РЕШЕНИЕ НА КОМИСИЯТА
от 14 април 2011 година
за удължаване на преходния период за придобиване на земеделска земя в Литва
(текст от значение за ЕИП)
(2011/240/ЕС)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за присъединяване на Чешката република, Естония, Кипър, Латвия, Литва, Унгария, Малта, Полша, Словения и Словакия,
като взе предвид Акта за присъединяване на Чешката република, Естония, Кипър, Латвия, Литва, Унгария, Малта, Полша, Словения и Словакия, и по-специално глава 4 от приложение IХ към него,
като взе предвид искането,отправено от Литва,
като има предвид, че:
(1)
В Акта за присъединяване от 2003 г. се предвижда възможността при посочените в същия акт условия Литва да запази в сила за срок седем години след присъединяването, изтичащ на 30 април 2011 г., ограниченията за придобиване на земеделска земя от физически и юридически лица от други държави-членки на ЕС, които не пребивават или не са регистрирани, нито имат клон или агенция в Литва. Тази възможност представлява временна дерогация от свободното движение на капитали, гарантирано в членове 63-66 от Договора за функционирането на Европейския съюз. Посоченият преходен период може единствено да бъде удължен еднократно за срок от три години.
(2)
На 4 февруари 2011 г. Литва отправи искане за удължаване на преходния период за придобиване на земеделска земя с 3 години.
(3)
Основната причина за наличието на преходен период беше необходимостта да се защитят социално-икономическите условия за селскостопанска дейност след въвеждането на единния пазар и прехода към Общата селскостопанска политика в Литва. По-специално той имаше за цел да отговори на възникналите опасения във връзка с евентуалното отражение на либерализирания режим на придобиване на земеделска земя върху сектора на селското стопанство, дължащо се на първоначалните големи разлики в цените на земята и доходите в сравнение с Австрия, Белгия, Дания, Финландия, Франция, Германия, Гърция, Ирландия, Италия, Люксембург, Нидерландия, Португалия, Испания, Швеция и Обединеното кралство (наричани по-долу „ЕС-15“). Преходният период беше предназначен също за улесняване на земеделските стопани в процеса на реституция и приватизация на земеделска земя. В своя доклад от 16 юли 2008 г. за прегледа на преходните мерки относно придобиването на селскостопанска недвижима собственост, определени в Договора за присъединяване от 2003 г. (наричан по-долу „средносрочен преглед от 2008 г.“), Комисията вече подчерта колко е важно горепосочената реформа в селското стопанство да приключи до края на предвидения преходен период (1).
(4)
Поземлената реформа в Литва все още продължава. Данните, подадени от литовските власти, сочат, че има общо 429 000 ha държавни земи, за които трябва да се изяснят правата за собственост. Към настоящия момент са били приватизирани едва 77 200 ha държавни земеделски земи, а правата за собственост на 351 000 ha земеделски земи, които представляват 11,42 % от общата площ на земеделските земи в Литва, остават неизяснени.
(5)
Според литовските власти липсата на яснота по отношение на правата за собственост в съчетание с неблагоприятната структура на стопанствата неизбежно възпрепятства транзакциите със земите и консолидирането на земеделската земя. Фрагментирането на земята води обаче до по-ниска конкурентоспособност и по-слаба пазарна ориентация на стопанствата. В този контекст подадените от литовските власти данни за 2009 г. сочат, че през същата година 52,5 % от всички стопанства са били с площ до 5 ha.
(6)
Горепосочената по-ниска конкурентоспособност на литовското селско стопанство в сравнение с тази на селското стопанство в ЕС-15 се утежнява от трудния достъп до финансови средства и високите лихвени проценти, които се прилагат към търговските кредитни линии за придобиване на земеделска земя (над 10 % през 2009 г.).
(7)
Освен това неотдавнашната световна финансова и икономическа криза също се отрази отрицателно върху икономиката на Литва, и по-специално върху продажната цена на земеделските продукти. Според данните на литовската статистическа служба към правителството на Република Литва в сравнение с 2008 г. общият индекс на покупните цени за земеделски продукти през 2009 г. е бил 77,8. Спадът е бил особено голям в сектора на растениевъдството, където в сравнение с 2008 г. общият индекс на покупните цени за същите земеделски продукти през 2009 г. се е равнявал на 69,1.
(8)
С горепосочените фактори може да се обяснят все така значителните, макар и намаляващи с времето разминавания между доходите от селскостопанска дейност на стопаните в Литва и тези на стопаните в ЕС-15. По данни на ЕВРОСТАТ през 2009 г. нивото на доходите на стопаните в Литва е спаднало с 13,6 %, докато средната стойност на доходите в ЕС-27 е спаднала с 10,7 %.
(9)
Аналогично на равнището на доходите от селскостопанска дейност между Литва и останалите държави-членки на ЕС все още съществува разлика в продажните цени на земеделската земя. По данни на ЕВРОСТАТ в сравнение с останалите държави-членки на ЕС цените на парцелите земеделска земя в Литва продължават да бъдат ниски. Пълното сближаване на продажните цени на земеделска земя не беше предвидено, нито сметнато за необходима предпоставка за приключване на преходния период. Въпреки това разликите между продажните цени на земеделската земя в Литва и тези в ЕС-15 са толкова значителни, че е възможно да възпрепятстват плавния напредък към ценовото сближаване.
(10)
В този контекст могат да бъдат споделени предвижданията на литовските власти, според които отпадането на ограниченията на 1 май 2011 г. би оказало натиск върху цените на земята в Литва. Следователно след изтичането на преходния период съществува опасност от сериозни сътресения на литовския пазар на земеделска земя.
(11)
С оглед на горепосоченото преходният период, посочен в глава 4 от приложение IX към Акта за присъединяване, следва да бъде удължен с три години.
(12)
Както вече беше подчертано в междинния преглед от 2008 г., с оглед на пълната подготовка на пазара за либерализацията и въпреки неблагоприятната икономическа конюнктура от изключително значение продължават да бъдат подобряването на кредитните и застрахователните условия за земеделските стопани и приключването на структурната реформа в селското стопанство.
(13)
Тъй като отвореният единен пазар винаги е стоял в основата на европейското благополучие, постъпването на повече чуждестранни капитали би довело също до потенциални ползи за земеделския пазар в Литва. Както беше подчертано в междинния преглед от 2008 г., чуждестранните инвестиции в сектора на селското стопанство биха могли да имат и значително дългосрочно въздействие върху осигуряването на необходимите капитал и ноу-хау, върху функционирането на пазарите на земя и върху производителността в селското стопанство. Постепенното намаляване на ограниченията по отношение на придобиването на право на собственост върху земеделска земя от чуждестранни собственици по време на преходния период би допринесло и за подготовката на пазара за пълна либерализация.
(14)
За целите на правната сигурност и за да се избегне правният вакуум в националната правна система на Литва след изтичане на сегашния преходен период, настоящото решение следва да влезе в сила в деня на публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
Преходният период за придобиване на земеделска земя в Литва, посочен в глава 4 от приложение IX към Акта за присъединяване от 2003 г., се удължава до 30 април 2014 година.
Член 2
Настоящото решение влиза в сила в деня на публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Съставено в Брюксел на 14 април 2011 година.
KOMISIJOS SPRENDIMAS
2011 m. balandžio 14 d.
kuriuo pratęsiamas pereinamasis laikotarpis dėl žemės ūkio paskirties žemės įsigijimo Lietuvoje
(Tekstas svarbus EEE)
(2011/240/ES)
EUROPOS KOMISIJA,
atsižvelgdama į Čekijos, Estijos, Kipro, Latvijos, Lietuvos, Vengrijos, Maltos, Lenkijos, Slovėnijos ir Slovakijos stojimo sutartį,
atsižvelgdama į Čekijos, Estijos, Kipro, Latvijos, Lietuvos, Vengrijos, Maltos, Lenkijos, Slovėnijos ir Slovakijos stojimo aktą, ypač į jo IX priedo 4 skyrių,
atsižvelgdama į Lietuvos prašymą,
kadangi:
(1)
2003 m. Stojimo akte numatyta, kad Lietuva pagal jame išdėstytas sąlygas septynerių metų po stojimo laikotarpiu, kuris baigiasi 2011 m. balandžio 30 d., kitų ES valstybių narių privatiems ir juridiniams asmenims, kurie Lietuvoje nėra įsisteigę ir nėra registruoti, nei turi joje agentūrą ar filialą, gali taikyti draudimus įsigyti žemės ūkio paskirties žemės. Tai laikina išimtis dėl laisvo kapitalo judėjimo, garantuojamo Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 63-66 straipsniais. Šis pereinamasis laikotarpis gali būti pratęstas tik kartą ne ilgesniam kaip trejų metų metų laikotarpiui.
(2)
2011 m. vasario 4 d. Lietuva paprašė pratęsti trejiems metams pereinamąjį laikotarpį dėl žemės ūkio paskirties žemės įsigijimo.
(3)
Pagrindinė pereinamojo laikotarpio priežastis - poreikis užtikrinti socialines ir ekonomines žemės ūkio veiklos sąlygas po bendrosios rinkos įdiegimo ir perėjimo prie bendrosios žemės ūkio politikos Lietuvoje. Tuo visų pirma siekta atsižvelgti į susirūpinimą, kylantį dėl žemės ūkio paskirties žemės įsigijimo liberalizavimo galimo poveikio žemės ūkio sektoriui, susijusio su pirminiais dideliais žemės kainų ir pajamų skirtumais, palyginti su Austrija, Belgija, Danija, Suomija, Prancūzija, Vokietija, Graikija, Airija, Italija, Liuksemburgu, Nyderlandais, Portugalija, Ispanija, Švedija ir Jungtine Karalyste (toliau - ES-15). Pereinamuoju laikotarpiu taip pat buvo siekiama palengvinti žemės ūkio paskirties žemės grąžinimo ūkininkams ir privatizavimo procesą. Komisija 2008 m. liepos 16 d. ataskaitoje dėl 2003 m. Stojimo sutartyje nustatytų nekilnojamojo žemės ūkio turto įsigijimo pereinamojo laikotarpio priemonių peržiūros (toliau - 2008 m. tarpinė peržiūra) jau pabrėžė, kaip svarbu, kad pirmiau paminėta žemės ūkio reforma būtų užbaigta iki numatyto pereinamojo laikotarpio pabaigos (1).
(4)
Žemės reforma Lietuvoje tebevyksta. Remiantis Lietuvos valdžios institucijų pateiktais duomenimis, nuosavybės teisės turi būti nustatytos dėl valstybės valdomų 429 000 ha žemės. Šiuo metu privatizuota tik 77 200 ha valstybės žemės ūkio paskirties žemės, o nuosavybės teisės į 351 000 ha žemės ūkio paskirties žemės, kuri sudaro 11,42 % visos Lietuvos žemės ūkio paskirties žemės, dar turi būti nustatytos.
(5)
Lietuvos valdžios institucijų nuomone, ne visiškai aiškios nuosavybės teisės ir nepalanki ūkių struktūra neišvengiamai trukdo vykdyti žemės sandorius ir jungti žemės ūkio paskirties žemės sklypus. Dėl suskaldytų žemės sklypų, deja, mažėja konkurencingumas ir ūkių orientacija į rinką. Šiame kontekste, remiantis Lietuvos valdžios institucijų pateiktais 2009 m. duomenimis, tais metais ne didesni kaip 5 ha ūkiai sudarė 52,5 % visų ūkių.
(6)
Mažesnis, palyginti su ES-15 šalių žemės ūkio sektoriumi, žemės ūkio sektoriaus konkurencingumas, kaip pirmiau paminėta, dar labiau mažėja dėl sunkumų gauti finansinių išteklių ir aukštų komercinių kredito linijų žemės ūkio paskirties žemei įsigyti palūkanų normų - 2009 m. jos buvo didesnės nei 10 %.
(7)
Be to, pastaroji pasaulio finansų ir ekonomikos krizė taip pat turėjo neigiamą poveikį Lietuvos ekonomikai ir visų pirma žemės ūkio produktų pardavimo kainoms. Remiantis Lietuvos statistikos departamento prie Lietuvos Respublikos Vyriausybės duomenimis, bendrasis žemės ūkio produktų pirkimo kainų indeksas 2009 m., palyginti su 2008 m., buvo 77,8. Šis indeksas labai sumažėjo augalų auginimo sektoriuje - šių žemės ūkio produktų pirkimo kainų bendrasis indeksas 2009 m., palyginti su 2008 m., buvo 69,1.
(8)
Lietuvos ūkininkų ir ES-15 ūkininkų žemės ūkio pajamų skirtumas, kuris laikui bėgant mažėja, bet vis dar yra reikšmingas, gali būti paaiškintas remiantis pirmiau paminėtais veiksniais. Remiantis EUROSTATO duomenimis, 2009 m. ūkininkų pajamos Lietuvoje sumažėjo 13,6 %, tuo tarpu ES-27 pajamų vidurkis sumažėjo 10,7 %.
(9)
Panašiai kaip žemės ūkio pajamų skirtumas, išlieka ir žemės ūkio paskirties žemės pardavimo kainų Lietuvoje ir kitose ES valstybėse narėse skirtumas. Remiantis EUROSTATO duomenimis, žemės ūkio paskirties sklypų kainos Lietuvoje, palyginti su kitomis ES valstybėmis narėmis, išlieka mažos. Visiškas žemės ūkio paskirties žemės kainų suvienodinimas nebuvo nei numatomas, nei laikomas būtina pereinamojo laikotarpio užbaigimo sąlyga. Tačiau pastebimi Lietuvos ir ES-15 žemės ūkio paskirties žemės kainų skirtumai yra tokie, kad jie gali trukdyti sklandžiai suvienodinti kainas.
(10)
Atsižvelgiant į šias aplinkybes, galima numatyti (kaip tai jau numatė Lietuvos valdžios institucijos), kad, panaikinus apribojimus 2011 m. gegužės 1 d., būtų sudarytas spaudimas žemės kainoms Lietuvoje. Todėl egzistuoja pavojus, kad pasibaigus pereinamajam laikotarpiui Lietuvos žemės ūkio paskirties žemės rinka gali labai sutrikti.
(11)
Todėl 2003 m. Stojimo akto IX priedo 4 skyriuje nurodytas pereinamasis laikotarpis turėtų būti pratęstas trejiems metams.
(12)
Siekiant visapusiškai parengti rinką liberalizavimui, kaip ir seniau, net ir esant nepalankioms ekonominėms aplinkybėms, visų svarbiausia yra skatinti gerinti tokius veiksnius, kaip ūkininkų kreditavimo ir draudimo paslaugos, ir pereinamuoju laikotarpiu užbaigti žemės ūkio struktūrinę reformą, kaip pabrėžta 2008 m. tarpinėje peržiūroje.
(13)
Atvira bendroji rinka visada buvo laikoma svarbiausia Europos gerovės sąlyga, todėl padidėję užsienio kapitalo srautai suteiktų galimos naudos ir Lietuvos žemės ūkio rinkai. Kaip pabrėžiama 2008 m. tarpinėje peržiūroje, užsienio investicijos į žemės ūkio sektorių taip pat turėtų svarbų ilgalaikį poveikį pritraukiant kapitalą ir žinias, gerinant žemės rinkų veikimą ir žemės ūkio našumą. Pereinamuoju laikotarpiu laipsniškai mažinant apribojimus užsienio piliečiams įsigyti žemę taip pat būtų prisidedama prie rinkos parengimo visapusiškam liberalizavimui.
(14)
Siekiant teisinio tikrumo ir siekiant išvengti teisinio vakuumo Lietuvos nacionalinėje teisinėje sistemoje pasibaigus dabartiniam pereinamajam laikotarpiui, šis sprendimas turėtų įsigalioti jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje dieną,
PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ:
1 straipsnis
2003 m. Stojimo akto IX priedo 4 skyriuje nurodytas pereinamasis laikotarpis dėl žemės ūkio paskirties žemės įsigijimo Lietuvoje pratęsiamas iki 2014 m. balandžio 30 d.
2 straipsnis
Šis sprendimas įsigalioja jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje dieną.
Priimta Briuselyje 2011 m. balandžio 14 d.