РЕШЕНИЕ № 1105/2011/ЕС НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
от 25 октомври 2011 година
относно списъка на документите за пътуване, които дават право на притежателя им да премине външните граници и върху които може да се поставя виза, и относно създаването на механизъм за създаването на този списък
ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взеха предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 77, параграф 2 от него,
като взеха предвид предложението на Европейската комисия,
след предаване на проекта на законодателния акт на националните парламенти,
в съответствие с обикновената законодателна процедура (1),
като имат предвид, че:
(1)
Въз основа на член 17, параграф 3, буква а) от Конвенцията за прилагане на споразумението от Шенген от 14 юни 1985 г. (2), с решения SCH/Com-ex (98) 56 (3) и SCH/Com-ex (99) 14 (4) се въведе Ръководството за документите за пътуване, които дават право на притежателя им да премине външните граници, и върху които може да се поставя виза. Тези решения следва да се адаптират към институционалната и правна рамка на Съюза.
(2)
Списъкът на документи за пътуване, издадени от трети държави, следва да бъде наблюдаван систематично, за да се гарантира, че органите на държавите-членки, отговорни за обработката на молбите за виза и за граничния контрол, разполагат с точна информация за документите за пътуване, представяни от граждани на трети държави. Обменът на информация между държавите-членки за издавани документи за пътуване и за признаването от страна на държавите-членки на тези документи за пътуване, както и предоставянето на целия сборник на обществеността, следва да се модернизират и направят по-ефикасни.
(3)
Целта на списъка на документите за пътуване е двояка: от една страна, той позволява на органите за граничен контрол да проверяват дали даден документ за пътуване е признат за целите на преминаването на външните граници, както е установено в член 5, параграф 1, буква а) от Регламент (ЕО) № 562/2006 на Европейския парламент и на Съвета от 15 март 2006 г. за създаване на Кодекс на Общността за режима на движение на лица през границите (Кодекс на шенгенските граници) (5); от друга страна, той позволява на консулския персонал да проверява дали държавите-членки признават даден документ за пътуване за целите на нанасянето на визов стикер.
(4)
Съгласно член 48, параграф 1, буква в) от Регламент (ЕО) № 810/2009 на Европейския парламент и на Съвета от 13 юли 2009 г. за създаване на Визов кодекс на Общността (Визов кодекс) (6) в рамките на местното шенгенско сътрудничество следва да се изготви пълен списък на документи за пътуване, издавани от държавата домакин.
(5)
Следва да се създаде механизъм, гарантиращ непрекъснатото актуализиране на списъка на документи за пътуване.
(6)
Предвид важното значение на сигурността на документите за пътуване за евентуалното им признаване Комисията, подпомагана от експерти от държавите-членки, следва да представи техническа оценка, когато това е целесъобразно.
(7)
Държавите-членки са и следва да останат компетентни за признаването на документи за пътуване за целите на разрешаване на притежателя да премине външните граници и за нанасянето на визов стикер.
(8)
Държавите-членки следва да уведомят за своята позиция по отношение на всички документи за пътуване и да се стремят да хармонизират своите позиции относно различните видове документи за пътуване. Тъй като пропускът на дадена държава-членка да уведоми за своята позиция по отношение на даден документ за пътуване може да създаде проблеми на притежателите на този документ за пътуване, следва да се създаде механизъм, който да задължава държавите-членки да заявят своята позиция относно признаването или непризнаването на тези документи. Този механизъм не следва да изключва възможността държавите-членки във всеки един момент да уведомят за промяна в своята позиция.
(9)
В дългосрочен план следва да бъде създадена онлайн база данни, съдържаща образци на всички документи за пътуване, за да се улесни проверката на даден документ за пътуване от страна на органите за граничен контрол и консулския персонал. Тази база данни следва да се актуализира в съответствие с всички промени в предходно указано признаване или непризнаване на даден документ за пътуване от държавите-членки.
(10)
С информационна цел Комисията следва да изготви неизчерпателен списък на известните фиктивни и осигуряващи прикритие паспорти, за които са я уведомили държавите-членки. Включените в списъка фиктивни и осигуряващи прикритие паспорти не следва да подлежат на признаване или непризнаване. Те не следва да дават право на притежателите им да преминават външните граници и върху тях не могат да се поставят визи.
(11)
С цел да се осигурят еднакви условия за съставянето и актуализирането на списъка на документите за пътуване на Комисията следва да бъдат предоставени изпълнителни правомощия. Тези правомощия следва да бъдат упражнявани в съответствие с Регламент (ЕС) № 182/2011 на Европейския парламент и на Съвета от 16 февруари 2011 г. за установяване на общите правила и принципи относно реда и условията за контрол от страна на държавите-членки върху упражняването на изпълнителните правомощия от страна на Комисията (7).
(12)
За съставянето и актуализирането на списъка на документите за пътуване следва да бъде използвана процедурата по консултиране, тъй като тези актове представляват единствено сборник от издаваните документи за пътуване.
(13)
По отношение на Исландия и Норвегия настоящото решение представлява развитие на разпоредбите на достиженията на правото от Шенген по смисъла на Споразумението, сключено от Съвета на Европейския съюз, от една страна, и Република Исландия и Кралство Норвегия, от друга страна, за асоциирането на последните в процеса на изпълнение, прилагане и развитие на достиженията на правото от Шенген (8), които попадат в областта, посочена в член 1, букви А, Б и В от Решение 1999/437/ЕО на Съвета от 17 май 1999 г. относно определени условия по прилагането на посоченото споразумение (9).
(14)
По отношение на Швейцария настоящото решение представлява развитие на разпоредбите на достиженията на правото от Шенген по смисъла на Споразумението между Европейския съюз, Европейската общност и Конфедерация Швейцария относно асоциирането на Конфедерация Швейцария към изпълнението, прилагането и развитието на достиженията на правото от Шенген (10), които попадат в областта, посочена в член 1, букви А, Б и В от Решение 1999/437/ЕО, във връзка с член 3 от Решение 2008/146/ЕО на Съвета (11).
(15)
По отношение на Лихтенщайн настоящото решение представлява развитие на разпоредбите на достиженията на правото от Шенген по смисъла на Протокола между Европейския съюз, Европейската общност, Конфедерация Швейцария и Княжество Лихтенщайн относно присъединяването на Княжество Лихтенщайн към Споразумението между Европейския съюз, Европейската общност и Конфедерация Швейцария относно асоциирането на Конфедерация Швейцария към изпълнението, прилагането и развитието на достиженията на правото от Шенген, които попадат в областта, посочена в член 1, букви А, Б и В от Решение 1999/437/ЕО, във връзка с член 3 от Решение 2011/350/ЕС на Съвета (12).
(16)
В съответствие с членове 1 и 2 от Протокол № 22 относно позицията на Дания, приложен към Договора за Европейския съюз и към Договора за функционирането на Европейския съюз, Дания не участва в приемането на настоящото решение и не е обвързана от него, нито от неговото прилагане. Доколкото настоящото решение представлява развитие на достиженията на правото от Шенген, в срок от шест месеца след вземането на решение от Съвета относно настоящото решение Дания взема решение, в съответствие с член 4 от посочения протокол, дали да го въведе в националното си право.
(17)
Настоящото решение представлява развитие на разпоредбите на достиженията на правото от Шенген, в които Обединеното кралство не участва, в съответствие с Решение 2000/365/ЕО на Съвета от 29 май 2000 г. относно искането на Обединеното кралство Великобритания и Северна Ирландия да участва в някои разпоредби от достиженията на правото от Шенген (13); следователно Обединеното кралство не участва в неговото приемането и не е обвързано от него, нито от неговото прилагане.
(18)
Настоящото решение представлява развитие на разпоредбите на достиженията на правото от Шенген, в които Ирландия не участва в съответствие с Решение 2002/192/ЕО на Съвета от 28 февруари 2002 г. относно искането на Ирландия да участва в някои разпоредби от достиженията на правото от Шенген (14); следователно Ирландия не участва в неговото приемане и не е обвързана от него, нито от неговото прилагане.
(19)
По отношение на Кипър настоящото решение представлява акт, който се основава на достиженията на правото от Шенген или по друг начин е свързан с тях по смисъла на член 3, параграф 2 от Акта за присъединяване от 2003 г.
(20)
Настоящото решение представлява акт, който се основава на достиженията на правото от Шенген или по друг начин е свързан с тях по смисъла на член 4, параграф 2 от Акта за присъединяване от 2005 г.,
ПРИЕХА НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
Предмет и приложно поле
1. С настоящото решение се създава списък на документите за пътуване, които дават право на притежателя им да премине външните граници и върху които може да се поставя виза („списък на документите за пътуване“), както и механизъм за съставянето на този списък.
2. Настоящото решение се прилага към документите за пътуване като национален паспорт (обикновен, дипломатически, служебен/официален или специален паспорт), документ за пътуване за извънредни ситуации, документ за пътуване на бежанци или на апатриди, документ за пътуване, издаден от международни организации, или laissez-passer.
3. Настоящото решение не засяга компетентността на държавите-членки по отношение на признаването на документите за пътуване.
Член 2
Съставяне на списъка на документите за пътуване
1. Комисията изготвя списъка на документите за пътуване с помощта на държавите-членки въз основа на информацията, събрана в рамките на местното шенгенско сътрудничество, както е посочено в член 48, параграф 1, буква в) от Регламент (ЕО) № 810/2009.
2. Списъкът на документите за пътуване се изготвя в съответствие с процедурата по консултиране, посочена в член 8, параграф 2.
Член 3
Структура на списъка на документите за пътуване
1. Списъкът се разделя на три части.
2. Част I се състои от документи за пътуване, издадени от трети държави и териториални власти, изброени в приложения I и II към Регламент (ЕО) № 539/2001 на Съвета от 15 март 2001 г. за определяне на третите страни, чиито граждани трябва да притежават виза, когато преминават външните граници на държавите-членки, както и тези, чиито граждани са освободени от това изискване (15).
3. Част II се състои от следните документи за пътуване, издавани от държавите-членки, включително издаваните от държавите-членки на Европейския съюз, които не участват в приемането на настоящото решение, както и от държавите-членки на Европейския съюз, които все още не прилагат изцяло разпоредбите на достиженията на правото от Шенген:
а)
документи за пътуване, издавани на граждани на трети държави;
б)
документи за пътуване, издавани на бежанци съгласно Конвенцията за статута на бежанците на Организацията на обединените нации от 28 юли 1951 г.;
в)
документи за пътуване, издавани на апатриди съгласно Конвенцията за статута на апатридите на Организацията на обединените нации от 28 септември 1954 г.;
г)
документи за пътуване, издавани на лица, които не са граждани на никоя държава и които пребивават в държава-членка;
д)
документи за пътуване, издавани от Обединеното кралство на британски поданици, които не са граждани на Обединеното кралство Великобритания и Северна Ирландия за целите на правото на Съюза.
4. Част III се състои от документи за пътуване, издавани от международни организации.
5. Като общо правило, включването в списъка на даден документ за пътуване се прилага за всички серии на този документ, които са все още валидни.
6. Ако трета държава не издава определен вид документ за пътуване, това се указва чрез вписване на „не се издава“ в списъка на документите за пътуване.
Член 4
Уведомяване за признаването или непризнаването на включените в списъка документи за пътуване
1. В срок от три месеца след съобщаването на списъка на документите за пътуване държавите-членки уведомяват Комисията за своята позиция относно признаването или непризнаването на включените в списъка документи за пътуване.
2. Ако дадена държава-членка пропусне да уведоми за своята позиция в посочените в параграф 1 срокове, съответният документ за пътуване се счита за признат, докато държавата-членка не уведоми за позицията си за непризнаване.
3. В рамките на комитета, посочен в член 8, параграф 1, държавите-членки обменят информация за основанията за признаването или непризнаването на конкретни документи за пътуване, с оглед постигането на хармонизирана позиция.
4. Държавите-членки уведомяват Комисията за всички промени на предходно указано признаване или непризнаване на даден документ за пътуване.
Член 5
Нови издавани документи за пътуване
1. Държавите-членки уведомяват Комисията за нови документи за пътуване, посочени в член 3, параграф 3, букви а)-г).
2. Държавите-членки информират Комисията за нови документи за пътуване, издавани от трети държави, държави-членки и международни организации, посочени в член 3, параграф 2, член 3, параграф 3, буква д) и член 3, параграф 4. Комисията, в сътрудничество с държавите-членки, се стреми да събира образци на нови документи за пътуване за съвместното им ползване.
3. Комисията актуализира списъка на документите за пътуване в съответствие с нотификациите и получената информация и отправя молба към държавите-членки да съобщят своята позиция относно признаването или непризнаването в съответствие с член 4.
4. Актуализираният списък на документите за пътуване се изготвя в съответствие с процедурата по консултиране, посочена в член 8, параграф 2.
Член 6
Информация относно известните фиктивни и осигуряващи прикритие паспорти
Комисията също така съставя и актуализира неизчерпателен списък на известните фиктивни и осигуряващи прикритие паспорти въз основа на получавана от държавите-членки информация.
Член 7
Оценка на документите за пътуване
1. За да подпомогне държавите-членки при тяхната техническа оценка на документите за пътуване, Комисията може с помощта на експерти от държавите-членки да осигури технически анализ на документите за пътуване, като по-специално се вземат предвид съответните стандарти и препоръки на Международната организация за гражданско въздухоплаване.
2. Ако е уместно, в рамките на това могат да се анализират и условията и процедурите за издаване на документи за пътуване.
3. Резултатите от посочените в параграфи 1 и 2 оценки се съобщават на държавите-членки.
Член 8
Процедура на комитет
1. Комисията се подпомага от комитет (Комитет по документите за пътуване). Този комитет е комитет по смисъла на Регламент (ЕС) № 182/2011.
2. При позоваване на настоящия параграф се прилага член 4 от Регламент (ЕС) № 182/2011.
Член 9
Публикуване на списъците
Комисията предоставя списъка на документите за пътуване, включително нотификациите съгласно член 4, както и списъка, посочен в член 6, на разположение на държавите-членки и на обществеността посредством постоянно актуализирана електронна публикация.
Член 10
Отмяна
Решения SCH/Com-ex (98) 56 и SCH/Com-ex (99) 14 се отменят.
Член 11
Влизане в сила
1. Настоящото решение влиза в сила на двадесетия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
2. Настоящото решение се прилагат от датата на влизането му в сила с изключение на член 10, който се прилага от датата на първото публикуване от страна на Комисията на списъка на документите за пътуване.
Член 12
Адресати
Адресати на настоящото решение са държавите-членки в съответствие с Договорите.
Съставено в Страсбург на 25 октомври 2011 година.
EUROPOS PARLAMENTO IR TARYBOS SPRENDIMAS Nr. 1105/2011/ES
2011 m. spalio 25 d.
dėl kelionės dokumentų, kurių turėtojui suteikiama teisė kirsti išorės sienas ir į kuriuos gali būti įklijuojama viza, sąrašo ir dėl šio sąrašo sudarymo mechanizmo sukūrimo
EUROPOS PARLAMENTAS IR EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
atsižvelgdami į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 77 straipsnio 2 dalį,
atsižvelgdami į Europos Komisijos pasiūlymą,
perdavus įstatymo galią turinčio teisės akto projektą nacionaliniams parlamentams,
laikydamiesi įprastos teisėkūros procedūros (1),
kadangi:
(1)
pagal 1985 m. birželio 14 d. Konvencijos dėl Šengeno susitarimo įgyvendinimo 17 straipsnio 3 dalies a punktą (2) sprendimais SCH/Com-ex (98) 56 (3) ir SCH/Com-ex (99) 14 (4) nustatytas kelionės dokumentų, kuriais jų turėtojui suteikiama teisė kirsti išorės sienas ir į kuriuos gali būti įklijuojama viza, vadovas. Tuos sprendimus reikia pritaikyti prie institucinės ir teisinės Sąjungos sistemos;
(2)
reikėtų sistemingai stebėti trečiųjų šalių išduodamų kelionės dokumentų sąrašą, kad valstybių narių institucijos, atsakingos už prašymų išduoti vizą tvarkymą ir sienų kontrolę, turėtų tikslią informaciją apie trečiųjų šalių piliečių pateikiamus kelionės dokumentus. Reikėtų atnaujinti ir padaryti veiksmingesnę valstybių narių keitimosi informacija apie išduodamus kelionės dokumentus ir tų kelionės dokumentų pripažinimą valstybėse narėse, taip pat visos informacijos skelbimo viešai sistemą;
(3)
kelionės dokumentų sąrašo tikslas - dvejopas. Viena vertus, remdamosi šiuo sąrašu, sienų kontrolės tarnybos gali nustatyti, ar tam tikras kelionės dokumentas laikomas tinkamu norint kirsti išorės sieną, kaip pateikta 2006 m. kovo 15 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 562/2006, nustatančio taisyklių, reglamentuojančių asmenų judėjimą per sienas, Bendrijos kodeksą (Šengeno sienų kodeksas) (5), 5 straipsnio 1 dalies a punkte. Antra vertus, remdamiesi juo, konsulatų darbuotojai gali patikrinti, ar valstybės narės pripažįsta konkretų kelionės dokumentą ir ar į jį galima įklijuoti vizą;
(4)
pagal 2009 m. liepos 13 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 810/2009, nustatančio Bendrijos vizų kodeksą (Vizų kodeksas) (6), 48 straipsnio 1 dalies c punktą bendradarbiaujant Šengeno klausimais vietos lygmeniu turėtų būti sudarytas išsamus priimančiosios šalies išduodamų kelionės dokumentų sąrašas;
(5)
reikėtų sukurti mechanizmą, kuriuo būtų užtikrinama, kad kelionės dokumentų sąrašas būtų nuolatos atnaujinamas;
(6)
atsižvelgiant į kelionės dokumentų saugumo svarbą galimam jų pripažinimui, prireikus Komisija, padedama valstybių narių ekspertų, turėtų teikti techninę pagalbą;
(7)
valstybės narės yra ir turėtų toliau būti kompetentingos pripažinti kelionės dokumentus, kad jų turėtojas galėtų kirsti išorės sienas ir į juos būtų galima įklijuoti vizą;
(8)
valstybės narės turėtų pranešti apie savo poziciją dėl visų kelionės dokumentų ir siekti suderinti savo pozicijas dėl skirtingų kelionės dokumentų rūšių. Kadangi valstybei narei nepranešus apie savo poziciją dėl kelionės dokumento gali kilti problemų šio kelionės dokumento turėtojui, turėtų būti sukurtas mechanizmas, pagal kurį valstybės narės būtų įpareigotos pateikti savo poziciją dėl šių dokumentų pripažinimo arba nepripažinimo. Taikant šį mechanizmą, valstybėms narėms nedraudžiama bet kuriuo nustatytu metu pranešti apie savo pasikeitusią poziciją;
(9)
ilgainiui turėtų būti sukurta interneto duomenų bazė, kurioje būtų saugomi visi kelionės dokumentų pavyzdžiai, kad sienų kontrolės tarnybų ir konsulatų darbuotojams būtų lengviau patikrinti konkretų kelionės dokumentą. Ta duomenų bazė turėtų būti atnaujinama atsižvelgiant į bet kuriuos pasikeitimus dėl valstybių narių anksčiau nurodyto tam tikro kelionės dokumento pripažinimo arba nepripažinimo;
(10)
informavimo tikslais Komisija turėtų parengti negalutinį žinomų netikrų (fantasy) ir maskuojamųjų (camouflage) pasų, į kuriuos valstybės narė atkreipė dėmesį, sąrašą. Į sąrašą įtrauktiems netikriems ir maskuojamiesiems pasams neturėtų būti taikoma pripažinimo ar nepripažinimo tvarka. Tokio dokumento turėtojui neturėtų būti suteikiama teisė kirsti išorės sienos ir į juos neturėtų būti klijuojama viza;
(11)
siekiant užtikrinti, kad kelionės dokumentų sąrašas būtų sudaromas ir atnaujinamas vienodomis sąlygomis, Komisijai turėtų būti suteikti įgyvendinimo įgaliojimai. Tais įgaliojimais turėtų būti naudojamasi vadovaujantis 2011 m. vasario 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentu (ES) Nr. 182/2011, kuriuo nustatomos valstybių narių vykdomos Komisijos naudojimosi įgyvendinimo įgaliojimais kontrolės mechanizmų taisyklės ir bendrieji principai (7);
(12)
rengiant ir atnaujinant kelionės dokumentų sąrašą, turėtų būti taikoma patariamoji procedūra, kadangi vykdant šiuos veiksmus viso labo surenkami išduoti kelionės dokumentai;
(13)
kalbant apie Islandiją ir Norvegiją, šiuo sprendimu plėtojamos Šengeno acquis nuostatos, kaip apibrėžta Europos Sąjungos Tarybos, Islandijos Respublikos ir Norvegijos Karalystės sudarytame susitarime dėl šių dviejų valstybių asociacijos įgyvendinant, taikant ir plėtojant Šengeno acquis (8), patenkančios į 1999 m. gegužės 17 d. Tarybos sprendimo 1999/437/EB dėl tam tikrų priemonių taikant šį susitarimą (9) 1 straipsnio A, B ir C punktuose nurodytą sritį;
(14)
Šveicarijos atžvilgiu šiuo sprendimu plėtojamos Šengeno acquis nuostatos, kaip apibrėžta Europos Sąjungos, Europos bendrijos ir Šveicarijos Konfederacijos sudarytame susitarime dėl Šveicarijos Konfederacijos asociacijos įgyvendinant, taikant ir plėtojant Šengeno acquis (10), kurios patenka į Tarybos sprendimo 1999/437/EB 1 straipsnio A, B ir C punktuose nurodytą sritį, minėtą sprendimą taikant kartu su Sprendimo 2008/146/EB (11) 3 straipsniu;
(15)
Lichtenšteino atžvilgiu šiuo reglamentu plėtojamos Šengeno acquis nuostatos, kaip apibrėžta Europos Sąjungos, Europos bendrijos, Šveicarijos Konfederacijos ir Lichtenšteino Kunigaikštystės pasirašytame protokole dėl Lichtenšteino Kunigaikštystės prisijungimo prie Europos Sąjungos, Europos bendrijos ir Šveicarijos Konfederacijos susitarimo dėl Šveicarijos Konfederacijos asociacijos įgyvendinant, taikant ir plėtojant Šengeno acquis, kurios patenka į Tarybos sprendimo 1999/437/EB 1 straipsnio A, B ir C punktuose nurodytą sritį, minėtą sprendimą siejant su Sprendimo 2011/350/ES (12) 3 straipsniu;
(16)
pagal prie Europos Sąjungos sutarties ir Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo pridėto Protokolo Nr. 22 dėl Danijos pozicijos 1 ir 2 straipsnius Danija nedalyvauja priimant šį sprendimą, ir jis nėra jai privalomas ar taikomas. Kadangi šis sprendimas grindžiamas Šengeno acquis, remdamasi to protokolo 4 straipsniu, per šešis mėnesius po to, kai Taryba nusprendžia dėl šio sprendimo, Danija turi nuspręsti, ar jį įgyvendins savo nacionalinėje teisėje;
(17)
šis sprendimas yra Šengeno acquis nuostatų, kurias įgyvendinant Jungtinė Karalystė nedalyvauja pagal 2000 m. gegužės 29 d. Tarybos sprendimą 2000/365/EB dėl Jungtinės Didžiosios Britanijos ir Šiaurės Airijos Karalystės prašymo dalyvauti įgyvendinant kai kurias Šengeno acquis nuostatas (13), plėtojimas; todėl Jungtinė Karalystė nedalyvauja jį priimant, ir jis nėra jai privalomas ar taikomas;
(18)
šis sprendimas yra Šengeno acquis nuostatų, kurias įgyvendinant Airija nedalyvauja pagal 2002 m. vasario 28 d. Tarybos sprendimą 2002/192/EB dėl Airijos prašymo dalyvauti įgyvendinant kai kurias Šengeno acquis nuostatas (14), plėtojimas; todėl Airija nedalyvauja jį priimant, ir jis nėra jai privalomas ar taikomas;
(19)
Kipro atžvilgiu šis sprendimas yra aktas, grindžiamas Šengeno acquis arba kitaip su ja susijęs, kaip apibrėžta 2003 m. Stojimo akto 3 straipsnio 2 dalyje;
(20)
šis sprendimas yra aktas, grindžiamas Šengeno acquis arba kitaip su ja susijęs, kaip apibrėžta 2005 m. Stojimo akto 4 straipsnio 2 dalyje,
PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ:
1 straipsnis
Dalykas ir taikymo sritis
1. Šiuo sprendimu nustatomas kelionės dokumentų, kurių turėtojui suteikiama teisė kirsti išorės sienas ir į kuriuos gali būti įklijuojama viza, sąrašas (toliau - kelionės dokumentų sąrašas) ir tokio sąrašo sudarymo mechanizmas.
2. Šis sprendimas taikomas kelionės dokumentams, tokiems kaip nacionaliniam pasui (paprastiems, diplomatiniams, tarnybiniams ar pareiginiams arba specialiems pasams), laikiniesiems kelionės dokumentams, pabėgėlių ir asmenų be pilietybės kelionės dokumentams, tarptautinių organizacijų išduodamiems kelionės dokumentams arba laissez-passer.
3. Šis sprendimas neturi įtakos valstybių narių kompetencijai pripažinti kelionės dokumentus.
2 straipsnis
Kelionės dokumentų sąrašo sudarymas
1. Komisija, padedama valstybių narių, pagal informaciją, gautą vykdant bendradarbiavimą Šengeno klausimais vietos lygmeniu, sudaro kelionės dokumentų sąrašą, nurodytą Reglamento (EB) Nr. 810/2009 48 straipsnio 1 dalies c punkte.
2. Kelionės dokumentų sąrašas sudaromas pagal 8 straipsnio 2 dalyje nurodytą patariamąją procedūrą.
3 straipsnis
Kelionės dokumentų sąrašo struktūra
1. Kelionės dokumentų sąrašą sudaro trys dalys.
2. I dalį sudaro trečiųjų šalių ir teritorinių vienetų išduodami kelionės dokumentai, išvardyti 2001 m. kovo 15 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 539/2001, nustatančio trečiųjų šalių, kurių piliečiai, kirsdami išorines sienas, privalo turėti vizas, ir trečiųjų šalių, kurių piliečiams toks reikalavimas netaikomas, sąrašus (15), I ir II prieduose.
3. II dalį sudaro šie valstybių narių išduodami kelionės dokumentai, įskaitant dokumentus, kuriuos išdavė Europos Sąjungos valstybės narės, nedalyvaujančios priimant šį sprendimą, ir Europos Sąjungos valstybės narės, kurios dar netaiko viso Šengeno acquis:
a)
trečiųjų šalių piliečiams išduodami kelionės dokumentai;
b)
pagal 1951 m. liepos 28 d. Jungtinių Tautų konvenciją dėl pabėgėlių statuso pabėgėliams išduodami kelionės dokumentai;
c)
pagal 1954 m. rugsėjo 28 d. Jungtinių Tautų Konvenciją dėl asmenų be pilietybės statuso asmenims be pilietybės išduodami kelionės dokumentai;
d)
jokios šalies pilietybės neturintiems asmenims, gyvenantiems valstybėje narėje, išduodami kelionės dokumentai;
e)
Jungtinės Karalystės išduodami kelionės dokumentai Britanijos piliečiams, kurie pagal Sąjungos teisę nėra Jungtinės Didžiosios Britanijos ir Šiaurės Airijos Karalystės piliečiai.
4. III dalį sudaro tarptautinių organizacijų išduodami kelionės dokumentai.
5. Apskritai, kai atitinkamas kelionės dokumentas įtraukiamas į sąrašą, tai taikoma visoms galiojančioms to kelionės dokumento serijoms.
6. Jeigu trečioji šalis neišduoda tam tikros rūšies kelionės dokumento, tai nurodoma kelionės dokumentų sąraše įrašant „neišduodama“.
4 straipsnis
Pranešimas apie į sąrašą įtrauktų kelionės dokumentų pripažinimą arba nepripažinimą
1. Per tris mėnesius nuo kelionės dokumentų sąrašo paskelbimo valstybės narės praneša Komisijai apie savo poziciją dėl kelionės dokumentų pripažinimo arba nepripažinimo.
2. Jei valstybė narė nepraneša apie savo poziciją per 1 dalyje nurodytą laikotarpį, laikoma, kad susijęs kelionės dokumentas pripažįstamas, kol ta valstybė narė neinformuoja, kad nepripažįsta šio dokumento.
3. 8 straipsnio 1 dalyje nurodytame komitete valstybės narės keičiasi informacija apie konkrečių kelionės dokumentų pripažinimo arba nepripažinimo priežastis, siekdamos suderinti poziciją.
4. Valstybės narės praneša Komisijai apie visus pokyčius dėl anksčiau nurodyto tam tikro kelionės dokumento pripažinimo arba nepripažinimo.
5 straipsnis
Išduodami nauji kelionės dokumentai
1. Valstybės narės praneša Komisijai apie naujus kelionės dokumentus, nurodytus 3 straipsnio 3 dalies a-d punktuose.
2. Valstybės narės praneša Komisijai apie trečiųjų šalių, valstybių narių ir tarptautinių organizacijų išduodamus naujus kelionės dokumentus, nurodytus 3 straipsnio 2 dalyje, 3 straipsnio 3 dalies e punkte ir 3 straipsnio 4 dalyje. Komisija, bendradarbiaudama su valstybėmis narėmis, siekia surinkti naujųjų kelionės dokumentų pavyzdžius, kad būtų galima jais dalytis.
3. Komisija atnaujina kelionės dokumentų sąrašą pagal gautus pranešimus ir informaciją ir prašo valstybių narių pranešti savo poziciją dėl pripažinimo arba nepripažinimo pagal 4 straipsnį.
4. Atnaujintas kelionės dokumentų sąrašas sudaromas pagal 8 straipsnio 2 dalyje nurodytą patariamąją procedūrą.
6 straipsnis
Informacija apie netikrus ir maskuojamuosius pasus
Komisija, remdamasi iš valstybių narių gauta informacija, taip pat parengia ir atnaujina nebaigtinį žinomų netikrų ir maskuojamųjų pasų sąrašą.
7 straipsnis
Kelionės dokumentų vertinimas
1. Siekdama padėti valstybėms narėms atlikti kelionės dokumentų techninį vertinimą, Komisija, padedama valstybių narių ekspertų, gali atlikti kelionės dokumentų techninę analizę, visų pirma atsižvelgdama į atitinkamus Tarptautinės civilinės aviacijos organizacijos standartus ir rekomendacijas.
2. Esant reikalui pagal šią sistemą taip pat gali būti analizuojamos kelionės dokumentų išdavimo sąlygos ir tvarka.
3. Vertinimo, nurodyto 1 ir 2 dalyse, rezultatai perduodami valstybėms narėms.
8 straipsnis
Komiteto procedūra
1. Komisijai padeda komitetas (Kelionės dokumentų komitetas). Šis komitetas - tai komitetas, kaip apibrėžta Reglamente (ES) Nr. 182/2011.
2. Jei yra nuoroda į šią dalį, taikomas Reglamento (ES) Nr. 182/2011 4 straipsnis.
9 straipsnis
Sąrašų paskelbimas
Komisija supažindina valstybes nares ir visuomenę su kelionės dokumentų sąrašu ir pranešimais pagal 4 straipsnį, taip pat su sąrašu, nurodytu 6 straipsnyje, šią informaciją skelbdama nuolat atnaujinamame elektroniniame leidinyje.
10 straipsnis
Panaikinimas
Sprendimai SCH/Com-ex (98) 56 ir SCH/Com-ex (99) 14 panaikinami.
11 straipsnis
Įsigaliojimas
1. Šis sprendimas įsigalioja dvidešimtą dieną po jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.
2. Šis sprendimas taikomas nuo jo įsigaliojimo datos, išskyrus 10 straipsnį, kuris taikomas nuo dienos, kurią Komisija pirmą kartą paskelbs kelionės dokumentų sąrašą.
12 straipsnis
Adresatai
Šis sprendimas skirtas valstybėms narėms pagal Sutartis.
Priimta Strasbūre 2011 m. spalio 25 d.