ДИРЕКТИВА 2010/43/ЕС НА КОМИСИЯТА
от 1 юли 2010 година
за прилагане на Директива 2009/65/ЕО на Европейския парламент и на Съвета по отношение на организационните изисквания, конфликтите на интереси, правилата за поведение, управлението на риска и съдържанието на споразумението между депозитар и управляващо дружество
(текст от значение за ЕИП)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Директива 2009/65/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 13 юли 2009 година относно координирането на законовите, подзаконовите и административните разпоредби относно предприятията за колективно инвестиране в прехвърлими ценни книжа (ПКИПЦК) (1), и по-специално член 12, параграф 3, член 14, параграф 2, член 23, параграф 6, член 33, параграф 6 и член 51, параграф 4 от нея,
като има предвид, че:
(1)
Тези правила и терминологията относно организационните изисквания, конфликтите на интереси и поведението следва във възможно най-голяма степен да бъдат приведени в съответствие със стандартите, въведени в областта на финансовите услуги по силата на Директива 2004/39/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 21 април 2004 година относно пазарите на финансови инструменти, за изменение на Директиви 85/611/ЕИО и 93/6/ЕИО на Съвета и Директива 2000/12/ЕО на Европейския парламент и на Съвета и за отмяна на Директива 93/22/ЕИО на Съвета (2) и Директива 2006/73/ЕО на Комисията от 10 август 2006 година за прилагане на Директива 2004/39/ЕО на Европейския парламент и на Съвета по отношение на организационните изисквания и условията за извършване на дейност от инвестиционните посредници и за даването на определения за целите на посочената директива (3). Това привеждане в съответствие, като отделя дължимото внимание на особеностите на стопанската дейност по колективно управление на портфейла, би позволило постигането на еднакви стандарти не само между различните сектори на финансови услуги, но също и сред дейността по управление на активи като цяло, където обхватът на някои изисквания по силата на Директива 2006/73/ЕО вече беше разширен от някои държави-членки, за да бъдат включени и дружества, управляващи ПКИПЦК.
(2)
Уместно е тези правила да бъдат приети под формата на директива, за да се осигури адаптирането на правоприлагащите разпоредби към особеностите на конкретния пазар и правна система във всяка държава-членка. Директивата ще позволи и да се постигне максимално съответствие с режима, създаден по силата на Директива 2006/73/ЕО.
(3)
Въпреки че заложените в настоящата директива принципи като цяло се отнасят за всички управляващи компании, те са достатъчно гъвкави да гарантират, че тяхното прилагане и надзорът по прилагане им от страна на компетентните органи отговарят и отчитат естеството, мащаба и сложността на дейността на управляващото дружество, както и разнообразието на дружествата, попадащи в обхвата на Директива 2009/65/ЕО, и различното естество на различните ПКИПЦК, които може да бъдат управлявани от управляващо дружество.
(4)
Доколкото е позволено от националното законодателство, управляващите дружества следва да могат да сключват споразумения с трети страни да извършват някои от техните дейности. Това следва да бъде съответно постановено в правоприлагащите правила. Управляващото дружество следва да извършва по-специално надлежна проверка, за да определи дали, като се имат предвид естеството на функциите, които трябва да бъдат извършени от трета страна, предприятието, извършващо тези дейности, може да се счита за квалифицирано и в състояние да извършва въпросните функции. Това предполага, че третата страна следва да спазва изискванията относно организацията и конфликтите на интереси във връзка с дейността, която трябва да бъде извършена. Също така управляващото дружество следва да провери дали третата страна е взела подходящи мерки, за да изпълни посочените изисквания, и трябва да следи ефективно дали третата страна съблюдава тези изисквания. Ако делегирано лице отговаря за прилагането на правилата относно делегираните дейности, същите изисквания по отношение на организацията и конфликтите на интереси следва да се прилагат във връзка с дейността по контрола на делегираните дейности. В хода на надлежната проверка управляващото дружество следва да бъде в състояние да отчете факта, че третата страна, на която са делегирани дейности, често ще бъде предмет на разпоредбите на Директива 2004/39/ЕО.
(5)
За да се избегне прилагането на различни стандарти по отношение на управляващите дружества и инвестиционните дружества, които не са определили управляващо дружество, последните следва да бъдат предмет на същите правила на поведение и разпоредби относно конфликтите на интереси и управлението на риска, както и управляващите дружества. Затова правилата на настоящата директива относно административните процедури и механизма за вътрешен контрол следва, като част от добрата практика, да се прилагат както към управляващите дружества, така и към инвестиционните дружества, които не са определили управляващо дружество, като се има предвид принципът на пропорционалността.
(6)
Съгласно Директива 2009/65/ЕО от управляващите дружества се изисква да имат ясни административни процедури. За да съблюдават това изискване управляващите дружества следва да изградят добре документирана организационна структура, на базата на която отговорностите са ясно набелязани и която осигурява добър обмен на информация между участващите страни. Управляващите дружества следва също да създадат такива системи за съхраняване на информация и за осигуряване на стопанска приемственост, които да им позволят да изпълняват своите задължения, в случай че техните дейности се извършват от трети страни.
(7)
Управляващите дружества следва да поддържат необходимите ресурси по-специално за наемане на персонал с необходимите умения, знания и опит, за да могат да изпълняват техните задължения.
(8)
По отношение на процедурите за сигурността при обработване на данните и задължението за възпроизвеждане на всички трансакции, свързани с ПКИПЦК, управляващото дружество следва да разполага с организация, която му позволява навременно и вярно регистриране на всяка трансакция, извършена от името на ПКИПЦК.
(9)
Счетоводното отчитане е една от най-важните области на администрирането на ПКИПЦК. Затова е от изключително значение счетоводните процедури да бъдат допълнително конкретизирани в правоприлагащото законодателство. Следователно настоящата директива следва да утвърди принципа, че всички активи и задължения на ПКИПЦК или на неговите инвестиционни подразделения могат да бъдат пряко идентифицирани и че следва да се поддържат отделни сметки. Освен това, когато съществуват различни класове акции, например в зависимост от равнището на управленските такси, следва да бъде възможно нетната стойност на активите на тези различни класове да бъде директно извлечена от счетоводните отчети.
(10)
Ясното разпределяне на отговорностите на висшето ръководство и на звеното по надзора са от основно значение за прилагането на подходящия механизъм за вътрешен контрол, както се изисква по силата на Директива 2009/65/ЕО. Това предполага, че висшето ръководство следва да бъде отговорно за изпълнението на общата инвестиционна политика, както се посочва в Регламент (ЕС) № 583/ 2010 на Комисията от 1 юли 2010 година за прилагане на Директива 2009/65/ЕО на Европейския парламент и на Съвета по отношение на ключовата информация за инвеститорите и условията, които трябва да бъдат изпълнени при предоставяне на ключовата информация за инвеститорите или на проспекта посредством траен носител, различен от хартия, или интернет страница (4). Висшето ръководство следва също да носи отговорността за инвестиционните стратегии, които представляват общите показатели за стратегическото разпределяне на активи на ПКИПЦК, и за инвестиционните техники, необходими за правилното и ефективно прилагане на инвестиционната стратегия. Ясното разпределяне на отговорностите следва да осигури наличието на адекватен контрол, така че да гарантира, че активите на ПКИПЦК са инвестирани съгласно правилата на фонда или учредителните документи и действащите правни разпоредби и че са спазени ограниченията на риска за всяко ПКИПЦК. Разпределянето на отговорностите следва да съответства на ролята и отговорностите на висшето ръководство и на звеното по надзора по силата на действащото национално законодателство и кодекса за корпоративно управление. Възможно е във висшето ръководство да участват част или всички членове на Съвета на директорите.
(11)
Необходими са постоянно звено за проверка на съответствието и звено за вътрешен одит, за да се гарантира, че управляващо дружество има адекватен механизъм за контрол. Звеното за съответствие следва да бъде изградено по начин, който да гарантира, че може да се открие всякакъв риск от пропуск на управляващото дружество да спази своите задължения по силата на Директива 2009/65/ЕО. Звеното за одита следва да има за цел да проверява и оценява различните процедури по контрола и административните мерки, които управляващото дружество е въвело.
(12)
Необходимо е да се позволи на управляващите дружества известна гъвкавост при изграждането на организацията във връзка с управлението на риска. Дори ако съществуването на отделно звено за управление на риска не е уместно или неоправдано, управляващото дружество следва да бъде в състояние да демонстрира, че специфичните предпазни мерки срещу конфликти на интереси позволяват независимо извършване на дейностите по управление на риска.
(13)
По силата на Директива 2009/65/ЕО управляващите дружества трябва да приемат правила относно личните трансакции. В съответствие с Директива 2006/73/ЕО управляващите дружества следва да не позволяват на своите служители, които са предмет на конфликти на интереси или притежават вътрешна информация по смисъла на Директива 2003/6/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 28 януари 2003 година относно търговията с вътрешна информация и манипулирането на пазара (пазарна злоупотреба) (5), да извършват лични трансакции, които са в резултат на злоупотреба с информация, която са придобили във връзка с професионалната си дейност.
(14)
По силата на Директива 2009/65/ЕО управляващите дружества са задължени да гарантират, че всяка трансакция във връзка с портфейл, включващ ПКИПЦК, може да бъде възпроизведена на базата на произхода ѝ, страните по нея, нейното естество и времето и мястото, на което е извършена. Следователно е необходимо да се определят изискванията за записване на портфейлни трансакции и за записване и откупуване на поръчки.
(15)
По силата на Директива 2009/65/ЕО управляващите дружества са задължени да разполагат с подходящи механизми за гарантиране на справедливо третиране на ПКИПЦК в случай на неизбежен конфликт на интереси. Затова управляващите дружества следва да създадат условия при такива обстоятелства висшето ръководство или друг компетентен вътрешен орган на управляващото дружество да бъдат незабавно информирани, за да могат да вземат необходимото решение за осигуряване на справедливо третиране на ПКИПЦК и неговите притежатели на дялове.
(16)
От управляващите дружества следва да се изисква да приемат, прилагат и поддържат ефективна и адекватна стратегия за упражняване на правото на глас, свързано с финансовите инструменти, държани от управляваното от тях ПКИПЦК, с оглед да се гарантира, че такива права се упражняват в изключителния интерес на ПКИПЦК. Информацията относно стратегията и нейното прилагане следва да бъда свободно достъпна за инвеститорите, включително на интернет страница. При определени обстоятелства решение да не се упражни правото на глас би могло да се счита, че е в изключителния интерес на ПКИПЦК в зависимост от неговата инвестиционна стратегия. Не следва обаче да се изключва възможността самото инвестиционно дружество да гласува или да даде конкретни инструкции на своето управляващо дружество за това как да гласува.
(17)
Задължението за уведомяване на висшето ръководство или на друг компетентен вътрешен орган на управляващото дружество, за да могат да вземат необходимите решения, следва да не ограничава задължението на управляващите дружества и ПКИПЦК да докладват например в своите периодични отчети за ситуации, при които организационните и административните мерки за конфликти на интереси не са достатъчно адекватни, за да гарантират в разумна степен на увереност предотвратяването на риска от увреждане на интереси. В тези отчети следва да се обяснява и аргументира решението, взето от управляващото дружество - дори ако е взето решение да не се предприемат никакви действия - като се вземат предвид вътрешните политики и процедури, въведени с цел констатиране, предотвратяване и управление на конфликти на интереси.
(18)
По силата на Директива 2009/65/ЕО управляващите дружества са задължени да действат в най-добрия интерес на управляваните от тях ПКИПЦК и на целостта на пазара. Някои видове поведение, като избор на пазарен момент и късно търгуване, могат да имат отрицателен ефект върху притежателите на дялове и могат да застрашат функционирането на пазара. Затова управляващите дружества следва да приемат подходящи процедури за предотвратяване на злоупотреби. Освен това, отчитайки инвестиционните цели и политиката на ПКИПЦК, управляващите дружества следва да въведат подходящи процедури за предпазване от неоснователни такси и дейности като прекалено търгуване.
(19)
Управляващите дружества следва да действат и в най-добрия интерес на ПКИПЦК, когато пряко изпълняват поръчки за търгуване от името на управляваното от тях ПКИПЦК или ги предават на трети страни. Когато изпълняват поръчки от името на ПКИПЦК, управляващите дружества следва да предприемат всички разумни стъпки да получат възможно най-добрия резултат за ПКИПЦК, отчитайки цената, разходите, скоростта, вероятността от изпълнение и сетълмент, размера и естеството на поръчката или всеки друг въпрос, свързан с изпълнението на поръчката.
(20)
Необходимо е да се определят правила относно обработването на поръчките, за да се гарантира, че управляващите дружества действат с надлежното умение, грижа и внимание в най-добрия интерес на управляваното от тях ПКИПЦК, както се изисква съгласно Директива 2009/65/ЕО.
(21)
Някои такси, комисионни или непарични ползи, които могат да бъдат заплатени на управляващо дружество или то да заплати, следва да не бъдат разрешени, тъй като могат да окажат въздействие върху съблюдаването на изискванията, предвидени в Директива 2009/65/ЕО, а именно че управляващото дружество следва да действа честно, справедливо и професионално в съответствие с най-добрия интерес на ПКИПЦК. Затова е необходимо да се определят ясни правила, определящи случаите, в които заплащането на такси, комисионни и непарични ползи не се разглеждат като нарушаване на тези принципи.
(22)
Трансграничните дейности на управляващото дружество създават нови предизвикателства, свързани с отношението между управляващото дружество и депозитара на ПКИПЦК. С цел да се осигури необходимата правна сигурност, основните елементи на споразумението между депозитара на ПКИПЦК и управляващото дружество, когато последното е установено в държава-членка, различна от държавата-членка по произход на ПКИПЦК, следва да бъдат уточнени в настоящата директива. Като се има предвид необходимостта това споразумение да изпълнява правилно своите цели, е важно в случай на конфликт на закони да се предвидят правила, които представляват дерогация от членове 3 и 4 от Регламент (ЕО) № 593/2008 на Европейския парламент и на Съвета от 17 юни 2008 година относно приложимото право към договорни задължения (Рим I) (6), по такъв начин, че действащото по отношение на това споразумение законодателство следва да бъде законодателството на държавата-членка по произход на ПКИПЦК.
(23)
В Директива 2009/65/ЕО се съдържа задължение да се конкретизират критериите за оценка на адекватността на процеса на управление на риска от страна на управляващото дружество. Тези критерии се фокусират върху установяването на адекватна и документирана политика за управление на риска, която да бъде използвана от управляващите дружества. Тази политика следва да позволи на управляващите дружества да оценяват рисковете, свързани с поверените им портфейли, и приноса на тези отделни рискове за профила на общия портфейлен риск. Политиката за управление на риска следва да бъде организирана по начин, който е адекватен и отговаря на естеството, размера и сложността на дейностите на дружеството и на управляваното от него ПКИПЦК.
(24)
Периодичното оценяване, наблюдаване и преглед на политиката за управление на риска от страна на управляващите дружества е критерий също за оценка на адекватността на процеса за управление на риска. Този критерий включва и преглед на ефективността на мерките, предприети за отстраняване на слабостите в процеса за управление на риска.
(25)
Като основен елемент на критериите за оценяване на целесъобразността на процесите за управление на риска следва управляващите дружества да приемат пропорционални и ефективни техники за измерване на риска с цел да се измерват по всяко време рисковете, на които управляваните от тях ПКИПЦК са или могат да бъдат изложени. Тези изисквания се основават на общоприети практики, договорени между компетентните органи на държавите-членки. Те включват както количествени мерки по отношение на количествено измерими рискове, така и качествени методи. Системите за обработка на електронни данни и инструментите, използвани за изчисляване на количествените мерки, следва да бъдат взаимно интегрирани или вградени в гишетата за обслужване и счетоводните програми. Техниките за управление на риска следва да спомагат за правилното измерване на рисковете в периодите на засилена нестабилност на пазара и да бъдат преразглеждани, когато е необходимо, в интерес на притежателите на дялове. Те следва да позволяват правилна оценка на концентрацията и взаимовръзката на съответните рискове на нивото на портфейла.
(26)
Целта на работещата система за управление на риска е определените в Директива 2009/65/ЕО инвестиционни ограничения, като ограниченията върху глобалния риск и риска от контрагента да бъдат спазвани от управляващите дружества. Затова следва да бъдат определени критерии за изчисляване на глобалния риск и риска от контрагента.
(27)
При определянето на тези критерии е необходимо в настоящата директива да се уточни начинът, по който глобалният риск може да бъде изчислен, включително използването на подхода за задълженията, подхода на стойността под риск, или усъвършенствани методики за изчисляване на риска. Следва да бъдат определени и основните елементи на методиката, според която управляващото дружество ще изчислява риска от контрагента. При прилагането на тези правила следва да се отчетат условията, при които се използват тези методики, включително принципите, които трябва да се прилагат по отношение на споразумения за обезпечения, с цел да се намали експозицията на ПКИПЦК към риска от контрагента, както и използването на споразумения за хеджиране и нетиране, изработени от компетентни органи, работещи в рамките на Европейски комитет на регулаторите на ценни книжа.
(28)
Съгласно Директива 2009/65/ЕО управляващите дружества са задължени да прилагат процес за правилната и независима оценка на стойността на извънборсовите деривативи. Затова настоящата директива определя подробни правила за този процес в съответствие с Директива 2007/16/ЕО на Комисията oт 19 март 2007 година за изпълнение на Директива 85/611/ЕИО на Съвета относно координирането на законовите, подзаконовите и административните разпоредби относно предприятията за колективно инвестиране в прехвърлими ценни книжа (ПКИПЦК) във връзка с изясняването на някои определения (7). Като част от добрите практики управляващите дружества следва да прилагат тези изисквания към инструментите, които излагат ПКИПЦК на оценъчен риск, подобен на този, характерен за извънборсовите деривативи, като например риска, свързан с неликвидността на продукта и/или сложността на структурата при изплащане инвеститорите. Съответно управляващите дружества следва да въведат организационни мерки и процедури, отговарящи на изискванията на член 44, за оценка на по-малко ликвидни или сложни прехвърлими ценни книжа и инструменти от паричния пазар, които изискват използването на методи за оценка, основаващи се на модел.
(29)
Съгласно Директива 2009/65/ЕО управляващото дружество се задължава да предоставя на съответните компетентни органи информация относно видовете деривативни инструменти, в които са инвестирали ПКИПЦК, основните рискове, които те носят, както и действащи количествени ограничения и методи, използвани за изчисляване на рисковете, свързани с тези трансакции. Необходимо е да се конкретизират съдържанието и процедурата, която управляващото дружество трябва да следва при изпълнение на това задължение.
(30)
Комитетът на европейските регулатори на ценни книжа, създаден с Решение 2009/77/ЕО на Комисията (8), е консултиран по техническите въпроси.
(31)
Мерките, предвидени в настоящата директива, са съгласувани с мнението на Комитета на европейските регулатори на ценни книжа,
ПРИЕ НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:
ГЛАВА I
ПРЕДМЕТ, ПРИЛОЖНО ПОЛЕ И ОПРЕДЕЛЕНИЯ
Член 1
Предмет
Настоящата директива установява правилата за прилагане на Директива 2009/65/ЕО:
1.
конкретизиращи процедурите и организационните мерки, както са посочени в член 12, параграф 1, втора алинея, буква а), и структурата и организационните изисквания за минимизиране на конфликтите на интереси съгласно член 12, параграф 1, втора алинея, буква б);
2.
установяващи критериите за честна и лоялна дейност, с необходимите умения, грижа и внимание в най-добрия интерес на ПКИПЦК и критериите за определяне на вида конфликт на интереси, конкретизиращи принципите, необходими за гарантиране на ефективното използвано на ресурсите, определяне на стъпките за установяване, предотвратяване, управление или разкриване на конфликти на интереси съгласно член 14, параграфи 1 и 2;
3.
относно конкретната информация, която трябва да бъде включена в споразуменията между депозитара и управляващото дружество в съответствие с член 23, параграф 5 и член 33, параграф 5, и
4.
относно предвидения в член 51, параграф 1 процес за управление на риска, по-специално критерии за оценка на адекватността на процеса за управление на риска, прилаган от управляващото дружество, както и на политиката и процесите за управление на риска, и на организационните мерки, процесите и техниките за измерване и управление на риска, свързани с тези критерии.
Член 2
Приложно поле
1. Настоящата директива се прилага по отношение на управляващи дружества, извършващи дейност по управление на предприятие за колективно инвестиране в прехвърлими ценни книжа (ПКИПЦК), както е посочено в член 6, параграф 2 от Директива 2009/65/ЕО.
Глава V от настоящата директива се прилага и по отношение на депозитарите, които упражняват задълженията си съгласно разпоредбите на глава IV и раздел 3 от глава V от Директива 2009/65/ЕО.
2. Разпоредбите на настоящата глава, на член 12 от глава II и на глави III, IV и VI се прилагат mutatis mutandis по отношение на инвестиционните дружества, които не са определили управляващо дружество съгласно Директива 2009/65/ЕО.
В тези случай под „управляващо дружество“ се разбира „инвестиционно дружество“.
Член 3
Определения
За целите на директивата се прилагат следните определения в допълнение към определенията от Директива 2009/65/ЕО:
1.
„клиент“ означава физическо или юридическо лице, или всяко друго предприятие, включващо ПКИПЦК, което получава от управляващо дружество услугата по колективно управление на портфейл или услуги съгласно член 6, параграф 3 от Директива 2009/65/ЕО;
2.
„притежател на дялове“ означава физическо или юридическо лице, притежаващо един или повече дялове в ПКИПЦК;
3.
„заинтересовано лице“ във връзка с управляващо дружество означава едно от следните лица:
а)
директор, съдружник или подобно лице, или управител на управляващо дружество;
б)
служител на управляващо дружество, както и всяко друго физическо лице, чиито услуги са на разположение и под контрола на управляващото дружество, и което участва в колективното управление на портфейла от страна на управляващото дружество;
в)
физическо лице, което участва пряко в предоставянето на услуги на управляващото дружество по силата на споразумение за делегиране на трета страна за целите на колективното управление на портфейла от страна на управляващото дружество;
4.
„висше ръководство“ означава лицето или лицата, които фактически управляват стопанската дейност на управляващо дружество съгласно член 7, параграф 1, буква б) от Директива 2009/65/ЕО;
5.
„съвет на директорите“ означава съвета на директорите на управляващото дружество;
6.
„звено с функции по надзора“ означава съответните лица или орган(и), отговарящ(и) за надзора върху висшето ръководство и за оценката и периодическия преглед на адекватността и ефективността на процеса за управление на риска и на политиките, организацията и процедурите, одобрени за нуждите на спазване на задълженията по силата на Директива 2009/65/ЕО;
7.
„риск от контрагента“ означава риска от загуба за ПКИПЦК, в случай че контрагентът по трансакцията не изпълни своите задължения преди окончателния сетълмент на паричния поток от трансакцията;
8.
„ликвиден риск“ означава риска, че позиция в портфейла от ПКИПЦК не може да бъде продадена, ликвидирана или приключена при ограничени разходи в рамките на подходящо кратък срок и следователно е нарушена възможността ПКИПЦК да изпълнява по всяко време член 84, параграф 1 от Директива 2009/65/ЕО;
9.
„пазарен риск“ означава риска от загуба за ПКИПЦК в резултат на движение в пазарната стойност на позициите в портфейла на ПКИПЦК, дължащо се на промени в пазарните променливи като лихвени проценти, чуждестранни обменни курсове, цени на акциите и суровините или кредитоспособността на даден емитент;
10.
„оперативен риск“ означава риска от загуба за ПКИПЦК в резултат на неадекватни вътрешни процеси и пропуски по отношение на хората и системите на управляващото дружество или от външни събития и включва правен и документен риск, както и риск, свързан с процедурите на търгуване, сетълмент и оценка, извършвани от името на ПКИПЦК.
Понятието „съвет на директорите“, определено в първи параграф, точка 5 не включва надзорния съвет, ако управляващите дружества имат двустепенна структура, състояща се от съвет на директорите и надзорен съвет.
ГЛАВА II
АДМИНИСТРАТИВНИ ПРОЦЕДУРИ И КОНТРОЛЕН МЕХАНИЗЪМ
(Член 12, параграф 1, буква а) и член 14, параграф 1, буква в) от Директива 2009/65/ЕО)
РАЗДЕЛ 1
Общи принципи
Член 4
Общи изисквания относно процедурите и организацията
1. Държавите-членки изискват от управляващите дружества да отговарят на следните изисквания:
а)
да установят, прилагат и поддържат процедури за вземане на решение и организационна структура, която ясно и документирано определя системите за отчитане и разпределя функциите и отговорностите;
б)
да гарантират, че съответните лица са запознати с процедурите, които трябва да се спазват за правилното изпълнение на техните служебни задължения;
в)
да установят, прилагат и поддържат адекватни механизми за вътрешен контрол, предназначени да осигурят спазването на решенията и процедурите на всички равнища на управляващото дружество;
г)
да установят, прилагат и поддържат ефективно вътрешно докладване и съобщаване на информация на всички съответни нива в управляващото дружество, както и ефективен информационен обмен с участващата трета страна;
д)
да поддържат редовно съответната документация за своята стопанска дейност и вътрешна организация.
Държавите-членки следят управляващите дружества да отчитат естеството, размера и сложността на стопанската дейност на управляващото дружество, както и естеството, и обхвата на услугите и дейностите, извършвани в хода на тази стопанска дейност.
2. Държавите-членки изискват от управляващите дружества да установят, прилагат и поддържат системи и процедури, които осигуряват сигурността, целостта и поверителността на информацията в зависимост от нейния характер.
3. Държавите-членки изискват от управляващите дружества да установят, прилагат и поддържат адекватна политика за непрекъснатост на стопанската дейност, която има за цел, в случай на пропуски в техните системи и процедури, да предпази основната информация и функции, както и да поддържа услугите и дейностите или, когато това е невъзможно, своевременното възстановяване на информацията и функциите и своевременното възобновяване на техните услуги и дейности.
4. Държавите-членки изискват от управляващите дружества да установят, прилагат и поддържат счетоводни политики и процедури, които им позволяват при искане от страна на компетентния орган да му предоставят своевременно финансовите отчети, които отразяват вярно и действително картината на тяхното финансово положение и които спазват всички приложими счетоводни стандарти и норми.
5. Държавите-членки изискват от управляващите дружества да наблюдават и редовно да оценяват адекватността и ефективността на своите системи, на механизмите за вътрешен контрол и организация, установени в съответствие с параграфи 1-4, както и да предприемат подходящи мерки за отстраняване на евентуални недостатъци.
Член 5
Ресурси
1. Държавите-членки изискват от управляващите дружества да наемат персонал, притежаващ необходимите умения, знания и опит за изпълнение на възложените им отговорности.
2. Държавите-членки гарантират, че управляващите дружества разполагат с необходимите ресурси и експертен опит, които им позволяват да наблюдават ефективно дейностите, извършвани от трети страни на базата на споразумение с управляващото дружество, особено по отношение на управлението на произтичащия от тези споразумения риск.
3. Държавите-членки изискват от управляващите дружества да гарантират, че изпълнението на повече от една функция от заинтересовани лица не възпрепятства и не е възможно да възпрепятства тези заинтересовани лица да изпълняват всяка отделна функция правилно, честно и професионално.
4. За целите на параграфи 1, 2 и 3 държавите-членки следят управляващите дружества да отчитат естеството, мащаба и сложността на стопанската дейност на управляващото дружество, както и естеството, и обхвата на услугите и дейностите, извършвани в хода на тази стопанска дейност.
РАЗДЕЛ 2
Административни и счетоводни процедури
Член 6
Обработка на жалби
1. Държавите-членки изискват от управляващите дружества да установят, прилагат и поддържат ефективни и прозрачни процедури за разумното и бързо обработване на подадени от инвеститорите оплаквания.
2. Държавите-членки изискват от управляващите дружества да създадат условия за документирането на всяко оплакване и мерките, предприети за неговото разрешаване.
3. Инвеститорите имат право да подават оплаквания безплатно. Информацията относно посочените в параграф 1 процедури се предоставя безплатно на инвеститорите.
Член 7
Обработване на електронни данни
1. Държавите-членки изискват от управляващите дружества да създадат подходящи условия за необходимите електронни системи, които да способстват за своевременното и правилно документиране на всяка трансакция от портфейла или на поръчките за записване или за откупуване в изпълнение на членове 14 и 15.
2. Държавите-членки изискват от управляващите дружества да осигурят високо ниво на сигурност по време на обработката на електронните данни, както и целостта и поверителността на записаната информация, когато е необходимо.
Член 8
Счетоводни процедури
1. Държавите-членки изискват от управляващите дружества да използват счетоводни политики и процедури, както се посочва в член 4, параграф 4, за да осигурят защитата на притежателите на дялове.
Счетоводното отчитане на ПКИПЦК се извършва по начин, който позволява всички активи и пасиви да бъдат директно идентифицирани по всяко време.
Ако ПКИПЦК има различни инвестиционни подразделения, се поддържат отделни сметки за тези инвестиционни подразделения.
2. Държавите-членки изискват от управляващите дружества да използват счетоводни политики и процедури, установени, прилагани и поддържани в съответствие със счетоводните правила на държавата-членка по произход на ПКИПЦК, които да гарантират, че нетната стойност на актива на всяко ПКИПЦК е правилно изчислена въз основа на счетоводното отчитане и че поръчките за записване или за откупуване могат да бъдат правилно извършвани въз основа на тази нетна стойност на актива.
3. Държавите-членки изискват от управляващите дружества да установят подходящи процедури за правилно и точно оценяване на активите и задълженията на ПКИПЦК в съответствие с действащите правила, посочени в член 85 от Директива 2009/65/ЕО.
РАЗДЕЛ 3
Механизми за вътрешен контрол
Член 9
Контрол от страна на висшето ръководство и звеното с функции по надзора
1. Държавите-членки изискват от управляващите дружества при вътрешно разпределение на функциите да възложат на висшето ръководство и при необходимост на звеното по надзора отговорността за спазването от страна на управляващото дружество на задълженията му по силата на Директива 2009/65/ЕО.
2. Управляващото дружество гарантира, че висшето ръководство:
а)
отговаря за изпълнението на общата инвестиционна политика за всяко управлявано ПКИПЦК, както е описано съответно в проспекта, правилника на фонда или учредителните инструменти на инвестиционното дружество;
б)
контролира одобрението на инвестиционните стратегии за всяко управлявано ПКИПЦК;
в)
отговаря за това управляващото дружество да разполага с постоянно и ефективно звено за проверка на съответствието, както се посочва в член 10, дори ако тази функция се изпълнява от трета страна;
г)
осигурява и проверява периодично дали общата инвестиционна политика, инвестиционните стратегии и ограниченията на риска за всяко управлявано ПКИПЦК се прилагат и спазват правилно и ефективно, дори ако функцията по управление на риска се изпълнява от трети страни;
д)
одобрява и преглежда периодично адекватността на вътрешните процедури за вземането на инвестиционни решения за всяко управлявано ПКИПЦК, за да се гарантира, че тези решения отговарят на одобрените инвестиционни стратегии;
е)
одобрява и разглежда периодично политиката за управление на риска и организацията, процесите и техниките за прилагане на тази политика, както се посочва в член 38, включително системата за ограничаване на риска за всяко управлявано ПКИПЦК.
3. Управляващото дружество гарантира също, че висшето му ръководство и, по целесъобразност, звеното по надзора:
а)
оценяват и периодично разглеждат ефективността на политиките, организацията и процедурите, установени с цел спазване на задълженията по Директива 2009/65/ЕО;
б)
вземат подходящи мерки за отстраняване на слабостите.
4. Държавите-членки изискват от управляващите дружества да създадат необходимите условия техният старши ръководен състав да получава регулярно и най-малко веднъж годишно писмени отчети относно спазването, вътрешния одит и управлението на риска, в които се посочва конкретно дали са предприети подходящи коригиращи мерки в случай на пропуски.
5. Държавите-членки изискват от управляващите дружества да създадат необходимите условия тяхното висше ръководство да получава регулярно доклади относно изпълнението на инвестиционните стратегии и на вътрешните процедури за вземане на инвестиционни решения, както е посочено в параграф 2, букви б) - д).
6. Държавите-членки изискват от управляващите дружества да създадат необходимите условия звеното с функции по надзора, ако има такова, да получава редовни писмени доклади по въпросите от параграф 4.
Член 10
Постоянно звено за проверка на съответствието
1. Държавите-членки гарантират, че управляващите дружества установяват, прилагат и поддържат адекватни политики и процедури за установяване на всеки риск от неспазване от страна на управляващото дружество на неговите задължения съгласно Директива 2009/65/ЕО, както и свързаните с това рискове, както и че въвеждат адекватни мерки и процедури, предназначени да сведат до минимум този риск и да позволят на компетентните органи да упражнят ефективно своите правомощия по посочената директива.
Държавите-членки следят управляващите дружества да отчитат естеството, мащаба и сложността на стопанската дейност на управляващото дружество, както и естеството и обхвата на услугите и дейностите, извършвани в хода на тази стопанска дейност.
2. Държавите-членки изискват от управляващите дружества да установят и поддържат постоянно и ефективно звено по съответствието, което функционира независимо и което има следните отговорности:
а)
да наблюдава и редовно да оценява адекватността и ефективността на въведените в съответствие с параграф 1 мерки, политики и процедури, както и на действията, предприетите за отстраняване на всички пропуски при спазването на задълженията от страна на управляващото дружество;
б)
да консултира и оказва съдействие на заинтересованите лица, отговорни за изпълнението на услугите и дейностите за спазване на задълженията на управляващото дружество по Директива 2009/65/ЕО.
3. С цел да се осигури правилното и независимо изпълнение на посочените в параграф 2 задължения от страна на звеното за проверка на съответствието, управляващите дружества гарантират, че са спазени следните условия:
а)
звеното за проверка на съответствието трябва да разполага с необходимите правомощия, средства, умения и достъп до цялата съответстваща информация;
б)
служителят за проверка на съответствието трябва да бъде назначен и да отговаря за звеното за проверка на съответствието, както и за редовното докладване пред висшето ръководство, поне веднъж годишно, относно въпросите на съответствието, в които се посочва по-специално дали са предприети подходящи коригиращи мерки в случай на недостатъци;
в)
заинтересованите лица, участващи в звеното за проверка на съответствието, не трябва да участват в изпълнението на контролираните от тях услуги или дейности;
г)
начинът на определяне на възнаграждението на заинтересованите лица, участващи в звеното за проверка на съответствието, не трябва да компрометира тяхната обективност и не трябва да поражда възможност за това.
Независимо от това управляващото дружество не е длъжно да спазва буква в) или г) от първа алинея, ако то може да докаже, че с оглед естеството, размера или сложността на неговата стопанска дейност, както и на характера и обхвата на инвестиционните услуги и дейности, това изискване не е оправдано и че работата на звеното за проверка на съответствието продължава да бъде ефективна.
Член 11
Постоянно звено за вътрешен одит
1. Държавите-членки изискват от управляващите дружества, когато това е необходимо и пропорционално с оглед естеството, мащаба и сложността на тяхната стопанска дейност, както и естеството и обхвата на дейностите по колективно управление на портфейла, извършвани в хода на такава стопанска дейност, да установят и поддържат звено за вътрешен одит, което е обособено и независимо от другите звена и дейности на управляващото дружество.
2. Посоченото в параграф 1 звено за вътрешен одит има следните отговорности:
а)
формулиране, прилагане и поддържане на план за одитиране с цел проверка и оценка на адекватността и ефективността на системите на управляващото дружество, на механизмите за вътрешен контрол и другите мерки;
б)
издаване на препоръки въз основа на работата, извършена в съответствие с буква а);
в)
проверка на съответствието с посочените в буква б) препоръки;
г)
докладване във връзка с въпроси, свързани с вътрешния одит, в съответствие с член 9, параграф 4.
Член 12
Постоянно звено за управление на риска
1. Държавите-членки изискват от управляващите дружества да създадат и поддържат постоянно звено за управление на риска.
2. Посоченото в параграф 1 постоянно звено за управление на риска е независимо в йерархическо и функционално отношение от оперативните единици.
Държавите-членки могат обаче да позволят управляващите дружества да приложат дерогация от това задължение, ако дерогацията е подходяща и отговаря на естеството, мащаба и сложността на дейността на управляващото дружество и на управляваното от него ПКИПЦК.
Управляващото дружество следва да бъде в състояние да докаже, че са въведени подходящи предпазни мерки срещу конфликти на интереси, с което да се позволи независимото функциониране на дейностите по управление на риска, и че неговият процес за управление на риска отговаря на изискванията на член 51 от Директива 2009/65/ЕО.
3. Постоянното звено за управление на риска:
а)
изпълнява политиката и процедурите по управление на риска;
б)
гарантира съответствие със системата за ограничаване на риска на ПКИПЦК, включително законовите ограничения относно глобалния риск и риска от контрагента съгласно членове 41, 42 и 43;
в)
консултира съвета на директорите относно определянето на рисковия профил на всяко управлявано ПКИПЦК;
г)
докладва редовно пред съвета на директорите и звеното с функции по надзора, ако съществува такова, относно:
i)
съответствието между съществуващата степен на риск, поет от всяко управлявано ПКИПЦК, и одобрените рискови профили за това ПКИПЦК;
ii)
съблюдаването от страна на всяко управлявано ПКИПЦК на съответните системи за ограничаване на риска;
iii)
адекватността и ефективността на процеса за управление на риска, като посочва по-специално дали са предприети подходящи коригиращи мерки в случай на недостатъци;
д)
докладва редовно пред висшето ръководство, излагайки степента на риск, поет от всяко управлявано ПКИПЦК, и всякакво действително или очаквано нарушаване на ограниченията, с което да осигури вземането на навременни и подходящи действия;
е)
извършва преглед и осигурява подкрепа, ако е необходимо, на организацията и процедурите за оценка на извънборсовите деривативи, както се посочва в член 44.
4. Постоянното звено за управление на риска разполага с необходимите правомощия и достъп до съответната информация, необходима за изпълнение на посочените в параграф 3 задачи.
Член 13
Лични трансакции
1. Държавите-членки изискват от управляващите дружества да формулират, прилагат и поддържат адекватна организация с цел предотвратяване извършването на следните дейности от страна на заинтересовано лице, участващо в дейности, които може да породят конфликт на интереси, или имащо достъп до вътрешна информация по смисъла на член 1, параграф 1 от Директива 2003/6/ЕО или до друга поверителна информация, свързана с ПКИПЦК или с трансакции на ПКИПЦК по силата на дейността, която извършва от името на управляващото дружество:
а)
извършване на лична трансакция, която отговаря на поне един от следните критерии:
i)
това лице няма право да извършва такава лична трансакция по смисъла на Директива 2003/6/ЕО;
ii)
трансакцията е свързана със злоупотреба или с неправомерно разкриване на поверителна информация;
iii)
трансакцията противоречи или има вероятност да противоречи на задължение на управляващото дружество съгласно Директива 2009/65/ЕО или Директива 2004/39/ЕО;
б)
съветване или подпомагане - извън нормалното за изпълнение на неговите служебни задължения или на договор за услуги - на друго лице да извършва трансакция с финансови инструменти, която, ако е лична трансакция на заинтересованото лице, би била предмет на буква а) на настоящия параграф или член 25, параграф 2, буква а) или б) от Директива 2006/73/ЕО, или по друг начин би представлявала злоупотреба с информация, свързана с текущи поръчки;
в)
разкриване - извън нормалното за изпълнение на неговите служебни задължения или на договор за услуги и без да се засяга член 3, буква а) от Директива 2003/6/ЕО - на всякаква информация или становище на друго лице, ако заинтересованото лице знае или основателно би следвало да знае, че в резултат на такова разкриване това лице ще предприеме или има вероятност да предприеме едно от следните действия:
i)
да извърши трансакция с финансови инструменти, която, ако е лична трансакция на заинтересованото лице, би била предмет на буква а) на настоящия параграф или на член 25, параграф 2, буква а) или б) от Директива 2006/73/ЕО, или по друг начин би представлявала злоупотреба с информация, свързана с текущи поръчки;
ii)
да съветва или да подпомага друго лице да извърши такава трансакция.
2. Изискванията по параграф 1 имат за цел по-специално да гарантират, че:
а)
всяко заинтересовано лице, което попада в обхвата на параграф 1, е запознато с ограниченията към личните трансакции и с мерките, установени от управляващото дружество, във връзка с личните трансакции и разкриването на информация в съответствие с параграф 1;
б)
управляващото дружество е информирано своевременно за всяка лична трансакция, сключена от заинтересовано лице, чрез уведомление за такава трансакция или чрез други процедури, които позволяват на управляващото дружество да установи такива трансакции;
в)
се води регистър на личните трансакции, за които управляващото дружество е информирано или които са установени от него, включително всяко разрешение или забрана във връзка с такава трансакция.
За целите на буква б) от първа алинея, ако определени дейности се извършват от трети страни, управляващото дружество трябва да гарантира, че субектът, извършващ дейността, поддържа регистър на личните трансакции, извършени от заинтересовано лице, и при поискване предоставя своевременно информация на управляващото дружество.
3. Параграфи 1 и 2 не се прилагат към следните видове лични трансакции:
а)
лични трансакции, извършени като част от услугата за неограничено управление на портфейл, когато във връзка с трансакциите няма предварителна комуникация между управителя на портфейла и заинтересованото лице или друго лице, за чиято сметка се извършва сделката;
б)
лични трансакции с ПКИПЦК или с дялове на предприятия за колективно инвестиране, които са предмет на надзора съгласно законодателството на държавата-членка, която изисква равностойно равнище на разпределение на риска сред неговите активи, когато заинтересованото лице и другото лице, за чиято сметка се извършват трансакциите, не участват в управлението на това предприятие.
4. За целите на параграфи 1, 2 и 3 от настоящия член „лична трансакция“ има същото значение като това в член 11 от Директива 2006/73/ЕО.
Член 14
Вписване на портфейлни трансакции
1. Държавите-членки изискват от управляващите дружества да гарантират, че за всяка портфейлна трансакция, свързана с ПКИПЦК, незабавно се извършва запис на информацията, необходима за възпроизвеждане на подробностите по отношение на поръчката и на извършената трансакция.
2. Записът по параграф 1 съдържа:
а)
името или друго обозначаване на ПКИПЦК и на лицето, действащо от името на ПКИПЦК;
б)
подробна информация, необходима за идентифициране на въпросния инструмент;
в)
количество;
г)
вид на поръчката или трансакцията;
д)
цена;
е)
за поръчки - датата и точното време на предаване на поръчката, както и името или друго обозначаване на лицето, на което е предадена поръчката, или за трансакции - датата и точното време на решението за търгуване и извършване на трансакцията;
ж)
името на лицето, предаващо поръчката или извършващо трансакцията;
з)
причините за отмяна на поръчката, когато е приложимо;
и)
за извършени трансакции - контрагента и идентификация на мястото на извършване на поръчката.
За целите на буква и) от първа алинея „място на извършване на трансакцията“ означава регулиран пазар, както се посочва в член 4, параграф 1, точка 14 от Директива 2004/39/ЕО, многостранна търговска система (МТС) съгласно член 4, параграф 1, точка 15 от същата директива, системен интернализатор съгласно член 4, параграф 1, точка 7 от същата директива или маркет мейкър или друго предоставящо ликвидност лице, или субект, който изпълнява в трета страна функция, сходна с функциите, изпълнявани от някой от посочените по-горе субекти.
Член 15
Записване на поръчките за записване и за откупуване
1. Държавите-членки изискват от управляващите дружества да предприемат всички разумни стъпки, за да гарантират, че получените във връзка с ПКИПЦК поръчки за записване и за откупуване са централизирани и незабавно записани след получаването на такава поръчка.
2. Този запис съдържа информация за следното:
а)
съответното ПКИПЦК;
б)
лицето, даващо или предаващо поръчката;
в)
лицето, получаващо поръчката;
г)
датата и времето на поръчката;
д)
условията и начина на плащане;
е)
вид на поръчката;
ж)
датата на извършване на поръчката;
з)
броя на записаните или обратно изкупени дялове;
и)
цената за записването или откупуването на всеки дял;
й)
общата стойност на записаните или обратно изкупените дялове;
к)
брутната стойност на поръчката, включително такси за записване или нетната сума след таксата за откупуване.
Член 16
Изисквания относно поддържането на записите
1. Държавите-членки изискват от управляващите дружества да гарантират съхраняването на записите, посочени в членове 14 и 15 за период от поне пет години.
Независимо от това компетентните органи могат при изключителни обстоятелства да изискват от управляващите дружества да съхраняват някои от документите или цялата документация за по-дълъг срок в зависимост от естеството на инструмента или портфейлната трансакция, ако това е необходимо, за да може компетентният орган да упражнява своите функции по надзора съгласно Директива 2009/65/ЕО.
2. След прекратяване на разрешението на управляващото дружество за извършване на дейност държавите-членки или компетентните органи могат да изискат от него да съхранява посочената в параграф 1 документация през останалата част от петгодишния период.
Ако управляващото дружество прехвърли отговорностите си по отношение на ПКИПЦК на друго управляващо дружество, държавата-членка или компетентният орган може да поиска да бъдат извършени необходимите договорености, така че записите за последните пет години да бъдат достъпни за това дружество.
3. Документацията се съхранява на носител, който позволява съхранение на информацията по начин, достъпен за бъдещи справки от страна на компетентния орган, и в такава форма и начин, че да бъдат спазени следните условия:
а)
компетентният орган трябва да бъде в състояние да я получи лесно и да възпроизведе всички основни етапи на обработка на всяка трансакция от портфейла;
б)
трябва да е възможна лесна проверка на всички поправки или други изменения, както и на съдържанието на документите преди такива поправки и изменения;
в)
трябва да бъде невъзможно документите да бъдат подправяни или изменяни по друг начин.
ГЛАВА III
КОНФЛИКТ НА ИНТЕРЕСИ
(Член 12, параграф 1, буква б) и член 14, параграф 1, буква г) и параграф 2, буква в) от Директива 2009/65/ЕО)
Член 17
Критерии за установяване на конфликт на интереси
1. Държавите-членки гарантират, че за целите на определянето на видовете конфликт на интереси, които възникват в хода на предоставянето на услуги и дейности и чието съществуване може да увреди интересите на ПКИПЦК, управляващите дружества с помощта на минимални критерии разглеждат въпроса дали управляващото дружество или заинтересовано лице, или лице, пряко или косвено свързано чрез упражняване на контрол върху управляващото дружество, попада в една от следните ситуации, независимо дали в резултат на предоставянето на услуги по колективно управление на портфейл или по друг начин:
а)
управляващото дружество или такова лице може да реализира финансова печалба или да избегне загуба за сметка на ПКИПЦК;
б)
управляващото дружество или такова лице има интерес от резултата на предоставяната на ПКИПЦК или на друг клиент услуга или дейност или от осъществяваната от името на ПКИПЦК или друг клиент трансакция, който е различен от интереса на ПКИПЦК от такъв резултат;
в)
управляващото дружеството или такова лице има финансов или друг стимул да предпочете интереса на друг клиент или група клиенти пред интересите на ПКИПЦК;
г)
управляващото дружество или такова лице извършва същите дейности за ПКИПЦК и за друг клиент или клиенти, които не са ПКИПЦК;
д)
управляващото дружество или такова лице получава или ще получи от лице, различно от ПКИПЦК, облага във връзка с предоставената на ПКИПЦК дейност по колективно управление на портфейл под формата на пари, стоки или услуги, различни от стандартната комисиона или такса за такава услуга.
2. Държавите-членки изискват от управляващите дружества, когато определят видовете конфликти на интереси, да вземат предвид:
а)
интересите на управляващото дружество, включително тези, произтичащи от неговата принадлежност към група или от изпълнението на услуги и дейности, интересите на клиентите и задължението на управляващото дружество към ПКИПЦК;
б)
интересите на две или повече управлявани ПКИПЦК.
Член 18
Политика по отношение на конфликти на интереси
1. Държавите-членки изискват от управляващите дружества да установят, прилагат и поддържат ефективна политика по отношение на конфликти на интереси. Тази политика е представена в писмен вид и отговаря на размера и организационната структура на управляващото дружество, както и на естеството, мащаба и сложността на неговата дейност.
Ако управляващото дружество е член на група, политиката отчита и всички обстоятелства, с които дружеството е или следва да бъде запознато, които могат да породят конфликт на интереси, произтичащи от структурата и стопанската дейност на другите членове на групата.
2. Политиката по отношение на конфликти на интереси, установена в съответствие с параграф 1, включва следното:
а)
по отношение на дейностите по колективно управление на портфейл, извършвани от управляващото дружество или от негово име, определяне на обстоятелствата, които представляват или могат да породят конфликт на интереси, водещи до значителен риск от увреждане на интересите на ПКИПЦК или на един или повече клиенти;
б)
процедури, които трябва да бъдат прилагани, и мерки, които трябва да бъдат приети, с цел управление на такива конфликти на интереси.
Член 19
Независимост при управление на конфликти
1. Държавите-членки гарантират, че процедурите и мерките по член 18, параграф 2, буква б) целят да осигурят, че заинтересованите лица, участващи в различни дейности, свързани с конфликт на интереси, упражняват тези дейности в степен на независимост, която отговаря на мащаба и дейностите на управляващото дружество и на групата, към която то принадлежи, както и на значимостта на риска от увреждане на интересите на клиентите.
2. Ако е необходимо и целесъобразно за управляващото дружество да гарантира изискваната степен на независимост, задължителните процедури и мерките, които трябва да бъдат приети в съответствие с член 18, параграф 2, буква б), включват следното:
а)
ефективни процедури за предотвратяване или за контрол на обмена на информация между заинтересованите лица, участващи в дейности по колективно управление на портфейл, свързани с риск от конфликт на интереси, когато такъв обмен на информация може да увреди интересите на един или повече клиенти;
б)
обособен надзор на заинтересованите лица, чиито основни функции са свързани с извършване на дейности по колективно управление на портфейл от името на клиенти или на инвеститори или по предоставяне на услуги на клиенти или на инвеститори, чиито интереси могат да бъдат в конфликт, или които представляват по друг начин различни интереси, които могат да бъдат в конфликт включително с интересите на управляващото дружество;
в)
премахване на всякаква пряка връзка между възнаграждението на заинтересованите лица, участващи главно в извършването на дадена дейност, и възнаграждението на различни заинтересовани лица, участващи главно в извършването на друга дейност, или приходите, създадени от тях, когато може да се породи конфликт на интереси относно тези дейности;
г)
мерки за предотвратяване или ограничаване на което и да е лице да упражнява неуместно влияние върху начина, по който заинтересовано лице извършва дейности по колективно управление на портфейл;
д)
мерки за предотвратяване или контрол на едновременно или последователно участие на заинтересовано лице в отделни дейности по колективно управление на портфейл, когато такова участие може да попречи на правилното управление на конфликтите на интереси.
Ако приемането или действието на една или повече от тези мерки и процедури не осигурява необходимата степен на независимост, държавите-членки изискват от управляващите дружества да приемат такива алтернативни или допълнителни мерки и процедури, каквито са необходими и подходящи за тези цели.
Член 20
Управление на дейности, пораждащи увреждащ конфликт на интереси
1. Държавите-членки изискват от управляващите дружества да водят и редовно да актуализират регистър на видовете дейности по колективно управление на портфейл, извършвани от управляващото дружество или от негово име, при които е възникнал или - в случай на продължаващи дейности по колективно управление на портфейл- може да възникне конфликт на интереси, пораждащ значителен риск от увреждане на интересите на едно или повече ПКИПЦК или други клиенти.
2. В случаите когато организационната или административна уредба, установена от управляващото дружество по отношение на управлението на конфликти на интереси, не може да осигури в достатъчна и разумна степен на увереност, че рисковете от увреждане интересите на ПКИПЦК или на неговите притежатели на дялове ще бъдат предотвратени, държавите-членки изискват висшето ръководство или друг компетентен вътрешен орган на управляващото дружество да бъдат своевременно информирани, за да вземат необходимото решение, с което да гарантират, че при всички положения управляващото дружество действа в най-добрия интерес на ПКИПЦК и неговите притежатели на дялове.
3. Управляващото дружество докладва пред инвеститорите по надежден начин относно ситуации, като описаните в параграф 2, и обосновава своето решение.
Член 21
Стратегии за упражняване на право на глас
1. Държавите-членки изискват от управляващите дружества да разработят подходящи и ефективни стратегии за определяне на времето и начина, по който ще бъде упражнявано правото на глас, произтичащо от инструментите в управляваните портфейли, в изключителния интерес на съответното ПКИПЦК.
2. В посочената в параграф 1 стратегия се определят мерките и процедурите за:
а)
контрол на съответните корпоративни събития;
б)
гарантиране, че упражняването на правото на глас е в съответствие с инвестиционните цели и политика на съответното ПКИПЦК;
в)
предотвратяване или управление на всякакви конфликти на интереси, възникващи от упражняването на правото на глас.
3. На инвеститорите се предоставя обобщено описание на посочените в параграф 1 стратегии.
Подробности относно действията, предприети във връзка с тези стратегии, се обявяват на притежателите на дялове безплатно и при поискване от тяхна страна.
ГЛАВА IV
ПРАВИЛА ЗА ПОВЕДЕНИЕ
(Член 14, параграф 1, букви а) и б) и параграф 2, букви а) и б) от Директива 2009/65/ЕО)
РАЗДЕЛ 1
Общи принципи
Член 22
Задължение за действие в най-добрия интерес на ПКИПЦК и неговите притежатели на дялове
1. Държавите-членки изискват от управляващите дружества да гарантират справедливото отношение към притежателите на дялове от управлявани ПКИПЦК.
Управляващите дружества се въздържат от поставяне на интересите на която и да е група от притежатели на дялове над интересите на друга група от притежатели на дялове.
2. Държавите-членки изискват от управляващите дружества да прилагат подходящи политики и процедури, имащи за цел да предотвратят злоупотреби, които могат основателно да се очаква да засегнат стабилността и целостта на пазара.
3. Без да се засягат изискванията на националното законодателство, държавите-членки изискват от управляващите дружества да гарантират, че използват справедливи, правилни и прозрачни ценови модели и системи за оценяване на управляваните от тях ПКИПЦК, за да спазят задължението за действие в най-добрия интерес на притежателите на дялове. Управляващите дружества трябва да бъдат в състояние да демонстрират, че портфейлите на ПКИПЦК са правилно оценени.
4. Държавите-членки изискват от управляващите дружества да действат по начин, по който ще предотврати начисляването на излишни разходи на ПКИПЦК и неговите притежатели на дялове.
Член 23
Изисквания за надлежна проверка
1. Държавите-членки изискват от управляващите дружества да гарантират, че надлежните проверки при избора и текущия контрол на инвестициите се извършват на високо равнище и в най-добрия интерес на ПКИПЦК и неговите притежатели на дялове.
2. Държавите-членки изискват от управляващите дружества да гарантират, че разполагат с необходимите знания и разбиране за активите, в които инвестират ПКИПЦК.
3. Държавите-членки изискват от управляващите дружества да установят политики и процедури в писмена форма относно надлежните проверки и да прилагат ефективни споразумения за гарантиране, че инвестиционните решения от името на ПКИПЦК се взимат в съответствие с целите, инвестиционната стратегия и ограниченията на риска на ПКИПЦК.
4. Държавите-членки изискват от управляващите дружества преди да извършат инвестицията, при изпълнение на техните политики за управление на риска и, когато това е целесъобразно, след като вземат предвид естеството на очакваната инвестиция, да изработят прогнози и да извършат анализи относно приноса на инвестицията към структурата, ликвидността, профила на риска и на възвръщаемостта на портфейла на ПКИПЦК. Анализите трябва да се извършват въз основа на надеждна и актуална информация, в количествено и качествено изражение.
Управляващите дружества упражняват надлежни умения, грижа и старание при сключването, управлението или прекратяването на споразумения с трети страни по отношение на извършването на дейности по управление на риска. Преди сключването на такива споразумения управляващите дружества предприемат необходимите стъпки, за да проверят умението и способността на третата стана да изпълнява по надежден, професионален и ефективен начин дейностите по управление на риска. Управляващите дружества приемат методи за текущо оценяване на стандартите за изпълнение на дейността от третата страна.
РАЗДЕЛ 2
Обработване на поръчките за записване и за откупуване
Член 24
Задължения за докладване по отношение на изпълнението на поръчки за записване и откупуване
1. Държавите-членки гарантират, че когато управляващите дружества изпълнят записване или откупуване на поръчка на притежател на дялове, те уведомят възможно най-бързо притежателя на дялове посредством съобщение на траен носител, потвърждаващо изпълнението на поръчката, но не по-късно от първия работен ден след изпълнението, или, ако управляващото дружество е получило потвърждението от трета страна, не по-късно от първия работен ден след получаване на потвърждението от третата страна.
Първа алинея обаче не се прилага, когато потвърждението би съдържало същата информация, както и потвърждението, което се изпраща незабавно на притежателя на дялове от друго лице.
2. Посоченото в параграф 1 съобщение, когато е целесъобразно, включва следната информация, доколкото е приложима:
а)
идентификация на управляващото дружество;
б)
име или друго обозначение на притежателя на дялове;
в)
дата и време на получаване на поръчката и формата на плащане;
г)
дата на изпълнение на поръчката;
д)
идентификация на ПКИПЦК;
е)
естество на поръчката (записване или откупуване);
ж)
броя на участващите дялове;
з)
стойност на дела, при която дяловете са били записани или откупени;
и)
дата на референтната стойност;
й)
брутната стойност на поръчката, включително такси за записване или нетната сума след таксите за откупуване.
к)
обща сума на начислените комисиони и разходите и, когато инвеститорът пожелае това, разбивка по пера.
3. В случай на поръчки на притежател на дялове, които се изпълняват периодично, управляващите дружества предприемат посочените в параграф 1 действия или поне веднъж на всеки шест месеца предоставят на притежателя на дялове описаната в параграф 2 информация по отношение на тези трансакции.
4. Управляващите дружества предоставят на притежателя на дялове, при поискване, информация относно статута на поръчката.
РАЗДЕЛ 3
Най-добро изпълнение
Член 25
Изпълнение на решения за търгуване от името на управляваното ПКИПЦК
1. Държавите-членки изискват от управляващите дружества да действат в най-добрия интерес на управляваните от тях ПКИПЦК, когато изпълняват решения за търгуване от името на управляваното ПКИПЦК в контекста на управлението на техните портфейли.
2. За целите на параграф 1 държавите-членки гарантират, че управляващите дружества предприемат всички разумни стъпки да получат възможно най-добрия резултат за ПКИПЦК, като се вземат предвид цената, разходите, срокът, вероятността от изпълнение и сетълмънт, обемът и естеството на поръчката или всяко друго съображение, свързано с изпълнението на поръчката. За определяне на съответното значение на тези фактори се прилагат следните критерии:
а)
целите, инвестиционната политика и специфичните рискове за ПКИПЦК, както са посочени в проспекта, в правилата на фонда или в учредителния акт на ПКИПЦК, според случая;
б)
характеристиките на поръчката;
в)
характеристиките на финансовите инструменти, предмет на поръчката;
г)
характеристиките на мястото на изпълнение, към което може да бъде отнесена поръчката.
3. Държавите-членки изискват от управляващите дружества да установят и изпълняват ефективни организационни мерки за спазване на задължението по параграф 2. По-специално управляващите дружества установяват и изпълняват политика, която да им позволи да получат във връзка с поръчките на ПКИПЦК най-добрия резултат в съответствие с параграф 2.
Управляващите дружества получават предварителното съгласие на инвестиционното дружество относно политиката за изпълнение на поръчки. Управляващото дружество предоставя на притежателите на дялове подходяща информация относно установената в съответствие с настоящия член политика, както и относно всякакви съществени промени на своята политика.
4. Управляващите дружества редовно следят за ефективността на своите организационни мерки и политика във връзка с изпълнението на поръчки, за да установят и, ако е необходимо, да отстранят всякакви недостатъци.
Освен това управляващите дружества преглеждат политиките за изпълнение на поръчките на годишна основа. Преглед се извършва и при наличието на съществена промяна, която влияе на способността на управляващото дружество да продължи да получава възможно най-добрия резултат за управляваните ПКИПЦК.
5. Управляващите дружества трябва да са в състояние да демонстрират, че изпълняват поръчките от името на ПКИПЦК в съответствие с политиката за изпълнение на поръчките на управляващото дружество.
Член 26
Възлагане на поръчки за търгуване от името на ПКИПЦК на други изпълняващи субекти
1. Държавите-членки изискват от управляващите дружества да действат в най-добрия интерес на управляваните от тях ПКИПЦК, когато възлагат на други изпълняващи субекти поръчки за търгуване от името на управляваното ПКИПЦК в контекста на управлението на техните портфейли.
2. Държавите-членки гарантират, че управляващите дружества предприемат всички разумни стъпки да получат възможно най-добрия резултат за ПКИПЦК, като се вземат предвид цената, разходите, срокът, вероятността от изпълнение и сетълмънт, обемът и естеството на поръчката или всяко друго съображение, свързано с изпълнението на поръчката. Съответното значение на тези фактори се определя чрез позоваване на член 25, параграф 2.
За тези цели управляващите дружества установяват и изпълняват политика, която да им позволи да спазват задължението по първа алинея. Политиката установява по отношение на всеки клас инструменти субектите, на които може да бъде възложена поръчката. Управляващото дружество сключва споразумения за изпълнение на поръчка, само ако тези споразумения отговарят на задълженията в настоящия член. Управляващите дружества предоставят на притежателите на дялове подходяща информация относно установената в съответствие с настоящия параграф политика, както и относно всякакви съществени промени на своята политика.
3. Управляващите дружества редовно следят за ефективността на установената в съответствие с параграф 2 политика, и по-специално за качеството на изпълнението от страна на определените в тази политика субекти и, ако е необходимо, отстраняват слабостите.
Освен това управляващите дружества преглеждат политиката на годишна основа. Преглед се извършва и при наличието на съществена промяна, която влияе на способността на управляващото дружество да продължи да получава възможно най-добрия резултат за управляваните ПКИПЦК.
4. Управляващите дружества следва да са в състояние да покажат, че възлагат поръчките от името на ПКИПЦК в съответствие с установената съгласно параграф 2 политика.
РАЗДЕЛ 4
Обработка на поръчки
Член 27
Общи принципи
1. Държавите-членки изискват от управляващите дружества да установят и прилагат процедури и административни мерки, които осигуряват надлежно, правилно и бързо изпълнение на трансакциите от портфейла от името на ПКИПЦК.
Процедурите и административните мерки, прилагани от управляващите дружества, удовлетворяват следните условия:
а)
гарантират, че изпълнените от името на ПКИПЦК поръчки са надлежно и вярно вписани и разпределени;
б)
извършват последователно и надлежно сравними поръчки на ПКИПЦК, освен ако това е трудно осъществимо поради характеристиките на поръчката или съществуващите пазарни условия или ако интересите на ПКИПЦК изискват друго.
Финансовите инструменти или парични суми, получени при сетълмент на изпълнени поръчки, се превеждат незабавно и точно по сметката на съответното ПКИПЦК.
2. Управляващото дружество няма да злоупотребява с информацията, свързана с висящи поръчки от ПКИПЦК, и предприема всички разумни стъпки да предотврати злоупотребата с такава информация от страна на неговите заинтересовани лица.
Член 28
Комбиниране и разпределяне на поръчки за търгуване
1. Държавите-членки не разрешават на управляващите дружества да изпълняват поръчка на дадено ПКИПЦК съвместно с поръчка на друго ПКИПЦК или друг клиент или с поръчка за своя собствена сметка, освен ако не са изпълнени следните условия:
а)
трябва да е малко вероятно комбинирането на поръчките да накърнява интересите на което и да е ПКИПЦК или клиенти, чиито поръчки са комбинирани;
б)
трябва да се установи и ефективно да се прилага политика за разпределяне на поръчките, която да съдържа достатъчно конкретни правила за справедливото разпределяне на комбинираните поръчки, включително за това как обемът и цената на поръчките определят разпределянето и обработването на частични изпълнения.
2. Когато управляващо дружество комбинира поръчка на дадено ПКИПЦК с една или повече поръчки на друго ПКИПЦК или клиенти и комбинираната поръчка е частично изпълнена, държавите-членки гарантират, че дружеството разпределя съответните търговски трансакции в съответствие със своята политика за разпределяне на поръчки.
3. Когато управляващото дружество комбинира поръчка на дадено ПКИПЦК или друг клиент с трансакция за своя собствена сметка, държавите-членки изискват дружеството да разпределя съответните търговски трансакции по начин, който не ощетява ПКИПЦК или друг клиент.
4. Когато управляващото дружество комбинира поръчка на дадено ПКИПЦК или друг клиент с трансакция за своя собствена сметка и комбинираната поръчка е частично изпълнена, държавите-членки изискват дружеството да разпредели съответните търговски трансакции на ПКИПЦК или на другия клиент приоритетно, преди да разпредели трансакциите за своя собствена сметка.
Ако управляващото дружество обаче е в състояние да обоснове разумно пред ПКИПЦК или своите други клиенти, че без да комбинира поръчката дружеството нямаше да може да я изпълни при такива изгодни условия или въобще да я изпълни, то може да разпредели пропорционално трансакцията за своя собствена сметка в съответствие с политиката, посочена в параграф 1, буква б).
РАЗДЕЛ 5
Оказване на натиск
Член 29
Защита на най-добрия интерес на ПКИПЦК
1. Държавите-членки гарантират, че дейността на управляващите дружества няма да се разглежда като честна, справедлива и професионална съгласно най-добрия интерес на ПКИПЦК, ако във връзка с дейностите по управление и администриране на инвестициите на ПКИПЦК, плащат или получават такса или комисиона, или предоставят или получават непарични облаги, освен:
а)
такса, комисиона или непарична облага, платена на ПКИПЦК или на лице от името на ПКИПЦК или получена от него;
б)
такса, комисионна или непарична облага, платена на трета страна или получена от нея или лице, действащо от името на трета страна, когато са изпълнени следните условия:
i)
съществуването, естеството и размерът на таксата, комисионата или облагата или, когато размерът не може да бъде установен, методът за изчисляване на сумата, трябва да бъдат ясно оповестени на ПКИПЦК по изчерпателен, точен и разбираем начин, преди предоставянето на съответната услуга;
ii)
плащането на такса или комисиона или предоставянето на непарични облаги трябва да има за цел да подобри качеството на съответната услуга, а не да възпрепятства спазването на задължението на управляващото дружество да действа в най-добрия интерес на ПКИПЦК;
в)
подходящи такси, които позволяват или са необходими за предоставянето на съответната услуга, включително попечителски такси, такси за сетълмент и обмяна на валута, законови налози или правни такси, и които по своя характер не могат да доведат до конфликти на интереси със задълженията на управляващото дружество да действа честно, справедливо и професионално в най-добрия интерес на ПКИПЦК.
2. Държавите-членки разрешават на управляващото дружество за целите на параграф 1, буква б), подточка i) да оповестяват в обобщена форма основните условия на споразуменията относно таксите, комисионите или непаричните облаги, при условие че управляващото дружество се задължава при искане от страна на притежателя на дялове да разкрие допълнителни подробности и спазва това задължение.
ГЛАВА V
ОСОБЕНОСТИ НА СТАНДАРТНОТО СПОРАЗУМЕНИЕ МЕЖДУ ДЕПОЗИТАР И УПРАВЛЯВАЩО ДРУЖЕСТВО
(Член 23, параграф 5 и член 33, параграф 5 от Директива 2009/65/ЕО)
Член 30
Елементи, свързани с процедурите, които трябва да се изпълняват от страните по споразумението
Държавите-членки изискват от депозитара и управляващото дружество, наречени в настоящата глава „страни по споразумението“, да включват в писменото споразумение, посочено в член 23, параграф 5 или в член 33, параграф 5 от Директива 2009/65/ЕО, най-малко следните особености, свързани с услугите, предоставяни от страните по споразумението, и процедури, които трябва да следват:
а)
описание на процедурите, включително тези, свързани с отговорното пазене, което трябва да бъде възприето за всеки вид актив на ПКИПЦК, поверен на депозитара;
б)
описание на процедурите, които трябва да се следват, ако управляващото дружество възнамерява да промени правилата на фонда или проспекта на ПКИПЦК, и определящи случаите, при които депозитарът следва да бъде информиран или при които е необходимо предварително споразумение от депозитара, за да се пристъпи към изменението;
в)
описание на средствата и процедурите, посредством които депозитарът ще предаде на управляващото дружество цялата важна информация, необходима на управляващото дружество за изпълнение на неговите задължения, включително описание на средствата и процедурите относно упражняването на всякакви права, произтичащи от финансовите инструменти, и средствата и процедурите, прилагани с цел да се позволи на управляващото дружество и на ПКИПЦК да разполагат със своевременен и подходящ достъп до информацията, свързана със сметките на ПКИПЦК;
г)
описание на средствата и процедурите, посредством които депозитарът ще има достъп до цялата важна информация, която му е необходима за изпълнение на неговите задължения;
д)
описание на процедурите, посредством които депозитарът е в състояние да изпраща запитвания относно дейността на управляващото дружество и да оценява качеството на предадената информация, включително чрез посещения на място;
е)
описание на процедурите, посредством които управляващото дружество може да разглежда работата на депозитара по отношение на договорните му задължения.
Член 31
Елементи, свързани с обмена на информация и със задълженията за поверителност и изпиране на пари
1. Държавите-членки изискват от страните по споразумението, посочено в член 23, параграф 5 или член 33, параграф 5 от Директива 2009/65/ЕО, да включат в него поне следните елементи, свързани с обмена на информация и със задълженията за поверителност и изпиране на пари:
а)
списък на цялата информация, която трябва да се обмени между ПКИПЦК, управляващото дружество и депозитара, свързана с вписването, откупуването, издаването, анулирането и повторното закупуване на дялове на ПКИПЦК;
б)
задълженията за поверителност, приложими по отношение на страните по споразумението;
в)
информация относно задачите и отговорностите на страните по споразумението по отношение на задълженията в областта на предотвратяване изпирането на пари и борбата с финансовия тероризъм, ако е приложимо.
2. Посочените в параграф 1, буква б) задължения са формулирани, така че да не нарушават способността нито на компетентните органи на държавата-членка по произход на управляващото дружество, нито на компетентните органи на държавата-членка по произход на ПКИПЦК да получат достъп до важни документи и информация.
Член 32
Елементи, свързани с назначаването на трети страни
Ако депозитарът или управляващото дружество възнамеряват да определят трети страни за изпълнение на техните съответни задължения, държавите-членки изискват от страните по споразумението, посочено в член 23, параграф 5 или член 33, параграф 5 от Директива 2009/65/ЕО, да включат в него поне следната информация:
а)
задължение на двете страни по споразумението да предоставят редовно подробности за всяка трета страна, определена от депозитара или управляващото дружество да изпълнява техните съответни задължения;
б)
задължение, че при искане от една от страните, другата страна ще предостави информация относно критериите, използвани при избора на третата страна и стъпките, предприети за контрол на дейностите, извършвани от избраната трета страна;
в)
заявление, че отговорността на депозитара съгласно член 24 или член 34 от Директива 2009/65/ЕО не се променя от обстоятелството, че е предал всички или част от активите на отговорно пазене при трета страна.
Член 33
Елементи, свързани с евентуални изменения и прекратяване на споразумението
Държавите-членки изискват от страните по споразумението, посочено в член 23, параграф 5 или член 33, параграф 5 от Директива 2009/65/ЕО, да включат в него поне следните елементи, свързани с евентуални изменения и прекратяване на споразумението:
а)
срокът на валидност на споразумението;
б)
условията, при които споразумението може да бъде изменено или прекратено;
в)
условията, необходими за улесняване на преминаването към друг депозитар и в случай на такова преминаване, процедурата, посредством която цялата съществена информация се изпраща на другия депозитар.
Член 34
Приложимо право
Държавите-членки изискват от страните по споразумението, посочено в член 23, параграф 5 или член 33, параграф 5 от Директива 2009/65/ЕО, да конкретизират законодателството на държавата-членка по произход на ПКИПЦК, което се прилага по отношение на споразумението.
Член 35
Електронно предаване на документи
Когато страните по споразумението, посочено в член 23, параграф 5 или член 33, параграф 5 от Директива 2009/65/ЕО, се съгласят да използват електронни средства за предаване на част или на цялата информация, която се обменя между тях, държавите-членки изискват в това споразумение да се включат разпоредби относно съхраняването на такава информация.
Член 36
Обхват на споразумението
Държавите-членки може да позволят споразумението, посочено в член 23, параграф 5 или член 33, параграф 5 от Директива 2009/65/ЕО, да обхваща повече от едно ПКИПЦК, управлявано от управляващото дружество. В този случай в споразумението се изброяват съответните ПКИПЦК.
Член 37
Договор за обслужване
Държавите-членки дават право на страните по споразумението да включат или в споразумението, посочено в член 23, параграф 5 или член 33, параграф 5 от Директива 2009/65/ЕО, или в отделен писмен договор подробности относно средствата и процедурите, посочени в член 30, букви в) и г).
ГЛАВА VI
УПРАВЛЕНИЕ НА РИСКА
(Член 51, параграф 1 от Директива 2009/65/ЕО)
РАЗДЕЛ 1
Политика за управление на риска и измерване на риска
Член 38
Политика за управление на риска
1. Държавите-членки изискват от управляващите дружества да установят, прилагат и поддържат подходяща и документирана политика за управление на риска, с помощта на която се установяват рисковете, на които са или могат да бъдат изложени управляваните от тях ПКИПЦК.
Политиката за управление на риска обхваща необходимите процедури, които позволят на управляващото дружество да оцени за всяко управлявано от тях ПКИПЦК експозицията на ПКИПЦК на пазарния, ликвидния риск и риска от контрагента, както и експозицията на ПКИПЦК на всички други рискове, включително оперативните рискове, които могат да бъдат съществени за всяко управлявано от тях ПКИПЦК.
Държавите-членки изискват от управляващите дружества в политиката за управление на риска да бъдат разгледани следните елементи:
а)
техники, инструменти и мерки, позволяващи им да спазват задълженията, предвидени в членове 40 и 41;
б)
разпределяне на отговорностите в рамките на управляващото дружество относно управлението на риска.
2. Държавите-членки изискват от управляващите дружества да гарантират, че в посочената в параграф 1 политика за управление на риска са определени условията, съдържанието и честотата на отчитане на посоченото в член 12 звено за управление на риска пред съвета на директорите, пред висшето ръководство и по целесъобразност, пред звеното по надзора.
3. За целите на параграфи 1 и 2 държавите-членки гарантират, че управляващите дружества вземат предвид характера, мащаба и сложността на тяхната стопанска дейност и на управляваното от тях ПКИПЦК.
Член 39
Оценяване, контрол и преглед на политиката на управление за риска
1. Държавите-членки изискват от управляващите дружества да оценяват, контролират и да правят периодичен преглед на:
а)
адекватността и ефективността на политиката за управление на риска и на мерките, процесите и техниките, посочени в членове 40 и 41;
б)
степента на съблюдаване от страна на управляващото дружество на политиката за управление на риска и на споразуменията, процесите и техниките, посочени в членове 40 и 41;
в)
адекватността и ефективността на мерките, предприети за отстраняване на слабостите в процеса за управление на риска.
2. Държавите-членки изискват от управляващите дружества да уведомят компетентните органи на тяхната държава-членка по произход относно всякакви съществени промени в процеса на управление на риска.
3. Държавите-членки гарантират, че предвидените в параграф 1 изисквания подлежат на преглед от компетентните органи на държава-членка по произход на управляващото дружество, който се извършва на текуща основа и съответно при предоставяне на разрешително за извършване на дейност.
РАЗДЕЛ 2
Процеси на управление на риска, експозиция на риска от контрагента и концентрация на емитента
Член 40
Измерване и управление на риска
1. Държавите-членки изискват от управляващите дружества да приемат подходящи и ефективни организационни мерки, процеси и техники с цел:
а)
измерване и управление по всяко време на рисковете, на които управляваните от тях ПКИПЦК са или могат да бъдат изложени;
б)
гарантиране на спазване на ограниченията относно глобалния риск и риска от контрагента в съответствие с членове 41 и 43.
Тези организационни мерки, процеси и техники са съобразени с естеството, мащаба и сложността на стопанската дейност на управляващите дружества и на управляваните от тях ПКИПЦК или отговарят на профила на риска на ПКИПЦК.
2. За целите на параграф 1 държавите-членки изискват от управляващите дружества да предприемат следните действия за всяко управлявано от тях ПКИПЦК:
а)
да установят организационни мерки, процеси и техники за измерване на риска, необходими да гарантират, че рисковете, свързани със заетите позиции, и техният принос към общия рисков профил са правилно измерени въз основа на ясни и надеждни данни и че организационните мерки, процесите и техниките за измерване на риска са адекватно документирани;
б)
да извършват при необходимост периодични бек тестове за преглед на валидността на мерките за измерване на риска, които включват базирани на модел прогнози и оценки;
в)
да извършват при необходимост периодични стрес тестове и анализи на сценария, с цел да се отговори на рисковете, възникващи от потенциални промени в пазарните условия, които може да повлияят неблагоприятно на ПКИПЦК;
г)
да установят, прилагат и поддържат документирана система за вътрешни ограничения относно мерките, използвани за управление и контрол на съответните рискове за всяко ПКИПЦК, като се отчитат всички рискове, които могат да бъдат съществени за ПКИПЦК, както се посочва в член 38, и като осигуряват съответствие с рисковия профил на ПКИПЦК;
д)
да гарантират, че за всяко ПКИПЦК текущото равнище на риск отговаря на системата за ограничаване на риска, както е определено в буква г);
е)
да установят, прилагат и поддържат подходящи процедури, които в случай на действителни или очаквани нарушения на системата на ПКИПЦК за ограничаване на риска водят до коригиращи действия в най-добрия интерес на притежателите на дялове.
3. Държавите-членки гарантират, че управляващите дружества прилагат подходящ процес за управление на ликвидния риск, за да се гарантира, че управляваното от тях ПКИПЦК е в състояние да спазва по всяко време член 84, параграф 1 от Директива 2009/65/ЕО.
Където е целесъобразно, управляващите дружества провеждат стрес тестове, които позволяват да се оцени ликвидният риск на ПКИПЦК при изключителни обстоятелства.
4. Държавите-членки изискват от управляващите дружества да гарантират, че за всяко управлявано от тях ПКИПЦК управляват ликвидния профил на инвестициите на ПКИПЦК в съответствие с политиката за откупуване, установена в правилата на фонда, в учредителните актове или в проспектите.
Член 41
Изчисляване на глобалния риск
1. Държавите-членки изискват от управляващите дружества да изчислят глобалния риск на управляваното от тях ПКИПЦК, както се посочва в член 51, параграф 3 от Директива 2009/65/ЕО, като едно от следното:
а)
допълнителния риск или левъридж, генерирани от управляваното ПКИПЦК чрез използването на финансови деривативни инструменти, включително внедрени деривативи съгласно член 51, параграф 3, четвърта алинея от Директива 2009/65/ЕО, които не могат да надхвърлят общата нетна стойност на ПКИПЦК;
б)
пазарния риск на портфейла на ПКИПЦК.
2. Държавите-членки изискват от управляващите дружества да изчисляват глобалния риск на ПКИПЦК поне ежедневно.
3. Държавите-членки може да разрешат на управляващите дружества да изчисляват глобалния риск чрез използване по целесъобразност на подхода за задълженията, подхода за стойността под риск или други усъвършенствани методики за измерване на риска. За целите на тази разпоредба „стойността под риск“ означава измерване на максималния размер на очакваната загуба при определен доверителен праг за определен период от време.
Държавите-членки изискват от управляващите дружества да гарантират, че избраният метод за измерване на глобалния риск е подходящ, като се има предвид преследваната от ПКИПЦК инвестиционна стратегия, както и видовете и сложността на използваните финансови деривативни инструменти и частта от портфейла на ПКИПЦК, съставена от финансови деривативни инструменти.
4. Ако в съответствие с член 51, параграф 2 от Директива 2009/65/ЕО ПКИПЦК прилага техники и инструменти, включително споразумения за обратно изкупуване или трансакции за даване на заем на ценни книжа, за да създаде допълнителен левъридж или пазарен риск, държавите-членки изискват от управляващите дружества да вземат предвид тези трансакции, когато изчисляват глобалния риск.
Член 42
Подход за задълженията
1. Ако подходът за задълженията се използва за изчисляване на глобалния риск, държавите-членки изискват от управляващите дружества да прилагат този подход към всички позиции на финансови деривативни инструменти, включително внедрените деривативи, както се посочва в член 51, параграф 3, четвърта алинея от Директива 2009/65/ЕО, независимо дали се използва като част от общата инвестиционна политика на ПКИПЦК за целите на намаляване на риска или за целите на ефективно управление на портфейла, както се посочва в член 51, параграф 2 от същата директива.
2. Ако подходът за задълженията се използва за изчисляване на глобалния риск, държавите-членки изискват от управляващите дружества да обърнат всяка позиция на финансов деривативен инструмент в пазарната стойност на еквивалентна позиция в базисния актив на този дериватив (стандартен подход за задължения).
Държавите-членки могат да позволят на управляващите дружества да използват други методи за изчисляване, които са подобни на стандартния подход за задълженията.
3. Държавите-членки могат да позволят на управляващото дружество, когато изчислява глобалния риск да вземе предвид споразумения за нетиране и хеджиране, ако тези споразумения не пренебрегват очевидни и съществени рискове и водят да ясно намаляване на рисковата експозиция.
4. Ако използването на финансови деривативни инструменти не създава допълнителен риск за ПКИПЦК, базисният риск не трябва да се включва в изчисляването на задължението.
5. При използване на подхода за задълженията споразуменията за временно заемане на средства, сключени от името на ПКИПЦК в съответствие с член 83 от Директива 2009/65/ЕО, не трябва да се включват в изчисляването на глобалния риск.
Член 43
Риск от контрагента и концентрация на емитента
1. Държавите-членки изискват от управляващите дружества да гарантират, че рискът от контрагента, възникващ от извънборсов финансов деривативен инструмент, е предмет на ограниченията по член 52 от Директива 2009/65/ЕО.
2. При изчисляване на експозицията на ПКИПЦК към риска от контрагента в съответствие с ограниченията, предвидени в член 52, параграф 1 от Директива 2009/65/ЕО, управляващите дружества използват положителната пазарна стойност на извънборсовия деривативен договор с този контрагент.
Управляващите дружества може да нетират деривативните позиции на ПКИПЦК със същия контрагент, при условие че могат законно да наложат споразумения за нетиране с контрагента от името на ПКИПЦК. Нетиране се разрешава единствено по отношение на извънборсови деривативни инструменти със същия контрагент, но не се разрешава във връзка с други експозиции, които ПКИПЦК може да има към същия контрагент.
3. Държавите-членки могат да разрешат на управляващите дружества да намалят експозицията на ПКИПЦК към контрагента по трансакцията с извънборсови деривативи посредством получаването на обезпечение. Полученото обезпечение трябва да е достатъчно ликвидно, така че да може да бъде продадено бързо на цена, която е близка до оценката на стойността преди продажбата.
4. Държавите-членки изискват от управляващите дружества при изчисляване на експозицията към риска от контрагента да вземат предвид обезпеченията, както се посочва в член 52, параграф 1 от Директива 2009/65/ЕО, когато управляващото дружество предава обезпечението на извънборсовия контрагент от името на ПКИПЦК. Предаденото обезпечение може да бъде взето предвид по нетната му стойност само ако управляващото дружество е в състояние законово да приведе в действие споразумения за нетиране с този контрагент от името на ПКИПЦК.
5. Държавите-членки изискват от управляващите дружества да изчислят ограниченията на концентрацията на емитента съгласно член 52 от Директива 2009/65/ЕО въз основа на базисната експозиция, създадена чрез използването на финансови деривативни инструменти съгласно подхода за задълженията.
6. По отношение на експозицията, възникваща от трансакциите с извънборсови деривативи съгласно член 52, параграф 2 от Директива 2009/65/ЕО, държавите-членки изискват от управляващите дружества да включват в изчисленията всякаква експозиция към риска от контрагента на извънборсовия дериватив.
РАЗДЕЛ 3
Процедури за оценка на извънборсовите деривативи
Член 44
Процедури за оценка на стойността на извънборсовите деривативи
1. Държавите-членки изискват от управляващите дружества да потвърдят, че на експозицията на ПКИПЦК към извънборсови деривативи са определени справедливи стойности, които не разчитат единствено на пазарните котировки от контрагенти на извънборсови трансакции и които изпълняват критериите по член 8, параграф 4 от Директива 2007/16/ЕО.
2. За целите на параграф 1 управляващите дружества установяват, изпълняват и поддържат организационни мерки и процедури, които гарантират правилното, прозрачно и справедливо оценяване на експозицията на ПКИПЦК към извънборсови деривативи.
Държавите-членки изискват от управляващите дружества да гарантират, че справедливата стойност на извънборсовите деравитиви е предмет на адекватна, точна и независима оценка.
Мерките и процедурите за оценяване са адекватни и отговарят на естеството и сложността на съответните извънборсови деривативи.
Управляващите дружества спазват изискванията по член 5, параграф 2 и член 23, параграф 4, втора алинея, когато мерките и процедурите относно оценката на извънборсовите деривативи включва извършването на определени дейности от трети страни.
3. За целите на параграфи 1 и 2 на звеното по управление на риска се възлагат специфични задачи и задължения.
4. Посочените в параграф 2 мерки и процедури за оценяване се документират адекватно.
РАЗДЕЛ 4
Предаване на информация за деривативни инструменти
Член 45
Доклади за деривативни инструменти
1. Държавите-членки изискват от управляващите дружества да представят на компетентните органи на тяхната държава-членка по произход, поне веднъж годишно доклади, съдържащи информация, която отразява вярно и безпристрастно видовете деривативни инструменти, използвани за всяко управлявано от тях ПКИПЦК, свързаните с тях рискове, количествените ограничения и методите, които са избрани за оценяване на рисковете, свързани с трансакциите на деравитиви.
2. Държавите-членки гарантират, че компетентните органи на държавата-членка по произход на управляващото дружество преглеждат редовността и пълнотата на посочената в параграф 1 информация и, когато е необходимо, могат да се предприемат съответни действия.
ГЛАВА VII
ЗАКЛЮЧИТЕЛНИ РАЗПОРЕДБИ
Член 46
Транспониране
1. Държавите-членки въвеждат в сила законовите, подзаконовите и административните разпоредби, необходими за спазване на настоящата директива, не по-късно от 30 юни 2011 г. Те незабавно съобщават на Комисията текста на тези разпоредби и таблицата за съответствие между тези разпоредби и настоящата директива.
Когато държавите-членки приемат тези разпоредби, в тях се съдържа позоваване на настоящата директива или то се извършва при официалното им публикуване. Условията и редът на позоваване се определят от държавите-членки.
2. Държавите-членки съобщават на Комисията текста на основните разпоредби от националното законодателство, които те приемат в областта, уредена с настоящата директива.
Член 47
Влизане в сила
Настоящата директива влиза в сила на двадесетия ден след публикуването ѝ в Официален вестник на Европейския съюз.
Член 48
Адресати
Адресати на настоящата директива са държавите-членки.
Съставено в Брюксел на 1 юли 2010 година.
KOMISIJOS DIREKTYVA 2010/43/ES
2010 m. liepos 1 d.
kuria įgyvendinamos Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2009/65/EB nuostatos dėl organizacinių reikalavimų, interesų konfliktų, veiklos vykdymo, rizikos valdymo ir dėl depozitoriumo ir valdymo įmonės susitarimo turinio
(Tekstas svarbus EEE)
EUROPOS KOMISIJA,
atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo,
atsižvelgdama į 2009 m. liepos 13 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 2009/65/EB dėl įstatymų ir kitų teisės aktų, susijusių su kolektyvinio investavimo į perleidžiamus vertybinius popierius subjektais (KIPVPS), derinimo (1), ypač į jos 12 straipsnio 3 dalį, 14 straipsnio 2 dalį, 23 straipsnio 6 dalį, 33 straipsnio 6 dalį ir 51 straipsnio 4 dalį,
kadangi:
(1)
Taisyklės ir terminija, susijusios su organizaciniais reikalavimais, interesų konfliktais ir verslo vykdymu, turi būti kuo geriau suderintos su finansinių paslaugų standartais, nustatytais 2004 m. balandžio 21 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2004/39/EB dėl finansinių priemonių rinkų, iš dalies keičiančia Tarybos direktyvas 85/611/EEB, 93/6/EEB ir Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 2000/12/EB bei panaikinančia Tarybos direktyvą 93/22/EEB (2) ir 2006 m. rugpjūčio 10 d. Komisijos direktyva 2006/73/EB, kuria įgyvendinama Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2004/39/EB dėl investicinių įmonių organizacinių reikalavimų ir veiklos sąlygų bei toje direktyvoje apibrėžti terminai (3). Juos suderinus, kartu tinkamai atsižvelgiant į kolektyvinio portfelio valdymo ypatumus, būtų galima platesniu mastu pasiekti, kad vienodi standartai būtų taikomi ne tik skirtinguose finansinių paslaugų sektoriuose, bet ir turto valdymo sektoriuje, kur kai kurios valstybės narės jau taiko kai kuriuos Direktyvos 2006/73/EB reikalavimus KIPVPS valdymo įmonėms.
(2)
Šias taisykles dera priimti direktyvos forma, kad būtų galima įgyvendinimo nuostatas pritaikyti kiekvienos valstybės narės tam tikros rinkos ir teisinės sistemos ypatybėms. Direktyva taip pat bus sudaryta galimybė geriausiai prisiderinti prie Direktyva 2006/73/EB nustatyto režimo.
(3)
NET jei šioje direktyvoje išdėstyti principai apskritai yra svarbūs visoms valdymo įmonėms, jie yra pakankamai lankstūs, kad būtų galima užtikrinti, kad jų taikymas ir kompetentingų institucijų vykdoma tokio taikymo priežiūra būtų proporcingi ir vykdomi atsižvelgiant į valdymo įmonės veiklos pobūdį, mastą ir sudėtingumą bei įmonių, kurioms taikoma Direktyva 2009/65/EB, įvairovę ir skirtingą įvairių KIPVPS, kuriuos gali valdyti valdymo įmonė, pobūdį.
(4)
Kiek tai leidžiama pagal nacionalinę teisę, valdymo įmonės turėtų turėti galimybę susitarti, kad tam tikrą jų veiklą vykdytų trečiosios šalys. Įgyvendinimo taisyklės turėtų būti suformuluotos atitinkamai. Valdymo įmonė visų pirma turėtų atlikti išsamų patikrinimą, kad nustatytų, ar, atsižvelgiant į trečioms šalims vykdyti perduodamų funkcijų pobūdį, šią veiklą vykdantis subjektas gali būti laikomas kvalifikuotu ir galinčiu vykdyti minėtas funkcijas. Todėl trečioji šalis turėtų atitikti visus organizacinius reikalavimus bei reikalavimus dėl interesų konfliktų, susijusius su vykdytina veikla. Tai taip pat reiškia, kad valdymo įmonė turėtų patikrinti, ar trečioji šalis ėmėsi tinkamų priemonių, kad atitiktų minėtus reikalavimus, ir turėtų veiksmingai stebėti, kaip trečioji šalis šiuos reikalavimus vykdo. Kai subjektas, kuriam perduota veikla, yra atsakingas už perduotai veiklai galiojančių taisyklių taikymą, lygiaverčiai organizaciniai reikalavimai ir reikalavimai dėl interesų konflikto turėtų būti taikomi perduotos veiklos stebėsenai. Valdymo įmonė vykdydama išsamų patikrinimą turėtų turėti galimybę atsižvelgti į tai, kad trečiajai šaliai, kuriai perduota veikla, dažnai būna taikoma Direktyva 2004/39/EB.
(5)
Siekiant išvengti skirtingų standartų taikymo valdymo įmonėms ir investicinėms bendrovėms, kurios nėra paskyrusios valdymo įmonės, pastarosioms turėtų būti taikomos tos pačios veiklos taisyklės ir nuostatos dėl interesų konfliktų ir rizikos valdymo kaip ir valdymo įmonėms. Todėl šios direktyvos taisyklės, susijusios su administracinėmis procedūromis ir vidaus kontrolės mechanizmu, laikantis geros praktikos turėtų būti taikomos tiek valdymo įmonėms, tiek investicinėms bendrovėms, kurios nėra paskyrusios valdymo įmonės, atsižvelgiant į proporcingumo principą.
(6)
Direktyvoje 2009/65/EB reikalaujama, kad valdymo įmonės laikytųsi patikimų administracinių procedūrų. Siekdamos įgyvendinti šį reikalavimą valdymo įmonės turėtų nustatyti dokumentais tinkamai pagrįstą organizacinę struktūrą, kurioje būtų aiškiai paskirstytos pareigos ir užtikrintas tinkamas informacijos judėjimas tarp visų susijusių šalių. Valdymo įmonės taip pat turėtų įdiegti sistemas, skirtas informacijai apsaugoti ir veiklos tęstinumui užtikrinti, kurios būtų pakankamos įpareigojimų vykdymui užtikrinti tais atvejais, kai jų veiklą vykdo trečiosios šalys.
(7)
Valdymo įmonės taip pat turėtų turėti būtinus išteklius, visų pirma, įdarbinti personalą, turintį reikiamų įgūdžių, žinių ir patirties, kad galėtų atlikti savo pareigas.
(8)
Atsižvelgiant į saugaus duomenų tvarkymo procedūras ir įpareigojimą atkurti visus su KIPVPS susijusius sandorius, valdymo įmonė turėtų turėti priemones, kurios leistų laiku ir tinkamai užregistruoti kiekvieną KIPVPS vardu įvykdytą sandorį.
(9)
Apskaita yra viena iš svarbiausių KIPVPS administravimo sričių. Todėl ypač svarbu, kad apskaitos procedūros būtų plačiau išdėstytos įgyvendinimo teisės aktuose. Todėl šia direktyva turėtų būti palaikomi principai, kad visas KIPVPS arba jo investicinių padalinių turtas ir įsipareigojimai gali būti tiesiogiai identifikuoti ir kad sąskaitos turi būti atskiros. Be to, kai egzistuoja skirtingos akcijų klasės, priklausomai nuo, pavyzdžiui, valdymo mokesčio lygio, turėtų būti įmanoma tiesiogiai iš apskaitos nustatyti šių skirtingų klasių grynojo turto vertę.
(10)
Aiškus vyresniosios vadovybės atsakomybės paskirstymas ir priežiūros funkcija yra labai svarbūs įgyvendinant tinkamus vidaus kontrolės mechanizmus, kaip reikalaujama Direktyvoje 2009/65/EB. Tai reiškia, kad vyresnioji vadovybė turėtų būti atsakinga už bendros investicijų politikos įgyvendinimą, kaip nurodyta 2010 m. liepos 1 d. Komisijos reglamente (ES) Nr. 583/2010, kuriuo įgyvendinamos Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2009/65/EB nuostatos dėl pagrindinės informacijos investuotojams ir dėl sąlygų, kurių reikia laikytis teikiant pagrindinę informaciją investuotojams ar prospektą patvariojoje laikmenoje, išskyrus popierių, arba svetainėje (4). Vyresnioji vadovybė taip pat turėtų būti atsakinga už investavimo strategijas, kurios yra bendri nurodymai dėl strateginio KIPVPS turto paskirstymo, ir investicijų metodus, reikalingus norint tinkamai ir veiksmingai įgyvendinti investicijų politiką. Aiškus atsakomybės pasiskirstymas taip pat turėtų užtikrinti tinkamą kontrolę, siekiant užtikrinti, kad KIPVPS turtas būtų investuojamas laikantis fondo taisyklių arba steigimo dokumentų ir taikomų teisinių nuostatų ir kad nebūtų viršijamos kiekvieno KIPVPS rizikos ribos. Atsakomybė turėtų būti paskirstyta atsižvelgiant į vyresniosios vadovybės vaidmenį ir pareigas bei priežiūros funkciją pagal taikomą nacionalinę teisę ir įmonių valdymo kodeksus. Gali būti, kad vyresniajai vadovybei priklauso keli arba visi direktorių valdybos nariai.
(11)
Siekiant užtikrinti, kad valdymo įmonė turėtų tinkamą kontrolės mechanizmą, reikalinga nuolatinė atitikties užtikrinimo funkcija ir vidaus audito funkcija. Atitikties užtikrinimo funkcija turėtų būti tokia, kad užtikrintų, jog bus nustatyta bet kokia rizika, kad valdymo įmonė gali nesilaikyti savo įpareigojimų pagal Direktyvą 2009/65/EB. Audito funkcija turėtų būti skirta patikrinti ir įvertinti skirtingas valdymo įmonės įdiegtas kontrolės procedūras ir sudarytą administracinę tvarką.
(12)
Būtina suteikti valdymo įmonėms šiek tiek lankstumo formuojant jų rizikos valdymo sistemą. Kai netinka arba neverta turėti atskirą rizikos valdymo funkciją, valdymo įmonė vis tiek turėtų būti pajėgi įrodyti, kad konkrečios apsaugos nuo interesų konfliktų priemonės sudaro galimybę nepriklausomai vykdyti rizikos valdymo veiklą.
(13)
Direktyva 2009/65/EB valdymo įmonės įpareigojamos nustatyti asmeninių sandorių taisykles. Pagal Direktyvą 2006/73/EB valdymo įmonės turėtų užtikrinti, kad jų darbuotojai, kurie gali turėti interesų konfliktą arba turi viešai neatskleistos informacijos, kaip apibrėžta 2003 m. sausio 28 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2003/6/EB dėl prekybos vertybiniais popieriais, pasinaudojant viešai neatskleista informacija, ir manipuliavimo rinka (piktnaudžiavimo rinka) (5), negalėtų sudaryti asmeninių sandorių neteisėtai pasinaudoję informacija, kurią jie įgijo vykdydami savo profesinę veiklą.
(14)
Direktyva 2009/65/EB reikalaujama, kad valdymo įmonės užtikrintų, kad visus su KIPVPS susijusius portfelio sandorius būtų galima atkurti pagal jų kilmę, šalis, pobūdį, įvykdymo laiką ir vietą. Todėl būtina nustatyti portfelio sandorių ir pasirašymo bei išpirkimo pavedimų registravimo reikalavimus.
(15)
Direktyva 2009/65/EB reikalaujama, kad KIPVPS valdymo įmonės būtų įsivedusios tinkamą mechanizmą, skirtą užtikrinti, kad su KIPVPS būtų elgiamasi sąžiningai, kai interesų konflikto neįmanoma išvengti. Todėl valdymo įmonės turėtų užtikrinti, kad tokiais atvejais vyresnioji vadovybė ar kitas kompetentingas valdymo įmonės vidaus organas būtų nedelsiant informuoti, kad galėtų priimti būtiną sprendimą siekiant užtikrinti, kad su KIPVPS ir su jo investicinių vienetų savininkais būtų elgiamasi sąžiningai.
(16)
Turėtų būti reikalaujama, kad valdymo įmonės priimtų, taikytų ir palaikytų veiksmingą ir tinkamą naudojimosi balsavimo teisėmis, susijusiomis su jų valdomų KIPVPS turimomis finansinėmis priemonėmis, strategiją, siekdamos užtikrinti, kad šiomis teisėmis būtų naudojamasi išskirtinai KIPVPS naudai. Su strategija ir jos taikymu susijusi informacija turėtų būti lengvai prieinama investuotojams, taip pat pateikiant ją svetainėje. Gali būti, kad tam tikromis aplinkybėmis sprendimas nepasinaudoti balsavimo teise gali būti laikomas išskirtinai naudingu KIPVPS, priklausomai nuo jo investavimo strategijos. Tačiau negalima atmesti galimybės, kad investicinė bendrovė pati balsuoja arba perduoda konkrečius nurodymus dėl balsavimo savo valdymo įmonei.
(17)
Įpareigojimas informuoti vyresniąją vadovybę arba kitą kompetentingą valdymo įmonės vidaus organą, kad jie galėtų priimti reikiamus sprendimus, neturėtų apriboti valdymo įmonių ir KIPVPS pareigos pranešti apie situacijas, kai organizacinės ir administracinės tvarkos dėl interesų konfliktų nepakanka, kad būtų patikimai užtikrinta, kad bus išvengta žalos rizikos, pavyzdžiui, periodinėse ataskaitose. Tokiuose pranešimuose turėtų būti paaiškinamas valdymo įmonės sprendimas ir pateikiamos jo priežastys, netgi kai priimamas sprendimas nesiimti veiksmų, atsižvelgiant į vidaus politiką ir procedūras, skirtas interesų konfliktams nustatyti, išvengti ir valdyti.
(18)
Direktyva 2009/65/EB valdymo įmonės įpareigojamos veikti jų valdomų KIPVPS interesų ir rinkos vientisumo labui. Tam tikras elgesys, pavyzdžiui, laiko parinkimas pagal rinkos svyravimus ir vėlyva prekyba, gali turėti neigiamo poveikio investicinių vienetų savininkams ir pakenkti rinkos veikimui. Todėl valdymo įmonės turėtų turėti atitinkamas procedūras, kad išvengtų neteisėtų veiksmų. Be to, valdymo įmonės turėtų įsivesti atitinkamas procedūras, skirtas apsisaugoti nuo nepagrįstų mokesčių ir tokios veiklos kaip perdėtai aktyvi prekyba, atsižvelgdamos į KIPVPS investicijų tikslus ir politiką.
(19)
Valdymo įmonės taip pat turėtų veikti KIPVPS interesų labui tiesiogiai vykdydamos pavedimus prekiauti jų valdomų KIPVPS vardu arba perduodamos juos trečiosioms šalims. Vykdydamos pavedimus KIPVPS vardu valdymo įmonės turėtų imtis visų pagrįstų veiksmų, kad nuolat gautų kuo geresnį rezultatą KIPVPS naudai, atsižvelgiant į kainą, išlaidas, greitį, įvykdymo ir atsiskaitymo tikimybę, pavedimo dydį ir pobūdį ar bet kokias kitas pavedimo vykdymui svarbias aplinkybes.
(20)
Siekiant užtikrinti, kad valdymo įmonės jų valdomų KIPVPS interesų labui veiktų profesionaliai, apdairiai ir stropiai, kaip reikalaujama Direktyvoje 2009/65/EB, būtina nustatyti pavedimų vykdymo taisykles.
(21)
Tam tikri mokesčiai, komisiniai arba nepiniginė nauda, kurie gali būti mokami (teikiami) valdymo įmonei arba kuriuos gali mokėti (teikti) valdymo įmonė, turėtų būti neleistini, nes jie gali turėti poveikio Direktyvoje 2009/65/EB išdėstytų reikalavimų, kad valdymo įmonė turi veikti dorai, sąžiningai ir profesionaliai, atsižvelgdama į KIPVPS interesus, laikymuisi. Todėl būtina nustatyti aiškias taisykles, kuriose būtų nurodyta, kada nėra laikoma, kad mokesčių, komisinių ar nepiniginės naudos mokėjimas (teikimas) prieštarauja šiems principams.
(22)
Tarpvalstybinė valdymo įmonės veikla kelia naujus iššūkius, susijusius su valdymo įmonės ir KIPVPS depozitoriumo santykiais. Siekiant užtikrinti būtiną teisinį tikrumą, šioje direktyvoje turėtų būti nurodyti pagrindiniai KIPVPS depozitoriumo ir valdymo įmonės susitarimo elementai, kai valdymo įmonė yra įsteigta kitoje valstybėje narėje negu KIPVPS buveinės valstybė narė. Atsižvelgiant į poreikį užtikrinti, kad šis susitarimas atitiktų savo paskirtį, būtina numatyti teisės kolizijos taisykles, kuriomis nukrypstama nuo 2008 m. birželio 17 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 593/2008 dėl sutartinėms prievolėms taikytinos teisės (Roma I) (6) 3 ir 4 straipsnių, kad šiam susitarimui taikoma teisė būtų KIPVPS buveinės valstybės narės teisė.
(23)
Direktyvoje 2009/65/EB numatytas įpareigojimas nurodyti valdymo įmonės rizikos valdymo proceso tinkamumo vertinimo kriterijus. Tokie kriterijai skirti valdymo įmonių taikytinai tinkamai ir dokumentais įtvirtintai rizikos valdymo politikai įvesti. Šia politika turėtų būti sudarytos galimybės valdymo įmonėms įvertinti jų valdomų portfelių pozicijų riziką ir šių atskirų pozicijų rizikos įtaką bendram portfelio rizikos pobūdžiui. Rizikos valdymo politikos organizavimas turėtų atitikti valdymo įmonės ir jos valdomų KIPVPS veiklos pobūdį, mastą ir sudėtingumą ir būti jiems proporcingas.
(24)
Periodiškas valdymo įmonių rizikos valdymo politikos vertinimas, stebėsena ir peržiūra taip pat yra kriterijus, pagal kurį vertinamas rizikos valdymo proceso tinkamumas. Šis kriterijus taip pat apima priemonių, kurių imtasi rizikos valdymo proceso vykdymo trūkumams šalinti, veiksmingumo peržiūrą.
(25)
Esminis rizikos valdymo procesų tinkamumo vertinimo kriterijų elementas turėtų būti tai, kad valdymo įmonės turėtų taikyti proporcingus ir veiksmingus rizikos vertinimo metodus, kad bet kuriuo metu galėtų įvertinti riziką, kurią patiria arba gali patirti jų valdomi KIPVPS. Šie reikalavimai grindžiami bendra praktika, dėl kurios susitaria kompetentingos valstybių narių institucijos. Jie apima ir kiekybines priemones, taikomas vertinant kiekybinę riziką, ir kokybinius metodus. Elektroninių duomenų apdorojimo sistemos bei priemonės, naudojamos kiekybinėms priemonėms apskaičiuoti, turėtų būti integruotos tarpusavyje arba su klientų aptarnavimo ir apskaitos programomis. Rizikos vertinimo metodai turėtų sudaryti galimybę tinkamai įvertinti riziką padidėjusio rinkos nestabilumo laikotarpiais ir turėtų būti peržiūrimi, kai to reikalauja investicinių vienetų savininkų interesai. Jie taip pat turėtų sudaryti galimybę tinkamai įvertinti susijusios rizikos koncentraciją ir sąveiką portfelio lygiu.
(26)
Veikiančios rizikos valdymo sistemos tikslas yra užtikrinti, kad valdymo įmonės laikytųsi investicijų apribojimų, nustatytų Direktyva 2009/65/EB, kaip antai bendros pozicijos ir sandorio šalies rizikos pozicijos apribojimų. Todėl turėtų būti nustatyti kriterijai, pagal kuriuos turėtų būti apskaičiuojama bendra pozicija ir sandorio šalies rizika.
(27)
Nustatant tokius kriterijus, būtina, kad šioje direktyvoje būtų paaiškinta, kaip gali būti apskaičiuojama bendra pozicija, taip pat taikant įsipareigojimų metodą, rizikos vertės metodą arba pažangias rizikos vertinimo metodikas. Joje taip pat turėtų būti nustatyti pagrindiniai metodikos elementai, pagal kuriuos valdymo įmonė turėtų skaičiuoti sandorio šalies riziką. Taikant šias taisykles reikėtų atsižvelgti į sąlygas, kuriomis šios metodikos naudojamos, įskaitant principus, taikytinus tokiems įkaito susitarimams siekiant sumažinti KIPVPS sandorio šalies riziką bei rizikos draudimo ir tarpusavio užskaitos susitarimus, nustatytus kompetentingų institucijų, dirbančių Europos vertybinių popierių rinkos priežiūros institucijų komitete.
(28)
Pagal Direktyvą 2009/65/EB valdymo įmonės privalo taikyti procesą, skirtą tiksliam ir nepriklausomam nebiržinių išvestinių finansinių priemonių vertės įvertinimui atlikti. Todėl šioje direktyvoje nustatomos išsamios šio proceso taisyklės, laikantis 2007 m. kovo 19 d. Komisijos direktyvos 2007/16/EB, įgyvendinančios Tarybos direktyvą 85/611/EEB dėl įstatymų ir kitų teisės aktų, susijusių su kolektyvinio investavimo į perleidžiamus vertybinius popierius subjektais (KIPVPS), derinimo, patikslinant tam tikrus apibrėžimus (7). Laikantis geros praktikos, valdymo įmonės turėtų taikyti šiuos reikalavimus finansinėms priemonėms, dėl kurių KIPVPS patiria vertinimo riziką, prilygstančią nebiržinių išvestinių finansinių priemonių keliamai rizikai, pavyzdžiui, rizikai, susijusiai su produkto nelikvidumu ir (arba) atlygio struktūros sudėtingumu. Atitinkamai valdymo įmonės turėtų numatyti tvarką ir procedūras, atitinkančias 44 straipsnyje išdėstytus reikalavimus, taikomus mažiau likvidžių arba sudėtingų perleidžiamų vertybinių popierių ir pinigų rinkos priemonių vertinimui, kuriam reikia naudoti modeliu pagristus vertinimo metodus.
(29)
Direktyva 2009/65/EB valdymo įmonės įpareigojamos atitinkamoms kompetentingoms institucijoms pateikti informaciją apie išvestinių finansinių priemonių, į kurias investavo KIPVPS, rūšis, dėl jų kylančią riziką, taikomus kiekybinius apribojimus ir metodus, pasirenkamus siekiant įvertinti su tokiais sandoriais susijusią riziką. Turėtų būti nurodytas turinys ir tvarka, kurios turi laikytis valdymo įmonė vykdydama šį įpareigojimą.
(30)
Techniniais klausimais konsultuotasi su Europos vertybinių popierių rinkos priežiūros institucijų komitetu, įsteigtu Komisijos sprendimu 2009/77/EB (8).
(31)
Šia direktyva numatomos priemonės atitinka Europos vertybinių popierių komiteto nuomonę,
PRIĖMĖ ŠIĄ DIREKTYVĄ:
I SKYRIUS
OBJEKTAS, TAIKYMO SRITIS IR APIBRĖŽTYS
1 straipsnis
Objektas
Šia direktyva nustatomos Direktyvos 2009/65/EB įgyvendinimo taisyklės:
1)
kuriomis nustatomos procedūros ir tvarka, kaip nurodyta 12 straipsnio 1 dalies antros pastraipos a punkte, ir struktūros bei organizaciniai reikalavimai kiek įmanoma sumažinti interesų konfliktus, kaip nurodyta 12 straipsnio 1 dalies antros pastraipos b punkte;
2)
kuriomis nustatomi kriterijai, kaip veikti dorai ir sąžiningai, profesionaliai, apdairiai ir stropiai KIPVPS naudai, ir interesų konfliktų tipų nustatymo kriterijai, nurodant principus, reikalingus užtikrinti, kad ištekliai būtų panaudojami efektyviai, nurodant veiksmus, kurių reikėtų imtis siekiant 14 straipsnio 1 ir 2 dalyse nurodytiems interesų konfliktams nustatyti, išvengti, valdyti arba atskleisti;
3)
susijusios su duomenimis, kurie turi būti įtraukti į depozitoriumo ir valdymo įmonės susitarimus pagal 23 straipsnio 5 dalį ir 33 straipsnio 5 dalį; ir
4)
susijusios su rizikos valdymo procesu, nurodytu 51 straipsnio 1 dalyje, visų pirma valdymo įmonės taikomo rizikos valdymo proceso susitarimų tinkamumo vertinimo kriterijai ir rizikos valdymo politika bei procesai ir rizikos vertinimo ir valdymo susitarimai, procesai ir metodai, susiję su tais kriterijais.
2 straipsnis
Taikymo sritis
1. Ši direktyva taikoma valdymo įmonėms, užsiimančioms kolektyvinio investavimo į perleidžiamus vertybinius popierius subjektų (KIPVPS) valdymo veikla, kaip nurodyta Direktyvos 2009/65/EB 6 straipsnio 2 dalyje.
Šios direktyvos V skyrius taip pat taikomas depozitoriumams, vykdantiems savo funkcijas pagal Direktyvos 2009/65/EB IV skyriaus ir V skyriaus 3 skirsnio nuostatas.
2. Šio skyriaus, II skyriaus 12 straipsnio ir III, IV ir VI skyrių nuostatos mutatis mutandis taikomos investicinėms bendrovėms, kurios nepaskyrė valdymo įmonės, turinčios leidimą pagal Direktyvą 2009/65/EB.
Tais atvejais „valdymo įmonė“ reiškia „investicinė bendrovė“.
3 straipsnis
Apibrėžtys
Šioje direktyvoje kartu su Direktyvoje 2009/65/EB pateiktomis apibrėžtimis, naudojamos šios apibrėžtys:
1)
klientas - bet koks fizinis ar juridinis asmuo arba bet koks kitas subjektas, taip pat ir KIPVPS, kuriam valdymo įmonė teikia kolektyvinio portfelio valdymo paslaugą arba paslaugas pagal Direktyvos 2009/65/EB 6 straipsnio 3 dalį;
2)
investicinių vienetų savininkas - bet koks fizinis ar juridinis asmuo, turintis vieną ar daugiau KIPVPS investicinių vienetų;
3)
susijęs asmuo - kai kalbama apie valdymo įmonę, bet kuris iš šių asmenų:
a)
valdymo įmonės direktorius, partneris ar jam prilygstantis asmuo arba vadovas;
b)
valdymo įmonės darbuotojas, taip pat bet koks kitas fizinis asmuo, kurio paslaugomis gali naudotis arba kurias kontroliuoja valdymo įmonė ir kuris dalyvauja valdymo įmonei teikiant kolektyvinio portfelio valdymo paslaugas;
c)
fizinis asmuo, kuris tiesiogiai dalyvauja teikiant paslaugas valdymo įmonei pagal funkcijų delegavimo trečiosioms šalims susitarimą, kad valdymo įmonė galėtų teikti kolektyvinio portfelio valdymo paslaugas;
4)
vyresnioji vadovybė - asmuo ar asmenys, kurie veiksmingai vadovauja valdymo įmonei pagal Direktyvos 2009/65/EB 7 straipsnio 1 dalies b punktą;
5)
direktorių valdyba - valdymo įmonės direktorių valdyba;
6)
priežiūros funkciją vykdantys asmenys - atitinkamas asmuo arba organas ar organai, atsakingi už vyresniosios vadovybės priežiūrą ir už rizikos valdymo proceso ir politikos, susitarimų ir procedūrų, sukurtų, kad būtų laikomasi įpareigojimų pagal Direktyvą 2009/65/EB, tinkamumo ir veiksmingumo įvertinimą ir periodišką peržiūrą;
7)
sandorio šalies rizika - rizika, kad KIPVPS patirs nuostolių dėl to, kad sandorio šalis gali nesilaikyti įsipareigojimų prieš galutinį atsiskaitymą už sandorį;
8)
likvidumo rizika - rizika, kad KIPVPS portfelio pozicijos bus neįmanoma parduoti, likviduoti arba uždaryti ribotomis sąnaudomis per pagrįstai trumpą laiką ir kad dėl to kils pavojus, jog KIPVPS nepavyks visą laiką laikytis Direktyvos 2009/65/EB 84 straipsnio 1 dalies nuostatų;
9)
rinkos rizika - rizika, kad KIPVPS patirs nuostolių dėl KIPVPS portfelio pozicijų rinkos vertės svyravimo, susijusio su tokių rinkos kintamųjų, kaip palūkanų normos, valiutų kursai, nuosavybės vertybinių popierių ir biržos prekių kainos arba emitento kreditingumas, pokyčiais;
10)
operacinė rizika - rizika, kad KIPVPS patirs nuostolių dėl netinkamų vidaus procesų ir nesėkmių, susijusių su valdymo įmonės žmonėmis ir sistemomis, arba dėl išorės įvykių, kuri apima teisinę ir dokumentacijos riziką bei riziką, kylančią dėl KIPVPS vardu vykdomų prekybos, atsiskaitymo ir vertinimo procedūrų.
Pirmos pastraipos 5 punkte apibrėžta sąvoka „direktorių valdyba“ neapima stebėtojų tarybos, kai valdymo įmonės turi dvigubą struktūrą, kurią sudaro direktorių valdyba ir stebėtojų taryba.
II SKYRIUS
ADMINISTRACINĖS PROCEDŪROS IR KONTROLĖS MECHANIZMAS
(Direktyvos 2009/65/EB 12 straipsnio 1 dalies a punktas ir 14 straipsnio 1 dalies c punktas)
1 SKIRSNIS
Bendrieji principai
4 straipsnis
Bendrieji procedūrų ir organizacinės struktūros reikalavimai
1. Valstybės narės reikalauja, kad valdymo įmonės laikytųsi šių reikalavimų:
a)
parengti, įgyvendinti ir palaikyti sprendimų priėmimo procedūras bei organizacinę struktūrą, kurios būtų įformintos dokumentais ir kuriose būtų aiškiai ir išsamiai nurodyta pavaldumo struktūra bei paskirtos funkcijos ir pareigos;
b)
užtikrinti, kad jų susiję asmenys žinotų, kokių procedūrų jie turi laikytis, kad tinkamai vykdytų savo pareigas;
c)
parengti, įgyvendinti ir palaikyti tinkamą vidaus kontrolės mechanizmą, skirtą užtikrinti, kad visoje valdymo įmonėje būtų laikomasi sprendimų ir procedūrų;
d)
parengti, įgyvendinti ir palaikyti veiksmingą vidaus atskaitomybės ir informacijos perdavimo procesą visuose susijusiuose valdymo įmonės lygmenyse bei veiksmingus informacijos mainus su visomis susijusiomis trečiosiomis šalimis;
e)
tinkamai ir tvarkingai registruoti duomenis apie savo veiklą ir vidaus organizacinę struktūrą.
Valstybės narės užtikrina, kad valdymo įmonės atsižvelgtų į savo veiklos pobūdį, apimtį ir sudėtingumą bei paslaugų ir veiksmų, kurių buvo imtasi vykdant tą veiklą, pobūdį ir įvairovę.
2. Valstybės narės reikalauja, kad valdymo įmonės sukurtų, įdiegtų ir palaikytų atitinkamas sistemas ir procedūras, kuriomis būtų užtikrinama informacijos apsauga, vientisumas ir konfidencialumas, atsižvelgiant į tos informacijos pobūdį.
3. Valstybės narės reikalauja, kad valdymo įmonės parengtų, įgyvendintų ir palaikytų tinkamą veiklos tęstinumo politiką, kurios tikslas - užtikrinti, kad tuo atveju, jeigu sutriktų įmonės sistemos ir procedūros, būtų išsaugoti esminiai duomenys ir funkcijos bei būtų toliau teikiamos paslaugos ir vykdoma veikla arba, kai tai neįmanoma, būtų laiku atkurti tokie duomenys ir funkcijos bei laiku atnaujintas paslaugų teikimas ir veikla.
4. Valstybės narės reikalauja, kad valdymo įmonės parengtų, įgyvendintų ir palaikytų apskaitos politiką ir procedūras, pagal kurias jos, kompetentingai institucijai paprašius, galėtų laiku pateikti kompetentingai institucijai finansines ataskaitas, kuriose pateikiama tikra ir teisinga jų finansinė padėtis ir kurios atitinka visus galiojančius apskaitos standartus ir taisykles.
5. Valstybės narės reikalauja, kad valdymo įmonės stebėtų ir reguliariai vertintų savo sistemų, vidaus kontrolės mechanizmų ir susitarimų, numatytų 1-4 dalyse, tinkamumą ir veiksmingumą bei imtųsi tinkamų priemonių bet kokiems trūkumams pašalinti.
5 straipsnis
Ištekliai
1. Valstybės narės reikalauja, kad valdymo įmonės samdytų darbuotojus, turinčius jiems paskirtoms funkcijoms vykdyti būtinų įgūdžių, žinių ir patirties.
2. Valstybės narės užtikrina, kad valdymo įmonės turėtų reikiamų išteklių ir žinių, kad galėtų veiksmingai stebėti pagal susitarimą su valdymo įmone trečiųjų šalių vykdomą veiklą, visų pirma, su šiais susitarimais susijusios rizikos valdymo atžvilgiu.
3. Valstybės narės reikalauja, kad valdymo įmonės užtikrintų, kad jei susiję asmenys atlieka daug funkcijų, tai netrukdytų (ir būtų tikėtina, kad netrukdys) tiems asmenims patikimai, sąžiningai ir profesionaliai atlikti bet kokią konkrečią funkciją.
4. Valstybės narės užtikrina, kad 1, 2 ir 3 dalyse nurodytais tikslais valdymo įmonės atsižvelgtų į valdymo įmonės veiklos pobūdį, apimtį ir sudėtingumą bei paslaugų ir veiksmų, kurių buvo imtasi vykdant tą veiklą, pobūdį ir įvairovę.
2 SKIRSNIS
Administracinės ir apskaitos procedūros
6 straipsnis
Skundų nagrinėjimas
1. Valstybės narės reikalauja, kad valdymo įmonės parengtų, įgyvendintų ir palaikytų veiksmingas ir skaidrias procedūras, kad iš investuotojų gauti skundai būtų nagrinėjami tinkamai ir greitai.
2. Valstybės narės reikalauja, kad valdymo įmonės užtikrintų, kad būtų užregistruotas kiekvienas skundas ir priemonės, kurių imtasi jam spręsti.
3. Investuotojai turi galimybę pateikti skundus nemokamai. Informaciją apie 1 dalyje nurodytas procedūras investuotojai gauna nemokamai.
7 straipsnis
Elektroninių duomenų apdorojimas
1. Valstybės narės reikalauja, kad valdymo įmonės deramai pasirūpintų tinkamomis elektroninėmis sistemomis, kad būtų galima laiku ir tinkamai užregistruoti kiekvieną portfelio sandorį, pasirašymo arba išpirkimo pavedimą, kad būtų galima laikytis 14 ir 15 straipsnių.
2. Valstybės narės reikalauja, kad valdymo įmonės užtikrintų aukštą saugumo lygį apdorojant elektroninius duomenis bei prireikus užregistruotos informacijos vientisumą ir konfidencialumą.
8 straipsnis
Apskaitos procedūros
1. Valstybės narės reikalauja, kad valdymo įmonės užtikrintų apskaitos politikos ir procedūrų taikymą, kaip nurodyta 4 straipsnio 4 dalyje, kad būtų apsaugoti investicinių vienetų savininkai.
KIPVPS apskaita vedama taip, kad bet kuriuo metu būtų galima tiesiogiai nustatyti visą KIPVPS turtą ir įsipareigojimus.
Jei KIPVPS turi skirtingus investicinius padalinius, šių investicinių padalinių sąskaitos turi būti atskiros.
2. Valstybės narės reikalauja, kad valdymo įmonės turėtų apskaitos politiką ir procedūras, parengtas, įdiegtas ir palaikomas pagal KIPVPS buveinės valstybės narės apskaitos taisykles, kad būtų užtikrinta, kad kiekvieno KIPVPS grynojo turto vertė būtų tiksliai apskaičiuota apskaitos pagrindu ir kad pasirašymo ir išpirkimo pavedimai galėtų būti tinkamai vykdomi ta grynojo turto verte.
3. Valstybės narės reikalauja, kad valdymo įmonės parengtų tinkamas procedūras, skirtas užtikrinti, kad KIPVPS turtas ir įsipareigojimai būtų tinkamai ir tiksliai įvertinti, laikantis galiojančių taisyklių, nurodytų Direktyvos 2009/65/EB 85 straipsnyje.
3 SKIRSNIS
Vidaus kontrolės mechanizmai
9 straipsnis
Vyresniosios vadovybės vykdoma kontrolė ir priežiūros funkcija
1. Valstybės narės reikalauja, kad valdymo įmonės, viduje paskirstydamos funkcijas, užtikrintų, kad vyresnioji vadovybė ir, kai tai aktualu, priežiūros funkciją vykdantys asmenys būtų atsakingi už tai, kad valdymo įmonė laikytųsi savo įpareigojimų pagal Direktyvą 2009/65/EB.
2. Valdymo įmonė užtikrina, kad jos vyresnioji vadovybė:
a)
būtų atsakinga už kiekvieno valdomo KIPVPS bendros investicijų politikos įgyvendinimą, kaip apibrėžta, kai tai aktualu, prospekte, fondo taisyklėse arba investicinės bendrovės steigimo dokumentuose;
b)
prižiūrėtų kiekvieno valdomo KIPVPS investavimo strategijos patvirtinimą;
c)
būtų atsakinga už tai, kad valdymo įmonė turėtų nuolatinę ir veiksmingą atitikties užtikrinimo funkciją, kaip nurodyta 10 straipsnyje, net jeigu šią funkciją atlieka trečioji šalis;
d)
užtikrintų ir periodiškai tikrintų, kad būtų tinkamai ir veiksmingai įgyvendinama kiekvieno valdomo KIPVPS bendra investavimo politika ir laikomasi investavimo strategijos ir rizikos ribų, net jei rizikos valdymo funkciją atlieka trečiosios šalys;
e)
patvirtintų ir periodiškai peržiūrėtų kiekvieno valdomo KIPVPS investavimo sprendimų priėmimo vidaus procedūrų tinkamumą, kad užtikrintų tokių sprendimų atitiktį patvirtintoms investavimo strategijoms;
f)
patvirtintų ir periodiškai peržiūrėtų rizikos valdymo politiką ir tai politikai įgyvendinti skirtus susitarimus, procesus ir metodus, kaip nurodyta 38 straipsnyje, įskaitant kiekvieno valdomo KIPVPS rizikos ribojimo sistemą.
3. Valdymo įmonė taip pat užtikrina, kad jos vyresnioji vadovybė ir, kai tinka, priežiūros funkciją vykdantys asmenys:
a)
vertintų ir periodiškai peržiūrėtų politikos, susitarimų ir procedūrų, skirtų laikytis įpareigojimų pagal Direktyvą 2009/65/EB, veiksmingumą;
b)
imtųsi tinkamų priemonių bet kokiems trūkumams šalinti.
4. Valstybės narės reikalauja, kad valdymo įmonės užtikrintų, jog jų vyresniajai vadovybei būtų dažnai ir ne rečiau kaip kartą per metus teikiamos rašytinės atitikties, vidaus audito ir rizikos valdymo ataskaitos, kuriose visų pirma būtų nurodyta, ar buvo imtasi tinkamų priemonių bet kokiems trūkumams pašalinti.
5. Valstybės narės reikalauja, kad valdymo įmonės užtikrintų, kad jų vyresniajai vadovybei būtų reguliariai teikiamos investavimo strategijų ir investavimo sprendimų priėmimo vidaus procedūrų, nurodytų 2 dalies b-e punktuose, įgyvendinimo ataskaitos.
6. Valstybės narės reikalauja, kad valdymo įmonės užtikrintų, kad priežiūros funkciją, jeigu tokia yra, vykdantiems asmenims būtų reguliariai teikiamos 4 dalyje nurodytos rašytinės ataskaitos.
10 straipsnis
Nuolatinė atitikties užtikrinimo funkcija
1. Valstybės narės užtikrina, kad valdymo įmonės parengtų, įgyvendintų ir palaikytų tinkamą politiką ir procedūras, kurių tikslas - nustatyti bet kokią riziką, kad valdymo įmonė gali nesilaikyti Direktyvoje 2009/65/EB numatytų įpareigojimų, bei susijusią riziką ir nustatyti tinkamas priemones ir procedūras, skirtas tokiai rizikai mažinti bei suteikti galimybę kompetentingoms institucijoms veiksmingai vykdyti savo įgaliojimus pagal tą direktyvą.
Valstybės narės užtikrina, kad valdymo įmonės atsižvelgtų į savo veiklos pobūdį, apimtį ir sudėtingumą ir į paslaugų ir veiksmų, kurių buvo imtasi vykdant tą veiklą, pobūdį ir įvairovę.
2. Valstybės narės reikalauja, kad valdymo įmonės sukurtų ir palaikytų nuolatinę ir veiksmingą atitikties užtikrinimo funkciją, kurią vykdantys asmenys veiktų nepriklausomai ir prisiimtų šias pareigas:
a)
stebėti ir reguliariai vertinti pagal 1 dalį nustatytų priemonių, politikos bei procedūrų ir veiksmų, kurių imtasi siekiant pašalinti trūkumus, atsiradusius valdymo įmonei vykdant įpareigojimus, tinkamumą ir veiksmingumą;
b)
teikti konsultacijas ir padėti susijusiems asmenims, atsakingiems už paslaugų teikimą ir veiklos vykdymą, laikytis valdymo įmonės įpareigojimų pagal Direktyvą 2009/65/EB.
3. Kad būtų galima tinkamai ir nepriklausomai vykdyti 2 dalyje nurodytą atitikties užtikrinimo funkciją, valdymo įmonės užtikrina, kad būtų įvykdytos šios sąlygos:
a)
atitikties užtikrinimo funkcijai vykdyti būtų turimi reikiami įgaliojimai, ištekliai, žinios ir galimybė susipažinti su visa susijusia informacija;
b)
turi būti paskirtas atitikties užtikrinimo pareigūnas, kuris turi būti atsakingas už atitikties užtikrinimo funkciją ir už dažną, mažiausiai kartą per metus, bet kokių ataskaitų atitikties užtikrinimo klausimais teikimą vyresniajai vadovybei, visų pirma nurodant, ar buvo imtasi tinkamų priemonių bet kokiems trūkumams pašalinti;
c)
susiję asmenys, vykdantys atitikties užtikrinimo funkciją, negali dalyvauti teikiant paslaugas arba vykdant veiklą, kurią jie prižiūri;
d)
atitikties užtikrinimo funkciją vykdančių susijusių asmenų atlyginimo nustatymo metodas neturi kelti (ir neturi būti tikėtina, kad kels) grėsmės jų objektyvumui.
Tačiau nereikalaujama, kad valdymo įmonė laikytųsi pirmos pastraipos c arba d punktų, jeigu ji gali įrodyti, kad, atsižvelgiant į jos veiklos pobūdį, apimtį ir sudėtingumą ir į jos paslaugų ir veiklos pobūdį ir įvairovę, reikalavimas yra neproporcingas ir kad jos atitikties užtikrinimo funkcija ir toliau yra veiksminga.
11 straipsnis
Nuolatinė vidaus audito funkcija
1. Valstybės narės reikalauja, kad valdymo įmonės, prireikus ir proporcingai savo veiklos pobūdžiui, apimčiai ir sudėtingumui, taip pat kolektyvinio portfelio valdymo veiksmų, kurių buvo imtasi vykdant tą veiklą, pobūdžiui ir įvairovei, nustatytų ir palaikytų vidaus audito funkciją, kuri būtų atskirta ir nepriklausoma nuo kitų valdymo įmonės funkcijų ir veiklos.
2. 1 dalyje nurodytą vidaus audito funkciją vykdantiems asmenims tenka šios pareigos:
a)
parengti, įgyvendinti ir palaikyti audito planą valdymo įmonės sistemų, vidaus kontrolės mechanizmų ir susitarimų tinkamumui ir veiksmingumui patikrinti ir įvertinti;
b)
teikti rekomendacijas, remiantis rezultatais, gautais dirbant pagal a punktą;
c)
tikrinti, kaip laikomasi b punkte nurodytų rekomendacijų;
d)
teikti su vidaus audito klausimais susijusias ataskaitas pagal 9 straipsnio 4 dalį.
12 straipsnis
Nuolatinė rizikos valdymo funkcija
1. Valstybės narės reikalauja, kad valdymo įmonės sukurtų ir palaikytų nuolatinę rizikos valdymo funkciją.
2. 1 dalyje nurodyta rizikos valdymo funkcija hierarchiškai ir funkcionaliai nepriklauso nuo veiklos padalinių.
Tačiau valstybės narės gali leisti valdymo įmonėms nukrypti nuo šio įpareigojimo, jei toks nukrypimas yra tinkamas ir proporcingas, atsižvelgiant į valdymo įmonės ir jos valdomų KIPVPS veiklos pobūdį, mastą ir sudėtingumą.
Valdymo įmonė turi būti pajėgi įrodyti, kad ji yra priėmusi tinkamas apsaugos nuo interesų konfliktų priemones, siekdama nepriklausomai vykdyti rizikos valdymo veiklą, ir kad jos rizikos valdymo procesas atitinka Direktyvos 2009/65/EB 51 straipsnio reikalavimus.
3. Nuolatinę rizikos valdymo funkciją vykdantys asmenys:
a)
įgyvendina rizikos valdymo politiką ir procedūras;
b)
užtikrina atitiktį KIPVPS rizikos ribojimo sistemai, įskaitant teisės aktais numatytus apribojimus, susijusius su bendra pozicija ir sandorio šalies rizika pagal 41, 42 ir 43 straipsnius;
c)
teikia konsultacijas direktorių valdybai dėl kiekvieno valdomo KIPVPS rizikos pobūdžio nustatymo;
d)
reguliariai teikia tokias ataskaitas direktorių valdybai ir, kur ji egzistuoja, priežiūros funkciją vykdantiems asmenims dėl:
i)
kiekvieno valdomo KIPVPS šiuo metu patiriamos rizikos lygio atitikties suderintam to KIPVPS rizikos pobūdžiui;
ii)
kiekvieno valdomo KIPVPS atitikties atitinkamoms rizikos ribojimo sistemoms;
iii)
rizikos valdymo proceso tinkamumo ir veiksmingumo, visų pirma nurodant, ar buvo imtasi tinkamų priemonių bet kokiems trūkumams pašalinti;
e)
reguliariai teikia ataskaitas vyresniajai vadovybei, kuriose bendrai apibūdinamas kiekvieno valdomo KIPVPS šiuo metu patiriamos rizikos lygis ir bet kokie esami arba numatomi jų ribų pažeidimai, siekiant užtikrinti, kad galima būti greitai imtis tinkamų veiksmų;
f)
peržiūri ir, kai reikia, paremia nebiržinių išvestinių finansinių priemonių vertinimo susitarimus ir procedūras, kaip nurodyta 44 straipsnyje.
4. Nuolatinę rizikos valdymo funkciją vykdantiems asmenims suteikiami reikiami įgaliojimai ir galimybė susipažinti su visa susijusia svarbia informacija, reikalingi 3 dalyje nurodytoms užduotims įgyvendinti.
13 straipsnis
Asmeniniai sandoriai
1. Valstybės narės reikalauja, kad valdymo įmonės parengtų, įgyvendintų ir palaikytų tinkamus susitarimus, kurių tikslas - užkirsti kelią toliau nurodytiems veiksmams, jeigu kuris nors susijęs asmuo, dalyvaujantis veikloje, dėl kurios gali kilti interesų konfliktas, arba kuris turi galimybę pasinaudoti viešai neatskleista informacija, kaip apibrėžta Direktyvos 2003/6/EB 1 straipsnio 1 dalyje, arba kita konfidencialia informacija, susijusia su KIPVPS arba sandoriais su KIPVPS arba jų vardu vykdomais sandoriais, valdymo įmonės vardu vykdydamas veiklą:
a)
sudaro asmeninį sandorį, kuris atitinka bent vieną iš šių kriterijų:
i)
tam asmeniui draudžiama sudaryti tokį asmeninį sandorį, kaip apibrėžta Direktyvoje 2003/6/EB;
ii)
jis susijęs su netinkamu konfidencialios informacijos naudojimu arba atskleidimu;
iii)
jis prieštarauja (arba tikėtina, kad prieštaraus) valdymo įmonės įpareigojimams pagal Direktyvą 2009/65/EB arba pagal Direktyvą 2004/39/EB;
b)
išskyrus atvejus, kai jis tinkamai atlieka savo darbą arba laikosi paslaugų sutarties, teikia konsultacijas arba padeda bet kuriam kitam asmeniui sudaryti finansinių priemonių sandorį, kuriam, jeigu tai būtų asmeninis susijusio asmens sandoris, būtų taikomas šios dalies a punktas arba Direktyvos 2006/73/EB 25 straipsnio 2 dalies a arba b punktas, arba kuris kitu atveju būtų neteisėtas su dar neįvykdytais pavedimais susijusios informacijos panaudojimas;
c)
išskyrus tuos atvejus, kai jis atlieka įprastą savo darbą arba laikosi paslaugų sutarties ir nepažeidžia Direktyvos 2003/6/EB 3 straipsnio a punkto, atskleidžia bet kokią informaciją arba pareiškia nuomonę bet kuriam kitam asmeniui, jeigu susijęs asmuo žino arba pagrįstai turėtų žinoti, kad perdavus tokią informaciją, tas kitas asmuo imsis arba tikriausiai imtųsi kurio nors iš šių veiksmų:
i)
sudaryti finansinių priemonių sandorį, kuriam, jeigu tai būtų asmeninis susijusio asmens sandoris, būtų taikomas šios dalies a punktas arba Direktyvos 2006/73/EB 25 straipsnio 2 dalies a arba b punktas, arba kuris kitu atveju būtų neteisėtas su dar neįvykdytais pavedimais susijusios informacijos panaudojimas;
ii)
teikti konsultacijas arba padėti kitam asmeniui sudaryti tokį sandorį.
2. Šiais susitarimais, kurių reikalaujama 1 dalyje, visų pirma užtikrinama, kad:
a)
kiekvienam susijusiam asmeniui, kuriam taikoma 1 dalis, būtų žinomi asmeniniams sandoriams taikomi apribojimai ir priemonės, kurias valdymo įmonė nustatė asmeniniams sandoriams ir atskleidžiamai informacijai pagal 1 dalį;
b)
valdymo įmonė būtų nedelsiant informuojama apie bet kurį asmeninį susijusio asmens sudarytą sandorį, jai pranešant apie tą sandorį arba kitaip sudarant galimybę valdymo įmonei nustatyti tokius sandorius;
c)
būtų užregistruojamas asmeninis sandoris, apie kurį pranešta valdymo įmonei arba kurį ji pati nustatė, taip pat bet koks su tokiu sandoriu susijęs įgaliojimas arba draudimas.
Pirmos pastraipos b punkto tikslais, kai tam tikrą veiklą vykdo trečiosios šalys, valdymo įmonė užtikrina, kad veiklą vykdantis subjektas registruotų bet kurio susijusio asmens sudarytus asmeninius sandorius ir nedelsdamas suteiktų šią informaciją valdymo įmonei jai to paprašius.
3. 1 ir 2 dalys netaikomos šioms asmeninių sandorių rūšims:
a)
asmeniniams sandoriams, įvykdytiems remiantis portfelio valdymo paslauga, kai sprendimai priimami savo nuožiūra, kai portfelio valdytojas ir susijęs asmuo arba kitas asmuo, kurio sąskaita vykdomas sandoris, iš anksto nebuvo taręsi dėl šio sandorio;
b)
asmeniniams sandoriams, susijusiems su KIPVPS arba investiciniais vienetais kolektyvinio investavimo subjektuose, kurie prižiūrimi pagal valstybės narės teisę, kuriems numatomas atitinkamas jų turto rizikos paskirstymo lygis, kai susijęs asmuo ir bet kuris kitas asmuo, kurio sąskaita vykdomi sandoriai, nedalyvauja to subjekto valdyme.
4. Šio straipsnio 1, 2 ir 3 dalyse „asmeninis sandoris“ reiškia tą patį ką ir Direktyvos 2006/73/EB 11 straipsnyje.
14 straipsnis
Portfelio sandorių registravimas
1. Valstybė narės reikalauja, kad valdymo įmonės užtikrintų, kad nedelsiant būtų parengtas kiekvieno su KIPVPS susijusio portfelio sandorio įrašas su informacija, kurios pakanka išsamiems pavedimo ir įvykdyto sandorio duomenims atkurti.
2. 1 dalyje nurodytas įrašas apima:
a)
KIPVPS pavadinimą arba kitą žymenį ir KIPVPS vardu veikiančio asmens vardą ir pavardę;
b)
informaciją, reikalingą konkrečiai finansinei priemonei nustatyti;
c)
kiekį;
d)
pavedimo arba sandorio tipą;
e)
kainą;
f)
pavedimų atveju - pavedimo perdavimo datą ir tikslų laiką ir asmens, kuriam buvo perduotas pavedimas, vardą ir pavardę arba kitą žymenį, arba sandorių atveju - sprendimo prekiauti ir sandorio įvykdymo datą ir tikslų laiką;
g)
asmens, perduodančio pavedimą arba vykdančio sandorį, vardą ir pavardę;
h)
kai taikoma, pavedimo atšaukimo priežastis;
i)
įvykdytų sandorių atveju - sandorio šalį ir įvykdymo vietą.
Pirmos pastraipos i punkte „įvykdymo vieta“ reiškia reguliuojamą rinką, kaip nurodyta Direktyvos 2004/39/EB 4 straipsnio 14 dalyje, daugiašalę prekybos sistemą, kaip nurodyta tos direktyvos 4 straipsnio 15 dalyje, finansinį tarpininką, nuolat vykdantį klientų pavedimus iš savo nuosavo finansinio turto, kaip nurodyta tos direktyvos 4 straipsnio 7 dalyje, arba rinkos formuotoją, kitą likvidumą palaikantį subjektą arba subjektą, kuris trečiojoje šalyje atlieka funkciją, panašią į bet kurio iš pirmiau minėtų vykdomas funkcijas.
15 straipsnis
Pasirašymo ir išpirkimo pavedimų registravimas
1. Valstybės narės reikalauja, kad valdymo įmonės imtųsi visų pagrįstų veiksmų, kad užtikrintų, kad gauti KIPVPS pasirašymo ir išpirkimo pavedimai būtų centralizuoti ir užregistruoti iš karto po tokio pavedimo gavimo.
2. Šiuose įrašuose turi būti pateikta informacija apie:
a)
atitinkamą KIPVPS;
b)
pavedimą teikiantį arba perduodantį asmenį;
c)
pavedimą priimantį asmenį;
d)
pavedimo datą ir laiką;
e)
mokėjimo sąlygas ir būdus;
f)
pavedimo tipą;
g)
pavedimo įvykdymo datą;
h)
pasirašytų arba išpirktų investicinių vienetų skaičių;
i)
kiekvieno investicinio vieneto pasirašymo arba išpirkimo kainą;
j)
visą investicinių vienetų pasirašymo arba išpirkimo vertę;
k)
bendrąją pavedimo vertę, įskaitant pasirašymo mokesčius, arba sumą atėmus mokesčius už išpirkimą.
16 straipsnis
Įrašų saugojimo reikalavimai
1. Valstybės narės reikalauja, kad valdymo įmonės užtikrintų, kad 14 ir 15 straipsniuose nurodyti įrašai būtų saugomi ne mažiau kaip penkerius metus.
Tačiau išskirtinėmis aplinkybėmis kompetentingos institucijos gali pareikalauti, kad valdymo įmonės saugotų kuriuos nors arba visus šiuos įrašus ilgesnį laikotarpį, atsižvelgiant į priemonės arba portfelio sandorio pobūdį, jeigu tai būtina, kad ta institucija galėtų vykdyti priežiūros funkcijas pagal Direktyvą 2009/65/EB.
2. Panaikinus valdymo įmonės leidimą, valstybės narės arba kompetentingos institucijos gali reikalauti, kad valdymo įmonė saugotų 1 dalyje nurodytus įrašus likusią penkerių metų laikotarpio dalį.
Kai valdymo įmonė perduoda savo pareigas, susijusias su KIPVPS, kitai valdymo įmonei, valstybės narės arba kompetentingos institucijos gali reikalauti pasirūpinti, kad tai įmonei būtų prieinami tokie paskutinių penkerių metų įrašai.
3. Informacija saugoma tokioje laikmenoje, kad kompetentingai institucijai ši informacija būtų prieinama ateityje, ir tokia forma ir taip, kad būtų tenkinamos šios sąlygos:
a)
kompetentinga institucija turi turėti galimybę nesunkiai gauti ir atkurti kiekvieną pagrindinį kiekvieno portfelio sandorio apdorojimo etapą;
b)
turi būti galima lengvai nustatyti bet kokius pataisymus arba kitokius pakeitimus ir įrašų turinį iki tokių pataisymų arba pakeitimų;
c)
neturi būti galima kitaip manipuliuoti įrašais ar juos keisti.
III SKYRIUS
INTERESŲ KONFLIKTAS
(Direktyvos 2009/65/EB 12 straipsnio 1 dalies b punktas ir 14 straipsnio 1 dalies d punktas ir 2 dalies c punktas)
17 straipsnis
Interesų konfliktų nustatymo kriterijai
1. Valstybės narės užtikrina, kad, siekdamos nustatyti interesų konfliktų, kurie kyla teikiant paslaugas ir vykdant veiklą ir kurių egzistavimas gali pakenkti KIPVPS interesams, tipus, valdymo įmonės, taikydamos minimalius kriterijus, atsižvelgtų į klausimą, ar valdymo įmonei arba susijusiam asmeniui ar asmeniui, su valdymo įmone tiesiogiai arba netiesiogiai susijusiam per kontrolės funkciją, taikytina viena iš šių situacijų, tikėtinų dėl kolektyvinio portfelio valdymo paslaugų teikimo ar kitos veiklos:
a)
tikėtina, kad valdymo įmonė arba tas asmuo turės finansinės naudos arba išvengs finansinio nuostolio KIPVPS sąskaita;
b)
valdymo įmonė arba tas asmuo yra suinteresuotas KIPVPS arba kitam klientui teikiamos paslaugos arba vykdomos veiklos arba KIPVPS arba kito kliento vardu vykdomo sandorio rezultatu kitaip, negu KIPVPS yra suinteresuotas tuo rezultatu;
c)
valdymo įmonė arba tas asmuo yra finansiškai arba kitaip skatinamas teikti pirmenybę kito kliento arba klientų grupės interesams, o ne KIPVPS interesams;
d)
valdymo įmonė arba tas asmuo vykdo tokią pačią veiklą KIPVPS ir kito kliento arba klientų, kurie nėra KIPVPS, naudai;
e)
valdymo įmonė arba tas asmuo iš kito asmens, o ne KIPVPS, už KIPVPS naudai vykdomą kolektyvinio portfelio valdymo veiklą, be standartinio komisinio arba mokesčio už tą paslaugą, yra arba bus skatinamas pinigais, prekėmis arba paslaugomis.
2. Valstybės narės reikalauja, kad valdymo įmonės, nustatydamos interesų konfliktų tipus, atsižvelgtų į:
a)
valdymo įmonės interesus, įskaitant interesus, susijusius su jos priklausymu grupei arba su paslaugų teikimu ir veiklos vykdymu, klientų interesus ir valdymo įmonės pareigas KIPVPS atžvilgiu;
b)
dviejų arba daugiau valdomų KIPVPS interesus.
18 straipsnis
Interesų konfliktų politika
1. Valstybės narės reikalauja, kad valdymo įmonės parengtų, įgyvendintų ir palaikytų veiksmingą interesų konfliktų politiką. Ši politika tvirtinama raštu ir turi atitikti valdymo įmonės dydį, struktūrą, veiklos pobūdį, mastą ir sudėtingumą.
Kai valdymo įmonė yra grupės narė, šia politika taip pat atsižvelgiama į bet kokias aplinkybes, kurios įmonei yra arba turėtų būti žinomos ir kurios gali sukelti interesų konfliktą dėl kitų grupės narių struktūros ir veiklos.
2. Interesų konfliktų politikoje, parengtoje vadovaujantis 1 dalimi:
a)
atsižvelgiant į kolektyvinio portfelio valdymo veiklą, kurią vykdo pati valdymo įmonė arba kuri vykdoma valdymo įmonės vardu, nustatomos aplinkybės, kurios sudaro arba gali sukelti interesų konfliktą, dėl kurio gali kilti didelis pavojus KIPVPS arba vieno ar daugiau klientų interesams;
b)
pateikiamos procedūros, kurių reikia laikytis, ir priemonės, kurias reikia priimti, kad būtų galima valdyti tokius konfliktus.
19 straipsnis
Nepriklausomas konfliktų valdymas
1. Valstybės narės užtikrina, kad 18 straipsnio 2 dalies b punkte numatytos procedūros ir priemonės yra skirtos tam, kad būtų užtikrinta, jog susiję asmenys, dalyvaujantys įvairių rūšių veikloje, kuri susijusi su interesų konfliktu, vykdytų tą veiklą tiek nepriklausomai, kiek tai tinkama atsižvelgiant į valdymo įmonės ir grupės, kuriai ji priklauso, dydį ir veiklą ir į pavojaus, kad kliento interesams bus padaryta žala, rimtumą.
2. Procedūros, kurių reikia laikytis, ir priemonės, kurias reikia priimti, kaip numatyta 18 straipsnio 2 dalies b punkte, kai jos reikalingos ir tinkamos valdymo įmonei, kad ši užtikrintų reikiamą nepriklausomybės laipsnį, apima:
a)
veiksmingas procedūras, kad būtų galima užkirsti kelią arba kontroliuoti susijusių asmenų, dalyvaujančių su interesų konfliktų rizika susijusioje kolektyvinio portfelio valdymo veikloje, keitimąsi informacija, kai keitimasis ta informacija gali pakenkti vieno arba daugiau klientų interesams;
b)
atskirą susijusių asmenų, kurių pagrindinės funkcijos apima kolektyvinio portfelio valdymo veiklos vykdymą klientų vardu arba paslaugų teikimą klientams arba investuotojams, kurių interesai gali prieštarauti vieni kitiems, arba kurie kitaip atstovauja skirtingiems interesams, įskaitant valdymo įmonės interesus, kurie gali prieštarauti vieni kitiems, priežiūrą;
c)
bet kokio tiesioginio ryšio tarp susijusių asmenų, kurie daugiausia vykdo vienos rūšies veiklą, atlyginimo ir skirtingų susijusių asmenų, kurie daugiausia vykdo kitokią veiklą, atlyginimo arba jų uždirbtų pajamų, kai dėl šių veiklos rūšių gali kilti interesų konfliktas, panaikinimą;
d)
priemones, skirtas užkirsti kelią arba apriboti bet kurio asmens netinkamą įtaką tam, kaip susijęs asmuo vykdo kolektyvinio portfelio valdymo veiklą;
e)
priemones, skirtas užkirsti kelią arba kontroliuoti, kaip susijęs asmuo tuo pačiu metu arba paeiliui dalyvauja vykdant atskirą kolektyvinio portfelio valdymo veiklą, kai dėl tokio dalyvavimo gali pablogėti tinkamas interesų konfliktų valdymas.
Jeigu priėmus arba taikant vieną arba kelias tokias priemones ir procedūras neužtikrinamas reikiamas nepriklausomybės lygis, valstybės narės reikalauja, kad valdymo įmonės imtųsi alternatyvių arba papildomų priemonių ir procedūrų, kurios yra reikalingos ir tinkamos šiems tikslams įvykdyti.
20 straipsnis
Veiklos, sukeliančios žalingą interesų konfliktą, valdymas
1. Valstybės narės reikalauja, kad valdymo įmonės saugotų ir reguliariai atnaujintų informaciją apie kolektyvinio portfelio valdymo veiklos, kurią vykdo pati valdymo įmonė arba kuri vykdoma tos įmonės vardu, kurioje iškilo arba nuolatinio kolektyvinio portfelio valdymo veiklos atveju gali kilti interesų konfliktas, dėl kurio gali kilti didelis pavojus, kad bus pažeisti vieno arba daugiau KIPVPS arba kitų klientų interesai, tipus.
2. Valstybės narės reikalauja, kad tuomet, kai valdymo įmonės organizacinių ar administracinių susitarimų dėl interesų konfliktų valdymo nepakanka, kad būtų pakankamai patikimai užtikrinta, kad bus išvengta KIPVPS arba jo investicinių vienetų savininkų interesų pažeidimo rizikos, vyresnioji vadovybė ar kitas kompetentingas valdymo įmonės vidaus organas būtų nedelsiant informuotas, kad galėtų priimti bet kokį reikalingą sprendimą, kuriuo užtikrintų, kad valdymo įmonė bet kuriuo atveju veiktų atsižvelgdama į KIPVPS ir jo investicinių vienetų savininkų interesus.
3. Valdymo įmonė informuoja investuotojus apie 2 dalyje nurodytas situacijas, naudodama bet kokias tinkamas patvariąsias laikmenas ir pateikia savo sprendimo priežastis.
21 straipsnis
Naudojimosi balsavimo teisėmis strategijos
1. Valstybės narės reikalauja, kad valdymo įmonės sukurtų tinkamas ir veiksmingas strategijas, kaip nustatyti, kada ir kaip reikia pasinaudoti balsavimo teisėmis, susijusiomis su valdomuose portfeliuose turimomis priemonėmis išimtinai susijusio KIPVPS naudai.
2. 1 dalyje nurodyta strategija lemia priemones ir procedūras, skirtas:
a)
svarbiems įmonės įvykiams stebėti;
b)
užtikrinti, kad balsavimo teisėmis naudojamasi laikantis atitinkamo KIPVPS investicinių tikslų ir politikos;
c)
interesų konfliktams, kylantiems dėl naudojimosi balsavimo teisėmis, išvengti arba valdyti.
3. Investuotojams parengiamas glaustas 1 dalyje nurodytų strategijų aprašas.
Veiksmų, kurių imtasi remiantis šiomis strategijomis, išsamus aprašas nemokamai pateikiamas investicinių vienetų savininkams, jiems to paprašius.
IV SKYRIUS
VEIKLOS TAISYKLĖS
(Direktyvos 2009/65/EB 14 straipsnio 1 dalies a ir b punktai ir 2 dalies a ir b punktai)
1 SKIRSNIS
Bendrieji principai
22 straipsnis
Pareiga veikti atsižvelgiant į KIPVPS ir jų investicinių vienetų savininkų interesus
1. Valstybės narės reikalauja, kad valdymo įmonės užtikrintų, kad su jų valdomų KIPVPS investicinių vienetų savininkais būtų elgiamasi sąžiningai.
Valdymo įmonės negali iškelti kokios nors investicinių vienetų savininkų grupės interesų aukščiau už kokios nors kitos investicinių vienetų savininkų grupės interesus.
2. Valstybės narės reikalauja, kad valdymo įmonės taikytų tinkamą politiką ir procedūras, kad išvengtų piktnaudžiavimo, kuris, kaip pagrįstai galima tikėtis, turėtų įtakos rinkos stabilumui ir vientisumui.
3. Nepažeisdamos nacionalinės teisės reikalavimų, valstybės narės reikalauja, kad valdymo įmonės užtikrintų, kad jų valdomuose KIPVPS būtų taikomi sąžiningi, teisingi ir skaidrūs kainų nustatymo modeliai ir vertinimo sistemos, siekiant laikytis prievolės veikti atsižvelgiant į investicinių vienetų savininkų interesus. Valdymo įmonės privalo sugebėti įrodyti, kad KIPVPS portfeliai yra tiksliai įvertinti.
4. Valstybės narės reikalauja, kad valdymo įmonės veiktų taip, kad KIPVPS ir jo investicinių vienetų savininkai nepatirtų nepagrįstų išlaidų.
23 straipsnis
Išsamaus patikrinimo reikalavimai
1. Valstybės narės reikalauja, kad valdymo įmonės užtikrintų didelį dėmesingumą atrenkant ir nuolat stebint investicijas KIPVPS ir rinkos vientisumo labui.
2. Valstybės narės reikalauja, kad valdymo įmonės užtikrintų, kad jos turėtų tinkamų žinių ir supratimą apie turtą, į kurį investuoja KIPVPS.
3. Valstybės narės reikalauja, kad valdymo įmonės raštu nustatytų išsamaus patikrinimo politiką ir procedūras ir įgyvendintų veiksmingus susitarimus, skirtus užtikrinti, kad KIPVPS vardu priimami investiciniai sprendimai atitiktų KIPVPS tikslus, investavimo strategiją ir rizikos ribas.
4. Valstybės narės reikalauja, kad įgyvendindamos rizikos valdymo politiką ir, kai reikia, atsižvelgusios į numatomos investicijos pobūdį, prieš investuodamos valdymo įmonės parengtų prognozes ir atliktų analizę, susijusią su investicijos įtaka KIPVPS portfelio sudėčiai, likvidumui ir rizikos ir grąžos pobūdžiui. Analizė turi būti atliekama tik remiantis patikima ir nauja informacija, tiek kiekybės, tiek kokybės požiūriu.
Valdymo įmonės tinkamai, apdairiai ir stropiai sudaro, tvarko arba nutraukia bet kokį susitarimą su trečiosiomis šalimis, susijusį su rizikos valdymo veikla. Prieš sudarydamos tokius susitarimus valdymo įmonės imasi visų reikalingų veiksmų, kad patikrintų, ar trečioji šalis sugeba ir turi pajėgumų patikimai, profesionaliai ir veiksmingai vykdyti rizikos valdymo veiklą. Valdymo įmonė parengia nuolatinio trečiosios šalies veiklos standarto vertinimo metodus.
2 SKIRSNIS
Pasirašymo ir išpirkimo pavedimų tvarkymas
24 straipsnis
Įsipareigojimai teikti pasirašymo ir išpirkimo pavedimų vykdymo pranešimus
1. Valstybės narės užtikrina, kad valdymo įmonės, įvykdžiusios investicinių vienetų savininko pateiktą pasirašymo arba išpirkimo pavedimą, naudodamos patvariąją laikmeną kuo greičiau, bet ne vėliau kaip pirmą darbo dieną po įvykdymo arba, kai valdymo įmonė gauna patvirtinimą iš trečiosios šalies, ne vėliau kaip pirmą darbo dieną po patvirtinimo gavimo iš trečiosios šalies informuotų investicinių vienetų savininką, patvirtindamos pavedimo įvykdymą.
Tačiau pirma pastraipa netaikoma, jeigu pranešime būtų tokia pati informacija kaip ir patvirtinimo pranešime, kurį kitas asmuo turi nedelsdamas išsiųsti investicinių vienetų savininkui.
2. 1 dalyje nurodytame pranešime, kai taikoma, turi būti tokia informacija:
a)
valdymo įmonės identifikavimas;
b)
investicinių vienetų savininko pavadinimas ar kitas žymuo;
c)
pavedimo gavimo data ir laikas ir mokėjimo būdas;
d)
įvykdymo data;
e)
KIPVPS identifikavimas;
f)
pavedimo pobūdis (pasirašymo ar išpirkimo);
g)
investicinių vienetų skaičius;
h)
investicinio vieneto vertė, kuria pasirašomi arba išperkami investiciniai vienetai;
i)
pamatinės vertės nustatymo data;
j)
bendroji pavedimo vertė, įskaitant pasirašymo mokesčius, arba suma atėmus mokesčius už išpirkimą;
k)
nustatytų komisinių ir išlaidų bendra suma ir, investuotojui pareikalavus, jos išskirstymas papunkčiui.
3. Kai investicinių vienetų savininko pavedimai vykdomi periodiškai, valdymo įmonės imasi 1 dalyje nurodytų veiksmų arba ne rečiau kaip kartą per šešis mėnesius pateikia investicinių vienetų savininkui 2 dalyje nurodytą informaciją apie tuos sandorius.
4. Valdymo įmonės pateikia investicinių vienetų savininkui, jam paprašius, informaciją apie jo pavedimo būklę.
3 SKIRSNIS
Optimalus įvykdymas
25 straipsnis
Sprendimų prekiauti valdomo KIPVPS vardu vykdymas
1. Valstybės narės reikalauja, kad valdymo įmonės, vykdydamos sprendimus prekiauti valdomo KIPVPS vardu, veiktų atsižvelgdamos į valdomų KIPVPS interesus valdydamos jų portfelius.
2. 1 dalies tikslais valstybės narės užtikrina, kad, vykdydamos pavedimus, valdymo įmonės imtųsi visų pagrįstų veiksmų, kad pasiektų geriausių rezultatų KIPVPS naudai, atsižvelgiant į kainą, išlaidas, greitumą, įvykdymo ir apmokėjimo tikimybę, pavedimo dydį ir pobūdį ar bet kokį kitą veiksnį, susijusį su pavedimo įvykdymu. Santykinė tokių veiksnių svarba nustatoma atsižvelgiant į šiuos kriterijus:
a)
KIPVPS tikslus, investicijų politiką ir riziką, kaip nurodyta prospekte arba, priklausomai nuo situacijos, fondo taisyklėse arba KIPVPS įstatuose;
b)
pavedimo ypatybes;
c)
su tuo pavedimu susijusių finansinių priemonių ypatybes;
d)
įvykdymo vietų, kurioms tas pavedimas gali būti nukreiptas, ypatybes.
3. Valstybės narės reikalauja, kad valdymo įmonės nustatytų ir įgyvendintų veiksmingas priemones, skirtas 2 dalyje nurodytiems įpareigojimams vykdyti. Visų pirma, valdymo įmonės parengia ir įgyvendina politiką, kuria būtų sudarytos galimybės gauti geriausius rezultatus vykdant KIPVPS pavedimus, kaip numatyta 2 dalyje.
Valdymo įmonės gauna išankstinį investicinės bendrovės pritarimą pavedimų vykdymo politikai. Valdymo įmonė sudaro galimybę investicinių vienetų savininkams gauti tinkamą informaciją apie politiką, nustatytą pagal šį straipsnį ir apie bet kokius esminius jų politikos pasikeitimus.
4. Valdymo įmonės reguliariai stebi savo pavedimų vykdymo priemonių ir politikos veiksmingumą, siekdamos nustatyti ir, kai reikia, pašalinti bet kokius trūkumus.
Be to, valdymo įmonės kasmet peržiūri pavedimų vykdymo politiką. Peržiūrą taip pat reikia atlikti kiekvieną kartą, kai įvyksta esminis pokytis, kuris paveikia valdymo įmonės gebėjimą toliau siekti geriausių rezultatų valdomų KIPVPS naudai.
5. Valdymo įmonės turi būti pajėgios įrodyti, kad jos įvykdė pavedimus KIPVPS vardu laikydamosi valdymo įmonės pavedimų vykdymo politikos.
26 straipsnis
Pavedimų prekiauti KIPVPS vardu pateikimas kitiems subjektams
1. Valstybės narės reikalauja, kad valdymo įmonės, pateikdamos pavedimus prekiauti valdomo KIPVPS vardu kitiems subjektams, veiktų atsižvelgdamos į valdomų KIPVPS interesus valdydamos jų portfelius.
2. Valstybės narės užtikrina, kad, vykdydamos pavedimus, valdymo įmonės imtųsi visų pagrįstų veiksmų, kad pasiektų geriausių rezultatų KIPVPS naudai, atsižvelgiant į kainą, išlaidas, greitumą, įvykdymo ir apmokėjimo tikimybę, dydį, pobūdį ar bet kokį kitą veiksnį, susijusį su pavedimo įvykdymu. Santykinė tokių veiksnių svarba nustatoma pagal 25 straipsnio 2 dalį.
Todėl valdymo įmonės parengia ir įgyvendina politiką, kuri sudarytų galimybę joms vykdyti pirmoje pastraipoje nurodytą įpareigojimą. Pagal šią politiką numatoma, kuriems subjektams gali būti pateikti pavedimai kiekvienai finansinių priemonių klasei. Valdymo įmonė sudaro susitarimus dėl pavedimų vykdymo tik tuomet, kai tokie susitarimai atitinka šiame straipsnyje išdėstytus įpareigojimus. Valdymo įmonės sudaro galimybę investicinių vienetų savininkams gauti tinkamą informaciją apie politiką, nustatytą pagal šią pastraipą ir apie bet kokius esminius šios politikos pasikeitimus.
3. Valdymo įmonės reguliariai stebi pagal 2 dalies reikalavimus parengtos politikos veiksmingumą, ypač šioje politikoje nurodytų subjektų pavedimų vykdymo kokybę ir, kai reikia, šalina trūkumus.
Be to, valdymo įmonės kasmet peržiūri politiką. Tokią peržiūrą taip pat reikia atlikti kiekvieną kartą, kai įvyksta esminis pokytis, kuris paveikia valdymo įmonės gebėjimą toliau siekti geriausių rezultatų valdomų KIPVPS naudai.
4. Valdymo įmonės turi būti pajėgios įrodyti, kad jos pateikė pavedimus KIPVPS vardu laikydamosi pagal 2 dalį parengtos politikos.
4 SKIRSNIS
Pavedimų tvarkymas
27 straipsnis
Bendrieji principai
1. Valstybės narės reikalauja, kad valdymo įmonės parengtų ir įgyvendintų procedūras ir tvarką, kuriomis būtų užtikrintas greitas, sąžiningas ir operatyvus portfelio sandorių vykdymas KIPVPS vardu.
Valdymo įmonių įgyvendinamos procedūros ir tvarka atitinka tokias sąlygas:
a)
jomis užtikrinama, kad KIPVPS vardu įvykdyti pavedimai būtų nedelsiant ir tiksliai užregistruoti ir paskirstyti;
b)
KIPVPS pavedimai, kurie yra panašūs, vykdomi paeiliui ir nedelsiant, išskyrus atvejus, kai dėl pavedimo ypatumų arba vyraujančių rinkos sąlygų to neįmanoma padaryti arba tai prieštarauja KIPVPS interesams.
Finansinės priemonės arba pinigų sumos, gautos kaip atsiskaitymas už atliktus pavedimus, greitai ir teisingai pervedamos į atitinkamo KIPVPS sąskaitą.
2. Valdymo įmonė nepiktnaudžiauja informacija, susijusia su dar neįvykdytais KIPVPS pavedimais, ir imasi visų pagrįstų veiksmų, kad nė vienas iš jos susijusių asmenų nepiktnaudžiautų tokia informacija.
28 straipsnis
Prekybos pavedimų sujungimas ir išskirstymas
1. Valstybės narės draudžia valdymo įmonėms vykdyti KIPVPS pavedimą bendrai su kito KIPVPS arba kito kliento pavedimu arba su jų pačių sąskaita vykdomu pavedimu, nebent tenkinamos tokios sąlygos:
a)
nėra tikėtina, kad pavedimų sujungimas apskritai gali turėti neigiamos įtakos kuriam nors KIPVPS arba klientams, kurių pavedimą ketinama sujungti;
b)
turi būti parengta ir įgyvendinama pavedimų išskirstymo politika, kurioje būtų pakankamai tiksliai numatytas teisingas jungtinių pavedimų išskirstymas, įskaitant tai, kaip pavedimų apimtis ir kaina lemia iš dalies įvykdyto pavedimo išskirstymą ir traktavimą.
2. Valstybės narės užtikrina, kad kai valdymo įmonė sujungia KIPVPS pavedimą su vienu ar keliais kitų KIPVPS arba klientų pavedimais ir yra įvykdoma tik dalis jungtinio pavedimo, ji išskirsto susijusius sandorius pagal savo pavedimų išskirstymo politiką.
3. Valstybės narės užtikrina, kad valdymo įmonės, sujungusios sandorius savo sąskaita su vienu ar keliais KIPVPS ar kitų klientų pavedimais, neišskirsto susijusių sandorių KIPVPS ar kitam klientui žalingu būdu.
4. Valstybės narės reikalauja, kad kai valdymo įmonė sujungia KIPVPS ar kito kliento pavedimą su sandoriu savo sąskaita ir yra įvykdoma tik dalis jungtinio pavedimo, ji išskirsto susijusius sandorius KIPVPS ar kitam klientui, teikdama jiems pirmenybę, palyginti su sandoriais savo sąskaita.
Tačiau jeigu valdymo įmonė gali pagrįstai įrodyti KIPVPS at kitam savo klientui, kad be šio sujungimo jai nebūtų pavykę įvykdyti šio pavedimo tokiomis palankiomis sąlygomis arba iš viso nebūtų pavykę jo įvykdyti, ji gali proporcingai išskirstyti sandorį savo sąskaita, remdamasi 1 dalies b punkte nurodyta politika.
5 SKIRSNIS
Skatinimo priemonės
29 straipsnis
KIPVPS interesų apsauga
1. Valstybės narės užtikrina, kad nelaikoma, jog valdymo įmonės elgiasi sąžiningai, teisingai ir profesionaliai, atsižvelgdamos į geriausius KIPVPS interesus, jeigu, vykdydamos investicijų valdymo ir administravimo veiklą KIPVPS naudai, jos moka arba joms mokamas mokestis ar komisinis atlygis, arba jos teikia arba joms teikiama bet kokia nepiniginė nauda, išskyrus:
a)
mokestį, komisinius arba nepiniginę naudą, kurie mokami arba teikiami KIPVPS arba KIPVPS vardu veikiančiam asmeniui arba kuriuos moka arba teikia KIPVPS arba jo KIPVPS veikiantis asmuo;
b)
mokestį, komisinį atlygį arba nepiniginę naudą, kurie mokami arba teikiami trečiajai šaliai arba trečiosios šalies vardu veikiančiam asmeniui arba kuriuos moka arba teikia trečioji šalis arba jos vardu veikiantis asmuo, jeigu tenkinamos šios sąlygos:
i)
KIPVPS turi būti išsamiai, tiksliai ir suprantamai pateikiama aiški informacija apie mokestį, komisinį atlygį ar naudą, jų pobūdį ir sumą arba, kai negalima nustatyti tos sumos, jos apskaičiavimo metodą, prieš suteikiant atitinkamą paslaugą;
ii)
mokesčio arba komisinio atlygio sumokėjimas arba nepiniginės naudos suteikimas turi būti nustatomi siekiant pagerinti atitinkamos paslaugos kokybę ir nepakenkti valdymo įmonės įpareigojimo nepažeisti KIPVPS interesų vykdymui;
c)
tinkamus mokesčius, kurie leidžia teikti arba yra būtini norint teikti atitinkamą paslaugą, įskaitant investicinių vienetų saugojimo išlaidas, atsiskaitymo ir valiutos keitimo mokesčius, su reguliavimu susijusias rinkliavas arba teisines išlaidas, ir dėl kurių pobūdžio negali atsirasti prieštaravimo valdymo įmonės pareigai veikti garbingai, sąžiningai ir profesionaliai, kiek įmanoma atsižvelgiant į KIPVPS interesus.
2. Valstybės narės leidžia valdymo įmonei 1 dalies b punkto i papunkčio tikslais santraukos forma atskleisti esmines susitarimų dėl atlygio, komisinio atlygio arba nepiniginės naudos sąlygas, jeigu valdymo įmonė įsipareigoja atskleisti papildomą informaciją investicinių vienetų savininko prašymu ir su sąlyga, kad ji vykdo tą įsipareigojimą.
V SKYRIUS
STANDARTINIO DEPOZITORIUMO IR VALDYMO ĮMONĖS SUSITARIMO DETALĖS
(Direktyvos 2009/65/EB 23 straipsnio 5 dalis ir 33 straipsnio 5 dalis)
30 straipsnis
Elementai susiję, su procedūromis, kurių turi laikytis susitarimo šalys
Valstybės narės reikalauja, kad depozitoriumas ir valdymo įmonė, šiame skyriuje vadinami susitarimo šalimis, į rašytinį susitarimą, nurodytą Direktyvos 2009/65/EB 23 straipsnio 5 dalyje arba 33 straipsnio 5 dalyje, įtrauktų bent jau šiuos duomenis, susijusius su susitarimo šalių teikiamomis paslaugomis ir procedūromis, kurių jos turi laikytis:
a)
kiekvienam depozitoriumui patikėto KIPVPS turto tipui patvirtintinų procedūrų, įskaitant susijusias su turto saugojimu, aprašą;
b)
procedūrų, kurių turi būti laikomasi, kai valdymo įmonė numato KIPVPS fondo taisyklių arba prospekto pakeitimą, ir kuriomis nustatoma, kada turi būti informuotas depozitoriumas arba kada reikalingas išankstinis depozitoriumo sutikimas, norint daryti pakeitimą, aprašą;
c)
priemonių ir procedūrų, kuriomis depozitoriumas perduos valdymo įmonei visą svarbią informaciją, kurios reikia valdymo įmonei, kad ji galėtų vykdyti savo pareigas, aprašą, įskaitant priemonių ir procedūrų, susijusių su naudojimusi finansinių priemonių suteikiamomis teisėmis, ir priemonių ir procedūrų, taikomų siekiant, kad valdymo įmonė ir KIPVPS galėtų laiku gauti tikslią informaciją, susijusią su KIPVPS sąskaitomis, aprašą;
d)
priemonių ir procedūrų, kuriomis depozitoriumui suteikiama prieiga prie visos svarbios informacijos, reikalingos jo pareigoms atlikti, aprašą;
e)
procedūrų, kuriomis depozitoriumui suteikiama galimybė domėtis valdymo įmonės veikla ir įvertinti perduotos informacijos kokybę, įskaitant apsilankymus vietoje, aprašą;
f)
procedūrų, kuriomis valdymo įmonei suteikiama galimybė peržiūrėti depozitoriumo veiklą depozitoriumo sutartinių įsipareigojimų vykdymo požiūriu, aprašą.
31 straipsnis
Elementai, susiję su keitimusi informacija ir su įpareigojimais konfidencialumo bei pinigų plovimo srityse
1. Valstybės narės reikalauja, kad susitarimo šalys, nurodytos Direktyvos 2009/65/EB 23 straipsnio 5 dalyje arba 33 straipsnio 5 dalyje, į tą susitarimą įtrauktų bent jau šiuos elementus, susijusius su keitimusi informacija ir su įpareigojimais konfidencialumo bei pinigų plovimo srityse:
a)
visos informacijos, susijusios su KIPVPS investicinių vienetų pasirašymu, išpirkimu, išleidimu, atšaukimu ir atpirkimu, kuria turi keistis KIPVPS, jo valdymo įmonė ir depozitoriumas, sąrašą;
b)
konfidencialumo įpareigojimus, taikomus susitarimo šalims;
c)
informaciją apie susitarimo šalių užduotis ir pareigas, susijusias su įpareigojimais pinigų plovimo ir terorizmo finansavimo prevencijos srityje, kai tai aktualu.
2. 1 dalies b punkte nurodyti įpareigojimai suformuluojami taip, kad nepakenktų valdymo įmonės buveinės valstybės narės kompetentingų institucijų arba KIPVPS buveinės valstybės narės kompetentingų institucijų gebėjimui gauti prieigą prie svarbių dokumentų ir informacijos.
32 straipsnis
Elementai, susiję su trečiųjų šalių paskyrimu
Kai depozitoriumas arba valdymo įmonė numato paskirti trečiąsias šalis vykdyti atitinkamas jų pareigas, valstybės narės reikalauja, kad abi susitarimo šalys, nurodytos Direktyvos 2009/65/EB 23 straipsnio 5 dalyje arba 33 straipsnio 5 dalyje, įtrauktų į susitarimą bent jau tokią informaciją:
a)
abiejų susitarimo šalių įsipareigojimą reguliariai teikti informaciją apie trečiąsias šalis, kurias depozitoriumas arba valdymo įmonė paskyrė vykdyti atitinkamas jų pareigas;
b)
įsipareigojimą, kad vienai iš šalių paprašius kita šalis pateiks informaciją apie kriterijus, taikomus pasirenkant trečiąją šalį, ir veiksmus, kurių imtasi pasirinktos trečiosios šalies vykdomai veiklai stebėti;
c)
pareiškimą, kad depozitoriumo atsakomybei, nurodytai Direktyvos 2009/65/EB 24 straipsnyje arba 34 straipsnyje, neturės įtakos tai, kad jis patikėjo visą arba dalį savo saugomo turto trečiajai šaliai.
33 straipsnis
Elementai, susiję su galimais susitarimo pakeitimais ir nutraukimu
Valstybės narės reikalauja, kad susitarimo šalys, nurodytos Direktyvos 2009/65/EB 23 straipsnio 5 dalyje arba 33 straipsnio 5 dalyje, į tą susitarimą įtrauktų bent jau tokią informaciją, susijusią su to susitarimo pakeitimais ir nutraukimu:
a)
susitarimo galiojimo laikotarpį;
b)
sąlygas, kuriomis susitarimas gali būti iš dalies keičiamas arba nutraukiamas;
c)
sąlygas, kurios yra būtinos, kad būtų palengvintas perdavimas kitam depozitoriumui, ir tokio perdavimo atveju - kokia tvarka depozitoriumas persiunčia visą susijusią informaciją kitam depozitoriumui.
34 straipsnis
Taikytina teisė
Valstybės narės reikalauja, kad susitarimo šalys, nurodytos Direktyvos 2009/65/EB 23 straipsnio 5 dalyje arba 33 straipsnio 5 dalyje, nurodytų, kad tam susitarimui taikoma KIPVPS buveinės valstybės narės teisė.
35 straipsnis
Informacijos perdavimas elektroniniu būdu
Tais atvejais, kai susitarimo šalys, nurodytos Direktyvos 2009/65/EB 23 straipsnio 5 dalyje arba 33 straipsnio 5 dalyje, susitaria naudoti elektronines priemones daliai arba visai informacijai tarpusavyje perduoti, valstybės narės reikalauja, kad tokiame susitarime būtų nuostatos, kuriomis užtikrinama, kad tokia informacija būtų registruojama.
36 straipsnis
Susitarimo taikymo sritis
Valstybės narės gali leisti, kad Direktyvos 2009/65/EB 23 straipsnio 5 dalyje arba 33 straipsnio 5 dalyje nurodytas susitarimas būtų taikomas daugiau negu vienam valdymo įmonės valdomam KIPVPS. Tokiu atveju susitarime išvardijami KIPVPS, kuriam jis taikomas.
37 straipsnis
Susitarimas dėl paslaugų lygio
Valstybės narės leidžia susitarimo šalims įtraukti informaciją apie 30 straipsnio c ir d punktuose nurodytas priemones ir procedūras į Direktyvos 2009/65/EB 23 straipsnio 5 dalyje arba 33 straipsnio 5 dalyje nurodytą susitarimą arba į atskirą rašytinį susitarimą.
VI SKYRIUS
RIZIKOS VALDYMAS
(Direktyvos 2009/65/EB 51 straipsnio 1 dalis)
1 SKIRSNIS
Rizikos valdymo politika ir rizikos vertinimas
38 straipsnis
Rizikos valdymo politika
1. Valstybės narės reikalauja, kad valdymo įmonės parengtų, įgyvendintų ir palaikytų tinkamą ir dokumentais įtvirtintą rizikos valdymo politiką, pagal kurią būtų nustatoma rizika, kurią patiria arba gali patirti jų valdomi KIPVPS.
Rizikos valdymo politika apima tokias procedūras, kurios yra būtinos tam, kad valdymo įmonė galėtų įvertinti kiekvieno valdomo KIPVPS patiriamą rinkos, likvidumo ir sandorio šalies riziką ir bet kokios kitos rūšies riziką, kurią patiria KIPVPS, įskaitant operacinę riziką, kuri gali būti reikšminga kiekvienam jos valdomam KIPVPS.
Valstybės narės reikalauja, kad valdymo įmonės, vykdydamos rizikos valdymo politiką, atsižvelgtų bent jau į šiuos elementus:
a)
metodus, priemones ir susitarimus, kurie suteikia galimybę laikytis 40 ir 41 straipsniuose išdėstytų įpareigojimų;
b)
su rizikos valdymu susijusių pareigų paskirstymą valdymo įmonėje.
2. Valstybės narės reikalauja, kad valdymo įmonės užtikrintų, kad 1 dalyje nurodytoje rizikos valdymo politikoje būtų pateiktos 12 straipsnyje nurodytos rizikos valdymo funkcijos ataskaitų teikimo direktorių valdybai ir vyresniajai vadovybei ir, kai reikia, priežiūros funkciją vykdantiems asmenims sąlygos, jų turinys ir dažnumas.
3. 1 ir 2 dalies tikslais valstybės narės užtikrina, kad valdymo įmonės atsižvelgtų į savo ir valdomų KIPVPS veiklos pobūdį, mastą ir sudėtingumą.
39 straipsnis
Rizikos valdymo politikos vertinimas, stebėsena ir peržiūra
1. Valstybės narės reikalauja, kad valdymo įmonės įvertintų, stebėtų ir periodiškai peržiūrėtų:
a)
rizikos valdymo politikos ir 40 bei 41 straipsniuose nurodytų susitarimų, procesų ir metodų tinkamumą ir veiksmingumą;
b)
kaip valdymo įmonė laikosi rizikos valdymo politikos ir 40 bei 41 straipsniuose nurodytų susitarimų, procesų ir metodų;
c)
priemonių, kurių imtasi bet kokiems rizikos valdymo proceso vykdymo trūkumams šalinti, tinkamumą ir veiksmingumą.
2. Valstybės narės reikalauja, kad valdymo įmonės praneštų savo buveinės valstybės narės kompetentingoms institucijoms apie bet kokius esminius rizikos valdymo proceso pasikeitimus.
3. Valstybės narės užtikrina, kad 1 dalyje išdėstytus reikalavimus nuolat, taip pat suteikdamos leidimą, peržiūrėtų valdymo įmonės buveinės valstybės narės kompetentingos institucijos.
2 SKIRSNIS
Rizikos valdymo procesai, sandorio šalies rizika ir emitentų koncentracija
40 straipsnis
Rizikos vertinimas ir valdymas
1. Valstybės narės reikalauja, kad valdymo įmonės patvirtintų tinkamus ir veiksmingus susitarimus, procesus ir metodus, skirtus:
a)
bet kuriuo metu įvertinti ir valdyti riziką, kurią patiria ar gali patirti jų valdomi KIPVPS;
b)
užtikrinti, kad būtų laikomasi apribojimų, susijusių su bendra pozicija ir sandorio šalies rizika, pagal 41 ir 43 straipsnius.
Tie susitarimai, procesai ir metodai atitinka valdymo įmonių ir jų valdomų KIPVPS veiklos pobūdį, mastą ir sudėtingumą, taip pat KIPVPS rizikos pobūdį.
2. 1 dalies tikslais valstybės narės reikalauja, kad valdymo įmonės imtųsi tokių veiksmų kiekvieno iš jų valdomų KIPVPS atžvilgiu:
a)
įdiegti rizikos vertinimo susitarimus, procesus ir metodus, reikalingus siekiant užtikrinti, kad prisiimtų pozicijų rizika ir jos įtaka bendram rizikos pobūdžiui būtų tiksliai įvertintos remiantis patikimais duomenimis ir kad rizikos valdymo susitarimai, procesai ir metodai būtų tinkamai įtvirtinti dokumentais;
b)
kai tai aktualu, siekiant peržiūrėti rizikos valdymo susitarimų pagrįstumą periodiškai vykdyti istorinių duomenų analize paremtus testus, kurie apimtų modeliu paremtas prognozes ir skaičiavimus;
c)
kai tai aktualu, periodiškai vykdyti testavimą nepalankiausiomis sąlygomis ir analizuoti įvairius scenarijus, siekiant mažinti riziką, kylančią dėl galimų rinkos sąlygų pokyčių, kurie gali turėti neigiamos įtakos KIPVPS;
d)
parengti, įgyvendinti ir palaikyti dokumentais įtvirtintą vidaus apribojimų sistemą, susijusią su priemonėmis, naudojamomis susijusiai kiekvieno KIPVPS rizikai valdyti ir kontroliuoti, atsižvelgiant į visų rūšių riziką, kuri gali būti reikšminga KIPVPS, kaip nurodyta 38 straipsnyje, ir užtikrinant jos atitiktį KIPVPS rizikos pobūdžiui;
e)
užtikrinti, kad esamas rizikos lygis atitinka kiekvieno KIPVPS rizikos ribojimo sistemą, kaip nustatyta d punkte;
f)
parengti, įgyvendinti ir palaikyti tinkamas procedūras, dėl kurių tuo atveju, jei KIPVPS rizikos ribojimo sistema būtų pažeista arba jos pažeidimas būtų tikėtinas, būtų laikų imtasi taisomųjų veiksmų investicinių vienetų savininkų naudai.
3. Valstybės narės užtikrina, kad valdymo įmonės taikytų tinkamą likvidumo rizikos valdymo procesą siekdamos užtikrinti, kad kiekvienas jų valdomas KIPVPS būtų pajėgus bet kuriuo metu laikytis Direktyvos 2009/65/EB 84 straipsnio 1 dalies.
Kai tai aktualu, valdymo įmonės vykdo testavimą nepalankiausiomis sąlygomis, kuris suteikia galimybę įvertinti KIPVPS likvidumo riziką išskirtinėmis aplinkybėmis.
4. Valstybės narės reikalauja, kad valdymo įmonės užtikrintų, kad kiekvieno jų valdomo KIPVPS investicijų likvidumo pobūdis atitiktų išpirkimo politiką, išdėstytą fondo taisyklėse arba steigimo dokumentuose arba prospekte.
41 straipsnis
Bendros pozicijos apskaičiavimas
1. Valstybės narės reikalauja, kad valdymo įmonės apskaičiuotų valdomų KIPVPS bendrą poziciją, kaip nurodyta Direktyvos 2009/65/EB 51 straipsnio 3 dalyje, vienu iš šių būdų:
a)
kaip valdomų KIPVPS didėjančią poziciją ir finansinį svertą, sukauptus naudojant finansines išvestines priemones, įskaitant įterptąsias išvestines priemones, pagal Direktyvos 2009/65/EB 51 straipsnio 3 dalies ketvirtą pastraipą, kurie negali viršyti bendros KIPVPS grynojo turto vertės;
b)
kaip KIPVPS portfelio rinkos riziką.
2. Valstybės narės reikalauja, kad valdymo įmonės apskaičiuotų bendrą KIPVPS poziciją bent kartą per dieną.
3. Valstybės narės gali leisti valdymo įmonėms apskaičiuoti bendrą poziciją taikant įsipareigojimų metodą, rizikos vertės metodą ar kitą pažangų rizikos vertinimo metodą, priklausomai nuo situacijos. Šioje nuostatoje „rizikos vertė“ reiškia maksimalių tikėtinų nuostolių esant tam tikram pasitikėjimo lygiui per tam tikrą laiko tarpą matą.
Valstybės narės reikalauja, kad valdymo įmonės užtikrintų, kad bendrai pozicijai įvertinti būtų pasirinktas tinkamas metodas, atsižvelgiant į KIPVPS investavimo strategiją, naudojamų išvestinių finansinių priemonių rūšis bei sudėtingumą ir KIPVPS portfelio dalį, kurią sudaro išvestinės finansinės priemonės.
4. Kai laikydamasis Direktyvos 2009/65/EB 51 straipsnio 2 dalies KIPVPS taiko metodus ir priemones, įskaitant atpirkimo sandorius arba vertybinių popierių skolinimo sandorius, siekdamas sukaupti papildomą finansinį svertą arba rinkos rizikos pozicijų, valstybės narės reikalauja, kad valdymo įmonės atsižvelgtų į šiuos sandorius skaičiuodamos bendrą poziciją.
42 straipsnis
Įsipareigojimų metodas
1. Kai bendrai pozicijai apskaičiuoti naudojamas įsipareigojimų metodas, valstybės narės reikalauja, kad valdymo įmonės taikytų šį metodą visoms išvestinių finansinių priemonių pozicijoms, įskaitant įterptąsias išvestines finansines priemones, kaip nurodyta Direktyvos 2009/65/EB 51 straipsnio 3 dalies ketvirtoje pastraipoje, ar jis būtų naudojamas kaip bendros KIPVPS investicijų politikos dalis, ar rizikos mažinimo tikslu, ar efektyvaus portfelio valdymo tikslu, kaip nurodyta tos direktyvos 51 straipsnio 2 dalyje.
2. Kai bendrai pozicijai apskaičiuoti naudojamas įsipareigojimų metodas, valstybės narės reikalauja, kad valdymo įmonės perskaičiuotų kiekvieną išvestinių finansinių priemonių poziciją tos išvestinės finansinės priemonės bazinio turto lygiavertės pozicijos rinkos verte (standartinis įsipareigojimų metodas).
Valstybės narės gali leisti valdymo įmonėms taikyti kitus skaičiavimo metodus, kurie yra lygiaverčiai standartiniam įsipareigojimų metodui.
3. Valstybės narės gali leisti valdymo įmonėms atsižvelgti į tarpusavio užskaitos ir rizikos draudimo susitarimus skaičiuojant bendrą poziciją, jei šiais susitarimais nėra ignoruojama akivaizdi ir esminė rizika ir dėl jų aiškiai sumažėja rizikos pozicija.
4. Kai dėl išvestinių finansinių priemonių naudojimo nedidėja KIPVPS rizikos pozicija, pagrindinės pozicijos nereikia įraukti skaičiuojant įsipareigojimus.
5. Kai naudojamas įsipareigojimų metodas, laikino skolinimosi susitarimų, sudarytų KIPVPS vardu pagal Direktyvos 2009/65/EB 83 straipsnį, nereikia įtraukti skaičiuojant bendrą poziciją.
43 straipsnis
Sandorio šalies rizika ir emitentų koncentracija
1. Valstybės narės reikalauja, kad valdymo įmonės užtikrintų, kad sandorio šalies rizikai, kylančiai dėl nebiržinių išvestinių finansinių priemonių, būtų taikomi apribojimai, nustatyti Direktyvos 2009/65/EB 52 straipsnyje.
2. Apskaičiuodamos KIPVPS sandorio šalies rizikos poziciją, atsižvelgiant į apribojimus, nurodytus Direktyvos 2009/65/EB 52 straipsnio 1 dalyje, valdymo įmonės naudoja teigiamą nebiržinių išvestinių finansinių priemonių sandorio su ta sandorio šalimi vertinimą pagal rinkos vertę.
Valdymo įmonės gali atlikti KIPVPS ir tos pačios sandorio šalies išvestinių finansinių priemonių pozicijų tarpusavio užskaitą su sąlyga, kad jos gali KIPVPS vardu teisiškai sudaryti tarpusavio užskaitos susitarimus su sandorio šalimi. Tarpusavio užskaita leistina tik nebiržinių išvestinių finansinių priemonių su ta pačia sandorio šalimi atžvilgiu, bet ne kokių nors kitų pozicijų, kurias KIPVPS gali turėti su ta pačia sandorio šalimi, atžvilgiu.
3. Valstybės narės gali leisti valdymo įmonėms sumažinti KIPVPS nebiržinių išvestinių finansinių priemonių sandorio šalies riziką gaudamos įkaitą. Gautas įkaitas turi būti pakankamai likvidus, kad jį būtų galima greitai parduoti už kainą, artimą prieš pardavimą nustatytai kainai.
4. Valstybės narės reikalauja, kad valdymo įmonės atsižvelgtų į įkaitą skaičiuodamos sandorio šalies riziką, kaip nurodyta Direktyvos 2009/65/EB 52 straipsnio 1 dalyje, kai valdymo įmonė KIPVPS vardu perduoda įkaitą nebiržinių išvestinių finansinių priemonių sandorio šaliai. Į perduotą įkaitą galima atsižvelgti atliekant tarpusavio užskaitą tik tuo atveju, jeigu valdymo įmonė gali KIPVPS vardu teisiškai sudaryti tarpusavio užskaitos susitarimus su šia sandorio šalimi.
5. Valstybės narės reikalauja, kad valdymo įmonės apskaičiuotų emitentų koncentracijos ribas, kaip nurodyta Direktyvos 2009/65/EB 52 straipsnyje, remiantis pagrindine pozicija, sukurta naudojant išvestines finansines priemones laikantis įsipareigojimų metodo.
6. Turimos pozicijos, atsirandančios dėl nebiržinių išvestinių finansinių priemonių sandorių, atžvilgiu, kaip nurodyta Direktyvos 2009/65/EB 52 straipsnio 2 dalyje, valstybės narės reikalauja, kad valdymo įmonės į skaičiavimą įtrauktų bet kokią nebiržinių išvestinių finansinių priemonių sandorio šalies riziką.
3 SKIRSNIS
Nebiržinių išvestinių finansinių priemonių vertinimo tvarka
44 straipsnis
Nebiržinių išvestinių finansinių priemonių vertės nustatymo tvarka
1. Valstybės narės reikalauja, kad valdymo įmonės patikrintų, kad KIPVPS nebiržinių išvestinių finansinių priemonių pozicijų vertė nustatyta sąžiningai ir nepriklauso vien tik nuo nebiržinių sandorių šalių nurodytų rinkos kainų ir atitinka Direktyvos 2007/16/EB 8 straipsnio 4 dalyje išdėstytus kriterijus.
2. 1 dalies tikslais valdymo įmonės parengia, įgyvendina ir palaiko susitarimus ir procedūras, kuriomis užtikrinamas tinkamas, skaidrus ir sąžiningas KIPVPS nebiržinių išvestinių finansinių priemonių pozicijų įvertinimas.
Valstybės narės reikalauja, kad valdymo įmonės užtikrintų, kad nebiržinių išvestinių finansinių priemonių tikroji vertė būtų nustatoma atliekant tinkamą, tikslų ir nepriklausomą įvertinimą.
Vertinimo susitarimai ir procedūros atitinka susijusių nebiržinių išvestinių finansinių priemonių pobūdį ir sudėtingumą ir yra jiems proporcingi.
Valdymo įmonės laikosi 5 straipsnio 2 dalyje ir 23 straipsnio 4 dalies antroje pastraipoje išdėstytų reikalavimų, kai su nebiržinių išvestinių finansinių priemonių vertinimu susiję susitarimai ir procedūros apima tam tikrą trečiųjų šalių vykdomą veiklą.
3. 1 ir 2 dalies tikslais rizikos valdymo funkciją vykdantiems asmenims paskiriamos konkrečios pareigos ir įpareigojimai.
4. 2 dalyje nurodyti vertinimo susitarimai ir procedūros tinkamai įtvirtinami dokumentais.
4 SKIRSNIS
Informacijos apie išvestines finansines priemones perdavimas
45 straipsnis
Išvestinių finansinių priemonių ataskaitos
1. Valstybės narės reikalauja, kad valdymo įmonės ne rečiau kaip kartą per metus pateiktų savo buveinės valstybės narės kompetentingoms institucijoms ataskaitas, kuriose būtų pateikta informacija, teisingai ir sąžiningai atspindinti kiekvieno valdomo KIPVPS naudojamų išvestinių finansinių priemonių rūšis, pagrindinę riziką, kiekybinius apribojimus ir metodus, pasirinktus su išvestinių finansinių priemonių sandoriais susijusiai rizikai įvertinti.
2. Valstybės narės užtikrina, kad valdymo įmonės buveinės valstybės narės kompetentingos institucijos peržiūrėtų 1 dalyje nurodytos informacijos reguliarumą ir išsamumą ir kad jos turėtų galimybę reikalui esant įsikišti.
VII SKYRIUS
BAIGIAMOSIOS NUOSTATOS
46 straipsnis
Perkėlimas į nacionalinę teisę
1. Valstybės narės priima įstatymus ir kitus teisės aktus, kurie reikalingi siekiant ne vėliau kaip iki 2011 m. birželio 30 d. įgyvendinti šią direktyvą. Jos nedelsdamos pateikia Komisijai tų nuostatų tekstus bei tų nuostatų ir šios direktyvos atitikties lentelę.
Priimdamos tas nuostatas, valstybės narės daro jose nuorodą į šią direktyvą arba tokia nuoroda daroma jas oficialiai skelbiant. Valstybės narės nustato tokios nuorodos darymo tvarką.
2. Valstybės narės Komisijai pateikia šios direktyvos taikymo srityje priimtų pagrindinių nacionalinių teisės aktų nuostatų tekstus.
47 straipsnis
Įsigaliojimas
Ši direktyva įsigalioja dvidešimtą dieną nuo jos paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.
48 straipsnis
Adresatai
Ši direktyva skirta valstybėms narėms.
Priimta Briuselyje 2010 m. liepos 1 d.