РЕШЕНИЕ НА СЪВЕТА
от 9 юни 2011 година
за одобряване от името на Европейския съюз на Хагската конвенция от 23 ноември 2007 г. за международното събиране на издръжка на деца и на други членове на семейството
(2011/432/ЕС)
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 81, параграф 3, първа алинея във връзка с член 218, параграф 6, втора алинея, буква б) и параграф 8, втора алинея, първо изречение от него,
като взе предвид предложението на Европейската комисия,
като взе предвид становището на Европейския парламент (1),
като има предвид, че:
(1)
Съюзът работи за установяването на общо съдебно пространство, основано на принципа на взаимно признаване на решения.
(2)
Хагската конвенция от 23 ноември 2007 г. за международното събиране на издръжка на деца и на други членове на семейството (наричана по-нататък „Конвенцията“) представлява добра основа за световна система за административно сътрудничество и за признаване и изпълнение на решения и конвенции по въпросите на издръжката, като предвижда безплатна правна помощ при почти всички дела, свързани с издръжка на деца, и опростена процедура за признаване и изпълнение.
(3)
Член 59 от Конвенцията позволява на регионалните организации за икономическа интеграция, като Съюза, да подписват, приемат, утвърждават или да се присъединяват към Конвенцията.
(4)
Уредените от Конвенцията въпроси са предмет и на Регламент (ЕО) № 4/2009 на Съвета от 18 декември 2008 г. относно компетентността, приложимото право, признаването и изпълнението на съдебни решения и сътрудничеството по въпроси, свързани със задължения за издръжка (2). В съответствие с договореното при приемането на Решение 2011/220/ЕС на Съвета (3) за подписване на Конвенцията Съюзът следва да одобри Конвенцията сам и да упражнява компетентността си по всички уредени в нея въпроси. Следователно държавите-членки следва да бъдат обвързани от Конвенцията по силата на одобряването ѝ от Съюза.
(5)
Ето защо при одобряване на Конвенцията Съюзът следва да направи декларация за компетентност по член 59, параграф 3 от Конвенцията.
(6)
Освен това при одобряването на Конвенцията Съюзът следва да формулира всички резерви и да направи всички декларации, които са допустими съответно по членове 62 и 63 от Конвенцията и които счита за необходими.
(7)
В съответствие с член 2, параграф 3 от Конвенцията в това отношение Съюзът следва да декларира, че ще разшири приложението на глави II и III от Конвенцията, като включи задълженията за издръжка на съпрузи или бивши съпрузи. Същевременно той следва да направи едностранна декларация, с която да се ангажира да разгледа на по-късен етап възможността за допълнително разширяване на приложното поле.
(8)
Съюзът следва да формулира и резервата по член 44, параграф 3 от Конвенцията относно езиците, приети в съобщенията между централните органи. Държавите-членки, които желаят Съюзът да направи тази резерва по отношение на тях, следва предварително да уведомят Комисията, като посочат точното съдържание на резервата, която да бъде направена.
(9)
На последно място Съюзът следва да направи декларациите по член 11, параграф 1, буква ж) и член 44, параграфи 1 и 2 от Конвенцията. Държавите-членки, които желаят Съюзът да направи такива декларации по отношение на тях, следва предварително да уведомят Комисията, като посочат точното съдържание на декларациите, които да бъдат направени.
(10)
Държава-членка, която впоследствие има нужда да оттегли резервата, съдържаща се в приложение II, която се отнася до нея, или да оттегли или измени декларация, съдържаща се в приложение III, която се отнася до нея, или да добави в приложение III декларация, която се отнася до нея, следва да уведоми Съвета и Комисията за това. Въз основа на това Съюзът следва да уведоми депозитаря съответно.
(11)
Държавите-членки следва да информират Комисията за централните органи, определени в съответствие с член 4, параграф 3 от Конвенцията, както и да ѝ предоставят информацията относно правото, производствата и услугите, посочена в член 57 от Конвенцията. Комисията следва да изпрати тази информация на Постоянното бюро на Хагската конференция по международно частно право (наричано по-долу „Постоянното бюро“) при депозиране от страна на Съюза на документа за одобряване, изискван съгласно Конвенцията.
(12)
Когато държавите-членки предоставят на Комисията необходимата информация относно централните си органи и своето право, производства и услуги, те следва да използват формуляра за профила на държавите, препоръчан и публикуван от Хагската конференция по международно частно право, по възможност в електронен вид.
(13)
Държава-членка, която впоследствие има нужда да промени информацията относно централния орган или правото, производствата и услугите, следва да информира пряко Постоянното бюро за това, като същевременно уведоми за промените и Комисията.
(14)
В съответствие с член 3 от Протокол (№ 21) относно позицията на Обединеното кралство и Ирландия относно пространството на свобода, сигурност и правосъдие, приложен към Договора за Европейския съюз и Договора за функционирането на Европейския съюз, Обединеното кралство и Ирландия участват в приемането и прилагането на настоящото решение.
(15)
В съответствие с членове 1 и 2 от Протокол (№ 22) относно позицията на Дания, приложен към Договора за Европейския съюз и към Договора за функционирането на Европейския съюз, Дания не участва в приемането на настоящото решение и не е обвързана от него, нито от неговото прилагане,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
Хагската конвенция от 23 ноември 2007 г. за международното събиране на издръжка на деца и на други членове на семейството (наричана по-нататък „Конвенцията“) се одобрява от името на Европейския съюз.
Текстът на Конвенцията е приложен към настоящото решение.
Член 2
Председателят на Съвета се оправомощава да посочи лицето(лицата), упълномощено(и) да депозира(т) от името на Съюза документа, посочен в член 58, параграф 2 от Конвенцията.
Член 3
При депозирането на документа, предвиден в член 58, параграф 2 от Конвенцията, Съюзът прави декларацията за компетентност по член 59, параграф 3 от Конвенцията.
Текстът на тази декларация е приложен като част А от приложение I към настоящото решение.
Член 4
1. При депозирането на документа, предвиден в член 58, параграф 2 от Конвенцията, Съюзът декларира в съответствие с член 2, параграф 3 от Конвенцията, че ще разшири прилагането на глави II и III от Конвенцията по отношение на задължения за издръжка на съпрузи и бивши съпрузи.
Текстът на тази декларация е приложен като част Б от приложение I към настоящото решение.
2. При депозирането на документа, предвиден в член 58, параграф 2 от Конвенцията, Съюзът прави едностранната декларация, чийто текст е приложен като приложение IV към настоящото решение
Член 5
При депозирането на документа, предвиден в член 58, параграф 2 от Конвенцията, Съюзът прави резервата по член 44, параграф 3 от Конвенцията по отношение на държавите-членки, които възразяват срещу използването на френски или на английски език в съобщенията между централните органи.
Текстът на тази резерва е приложен като приложение II към настоящото решение.
Член 6
При депозирането на документа, предвиден в член 58, параграф 2 от Конвенцията, Съюзът прави декларациите по член 11, параграф 1, буква ж) от Конвенцията по отношение на информацията или документите, изисквани от държавите-членки, декларациите по в член 44, параграф 1 от Конвенцията по отношение на езиците, които държавите-членки ще приемат освен собствените си официални езици, както и декларацията по член 44, параграф 2 от Конвенцията.
Текстът на тези декларации е приложен като приложение III към настоящото решение.
Член 7
1. Най-късно до 10 декември 2012 г. държавите-членки съобщават на Комисията:
а)
данните за връзка на централните органи, определени в съответствие с член 4, параграф 3 от Конвенцията; и
б)
информацията относно правото, производствата и услугите, посочена в член 57 от Конвенцията.
2. За съобщаването на посочената в параграф 1 информация на Комисията държавите-членки използват формуляра за профила на държавите, препоръчан и публикуван от Хагската конференция по международно частно право, по възможност в електронен вид.
3. Комисията предава отделните формуляри за профила на държавите, попълнени от държавите-членки, на Постоянното бюро на Хагската конференция по международно частно право (наричано по-нататък „Постоянното бюро“), когато Съюзът депозира документа, посочен в член 58, параграф 2 от Конвенцията.
Член 8
Държава-членка, която желае да измени или оттегли резервата, съдържаща се в приложение II, която се отнася до нея, или да измени или оттегли декларация, съдържаща се в приложение III, която се отнася до нея, или да добави в приложение III декларация, която се отнася до нея, уведомява Съвета и Комисията за исканото изменение, оттегляне или добавяне.
Впоследствие Съюзът уведомява депозитаря в съответствие с член 63, параграф 2 от Конвенцията.
Член 9
Държава-членка, която след първоначалното предаване от Комисията на формуляра за профила на държавите желае да промени информацията в този формуляр, информира за това пряко Постоянното бюро или, в случай че използва формуляра за профила на държавите в електронен вид - пряко прави необходимата промяна. Тя информира същевременно и Комисията.
Член 10
Настоящото решение влиза в сила в деня на приемането му.
Съставено в Люксембург на 9 юни 2011 година.
TARYBOS SPRENDIMAS
2011 m. birželio 9 d.
dėl 2007 m. lapkričio 23 d. Hagos konvencijos dėl tarptautinio vaikų ir kitokių šeimos išlaikymo išmokų išieškojimo patvirtinimo Europos Sąjungos vardu
(2011/432/ES)
EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 81 straipsnio 3 dalies pirmą pastraipą kartu su 218 straipsnio 6 dalies antros pastraipos b punktu ir 218 straipsnio 8 dalies antros pastraipos pirmu sakiniu,
atsižvelgdama į Europos Komisijos pasiūlymą,
atsižvelgdama į Europos Parlamento nuomonę (1),
kadangi:
(1)
Sąjunga deda pastangas, kad būtų sukurta bendra teisminė erdvė, grindžiama abipusio sprendimų pripažinimo principu.
(2)
2007 m. lapkričio 23 d. Hagos konvencija dėl tarptautinio vaikų ir kitokių šeimos išlaikymo išmokų išieškojimo (toliau - Konvencija) yra tinkamas pasaulinės administracinio bendradarbiavimo sistemos, taip pat sprendimų dėl išlaikymo ir susitarimų dėl išlaikymo pripažinimo ir vykdymo pagrindas, kuriuo numatoma nemokama teisinė pagalba iš esmės visose vaiko išlaikymo bylose bei racionalizuota pripažinimo ir vykdymo procedūra.
(3)
Konvencijos 59 straipsniu regioninėms ekonominės integracijos organizacijoms, pavyzdžiui, Sąjungai, leidžiama pasirašyti, priimti, patvirtinti Konvenciją arba prisijungti prie jos.
(4)
Konvencijos reglamentuojami klausimai taip pat reglamentuojami 2008 m. gruodžio 18 d. Tarybos reglamentu (EB) Nr. 4/2009 dėl jurisdikcijos, taikytinos teisės, teismo sprendimų pripažinimo ir vykdymo bei bendradarbiavimo išlaikymo prievolių srityje (2). Kaip susitarta priimant Tarybos sprendimą 2011/220/ES (3) dėl Konvencijos pasirašymo, Sąjunga turėtų patvirtinti Konvenciją pati viena ir naudotis kompetencija visais Konvencijos reglamentuojamais klausimais. Todėl, atsižvelgiant į tai, kad tai bus Sąjungos patvirtinta Konvencija, valstybės narės turėtų būti įpareigotos jos laikytis.
(5)
Todėl, patvirtindama Konvenciją, Sąjunga turėtų padaryti pareiškimą dėl kompetencijos pagal Konvencijos 59 straipsnio 3 dalį.
(6)
Be to, patvirtindama Konvenciją, Sąjunga turėtų pareikšti visas atitinkamas išlygas ir padaryti pareiškimus, kuriuos Sąjunga laiko reikalingais ir kurie numatyti atitinkamai pagal Konvencijos 62 ir 63 straipsnius.
(7)
Todėl pagal Konvencijos 2 straipsnio 3 dalį Sąjunga turėtų pareikšti, kad ji išplės Konvencijos II ir III skyrių taikymo sritį, kad jie būtų taikomi ir sutuoktinių bei buvusių sutuoktinių tarpusavio išlaikymui. Tuo pačiu metu ji turėtų padaryti vienašalį pareiškimą, kuriame įsipareigotų vėlesniame etape išnagrinėti galimybę dar labiau išplėsti taikymo sritį.
(8)
Sąjunga turėtų padaryti Konvencijos 44 straipsnio 3 dalyje numatytą išlygą dėl kalbų, kurias būtų galima vartoti susirašinėjant centrinėms institucijoms. Valstybės narės, pageidaujančios, kad Sąjunga pareikštų tokią išlygą dėl jų, turėtų apie tai iš anksto pranešti Komisijai ir nurodyti tokios išlygos turinį.
(9)
Sąjunga turėtų padaryti Konvencijos 11 straipsnio 1 dalies g punkte ir 44 straipsnio 1 ir 2 dalyse numatytus pareiškimus. Valstybės narės, pageidaujančios, kad Sąjunga padarytų tokius pareiškimus dėl jų, turėtų apie tai iš anksto pranešti Komisijai ir nurodyti tokių pareiškimų turinį.
(10)
Valstybė narė, kuriai vėliau reikia atšaukti II priede pateiktą išlygą dėl jos arba pakeisti ar atšaukti III priede pateiktą pareiškimą dėl jos, arba III priede pridėti pareiškimą dėl jos, turėtų apie tai informuoti Tarybą ir Komisiją. Remdamasi tuo, Sąjunga turėtų apie tai atitinkamai informuoti depozitarą.
(11)
Valstybės narės turėtų informuoti Komisiją apie centrines institucijas, paskirtas pagal Konvencijos 4 straipsnio 3 dalį, ir turėtų pranešti Komisijai informaciją apie Konvencijos 57 straipsnyje nurodytus teisės aktus, procedūras ir paslaugas. Kaip reikalaujama Konvencijoje, Sąjungai deponuojant Konvencijos patvirtinimo dokumentą, Komisija tą informaciją turėtų pateikti Hagos tarptautinės privatinės teisės konferencijos nuolatiniam biurui (toliau - Nuolatinis biuras).
(12)
Pranešdamos Komisijai atitinkamą informaciją apie savo centrines institucijas bei teisės aktus, procedūras ir paslaugas, valstybės narės turėtų naudoti, jei įmanoma - elektronine forma, Hagos tarptautinės privatinės teisės konferencijos rekomenduojamą ir paskelbtą šalies profilį apibūdinančią formą.
(13)
Valstybė narė, kuriai vėliau reikia pakeisti informaciją apie jos centrinę instituciją arba teisės aktus, procedūras ir paslaugas, turėtų apie tai tiesiogiai informuoti Nuolatinį biurą ir tuo pačiu metu pranešti Komisijai apie pakeitimus.
(14)
Pagal Protokolo dėl Jungtinės Karalystės ir Airijos pozicijos dėl laisvės, saugumo ir teisingumo erdvės, pridėto prie Europos Sąjungos sutarties ir Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo, 3 straipsnį Jungtinė Karalystė ir Airija dalyvauja priimant ir taikant šį sprendimą.
(15)
Pagal Protokolo dėl Danijos pozicijos, pridėto prie Europos Sąjungos sutarties ir Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo, 1 ir 2 straipsnius Danija nedalyvauja priimant šį sprendimą ir jis nėra jai privalomas ar taikomas,
PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ:
1 straipsnis
Europos Sąjungos vardu patvirtinama 2007 m. lapkričio 23 d. Hagos konvencija dėl tarptautinio vaikų ir kitokių šeimos išlaikymo išmokų išieškojimo (toliau - Konvencija).
Konvencijos tekstas pridedamas prie šio sprendimo.
2 straipsnis
Tarybos pirmininkas įgaliojamas paskirti asmenį (-is), įgaliotą (-us) Sąjungos vardu deponuoti Konvencijos 58 straipsnio 2 dalyje nurodytą dokumentą.
3 straipsnis
Deponuodama Konvencijos 58 straipsnio 2 dalyje nurodytą dokumentą, Sąjunga padaro pareiškimą dėl kompetencijos pagal Konvencijos 59 straipsnio 3 dalį.
To pareiškimo tekstas pateikiamas šio sprendimo I priedo A dalyje.
4 straipsnis
1. Deponuodama Konvencijos 58 straipsnio 2 dalyje nurodytą dokumentą, Sąjunga pagal Konvencijos 2 straipsnio 3 dalį pareiškia, kad ji išplės Konvencijos II ir III skyrių taikymo sritį, kad jie būtų taikomi ir sutuoktinių bei buvusių sutuoktinių tarpusavio išlaikymui.
To pareiškimo tekstas pateikiamas šio sprendimo I priedo B dalyje.
2. Deponuodama Konvencijos 58 straipsnio 2 dalyje nurodytą dokumentą, Sąjunga pateikia vienašalį pareiškimą, kurio tekstas pateikiamas šio sprendimo IV priede.
5 straipsnis
Deponuodama Konvencijos 58 straipsnio 2 dalyje nurodytą dokumentą, Sąjunga pareiškia Konvencijos 44 straipsnio 3 dalyje numatytą išlygą dėl valstybių narių, kurios nesutinka susirašinėjant centrinėms institucijoms vartoti anglų arba prancūzų kalbas.
Tos išlygos tekstas pateikiamas šio sprendimo II priede.
6 straipsnis
Deponuodama Konvencijos 58 straipsnio 2 dalyje nurodytą dokumentą, Sąjunga padaro Konvencijos 11 straipsnio 1 dalies g punkte numatytus pareiškimus dėl valstybių narių reikalaujamos informacijos ar dokumentų ir Konvencijos 44 straipsnio 1 dalyje numatytus pareiškimus dėl valstybėms narėms priimtinų kalbų, kurios nėra jų valstybinės kalbos, bei Konvencijos 44 straipsnio 2 dalyje numatytą pareiškimą.
Tų pareiškimų tekstas pateikiamas šio sprendimo III priede.
7 straipsnis
1. Valstybės narės ne vėliau kaip 2012 m. gruodžio 10 d. praneša Komisijai:
a)
centrinių institucijų, paskirtų pagal Konvencijos 4 straipsnio 3 dalį, kontaktinius duomenis ir
b)
informaciją apie teisės aktus, procedūras ir paslaugas, kaip nurodyta Konvencijos 57 straipsnyje.
2. Pateikdamos 1 dalyje nurodytą informaciją Komisijai valstybės narės naudoja, jei įmanoma - elektronine forma, Hagos tarptautinės privatinės teisės konferencijos rekomenduojamą ir paskelbtą šalies profilį apibūdinančią formą.
3. Tuo metu, kai Sąjunga deponuoja Konvencijos 58 straipsnio 2 dalyje nurodytą dokumentą, Komisija valstybių narių užpildytas atskirų šalių profilį apibūdinančias formas pateikia Hagos tarptautinės privatinės teisės konferencijos nuolatiniam biurui (toliau - Nuolatinis biuras).
8 straipsnis
Valstybė narė, pageidaujanti atšaukti II priede pateiktą išlygą dėl jos arba pakeisti ar atšaukti III priede pateiktą pareiškimą dėl jos, arba III priede pridėti pareiškimą dėl jos, apie pageidaujamą atšaukimą, pakeitimą ar pridėjimą informuoja Tarybą ir Komisiją.
Vadovaudamasi Konvencijos 63 straipsnio 2 dalimi, Sąjunga apie tai informuoja depozitarą.
9 straipsnis
Valstybė narė, pageidaujanti pakeisti jos šalies profilį apibūdinančioje formoje pateiktą informaciją po to, kai Komisija tą formą jau yra pirmą kartą pateikusi, apie tai tiesiogiai informuoja Nuolatinį biurą arba tiesiogiai padaro būtinus pakeitimus, jeigu naudojama šalies profilį apibūdinančios formos elektroninė forma. Tuo pačiu metu ji informuoja Komisiją.
10 straipsnis
Šis sprendimas įsigalioja jo priėmimo dieną.
Priimta Liuksemburge 2011 m. birželio 9 d.