter alia, международни организации, които споделят тези принципи.
(2)
Една от целите на Съюза е опазването на мира, предотвратяването на конфликти и укрепването на международната сигурност в съответствие с целите и принципите на Устава на Организацията на обединените нации.
(3)
Римският статут на Международния наказателен съд (наричан по-долу „Римският статут“) влезе в сила на 1 юли 2002 г.
(4)
Всички държави-членки ратифицираха Римския статут.
(5)
Принципите на Римския статут и принципите, които ръководят дейността на Международния наказателен съд (наричан по-долу „МНС“), съответстват напълно на принципите и целите на ЕС. Тежките престъпления от компетентността на МНС засягат международната общност като цяло, както и Съюза и неговите държави-членки.
(6)
Съюзът и неговите държави-членки са решени да сложат край на безнаказаността на извършителите на тези престъпления, като вземат мерки на национално равнище и като засилват международното сътрудничество, за да се гарантира ефективното им наказателно преследване.
(7)
На 10 април 2006 г. Съюзът и МНС подписаха Споразумение за сътрудничество и взаимопомощ, което влезе в сила на 1 май 2006 г. (1)
(8)
Принципите и правилата на международното наказателно право, отразени в Римския статут, следва да бъдат взети под внимание в други международни правни инструменти.
(9)
Съюзът е убеден, че всеобщото признаване на Римския статут е изключително важно за това МНС да бъде напълно ефективен, и за целта счита, че трябва да бъдат окуражени инициативите за насърчаване признаването на Римския статут, при условие че съответстват на буквата и духа на Римския статут.
(10)
Изключително важно е да се запазят целостта на Римския статут и независимостта на МНС.
(11)
В заключенията си от 30 септември 2002 г. относно Международния наказателен съд Съветът разработи ръководните принципи, приложени към тези заключения, които да насочват държавите-членки при обсъждане на необходимостта или приложното поле на евентуални споразумения или договорености в отговор на предложенията, свързани с условията за предаване на лица на МНС.
(12)
На 25 май 2010 г. Съветът прие заключения относно Конференцията за преглед на Римския статут на Международния наказателен съд (наричана по-долу „Конференцията за преглед“), проведена в Кампала, Уганда, от 31 май до 11 юни 2010 г.
(13)
Конференцията за преглед прие изменения на Римския статут, в съответствие с член 5, параграф 2 от него, за въвеждане на определение за престъплението агресия и установяване на условията, при които МНС може да има компетентност по отношение на това престъпление; тя прие изменения на Римския статут за разширяване на компетентността на МНС с цел включване на три допълнителни военни престъпления при извършването им при въоръжени конфликти, които нямат международен характер, и реши засега да запази член 124 от Римския статут. Тези изменения подлежат на ратификация или приемане и влизат в сила в съответствие с член 121, параграф 5 от Римския статут. МНС получава компетентност по отношение на престъплението агресия, при условие че след 1 януари 2017 г. бъде взето решение за това от същото мнозинство държави - страни по Римския статут, каквото се изисква за приемането на изменение на Римския статут.
(14)
На конференцията за преглед Съюзът се ангажира да преразгледа и актуализира своите инструменти в подкрепа на МНС и да продължи да утвърждава универсалността и запазването на целостта на Римския статут.
(15)
Прилагането на Римския статут изисква практически мерки, които Съюзът и неговите държави-членки следва да подкрепят безрезервно.
(16)
Приетият на 4 февруари 2004 г. план за действие, поискан наред с другото с резолюция относно влизането в сила на статута на Международния наказателен съд, одобрена от Европейския парламент на 28 февруари 2002 г., в който се предвиждат последващите действия по Обща позиция 2001/443/ОВППС на Съвета от 11 юни 2001 г. относно Международния наказателен съд (2), следва да се адаптира при необходимост.
(17)
Предвид изложеното по-горе Обща позиция 2003/444/ОВППС на Съвета от 16 юни 2003 г. относно Международния наказателен съд (3) следва да бъде отменена и заменена с настоящото решение,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
1. За целите на предотвратяването и наказването на тежките престъпления, попадащи в неговата компетентност, Международният наказателен съд (наричан по-долу „МНС“) е основно средство за насърчаване зачитането на международното хуманитарно право и правата на човека и следователно допринася за свободата, сигурността, правосъдието и правовата държава и помага за опазването на мира, предотвратяването на конфликти и укрепването на международната сигурност в съответствие с принципите на Устава на Организацията на обединените нации.
2. Целта на настоящото решение е да осигури всеобща подкрепа за Римския статут на Международния наказателен съд (наричан по-долу „Римският статут“), като насърчава възможно най-широко участие в него, да запази целостта на Римския статут, да подкрепи независимостта на МНС и неговото ефективно и ефикасно функциониране, да подкрепи сътрудничеството с МНС и прилагането на принципа за взаимно допълване.
Член 2
1. За постигане на възможно най-широко участие в Римския статут Съюзът и неговите държави-членки полагат всички усилия за напредъка на този процес, като на преговори, включително преговори за споразумения, или в политическия диалог с трети държави, групи от държави или компетентни регионални организации поставят, когато е уместно, въпроса за ратификацията, приемането и утвърждаването на Римския статут или за присъединяването към него от възможно най-голям брой държави, както и въпроса за прилагането на Римския статут.
2. Съюзът и неговите държави-членки съдействат за всеобщото участие в Римския статут и неговото прилагане и по други начини, като например предприемат инициативи за разпространение на ценностите, принципите и разпоредбите на Римския статут и свързаните с него инструменти. За постигане на целите на настоящото решение Съюзът сътрудничи при необходимост с други заинтересовани държави, международни институции, неправителствени организации и други представители на гражданското общество.
3. Държавите-членки споделят с всяка заинтересована държава собствения си опит по въпросите, свързани с прилагането на Римския статут, и при нужда предоставят други форми на подкрепа за тази цел. Държавите-членки съдействат, като предоставят при поискване техническа и, ако е необходимо, финансова помощ за законодателната дейност, свързана с участието и прилагането на Римския статут от трети държави. Съюзът също може да съдейства, като предоставя такава помощ, когато има искане за това. Държавите, които разглеждат възможността да станат страна по Римския статут или да сътрудничат с МНС, биват насърчавани да информират Съюза за трудностите, които срещат в тази връзка.
4. При прилагането на настоящия член Съюзът и неговите държави-членки съгласуват политическата и техническата подкрепа за МНС по отношение на отделните държави или групи от държави.
Член 3
За да гарантират независимостта на МНС, Съюзът и неговите държави-членки по-конкретно:
а)
насърчават държавите - страни по Римския статут, да превеждат без забавяне цялата си вноска съгласно решенията на Събранието на държавите - страни по Римския статут;
б)
работят усилено за възможно най-скорошно присъединяване или ратификация на Споразумението за привилегиите и имунитетите на Международния наказателен съд от държавите-членки и насърчават присъединяването или ратификацията от други държави; и
в)
подкрепят, когато е целесъобразно, подготвянето на курсове за обучение и предоставянето на помощ за съдии, прокурори, служители и съветници в извършването на дейности, свързани с МНС.
Член 4
1. Съюзът и неговите държави-членки следят отблизо развитието на сътрудничеството с МНС в съответствие с Римския статут.
2. Съюзът прави периодичен преглед на прилагането на споразумението за сътрудничество и взаимопомощ между Международния наказателен съд и Европейския съюз.
3. Съюзът и неговите държави-членки обмислят сключването по целесъобразност на ad hoc договорености и споразумения, които да дадат възможност за ефективно функциониране на МНС, и насърчават трети страни да направят същото.
4. Съюзът и държавите-членки продължават, когато е целесъобразно, да насочват вниманието на трети държави към заключенията на Съвета от 30 септември 2002 г. относно Международния наказателен съд и приложените към тях ръководни принципи на ЕС във връзка с предложенията за споразумения или договорености, свързани с условията за предаване на лица на МНС.
Член 5
Когато е уместно, Съюзът и неговите държави-членки подемат инициативи или предприемат мерки, които да гарантират прилагането на принципа за взаимно допълване на национално равнище.
Член 6
Съветът и върховният представител на Съюза по въпросите на външните работи и политиката на сигурност координират, когато това е целесъобразно, предприетите от Съюза и неговите държави-членки мерки за прилагането на членове 2-5.
Член 7
Държавите-членки сътрудничат, за да се гарантира нормалната дейност на Събранието на държавите - страни по Римския статут, във всяко отношение.
Член 8
Съюзът гарантира последователност и съгласуваност между своите инструменти и политики във всички области на външната и вътрешната си дейност по отношение на най-тежките международни престъпления съгласно посоченото в Римския статут.
Член 9
Съветът преразглежда настоящото решение при необходимост.
Член 10
Обща позиция 2003/444/ОВППС се отменя и се заменя с настоящото решение. Позоваванията на отменената Обща позиция 2003/444/ОВППС се тълкуват като позовавания на настоящото решение.
Член 11
Настоящото решение влиза в сила в деня на приемането му.
Съставено в Брюксел на 21 март 2011 година.
TARYBOS SPRENDIMAS 2011/168/BUSP
2011 m. kovo 21 d.
dėl Tarptautinio baudžiamojo teismo, kuriuo panaikinama Bendroji pozicija 2003/444/BUSP
EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
atsižvelgdama į Europos Sąjungos sutartį, ypač į jos 29 straipsnį,
kadangi:
(1)
Savo veiksmais tarptautinėje arenoje Sąjunga siekia įgyvendinti demokratijos, teisinės valstybės, žmogaus teisių ir pagrindinių laisvių visuotinumo ir nedalumo, pagarbos žmogaus orumui, lygybės ir solidarumo principus bei laikytis Jungtinių Tautų Chartijos ir tarptautinės teisės principų, kaip numatyta Sutarties 21 straipsnyje. Sąjunga siekia plėtoti santykius ir kurti partnerystes su, inter alia, tarptautinėmis organizacijomis, kurios taip pat laikosi šių principų.
(2)
Vienas iš Sąjungos tikslų - išsaugoti taiką, užkirsti kelią konfliktams ir stiprinti tarptautinį saugumą pagal Jungtinių Tautų Chartijos tikslus ir principus.
(3)
2002 m. liepos 1 d. įsigaliojo Tarptautinio baudžiamojo teismo Romos statutas (toliau - Romos statutas).
(4)
Visos valstybės narės ratifikavo Romos statutą.
(5)
Romos statuto principai bei Tarptautinio baudžiamojo teismo (toliau - TBT) veiklą reglamentuojantys principai visiškai atitinka Sąjungos principus ir tikslus. TBT jurisdikcijai priskirti sunkūs nusikaltimai kelia susirūpinimą visai tarptautinei bendruomenei, Sąjungai ir jos valstybėms narėms.
(6)
Sąjunga ir jos valstybės narės yra pasiryžusios panaikinti tų nusikaltimų vykdytojų nebaudžiamumą, imdamosi priemonių nacionaliniu lygiu ir stiprindamos tarptautinį bendradarbiavimą, siekiant užtikrinti veiksmingą jų baudžiamąjį persekiojimą.
(7)
2006 m. balandžio 10 d. Sąjunga ir TBT pasirašė susitarimą dėl bendradarbiavimo ir pagalbos teikimo, kuris įsigaliojo 2006 m. gegužės 1 d. (1)
(8)
Į Romos statute įtvirtintus tarptautinės baudžiamosios teisės principus ir taisykles reikėtų atsižvelgti ir kituose tarptautiniuose teisės aktuose.
(9)
Sąjunga yra įsitikinusi, kad norint užtikrinti visapusiškai efektyvų TBT veikimą, būtinas visuotinis prisijungimas prie Romos statuto, ir mano, kad siekiant šio tikslo reikia skatinti iniciatyvas, kuriomis siekiama didinti Statutą priėmusių valstybių skaičių, jei jos atitinka Romos statuto turinį ir dvasią.
(10)
Labai svarbu išsaugoti Romos statuto vientisumą ir TBT nepriklausomumą.
(11)
2002 m. rugsėjo 30 d. Išvadose dėl Tarptautinio baudžiamojo teismo Taryba parengė ir prie tų išvadų pridėjo principų rinkinį, kuris tapo gairėmis valstybėms narėms svarstant galimų sutarčių ar susitarimų būtinybę ir apimtį atsakant į pasiūlymus dėl asmenų perdavimo TBT sąlygų.
(12)
2010 m. gegužės 25 d. Taryba priėmė Išvadas dėl Tarptautinio baudžiamojo teismo Romos statuto Peržiūros konferencijos (toliau - Peržiūros konferencija), kuri įvyko 2010 m. gegužės 31 d. - birželio 11 d. Kampaloje (Uganda).
(13)
Peržiūros konferencijoje, remiantis Romos statuto 5 straipsnio 2 dalimi, buvo priimti jo pakeitimai, siekiant apibrėžti agresijos nusikaltimą ir nustatyti sąlygas, kurioms esant TBT galėtų naudotis jurisdikcija šio nusikaltimo atžvilgiu; priimti Romos statuto pakeitimai, siekiant išplėsti TBT jurisdikciją įtraukiant tris papildomus karo nusikaltimus, kai jie įvykdomi per netarptautinio pobūdžio ginkluotus konfliktus; ir nuspręsta kurį laiką palikti Romos statuto 124 straipsnį. Šiuos pakeitimus reikia ratifikuoti arba priimti; jie įsigalioja pagal Romos statuto 121 straipsnio 5 dalį. TBT naudojasi jurisdikcija agresijos nusikaltimo atžvilgiu priėmus sprendimą, kuris turi būti priimtas po 2017 m. sausio 1 d. tokia pačia valstybių, Statuto Šalių, balsų dauguma, kokios reikia Romos statuto pakeitimui priimti.
(14)
Peržiūros konferencijoje Sąjunga įsipareigojo peržiūrėti ir atnaujinti savo aktus, kuriais remiamas TBT, ir toliau propaguoti Romos statuto visuotinį taikymą ir vientisumo išlaikymą.
(15)
Romos statutui įgyvendinti reikalingos praktinės priemonės, kurioms turėtų visiškai pritarti Sąjunga ir jos valstybės narės.
(16)
Veiksmų planas, kurį priimti, inter alia, buvo raginama Rezoliucijoje dėl Tarptautinio baudžiamojo teismo statuto įsigaliojimo, kurią Europos Parlamentas priėmė 2002 m. vasario 28 d. papildydamas 2001 m. birželio 11 d. Tarybos bendrąją poziciją 2001/443/BUSP dėl Tarptautinio baudžiamojo teismo (2), buvo priimtas 2004 m. vasario 4 d. ir jį reikėtų atitinkamai pritaikyti.
(17)
Atsižvelgiant į tai, kas išdėstyta pirmiau, 2003 m. birželio 16 d. Bendroji pozicija 2003/444/BUSP dėl Tarptautinio baudžiamojo teismo (3) turėtų būti panaikinta ir pakeista šiuo sprendimu,
PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ:
1 straipsnis
1. Siekiant užkirsti kelią sunkiems į Tarptautinio baudžiamojo teismo (toliau - TBT) jurisdikciją patenkantiems nusikaltimams ir juos apriboti, TBT yra svarbiausia priemonė, kuria skatinama pagarba tarptautinei humanitarinei teisei ir žmogaus teisėms ir taip prisidedama prie laisvės, saugumo, teisingumo ir teisinės valstybės stiprinimo bei prie taikos išsaugojimo, konfliktų prevencijos ir tarptautinio saugumo stiprinimo vadovaujantis Jungtinių Tautų Chartijos tikslais ir principais.
2. Šio sprendimo tikslas - propaguoti visuotinį pritarimą Tarptautinio baudžiamojo teismo Romos statutui (toliau - Romos statutas), skatinant kuo daugiau valstybių tapti Statuto Šalimis, išlaikyti Romos statuto vientisumą, remti TBT nepriklausomumą ir jo efektyvų bei veiksmingą veikimą, bendradarbiavimą su TBT ir papildomumo principo įgyvendinimą.
2 straipsnis
1. Siekdamos prisidėti prie tikslo skatinti kuo daugiau valstybių tapti Romos statuto Šalimis, Sąjunga ir jos valstybės narės deda visas pastangas šiam procesui paremti, keldamos Romos statuto kuo platesnio ratifikavimo, priėmimo, pritarimo jam ar prisijungimo prie jo ir jo įgyvendinimo klausimą per derybas su trečiosiomis valstybėmis, valstybių grupėmis ar atitinkamomis regioninėmis organizacijomis, įskaitant derybas dėl susitarimų, ar tam tikrais atvejais plėtodamos su jomis politinį dialogą.
2. Sąjunga ir jos valstybės narės padeda užtikrinti, kad valstybės visame pasaulyje taptų Romos statuto Šalimis bei jį įgyvendintų ir kitomis priemonėmis, pavyzdžiui, imdamosi iniciatyvų propaguoti Romos statuto ir susijusių dokumentų vertybes, principus ir nuostatas. Remdama šio sprendimo tikslus, Sąjunga prireikus bendradarbiauja su kitomis suinteresuotomis valstybėmis, tarptautinėmis institucijomis, nevyriausybinėmis organizacijomis ir kitais pilietinės visuomenės atstovais.
3. Valstybės narės su visomis suinteresuotomis valstybėmis dalijasi savo patirtimi su Romos statuto įgyvendinimu susijusiais klausimais ir atitinkamais atvejais kitokiais būdais remia šį tikslą. Paprašytos, valstybės narės prisideda technine pagalba ir, atitinkamais atvejais, finansine parama prie teisėkūros darbo, reikalingo, kad trečiosios valstybės taptų Romos statuto Šalimis ir jį įgyvendintų. Paprašyta, Sąjunga taip pat gali prisidėti tokia pagalba ar parama. Valstybės, svarstančios tapimo Romos statuto Šalimis arba bendradarbiavimo su TBT klausimą, raginamos informuoti Sąjungą apie sunkumus, kuriuos patiria tai darydamos.
4. Įgyvendindamos šį straipsnį, Sąjunga ir jos valstybės narės koordinuoja politinę ir techninę paramą TBT, susijusią su įvairiomis valstybėmis ar valstybių grupėmis.
3 straipsnis
Siekdamos remti TBT nepriklausomumą, Sąjunga ir jos valstybės narės visų pirma:
a)
skatina valstybes, Statuto Šalis, nedelsiant pervesti visus joms nustatytus įnašus vadovaujantis valstybių, Statuto Šalių, Asamblėjos priimtais sprendimais;
b)
dėti visas pastangas, kad valstybės narės kuo greičiau prisijungtų prie Susitarimo dėl Tarptautinio baudžiamojo teismo privilegijų ir imunitetų ar jį ratifikuotų, ir skatinti kitas valstybes prie jo prisijungti ar jį ratifikuoti; ir
c)
stengtis suteikti deramą paramą plėtojant teisėjų, prokurorų, pareigūnų ir advokatų mokymą bei teikiant jiems pagalbą su TBT susijusiame darbe.
4 straipsnis
1. Sąjunga ir jos valstybės narės atidžiai stebi bendradarbiavimo su TBT vadovaujantis Romos statutu raidą.
2. Sąjunga nuolat peržiūri Tarptautinio baudžiamojo teismo ir Europos Sąjungos susitarimo dėl bendradarbiavimo ir pagalbos teikimo įgyvendinimą.
3. Sąjunga ir jos valstybės narės svarsto atitinkamai ad hoc sutarčių ir susitarimų sudarymo klausimą, kad TBT galėtų veiksmingai veikti, ir tai daryti ragina trečiąsias šalis.
4. Pasiūlymų sudaryti sutartis ar susitarimus dėl asmenų perdavimo TBT sąlygų atveju Sąjunga ir jos valstybės narės toliau stengiasi atitinkamai atkreipti trečiųjų valstybių dėmesį į 2002 m. rugsėjo 30 d. Tarybos išvadas dėl Tarptautinio baudžiamojo teismo ir į prie jų pridėtus ES pagrindinius principus.
5 straipsnis
Sąjunga ir jos valstybės narės atitinkamai imasi iniciatyvų ar priemonių papildomumo principo įgyvendinimui nacionaliniu lygiu užtikrinti.
6 straipsnis
Taryba ir Sąjungos vyriausiasis įgaliotinis užsienio reikalams ir saugumo politikai atitinkamais atvejais koordinuoja Sąjungos ir jos valstybių narių įgyvendinant 2-5 straipsnius vykdomas priemones.
7 straipsnis
Valstybės narės bendradarbiauja, kad užtikrintų visais atžvilgiais sklandų valstybių, Statuto Šalių, Asamblėjos darbą.
8 straipsnis
Sąjunga užtikrina savo aktų ir politikos nuoseklumą ir darną visose jos išorės ir vidaus veiksmų srityse, susijusiose su sunkiausiais tarptautiniais nusikaltimais, kaip nurodyta Romos statute.
9 straipsnis
Taryba atitinkamai peržiūri šį sprendimą.
10 straipsnis
Bendroji pozicija 2003/444/BUSP panaikinama ir pakeičiama šiuo sprendimu. Nuorodos į panaikintą Bendrąją poziciją 2003/444/BUSP laikomos nuorodomis į šį sprendimą.
11 straipsnis
Šis sprendimas įsigalioja jo priėmimo dieną.
Priimta Briuselyje 2011 m. kovo 21 d.