РЕШЕНИЕ № 1080/2011/ЕС НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
от 25 октомври 2011 година
за предоставяне на гаранция от ЕС на Европейската инвестиционна банка за загуби по заеми и гаранции по заеми за проекти, осъществявани извън Съюза и за отмяна на Решение № 633/2009/ЕО
ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взеха предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално членове 209 и 212 от него,
като взеха предвид предложението на Европейската комисия,
след предаване на проекта на законодателния акт на националните парламенти,
в съответствие с обикновената законодателна процедура (1),
като имат предвид, че:
(1)
В допълнение към основната си мисия за финансиране на инвестиции в Европейския съюз, от 1963 г. насам Европейската инвестиционна банка (ЕИБ) осъществява операции по финансиране извън Съюза в подкрепа на външните политики на Съюза. Това позволява бюджетните средства на Съюза, предназначени за външни региони, да бъдат допълвани от финансовата сила на ЕИБ в полза на държавите бенефициери. Като извършва такива операции по финансиране, ЕИБ допринася за общите ръководни принципи и политически цели на Съюза, включително за развитието на трети държави и за просперитета на Съюза в условията на променената икономическа обстановка в световен мащаб. Операциите по финансиране на ЕИБ в подкрепа на външните политики на Съюза следва да продължават да се извършват в съответствие с принципите на разумната банкова практика.
(2)
Член 209, параграф 3 от Договора за функционирането на Европейския съюз (ДФЕС) във връзка с член 208 от него предвижда, че ЕИБ дава своя принос при условията, посочени в нейния устав, за прилагането на необходимите мерки за постигане на целите на политиката на Съюза за сътрудничество за развитие.
(3)
Съгласно член 19 от Устава на ЕИБ, искания, отправени директно към ЕИБ относно операции на ЕИБ по финансиране, които да бъдат извършвани съгласно настоящото решение, се внасят в Комисията за становище („искане на ЕИБ за финансиране“).
(4)
За да се подпомага външната дейност на Съюза и за да е в състояние ЕИБ да финансира инвестиции извън Съюза, без това да се отразява на кредитния рейтинг на ЕИБ, по-голямата част от нейните операции във външни региони се ползват с бюджетна гаранция от ЕС („гаранция от ЕС”), предоставяна от Комисията.
(5)
Гаранцията от ЕС е учредена за периода 2007-2011 г. с Решение № 633/2009/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 13 юли 2009 г. за предоставяне на гаранция от Общността на Европейската инвестиционна банка за загуби по заеми и гаранции по заеми за проекти, осъществявани извън Общността (2).
(6)
Гаранционният фонд за външни дейности („Гаранционен фонд“), създаден с Регламент (ЕО, Евратом) № 480/2009 на Съвета от 25 май 2009 г. относно създаване на Гаранционен фонд за външни дейности (3), осигурява ликвиден резерв за бюджета на Съюза в случай на загуби, претърпени при операции на ЕИБ по финансиране и при други външни дейности на Съюза.
(7)
В съответствие с Решение № 633/2009/ЕО Комисията и ЕИБ изготвиха междинен преглед на външното финансиране от ЕИБ въз основа на независима външна оценка, осъществена под надзора на ръководен комитет от „мъдреци“, преглед от външна консултантска компания и специални оценки, изготвени от ЕИБ. На 12 февруари 2010 г. ръководният комитет представи доклад на Европейския парламент, Съвета, Комисията и ЕИБ, съдържащ неговите заключения и препоръки.
(8)
В своя доклад ръководният комитет прави заключението, че гаранцията от ЕС е ефикасен и мощен политически инструмент със силно финансово и политическо въздействие и че тя следва да бъде запазена, за да се покриват политически рискове и рискове, свързани със суверенитета. Някои изменения на Решение № 633/2009/ЕО бяха предложени с цел да се осигури максимална добавена стойност и ефективност на външните операции на ЕИБ.
(9)
Особено важно е да се състави списък на държавите, за които може да бъде допуснато финансиране от ЕИБ с гаранция от ЕС. Също така е подходящо да се разшири списъкът на държавите, чието финансиране от ЕИБ с гаранция от ЕС е допустимо, който в момента се съдържа в приложение I към Решение № 633/2009/ЕО.
(10)
С цел отразяване на значимите нови елементи в политиките на Комисията следва да бъдат делегирани правомощия да приема в съответствие с член 290 ДФЕС актове за изменение на приложение III към настоящото решение. От особено значение е по време на подготвителната си работа Комисията да провежда необходимите консултации, включително на експертно равнище. При подготовката и съставянето на делегирани актове Комисията следва да осигури едновременното, своевременно и подходящо предаване на съответните документи на Европейския парламент и на Съвета.
(11)
Сумите, покрити от гаранцията от ЕС във всеки регион, следва да продължават да бъдат таваните за финансиране от ЕИБ с гаранция от ЕС, а не цели, които се изисква ЕИБ да изпълни.
(12)
В рамките на подкрепата, оказвана от Съюза на трети държави за справяне със световната икономическа и финансова криза, още през 2009 г. и 2010 г. ЕИБ незабавно осъществи преобладаващата част от дейностите за външно кредитиране по сегашния си мандат, предимно в държавите на предприсъединителен етап и съседните и партньорски държави. Нещо повече, напрежението в Южното Средиземноморие в началото на 2011 г. изисква помощта на Съюза за осигуряване на средствата, с които засегнатите държави да възстановят и модернизират своите икономики. Ето защо за оставащия период от мандата следва общият таван на мандата да бъде преразгледан и увеличен с 1 684 000 000 EUR с цел адаптиране към тези временни и извънредни обстоятелства, без с това да се предопределят таваните за следващата многогодишна финансова рамка.
(13)
Операциите на ЕИБ по финансиране, които произтичат от посоченото по-горе повишаване на тавана на общия мандат с 1 684 000 000 EUR, следва да са в отговор на политическите реформи, предприемани от отделните държави партньори, при оценка от страна на Комисията с участието на Европейската служба за външна дейност (ЕСВД), като се отчитат резолюциите на Европейския парламент и решенията и заключенията на Съвета. В тази оценка следва да бъдат отразени също така прегледът на европейска политика за съседство и подновеният акцент върху диференциацията. В държавите на предприсъединителен етап финансирането от ЕИБ ще продължи да допълва подпомагането от Съюза.
(14)
В допълнение към регионалните тавани факултативният мандат в размер на 2 000 000 000 EUR следва да бъде активиран и разпределен като финансов пакет в подкрепа на операциите на ЕИБ по финансиране в областта на смекчаването на изменението на климата и адаптирането към него в регионите, влизащи в обхвата на мандата. ЕИБ, в тясно сътрудничество с Комисията, би могла да допринесе със своя експертен опит и ресурси за оказване на подкрепа на публичните органи и на частния сектор за справяне с предизвикателствата на изменението на климата, както и за възможно най-оптимално оползотворяване на наличното финансиране. Що се отнася до проектите за смекчаване и адаптиране, ресурсите на ЕИБ следва, когато това е възможно и целесъобразно, да бъдат допълвани, с налични средства от бюджета на Съюза, при облекчени условия, чрез ефикасно и последователно съчетаване на безвъзмездни средства и заеми за финансиране в областта на изменението на климата в контекста на външната помощ на Съюза. В това отношение е целесъобразно годишният доклад на Комисията до Европейския парламент и Съвета да съдържа подробен доклад относно финансовите инструменти, използвани за финансиране на тези проекти, в който да се посочват размерът на финансирането от ЕИБ по факултативния мандат и съответните размери на безвъзмездните средства.
(15)
Допустимостта за получаване на финансиране от страна на ЕИБ за смекчаване на последиците от изменението на климата с гаранцията от ЕС би могла да бъде ограничена съгласно мандата за борба с изменението на климата за държави, за които се счита, че не са се ангажирали с постигане на подходящи цели, свързани с изменението на климата. Всяко такова ограничаване на допустимостта следва да се основава на комплексни и всеобхватни политически оценки. Затова Съветът следва да има правомощието, по предложение на Комисията с участието на ЕСВД, да взема решения за ограничаване на допустимостта на дадена държава да получава финансиране от ЕИБ, предназначено за смекчаване на последиците от изменението на климата, с гаранция от ЕС. Такова ограничение следва да се прилага единствено за операции на ЕИБ по финансиране, за които искането на ЕИБ за финансиране е отправено след влизане в сила на настоящото решение, и които са подписани след 1 януари 2012 г.
(16)
В рамките на мандата за борба с изменението на климата следва да се предвиди известна гъвкавост по отношение на регионалното разпределение, така че да се позволи възможно най-бързо и ефективно усвояване на наличните средства за финансиране през тригодишния период 2011-2013 г, като същевременно се полагат усилия през този период да се гарантира балансираното им разпределение сред регионите въз основа на установените в общия мандат приоритети за външната помощ.
(17)
Средносрочният преглед на изпълнението на външния мандат на ЕИБ, показа, че въпреки че операциите на ЕИБ по финансиране, осъществени в периода, обхванат от оценката (2000-2009 г.), са били като цяло в съответствие с външните политики на Съюза, връзката между политическите цели на Съюза и тяхното оперативно изпълнение от ЕИБ следва да бъде укрепена и по-ясно изразена и структурирана.
(18)
С цел да се повиши последователността на мандата и да се насочи в по-голяма степен външната дейност на ЕИБ за финансиране към подкрепа за политиките на Съюза, както и с оглед да се постигне максимална полза за бенефициерите, настоящото решение следва да определи хоризонтални цели на високо равнище в мандата за операциите на ЕИБ по финансиране във всички допустими региони и държави, на основата на сравнителните предимства на ЕИБ в области, в които има доказани постижения. Ето защо, в регионите, обхванати от настоящото решение, ЕИБ следва да финансира проекти в областта на смекчаването на последиците от изменението на климата и адаптирането към него (включително чрез трансфер на технологии, свързани с нови източници на енергия), на социалната и икономическата инфраструктура (по-специално транспорт, енергетика, включваща енергия от възобновяеми източници, енергийна сигурност, енергийна инфраструктура, на екологичната инфраструктура, включваща водоснабдяване и канализация, както и в областта на информационните и комуникационни технологии) и развитието на местния частен сектор, по-специално в подкрепа на малките и средните предприятия (МСП). Следва да се припомни, че подобряването на достъпа на МСП до финансиране може да изиграе съществена роля за стимулирането на икономическото развитие и борбата с безработицата. В рамките на тези области регионалната интеграция между държавите партньори, включително икономическата интеграция между държавите на предприсъединителен етап, съседните държави и Съюза, следва да бъде основна цел за операциите на ЕИБ по финансиране. ЕИБ следва да разполага с възможността да оказва подкрепа за присъствието на Съюза в държавите партньори чрез преки чуждестранни инвестиции, които да спомагат за насърчаване на трансфера на технологии и познания, или в рамките на гаранцията от ЕС за инвестиции в горепосочените области, или на собствен риск.
(19)
За да съдейства ефективно на МСП, ЕИБ следва да сътрудничи с местните финансови институции посредници в допустимите региони и държави, по-специално за да гарантира, че част от финансовите ползи достига до техните клиенти, и създава добавена стойност в сравнение с други източници на финансиране. Когато е целесъобразно, чрез споразуменията си за сътрудничество с тези финансови институции посредници ЕИБ следва да изисква проектите на техните клиенти да бъдат проверявани за съответствие с договорените критерии съгласно целите на Съюза за развитие, така че да се осигури добавена стойност. Дейностите на финансовите посредници в подкрепа на МСП следва да са напълно прозрачни и да се докладват редовно на ЕИБ.
(20)
Освен това операциите на ЕИБ по финансиране следва да допринасят за общите принципи, ръководещи външната дейност на Съюза, както е посочено в член 21 от Договора за Европейския съюз (ДЕС), за насърчаване и утвърждаване на демокрацията и принципите на правовата държава, на правата на човека и основните свободи, както и за изпълнение на международните екологични споразумения, по които е Съюзът е страна. По-специално по отношение на развиващите се държави, съгласно списъка на получателите на официална помощ за развитие (ОПР), съставен от Организацията за икономическо сътрудничество и развитие (ОИСР), операциите на ЕИБ по финансиране следва да насърчават следното: устойчиво икономическо, социално и екологично развитие в тези държави, по-специално на онези от тях, които се намират в най-неблагоприятно положение; плавното и постепенното им интегриране в световната икономика; кампанията за борба с бедността; както и изпълнението на приетите от Съюза цели в рамките на Организацията на обединените нации и други компетентни международни организации.
(21)
Докато силата на ЕИБ остава в нейната специфика като инвестиционна банка, ЕИБ следва съгласно настоящото решение да определя въздействието на външните си операции върху развитието в тясна координация с Комисията и в рамките на демократичния контрол от страна на Европейския парламент, като следва принципите на Европейския консенсус за развитие и принципите, посочени в член 208 ДФЕС, както и принципите за ефективност на помощта, очертани в Парижката декларация от 2005 г. и Програмата за действие от Акра от 2008 г. Това следва да се реализира чрез редица конкретни мерки, по-специално чрез укрепване на капацитета за оценяване на екологичните, социалните и свързаните с развитието аспекти на проектите, включително правата на човека и свързаните с конфликтите рискове, както и чрез насърчаване на консултациите на местно равнище с публичните органи и гражданското общество. При извършване на надлежна проверка във връзка с проект ЕИБ следва да изисква, когато това е целесъобразно, и в съответствие със социалните и екологичните принципи на Съюза, организаторът на проекта да провежда консултации на местно равнище и да оповестява резултатите от тях на обществеността. Нещо повече, ЕИБ следва да засили фокуса си върху сектори, в които тя има солиден експертен опит от операции по финансиране в рамките на Съюза и които ще спомогнат за по-нататъшното развитие на дадена държава, например върху достъпа до финансиране за МСП и микропредприятията, за екологична инфраструктура, включително водоснабдяване и канализация, устойчив транспорт и смекчаване на последиците от изменението на климата, по-специално в областта на енергията от възобновяеми източници. Финансирането би могло да включва също така проекти в подкрепа на инфраструктурата на здравеопазването и образованието, когато това има очевидна добавена стойност.
(22)
ЕИБ следва постепенно да засили и дейността си в подкрепа на адаптирането към изменението на климата, в сътрудничество, когато това е уместно, с международни финансови институции (МФИ) и с европейски институции за финансиране на двустранна основа (ЕИФДО). Допълнителните изисквания, въведени с настоящото решение, ще изискват достъп до средства при облекчени условия и постепенно адаптиране на човешките ресурси, които следва да се прилагат при постигане на ефикасност, ефективност и взаимодействие. Дейността на ЕИБ също така следва да допълва целите и приоритетите на Съюза по отношение на институционалното изграждане и секторните реформи. Накрая, ЕИБ следва да определи показатели за изпълнение на свързаните с развитието и околната среда аспекти на проектите и техните резултати.
(23)
С влизането в сила на Договора от Лисабон беше създадена длъжността върховен представител на Съюза по въпросите на външните работи и политиката на сигурност („върховен представител“) с цел да се увеличи въздействието и съгласуваността на външните отношения на Съюза.
(24)
През последните години се наблюдава също така разширяване и укрепване на политиките на Съюза в областта на външните отношения. Такъв е случаят по-специално с предприсъединителната стратегия, европейската политика за съседство, стратегията на Съюза за Централна Азия, подновените партньорства с Латинска Америка и Югоизточна Азия, както и стратегическите партньорства на Съюза с Русия, Китай и Индия. Такъв е и случаят с политики на Съюза за сътрудничество за развитие, които бяха разширени и вече включват всички развиващи се държави. От 2007 г. външните отношения на Съюза се подкрепят и от нови финансови инструменти, а именно Инструмента за предприсъединителна помощ (ИПП), Европейския инструмент за съседство и партньорство (ЕИСП), Инструмента за сътрудничество за развитие (ИСР), Европейския инструмент за демокрация и права на човека (ЕИДПЧ) и Инструмента за стабилност.
(25)
Предвид създаването на ЕСВД, след влизането в сила на настоящото решение Комисията и ЕИБ следва да изменят меморандума за разбирателство, отнасящ се до сътрудничеството и координацията в регионите, посочени в Решение 2006/1016/ЕО на Съвета от 19 декември 2006 г. за предоставяне на гаранция от Общността на Европейската инвестиционна банка в случай на загуби по заеми и гаранции по заеми за проекти, осъществявани извън Общността (4), и по съответния ред и със съгласието на върховния представител, да включат в новия меморандум за разбирателство ЕСВД, по-специално във връзка с редовния и систематичен диалог между Комисията и ЕИБ на стратегическо равнище, в който следва да се включи ЕСВД, както и до други аспекти в рамките на компетентността на ЕСВД.
(26)
Като допринася за изпълнението на мерките, необходими за подпомагане постигането на целите на политиката на Съюза за развитие на сътрудничеството в съответствие с член 209, параграф 3 ДФЕС ЕИБ следва да полага усилия косвено да подкрепя постигането на Целите на хилядолетието за развитие до 2015 г. във всички региони, в които извършва дейност.
(27)
За да се повиши съгласуваността на цялостната подкрепа на Съюза за съответните региони, следва да се намерят възможности за съчетаване на финансиране от ЕИБ с бюджетни ресурси на Съюза, когато и доколкото е целесъобразно, под формата например на гаранции, рисков капитал и лихвени субсидии, съвместно финансиране на инвестиции, наред с техническа помощ за изготвяне и осъществяване на проекти чрез ИПП, ЕИСП, ИСР, ЕИДПЧ и Инструмента за стабилност. Когато е налице подобна комбинация от финансиране от страна на ЕИБ и от друг бюджетен ресурс на Съюза, във всички решения за финансиране следва ясно да се определят ресурсите, които ще бъдат ангажирани. Годишният доклад на Комисията до Европейския парламент и до Съвета относно операциите на ЕИБ по финансиране, извършени съгласно настоящото решение, следва да съдържа подробна разбивка на бюджетните ресурси и финансовите инструменти, използвани в комбинация с финансиране от страна на ЕИБ.
(28)
На всички равнища - от глобалното стратегическо планиране до конкретното разработване на проекти - следва да се гарантира, че външните операции на ЕИБ по финансиране съответстват и са в подкрепа на външните политики на Съюза и целите на високо равнище, посочени в настоящото решение. За да се повиши съгласуваността на външната дейност на Съюза, диалогът между Комисията, ЕСВД и ЕИБ по въпросите на политиката и стратегията следва да се укрепи допълнително. Със същата цел следва да се осъществява засилено сътрудничество и своевременен взаимен обмен на информация на оперативно равнище между Комисията, ЕСВД и ЕИБ. Представителствата на ЕИБ извън Съюза следва да бъдат разположени предимно в делегациите на Съюза, с цел да се засили сътрудничеството и същевременно да се поделят оперативните разходи. От особено значение е своевременният обмен на мнения между Комисията, ЕСВД и ЕИБ в процеса на изготвяне на програмни документи с цел да се постигне максимално взаимодействие между дейностите на тези три органа на Съюза.
(29)
Практическите мерки за обвързване на общите цели на мандата с тяхното осъществяване следва да бъдат определени в регионални технически оперативни насоки. Тези насоки следва да отговарят на една по-широка рамка на регионалната политика на Съюза, установена в настоящото решение. Тези насоки следва да отразяват националните стратегии на Съюза и да си поставят за цел да гарантират, че финансирането от ЕИБ допълва съответните политики, програми и инструменти на Съюза за подпомагане в различните региони.
(30)
ЕИБ следва в консултация с Комисията да изготви примерна многогодишна програма за планирания обем на операциите на ЕИБ по финансиране, за да се гарантира подходящо бюджетно планиране за обезпечаване на гаранционния фонд и да се осигури съгласуваност между размера на прогнозното финансиране от ЕИБ и таваните, установени в настоящото решение. Комисията следва да вземе предвид този план в редовната бюджетна прогноза, което представя на бюджетния орган.
(31)
Следва да се проучи възможността за разработване на „Платформа на Съюза за сътрудничество и развитие“ с цел да се оптимизира функционирането на механизми за съчетаване на безвъзмездните средства и заемите във външните региони. За целта Комисията следва да създаде група от експерти от държавите-членки, ЕСВД и ЕИБ, която да направи оценка на ползите и разходите, свързани с подобна платформа. В процеса на работа тази група следва да се консултира с останалите действащи фактори в тази област, включително с европейските многостранни и двустранни финансови институции. С такава платформа ще продължи насърчаването на взаимодействие и договорености за взаимно доверие на основата на сравнителните предимства на различните институции, като се зачитат ролята и прерогативите на Комисията и на ЕИБ съответно при изпълнение на бюджета на Съюза и отпускане на заеми от ЕИБ. Въз основа на заключенията на групата експерти Комисията следва да докладва на Европейския парламент и на Съвета до средата на 2012 г. и ако е целесъобразно - да направи предложение за платформата.
(32)
ЕИБ следва да бъде насърчавана да разширява операциите си и да разнообразява финансовите си инструменти извън Съюза без да прибягва до гаранция от ЕС, така че използването на гаранцията да може да се насочва към държави и проекти с ограничен достъп до пазара, като се вземат предвид съображения за устойчивост на дълга, при които поради тази причина гаранцията осигурява по-голяма добавена стойност. Следователно, и все така с оглед да се окаже подкрепа за целите на политиката на външните отношения на Съюза, ЕИБ, като отчита собствения си капацитет за покриване на риска, следва да бъде насърчавана да увеличи сумите, които отпуска на собствен риск, включително чрез подкрепата на икономическите интереси на Съюза, по-специално в държавите на предприсъединителен етап и в съседните държави, в държави с инвестиционен рейтинг в други региони, както и в държави с по-високо равнище на кредитен риск, за които ЕИБ разполага с подходящи гаранции от трети страни. В консултации с Комисията ЕИБ следва да разработи политика за вземане на решения за това дали дадени проекти да влязат в рамките на мандата с гаранция от ЕС или да се финансират от ЕИБ на собствен риск. При подобна политика би се отчитала по-специално кредитоспособността на съответните държави и проекти.
(33)
ЕИБ следва да обмисли възможността за увеличаване на операциите си по финансиране, които да бъдат извършвани съгласно настоящото решение на поддържавни публични образувания, когато за такива операции има подходяща оценка на кредитния риск от страна на ЕИБ.
(34)
ЕИБ следва да разшири предлаганата гама от нови и иновативни свои инструменти за финансиране, включително като се насочи, доколкото е възможно, към разработване на гаранционни инструменти, като се отчитат политиките на ЕИБ по отношение на риска. Нещо повече, ЕИБ следва да бъде насърчавана да предоставя заеми в местна валута и да издава облигации на местните пазари, при условие че държавите партньори са осъществили необходимите структурни реформи, по-специално във финансовия сектор, както и други мерки за улесняване на дейностите на ЕИБ.
(35)
За да се гарантира, че ЕИБ изпълнява изискванията на мандата във всички региони и подрегиони, във времето достатъчно човешки и финансови ресурси следва да бъдат отделени за осъществяване на нейните външните дейности. Това следва по-специално да обхваща наличието на достатъчен капацитет за подкрепа на целите на Съюза в сътрудничеството за развитие, за засилване на фокуса върху предварителната оценка на екологичните, социалните и свързаните с развитието аспекти на нейните дейности, както и за ефективно наблюдение на проекти в хода на тяхното изпълнение. Следва да се използват възможностите за по-нататъшно повишаване на ефикасността и ефективността и да се осъществява активно взаимодействие.
(36)
В операциите си по финансиране извън Съюза, които попадат в приложното поле на настоящото решение, ЕИБ следва да полага допълнителни усилия за засилване на координацията и сътрудничеството с МФИ и ЕФИДО, включително, когато е уместно, сътрудничеството по отношение на обвързаността с условия за секторите и взаимната надеждност на процедурите, използването на съвместно съфинансиране и участието в глобални инициативи, като инициативи за насърчаване на координацията и ефективността на помощите. Стремежът при такава координация и сътрудничество следва да бъде да се сведе до минимум евентуалното дублиране на разходи и ненужното припокриване. Тези усилия следва да са основани на реципрочност. Изложените в настоящото решение принципи следва да се прилагат и когато финансирането от ЕИБ се осъществява посредством споразумения за сътрудничество с други МФИ и ЕФИДО.
(37)
По-специално в държавите извън Съюза - предмет на обща интервенция, ЕИБ следва да подобри сътрудничеството си с другите европейски финансови институции чрез споразумения като тристранния Меморандум за разбирателство между Комисията, Групата на ЕИБ и Европейската банка за възстановяване и развитие (ЕБВР) по отношение на сътрудничеството извън Съюза и като се дава възможност на Групата на ЕИБ и на ЕБВР да се допълват в действията си, като всяка от тях разчита на сравнителните си предимства.
(38)
Отчитането и предаването на информация от ЕИБ на Комисията следва да бъде засилено, за да може Комисията да задълбочи годишния си доклад до Европейския парламент и Съвета относно операциите на ЕИБ по финансиране, извършени по силата на настоящото решение. Допълнителните изисквания за отчитане, посочени в настоящото съображение, следва да се прилагат единствено за операции на ЕИБ по финансиране, за които искането на ЕИБ за финансиране е отправено след датата на влизане в сила на настоящото решение и които са подписани след 1 януари 2012 г. В доклада следва по-специално да се направи оценка на съответствието на операциите на ЕИБ по финансиране с настоящото решение, като се вземат под внимание регионалните технически оперативни насоки, и следва да се включат раздели относно следното: добавената стойност на ЕИБ, като подкрепата за външните политики на Съюза, изискванията на мандата, качеството на финансираните операции, прехвърлянето на финансови ползи на клиенти, както и раздели относно сътрудничеството, включително съфинансиране, с Комисията и с други МФИ и донори на двустранна основа. В доклада следва също така да се направи оценка доколко ЕИБ е отчела икономическата, финансовата, екологичната и социалната устойчивост при изготвянето и наблюдението на финансираните проекти. Този доклад следва да съдържа и специален раздел, посветен на обстойна оценка на мерките, предприети от ЕИБ за спазване на текущия мандат, установен с Решение № 633/2009/ЕО, в който да се обърне особено внимание на операциите на ЕИБ по финансиране, при които се използват финансови инструменти в юрисдикции, които не оказват съдействие. В операциите си по финансиране ЕИБ следва да прилага адекватно политиките си по отношение на слабо регулираните юрисдикции или юрисдикциите, които не оказват съдействие, за да даде принос в международната борба срещу данъчните измами и укриването на данъци. Докладът следва също да включва оценка на социалните и свързаните с развитието аспекти на проектите. Той следва да бъде оповестен публично, като това ще даде възможност на гражданското общество и държавите бенефициери да изразят гледните си точки. При необходимост докладът следва да включва позовавания на значителни промени в обстоятелствата, които биха дали основание за допълнителни изменения на мандата преди изтичането му. Този доклад следва по-конкретно да включва разбивка на финансирането от ЕИБ по силата на настоящото решение в съчетание с всички финансови ресурси на Съюза и други донори, като по този начин прави преглед на финансовата експозиция на операциите по финансиране.
(39)
Операциите на ЕИБ по финансиране следва да продължат да бъдат управлявани в съответствие със собствените правила и процедури на ЕИБ, включително с подходящи мерки за контрол и мерки срещу укриването на данъци, както и със съответните правила и процедури относно Европейската сметна палата и Европейската служба за борба с измамите (OLAF).
(40)
Когато представя предложението си за гаранция от ЕС по следващата многогодишна финансова рамка, Комисията следва да бъде приканена по-специално да разгледа - в тясно сътрудничество с ЕИБ и при отчитане на значението на обезпечаването на Гаранционния фонд - таваните за финансиране, покрити от гаранцията от ЕС, списъка на потенциално допустимите държави и възможността ЕИБ да предоставя финансиране за микрокредити и други видове инструменти. Комисията и ЕИБ следва също да проучат възможността да се засили в бъдеще взаимодействието между инструментите за финансиране чрез ИПП, ЕИСП, ИСР, ЕИДПЧ и Инструмента за стабилност и мандата на ЕИБ за външни дейности.
(41)
Настоящото решение не следва да засяга преговорите и решенията относно следващата многогодишна финансова рамка.
(42)
Следователно и с оглед постигането на правна сигурност и яснота Решение № 633/2009/ЕО следва да бъде отменено,
ПРИЕХА НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
Гаранция от ЕС
1. Европейският съюз предоставя на Европейската инвестиционна банка (ЕИБ) бюджетна гаранция от ЕС за операции по финансиране, осъществявани извън Съюза („гаранция от ЕС“). Гаранцията от ЕС се предоставя като глобална гаранция по отношение на плащания, които не са получени от ЕИБ, но са дължими към нея, във връзка със заеми и гаранции по заеми за инвестиционни проекти на ЕИБ, които отговарят на условията в съответствие с параграф 2. Дейностите за финансиране от страна на ЕИБ са в съответствие с общите ръководни принципи на външната дейност на Съюза и допринасят за постигане на нейните цели и изпълнение на нейните политики. Една от целите на финансирането от ЕИБ в развиващите се държави, съгласно списъка на получателите на официална помощ за развитие (ОПР), съставен от ОИСР е да допринесе непряко за цели на развитието като намаляване на бедността чрез приобщаващ растеж и устойчиво икономическо и социално развитие.
2. Заемите от ЕИБ и гаранциите по заеми от ЕИБ, които са допустими за обезпечаване с гаранция от ЕС, са тези, предоставени за инвестиционни проекти, осъществявани в държавите, изброени в приложение III, и предоставени в съответствие със собствените правила и процедури на ЕИБ, включващи позицията на ЕИБ за социалните и екологичните стандарти, и в подкрепа на съответните цели на външната политика на Съюза, когато финансирането от ЕИБ е предоставено съгласно подписано споразумение, чийто срок на действие не е изтекъл и което не е прекратено („операции на ЕИБ по финансиране”).
3. Гаранцията от ЕС се ограничава до 65 % от общата сума на отпуснатите кредити и гаранции, предоставени за операции на ЕИБ по финансиране, без възстановените суми, заедно с всички свързани с тях суми.
4. Гаранцията от ЕС покрива операции на ЕИБ по финансиране, подписани през периода между 1 февруари 2007 г. и 31 декември 2013 г. Операции на ЕИБ по финансиране, подписани съгласно Решение 2006/1016/ЕО на Съвета, Решение 2008/847/ЕО (5) на Съвета и съгласно Решение № 633/2009/ЕО, продължават да се ползват от гаранция от ЕС по силата на настоящото решение.
5. Ако при изтичането на срока, посочен в параграф 4, Европейският парламент и Съветът не са приели решение за предоставяне на нова гаранция от ЕС на ЕИБ за операциите по финансиране извън Съюза в съответствие с член 16, този срок автоматично се удължава с шест месеца.
Член 2
Тавани на мандата
1. Максималният таван на обезпечените с гаранция от ЕС операции на ЕИБ по финансиране за периода 2007-2013 г., минус освободените суми, не надхвърля сумата от 29 484 000 000 EUR, разбита на следните две части:
а)
общ мандат в размер на 27 484 000 000 EUR;
б)
мандат за борба срещу изменението на климата в размер на 2 000 000 000 EUR.
2. Общият мандат се разбива на регионални тавани и техни подгрупи, както е посочено в приложение I. В рамките на регионалните тавани ЕИБ прогресивно гарантира балансирано разпределение по държави в рамките на регионите, обхванати от общия мандат.
3. Общият мандат обхваща само операциите на ЕИБ по финансиране, които преследват определените в член 3 цели.
4. Мандатът за борба с изменението на климата обхваща операциите на ЕИБ по финансиране във всички държави, обхванати от настоящото решение, когато тези операции по финансиране подкрепят ключовата политическа цел на Съюза за борба с изменението на климата чрез подпомагане на проекти за смекчаване на последиците от изменението на климата и адаптиране към него, което допринася за цялостната цел на Рамковата конвенция на Организацията на обединените нации за изменение на климата, по-специално чрез предотвратяване или намаляване на емисиите на парникови газове в областта на енергията от възобновяеми източници, енергийната ефективност и устойчивия транспорт, или чрез увеличаване на устойчивостта на неблагоприятните въздействия от изменението на климата върху уязвими държави, сектори и общности. Мандатът за борба с изменението на климата се осъществява в тясно сътрудничество с Комисията, като се съчетават, когато е възможно и целесъобразно, финансирането от ЕИБ и бюджетните средства на Съюза.
Когато е целесъобразно, по предложение на Комисията Съветът може да вземе решение за ограничаване на допустимостта на дадена държава за получаване на финансиране от ЕИБ за смекчаване на последиците от изменението на климата с гаранция от ЕС. Всяко такова ограничение на допустимостта по отношение на мандата за борба с изменението на климата се прилага единствено за онези операции на ЕИБ по финансиране, за които искането за предоставяне на финансиране до ЕИБ е отправено след 30 октомври 2011 г. и които са подписани след 1 януари 2012 г.
5. По време на мандата за борба с изменението на климата ЕИБ се стреми да гарантира балансирано разпределение на операциите по финансиране, подписани за регионите, обхванати от приложение III, до края на периода, посочен в член 1, параграф 4. По-специално ЕИБ гарантира, че регионът, посочен в точка А от приложение III, не получава повече от 40 % от сумата, предназначена за този мандат, регионът, посочен в точка Б - не повече от 50 %, регионът, посочен в точка В - не повече от 30 % и регионът, посочен в точка Г - не повече от 10 %. Като цяло мандатът за борба с изменението на климата се използва за финансиране на проекти, които са тясно свързани с основните правомощия на ЕИБ, добавят стойност и увеличават максимално ефекта за смекчаване на последиците от изменението на климата и адаптирането към него.
6. Както общият мандат, така и мандатът за борба с изменението на климата се управляват в съответствие с принципите на разумните банкови практики.
Член 3
Цели на общия мандат
1. Гаранцията от ЕС се предоставя за операции на ЕИБ по финансиране, които се извършват в подкрепа на която и да е от следните общи цели:
а)
развитие на местния частен сектор, по-специално подкрепа на МСП;
б)
развитие на социалната и икономическата инфраструктура, включително транспорт, енергетика, екологична инфраструктура и информационни и комуникационни технологии;
в)
смекчаване на последиците от изменението на климата и адаптиране към него, съгласно посоченото в член 2, параграф 4;
2. В рамките на основните правомощия, операциите на ЕИБ по финансиране, извършени съгласно настоящото решение допринасят за общите принципи, ръководещи външната дейност на Съюза, посочени в член 21 от ДЕС, както и за прилагането на международните екологични споразумения, по които Съюзът е страна.
3. Регионалната интеграция между държавите партньори, включително икономическата интеграция между държавите на предприсъединителен етап, съседните държави и Съюза, е основна цел на операциите на ЕИБ по финансиране в рамките на областите, обхванати от общите цели, изброени в параграф 1.
4. ЕИБ обмисля възможности за увеличаване на дейностите си в подкрепа на инфраструктурата на здравеопазването и образованието, когато това има очевидна добавена стойност.
Член 4
Обхванати държави
1. Списъкът на държавите, потенциално допустими за финансиране от ЕИБ с гаранция от ЕС, се съдържа в приложение II. Списъкът на държавите, чието финансиране от ЕИБ с гаранция от ЕС е допустимо, се съдържа в приложение III и то включва единствено държави, включени в списъка в приложение II. Допустимостта за финансиране от ЕИБ с гаранция от ЕС на държави, които не са включени в списъка в приложение II, се определя за всеки отделен случай в съответствие с обикновената законодателна процедура.
2. На Комисията се предоставят правомощия да приема в съответствие с член 5 делегирани актове относно изменения на приложение III. Решенията на Комисията се основават на цялостна икономическа и политическа оценка, включително на аспектите, свързани с демокрацията, правата на човека и основните свободи, както и на съответните резолюции на Европейския парламент и на решенията и заключенията на Съвета. Делегираните актове за изменение на приложение III не засягат покритието на гаранцията от ЕС за операции на ЕИБ по финансиране, подписани преди влизането в сила на посочените делегирани актове.
3. Гаранцията от ЕС покрива само операции на ЕИБ по финансиране, извършвани в допустими държави, които са сключили рамково споразумение с ЕИБ, определящо правните условия, в съответствие с които се извършват операциите.
4. Гаранцията от ЕС не покрива операции на ЕИБ по финансиране в конкретна държава, с която споразумението за тези операции е подписано след присъединяването на тази държава към Съюза.
Член 5
Упражняване на делегирането
1. Правомощието да приема делегирани актове се предоставя на Комисията при спазване на предвидените в настоящия член условия.
2. Правомощието за приемане на делегирани актове, посочени в член 4, се предоставя на Комисията за неопределен период от време, считано от 30 октомври 2011 г.
3. Делегирането на правомощия, посочено в член 4, може да бъде оттеглено по всяко време от Европейския парламент или от Съвета. С решението за оттегляне се прекратява посоченото в него делегиране на правомощия. То поражда действие в деня след публикуването на решението в Официален вестник на Европейския съюз или на по-късна, посочена в решението дата. То не засяга действителността на делегираните актове, които вече са в сила.
4. Веднага след като приеме делегиран акт, Комисията нотифицира акта едновременно на Европейския парламент и Съвета.
5. Делегиран акт, приет съгласно член 4, влиза в сила единствено ако нито Европейският парламент, нито Съветът не са представили възражения в срок от два месеца след нотифицирането на акта на Европейския парламент и Съвета или ако преди изтичането на този срок и Европейският парламент, и Съветът са уведомили Комисията, че няма да представят възражения. Този период се удължава с два месеца по инициатива на Европейския парламент или на Съвета.
Член 6
Принос на операциите на ЕИБ по финансиране към политиките на Съюза
1. В сътрудничество с ЕИБ Комисията разработва регионални технически оперативни насоки за финансирането от ЕИБ съгласно настоящото решение.
Регионалните технически оперативни насоки, които имат за цел да гарантират подкрепата на операциите на ЕИБ по финансиране на политиките на Съюза, отговарят на по-широката рамка на регионалната политика на Съюза, изложена в приложение IV. По-специално регионалните технически оперативни насоки ще гарантират, че финансирането от ЕИБ съгласно настоящото решение допълва съответните политики, програми и инструменти на Съюза за подпомагане в различните региони.
При изготвянето на тези насоки Комисията и ЕИБ ще се консултират съответно с ЕСВД по въпросите на политиките и вземат под внимание имащите отношение към тях резолюции на Европейския парламент и решения и заключения на Съвета.
Комисията предава на Европейския парламент и на Съвета насоките, както и всичките им актуализирани текстове веднага щом бъдат съставени.
В рамките, зададени от регионалните технически оперативни насоки, ЕИБ определя съответните финансови стратегии и осигурява тяхното изпълнение.
2. Съгласуваността на операциите на ЕИБ по финансиране с целите на външната политика на Съюза, подлежи на наблюдение в съответствие с член 11. За улесняване на това наблюдение ЕИБ разработва показатели за изпълнение за свързаните с развитието, околната среда и правата на човека аспекти на финансираните проекти, като отчита същевременно съответните показатели съгласно Парижката декларация за ефективност на помощите. Показателите за свързаните с околната среда аспекти на проектите следва да включват критерии за „чисти технологии“, които са ориентирани по принцип към енергийна ефективност и технологии за намаляване на емисиите.
3. Операция на ЕИБ по финансиране не се покрива от гаранцията от ЕС, в случай че Комисията даде отрицателно становище за подобна операция в рамките на процедурата, предвидена в член 19 от устава на ЕИБ.
4. В съответствие с целите на Съюза и международните цели в областта на изменението на климата, до 31 декември 2012 г. ЕИБ, в сътрудничество с Комисията, представя стратегия за постепенното и планомерно увеличаване в рамките на външния си мандат на дела на проектите, насърчаващи намаляването на емисиите на CO2, и за поетапното прекратяване на финансирането на проектите, вредящи на постигането на целите на Съюза в областта на климата.
5. Предвид допълнителните изисквания, въведени с настоящото решение, управителните органи на ЕИБ осигуряват постепенното адаптиране на ресурсите на ЕИБ, включително на нейния персонал, с цел да отговарят оптимално на изискванията, изложени в настоящото решение. Следва да се използват възможностите за по-нататъшно повишаване на ефикасността и ефективността и да се осъществява активно взаимодействие.
Член 7
Оценка от ЕИБ на свързаните с развитието аспекти на проектите
1. ЕИБ извършва щателна надлежна проверка и, когато е целесъобразно и в съответствие със социалните и екологични принципи на Съюза, изисква да се проведат подходящи консултации на местно равнище по свързаните с развитието аспекти на проектите, покрити от гаранцията от ЕС.
Правилата и процедурите на ЕИБ включват необходимите разпоредби относно оценяването на екологичните и социални въздействия на проектите, както и на аспекти, свързани с правата на човека, за да се гарантира, че по настоящото решение се подпомагат единствено проекти, които са икономически, финансово, екологично и социално устойчиви.
Комисията включва на съвкупна основа в годишния доклад до Европейския парламент и до Съвета оценка на измерението на развитието на дейностите на ЕИБ, въз основа на извършената надлежна проверка на проекти.
Когато това е уместно, оценката включва заключение за начините, по които капацитетът на бенефициерите на финансиране от ЕИБ може да бъде укрепван чрез техническа помощ в хода на целия цикъл на проекта.
2. В допълнение към предварителната оценка на свързаните с развитието аспекти, ЕИБ изисква от организаторите на проекта да извършват щателно наблюдение на изпълнението на проекта до неговото завършване, inter alia по отношение на въздействието на проекта върху развитието, околната среда и правата на човека. ЕИБ прави оценка на информацията, предоставена от изпълнителите на проекта. Когато е възможно, наблюдението от страна на ЕИБ включва наблюдение на работата на финансовите посредници в подкрепа на МСП. При възможност резултатите от наблюдението се оповестяват.
3. ЕИБ представя на Комисията годишни доклади за оценка на прогнозираното въздействие върху развитието на финансираните през годината операции.
Докладите се основават на показателите за изпълнение на ЕИБ, посочени в член 6, параграф 2. В рамките на годишната процедура за докладване, предвидена в член 11, Комисията представя на Европейския парламент и на Съвета докладите на ЕИБ за развитието и ги прави достъпни за обществеността, така че заинтересованите страни, включително гражданското общество и държавите бенефициери, също да получат възможност да изразят мнението си по въпроса.
Европейският парламент разисква годишните доклади, като отчита гледните точки на всички заинтересовани страни.
4. Изискванията, посочени в настоящия член, се прилагат единствено за операции на ЕИБ по финансиране, за които искането за финансиране до ЕИБ е отправено след 30 октомври 2011 г., и които са подписани след 1 януари 2012 г.
Член 8
Сътрудничество с Комисията и ЕСВД
1. Съгласуваността на външните дейности на ЕИБ с целите на външната политика на Съюза се укрепва с цел максимално увеличаване на взаимодействието между финансирането от ЕИБ и бюджетните ресурси на Съюза, по-специално чрез установяване на регионалните технически оперативни насоки, посочени в член 6, както и чрез редовен и систематичен диалог и своевременен обмен на информация относно:
а)
стратегически документи, изготвени съответно от Комисията и/или ЕСВД, като национални и регионални стратегически документи, примерни програми, планове за действие и предприсъединителни документи;
б)
стратегически планови документи на ЕИБ и линии за проекти;
в)
други политически и оперативни аспекти.
2. Сътрудничеството се осъществява поотделно за всеки регион, като се взема предвид ролята на ЕИБ, както и политиките на Съюза във всеки регион.
Член 9
Сътрудничество с други публични финансови институции
1. Когато е целесъобразно, операциите на ЕИБ по финансиране се извършват във все по-голяма степен в сътрудничество с други международни финансови институции или европейски институции за финансиране на двустранна основа, с цел максимално да се увеличат взаимодействието, сътрудничеството и ефективността, както и да се осигурят предпазливо и разумно разпределение на риска и съгласувана обвързаност с условия по отношение на проектите и секторите, за да се сведе до минимум евентуалното дублиране на разходи и ненужното припокриване.
2. Посоченото в параграф 1 сътрудничество се улеснява от координацията, извършвана най-вече в контекста на меморандуми за разбирателство или съответно други рамки на Съюза за регионално сътрудничество между Комисията, ЕИБ и основните международни финансови институции и европейски институции за финансиране на двустранна основа, които работят в различните региони, като същевременно се отчитат правомощията на ЕСВД.
Член 10
Покритие и условия на гаранцията от ЕС
1. За операции на ЕИБ по финансиране, които се извършват в дадена държава или са гарантирани от тази държава, и за други операции на ЕИБ по финансиране, които се извършват с регионални или местни органи или с публични предприятия или институции, собственост на държавата и/или контролирани от нея, гаранцията от ЕС покрива всички плащания, които не са получени от ЕИ, но са дължими към нея („цялостна гаранция“), когато тези други операции на ЕИБ по финансиране имат необходимата оценка от ЕИБ за кредитния риск, отчитаща положението с кредитния риск в съответната държава.
2. За целите на параграф 1 Западният бряг и Ивицата Газа се представляват от Палестинската власт, а Косово (6) се представлява от Мисията на Организацията на обединените нации в Косово или от администрация, определена в регионалните технически оперативни насоки, посочени в член 6.
3. За операции на ЕИБ по финансиране, различни от посочените в параграф 1, гаранцията от ЕС покрива всички плащания, които не са получени от ЕИБ, но са дължими към нея, когато неполучаването на плащанията е причинено от настъпването на един от следните политически рискове („гаранция срещу политически рискове“):
а)
непревеждане на парични средства;
б)
отчуждаване;
в)
война или граждански безредици;
г)
отказ на правосъдие при нарушаване на договора.
4. В консултации с Комисията ЕИБ разработва ясна и прозрачна политика на отпускане на средства, чрез която да се вземат решения относно източника на финансиране на операции, които са допустими както за обезпечаване с гаранция от ЕС, така и за финансиране от ЕИБ на собствен риск.
5. Когато бъде поискана гаранцията от ЕС, ЕИБ дава на Съюза съответните правомощия съгласно споразумението, посочено в член 13, параграф 2.
Член 11
Годишни доклади и осчетоводяване
1. Комисията докладва ежегодно на Европейския парламент и на Съвета за операциите на ЕИБ по финансиране, извършени съгласно настоящото решение. Докладът включва оценка на операциите на ЕИБ по финансиране на равнище проект, сектор, държава и регион, както и оценка на приноса на тези операции по финансиране за изпълнение на целите на външната политика и стратегическите цели на Съюза. В доклада се прави обзор на текущите проекти на съвкупна основа.
По-специално в доклада се прави оценка на съответствието на операциите на ЕИБ по финансиране с настоящото решение, като се вземат под внимание регионалните технически оперативни насоки, посочени в член 6, и се включват раздели относно добавената стойност за постигане на целите на политиките на Съюза, относно оценката на прогнозираното въздействие върху развитието на съвкупна основа и степента, в която ЕИБ е отчела екологичната и социалната устойчивост при изготвянето и наблюдението на финансираните проекти, както и относно сътрудничеството с Комисията и с други международни финансови институции и институции на двустранна основа, включително съвместното финансиране.
Този доклад съдържа по-специално разбивка на всички финансови ресурси на Съюза, използвани в комбинация с финансиране от ЕИБ и от други донори, като по този начин се прави преглед на финансовата експозиция на операциите по финансиране, извършвани съгласно настоящото решение. Той съдържа също така специален раздел, посветен на подробната оценка на мерките, предприети от ЕИБ с цел да се спази член 1, параграф 2.
2. ЕИБ продължава да предоставя на Европейския парламент, на Съвета и на Комисията всичките си независими доклади за оценка, в които се оценяват практическите резултати, постигнати от специфичните дейности на ЕИБ по външните мандати.
3. За целите на параграф 1 ЕИБ предоставя на Комисията ежегодни доклади за операциите си по финансиране, извършвани съгласно настоящото решение на равнище проект, сектор, държава и регион, и за изпълнението на целите на външната политика и стратегическите цели на Съюза, включително сътрудничеството с Комисията, с други международни финансови институции и с институции на двустранна основа, както и доклад за оценка на въздействието върху развитието, съгласно посоченото в член 7. Всеки меморандум за разбирателство между ЕИБ и други международни финансови институции или институции на двустранна основа, отнасящ се до осъществяването на операции по финансиране по настоящото решение, се оповестява, а когато оповестяването му не е възможно, за него се уведомяват Европейският парламент и Съветът в рамките на посочения в параграф 1 от настоящия член годишен доклад на Комисията.
4. ЕИБ предоставя на Комисията статистическа, финансова и счетоводна информация за всяка от операциите си по финансиране, а също и всякаква допълнителна информация, която е необходима за изпълнението на задълженията на Комисията за представяне на доклади или на исканията на Сметната палата и одиторски сертификат за неуредените суми по операциите на ЕИБ по финансиране.
5. За целите на осчетоводяването и представянето от Комисията на доклади относно рисковете, покрити от цялостната гаранция, съгласно определението в член 10, параграф 1, ЕИБ предоставя на Комисията собствена оценка на риска и степенувана информация относно операциите на ЕИБ по финансиране за различни от държави заемополучатели или гарантирани длъжници.
6. ЕИБ предоставя информацията, посочена в параграфи 3, 4 и 5, на собствени разноски.
7. Освен това ЕИБ прави публично достояние информацията, посочена в параграфи 3 и 4, в общи линии и без да включва никакви поверителни сведения.
8. Информация за това дали проектът е обхванат от гаранция от ЕС се включва в „резюмето на проекта“, което се оповестява на уебсайта на ЕИБ след етапа на одобрение.
9. В годишния си доклад ЕИБ включва последваща оценка на функционирането на Меморандума за разбирателство с европейския омбудсман, доколкото Меморандума за разбирателство засяга обхванатите от настоящото решение операции на ЕИБ по финансиране.
10. Когато е подходящо, изискванията, посочени в параграфи 1 и 3, се прилагат единствено за операции на ЕИБ по финансиране, за които искането за предоставяне на финансиране до ЕИБ е отправено след 30 октомври 2011 г. и които са подписани след 1 януари 2012 г.
Член 12
Юрисдикции, които не оказват съдействие
В операциите си по финансиране ЕИБ не толерира никакви действия, извършвани за постигане на незаконни цели, включително пране на пари, финансиране на тероризма, данъчни измами и укриване на данъци. По-конкретно ЕИБ не взема участие в операции по финансиране, извършвани в допустима държава чрез чуждестранна юрисдикция, която не оказва съдействие, идентифицирана като такава от ОИСР, Специалната група за финансови действия или други компетентни международни организации.
Член 13
Възстановяване на плащания, извършени от Комисията
1. Ако Комисията извърши плащане в рамките на гаранцията от ЕС, ЕИБ предприема действия вместо Комисията и от нейно име за възстановяване на платените суми.
2. Не по-късно от датата на сключване на гаранционното споразумение, посочено в член 14, Комисията и ЕИБ сключват споразумение, в което се определят подробни разпоредби и процедури за възстановяване на суми по искове.
3. В интерес на прозрачността Комисията прави публично достояние на своя уебсайт конкретна информация във връзка с всички случаи на възстановяване на суми по гаранционното споразумение, посочено в член 14, освен ако не се налага тази информация да остане поверителна.
Член 14
Гаранционно споразумение
Комисията и ЕИБ сключват гаранционно споразумение, в което се установяват подробни разпоредби и процедури, свързани с гаранцията от ЕС, и информират съответно Европейския парламент.
Член 15
Одит от Сметната палата
Гаранцията от ЕС и плащанията и възстановените плащания по нея, предназначени за общия бюджет на Европейския съюз, подлежат на одит от Сметната палата.
Член 16
Преразглеждане
Комисията представя на Европейския парламент и на Съвета по целесъобразност предложение за учредяване на гаранция от ЕС по следващата многогодишна финансова рамка.
Член 17
Окончателен доклад
До 31 октомври 2014 г. Комисията представя на Европейския парламент и на Съвета окончателен доклад за прилагането на настоящото решение.
Член 18
Отмяна
Решение № 633/2009/ЕО се отменя.
Член 19
Влизане в сила
Настоящото решение влиза в сила на третия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Съставено в Страсбург на 25 октомври 2011 година.
EUROPOS PARLAMENTO IR TARYBOS SPRENDIMAS Nr. 1080/2011/ES
2011 m. spalio 25 d.
kuriuo Europos investicijų bankui suteikiama ES garantija paskolų ir paskolų garantijų, suteiktų projektams ne Sąjungoje, nuostoliams atlyginti ir kuriuo panaikinamas Sprendimas Nr. 633/2009/EB
EUROPOS PARLAMENTAS IR EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
atsižvelgdami į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 209 ir 212 straipsnius,
atsižvelgdami į Europos Komisijos pasiūlymą,
perdavus įstatymo galią turinčio teisės akto projektą nacionaliniams parlamentams,
laikydamiesi įprastos teisėkūros procedūros (1),
kadangi:
(1)
Europos investicijų bankas (toliau - EIB) nuo 1963 m. vykdo ne tik pagrindinę investicijų finansavimo Europos Sąjungoje misiją, bet ir operacijas ne Sąjungoje, remdamas Sąjungos išorės politiką. Tai sudaro galimybę išorės regionams skiriamas Sąjungos biudžeto lėšas papildyti EIB finansiniu pajėgumu paramą gaunančių šalių naudai. Vykdydamas tokias finansavimo operacijas EIB prisideda prie Sąjungos bendrųjų principų ir politikos tikslų, įskaitant trečiųjų šalių vystymąsi ir Sąjungos gerovę pasikeitusiomis pasaulio ekonomikos sąlygomis, įgyvendinimo. EIB finansavimo operacijos, kuriomis siekiama remti Sąjungos išorės politiką, ir toliau turėtų būti vykdomos laikantis patikimos bankininkystės praktikos principų;
(2)
Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo (toliau - SESV) 209 straipsnio 3 dalyje, jį skaitant kartu su jos 208 straipsniu, nustatyta, kad EIB pagal jo statute nustatytas sąlygas prisideda prie priemonių, reikalingų Sąjungos vystomojo bendradarbiavimo politikos tikslams pasiekti, įgyvendinimo;
(3)
pagal EIB statuto 19 straipsnį tiesiogiai EIB pateiktos paraiškos dėl EIB finansavimo operacijų, vykdomų pagal šį sprendimą, turi būti pateiktos Komisijai siekiant jos nuomonės (toliau - EIB finansavimo paraiška);
(4)
siekiant paremti Sąjungos išorės veiksmus ir sudaryti EIB galimybes finansuoti investicijas ne Sąjungoje nedarant poveikio EIB mokumui, dauguma EIB operacijų išorės regionuose buvo vykdomos naudojantis Komisijos administruojama ES biudžeto garantija (toliau - ES garantija);
(5)
ES garantija 2007-2011 m. laikotarpiui buvo nustatyta 2009 m. liepos 13 d. Europos Parlamento ir Tarybos sprendimu Nr. 633/2009/EB, kuriuo Europos investicijų bankui suteikiama Bendrijos garantija paskolų ir paskolų garantijų, suteiktų projektams ne Bendrijoje, nuostoliams atlyginti (2);
(6)
Išorės veiksmų garantijų fondas (toliau - Garantijų fondas), įsteigtas 2009 m. gegužės 25 d. Tarybos reglamentu (EB, Euratomas) Nr. 480/2009, įsteigiančiu Išorės veiksmų garantijų fondą (3), užtikrina Sąjungos biudžetui likvidumo atsargas, skirtas EIB finansavimo operacijų ir kitų Sąjungos išorės veiksmų atsiradusiems nuostoliams atlyginti;
(7)
pagal Sprendimą Nr. 633/2009/EB Komisija ir EIB parengė EIB išorės finansavimo laikotarpio vidurio peržiūrą, grindžiamą nepriklausomu išorės įvertinimu, atliktu prižiūrint iniciatyviniam kompetentingų asmenų komitetui, išorės konsultantų peržiūra ir konkrečiais EIB parengtais įvertinimais. 2010 m. vasario 12 d. iniciatyvinis komitetas pateikė Europos Parlamentui, Tarybai, Komisijai ir EIB ataskaitą, kurioje išdėstytos jo išvados ir rekomendacijos;
(8)
iniciatyvinio komiteto ataskaitoje daroma išvada, kad ES garantija yra veiksminga ir stipri politikos priemonė, turinti didelį finansinį ir politinį svertą, ir kad ją reikėtų toliau palikti galioti siekiant į ją įtraukti politinio arba valstybinio pobūdžio riziką. Buvo pasiūlyta atlikti tam tikrus Sprendimo Nr. 633/2009/EB pakeitimus, kuriais turėtų būti užtikrinta kuo didesnė EIB išorės operacijų pridėtinė vertė ir veiksmingumas;
(9)
labai svarbu šio sprendimo II priede pateikti šalių, galinčių atitikti EIB finansavimo su ES garantija reikalavimus, sąrašą. Taip pat tikslinga išplėsti šalių, atitinkančių EIB finansavimo su ES garantija, sąrašą, kuris šiuo metu yra pateikiamas Sprendimo Nr. 633/2009/EB I priede;
(10)
siekiant atsižvelgti į svarbius politikos pokyčius, pagal SESV 290 straipsnį Komisijai turėtų būti suteikti įgaliojimai priimti teisės aktus dėl šio sprendimo III priedo dalinio pakeitimo. Ypač svarbu, kad Komisija parengiamųjų darbų metu tinkamai konsultuotųsi, įskatinat konsultacijas ekspertų lygiu. Ruošdama ir rengdama deleguotuosius aktus Komisija turėtų užtikrinti, kad susiję dokumentai būtų tuo pačiu metu tinkamai laiku persiųsti Europos Parlamentui ir Tarybai;
(11)
ES garantija garantuojamos sumos kiekviename regione turėtų ir toliau būti viršutinės EIB su ES garantija teikiamo finansavimo ribos, o ne tikslai, kuriuos EIB turi įgyvendinti;
(12)
Sąjungos paramos trečiosioms šalims, kuri padėtų kovoti su pasauline ekonomikos ir finansų krize, teikimo srityje EIB pagal dabartinį įgaliojimą 2009 m. sutelkė savo išorės skolinimo veiklą pradiniame etape, o 2010 m. daugiausia ES narystės siekiančiose šalyse, kaimynystės šalyse ir šalyse partnerėse. Be to, dėl 2011 m. pradžioje pietinėse Viduržemio jūros šalyse kilusių neramumų Sąjunga turėtų padėti aprūpinti paveiktas šalis priemonėmis, skirtomis ekonomikai atstatyti ir modernizuoti. Todėl likusiam įgaliojimų laikotarpiui turėtų būti peržiūrėta bendrojo įgaliojimo viršutinė riba ir padidinta 1 684 000 000 EUR siekiant geriau atsižvelgti į tas laikinas ir išskirtines aplinkybes, nedarant poveikio viršutinėms riboms pagal kitą daugiametę finansinę programą;
(13)
EIB finansavimo operacijos, grindžiamos pirmiau minėto bendrojo įgaliojimo viršutinės ribos padidinimu, turėtų būti vykdomos atsižvelgiant į politines reformas, kurias vykdo atskiros šalys partnerės pagal Komisijos kartu su Europos išorės veiksmų tarnyba (toliau - EIVT) atliktą įvertinimą atsižvelgiant į Europos Parlamento rezoliucijas ir Tarybos sprendimus bei išvadas. Tame įvertinime taip pat turėtų atsispindėti Europos kaimynystės politikos peržiūra ir atnaujintas diferencijavimo akcentavimas. Sąjungos narystės siekiančiose šalyse EIB finansavimas toliau papildys Sąjungos paramą;
(14)
reikėtų taikyti ne tik regionines viršutines ribas, bet ir neprivalomą 2 000 000 000 EUR įgaliojimą, kuris būtų paskirstomas kaip paramos paketas EIB finansavimo operacijoms klimato kaitos pasekmių švelninimo ir prisitaikymo prie jos regionuose, kuriems taikomas įgaliojimas, srityje. EIB galėtų prisidėti savo patirtimi ir ištekliais ir, glaudžiai bendradarbiaudamas su Komisija, padėti valdžios institucijoms bei privačiajam sektoriui kovoti su klimato kaita bei kuo geriau pasinaudoti turimu finansavimu. Remiant pasekmių švelninimo ir prisitaikymo projektus, EIB lėšas, jei įmanoma ir tam tikrais atvejais, turėtų papildyti iš Sąjungos biudžeto lengvatinėmis sąlygomis skiriamos lėšos, veiksmingai ir nuosekliai derinant kovai su klimato kaita skiriamas dotacijas ir paskolas teikiant Sąjungos išorės paramą. Šiuo atžvilgiu tikslinga, kad Komisijos metinėje ataskaitoje Europos Parlamentui ir Tarybai būtų pateikta išsami finansinių priemonių, taikomų šiems projektams finansuoti, ataskaita, kurioje būtų nurodomos EIB finansavimo sumos pagal neprivalomą įgaliojimą ir atitinkamos dotacijų sumos;
(15)
EIB galėtų pagal kovos su klimato kaita įgaliojimą riboti galimybes gauti finansavimą su ES garantija klimato kaitos pasekmėms švelninti toms šalims, kurios, kaip laikoma, nėra įsipareigojusios siekti atitinkamų su klimato kaita susijusių tikslų. Bet koks tokios galimybės gauti finansavimą ribojimas turėtų būti grindžiamas įvairiapusiais ir išsamiais politiniais įvertinimais. Todėl Tarybai turėtų būti suteikti įgaliojimai, remiantis Komisijos bendradarbiaujant su EIVT pateiktu pasiūlymu, nuspręsti apriboti galimybes šaliai gauti EIB finansavimą su ES garantija klimato kaitos pasekmėms švelninti. Toks apribojimas turėtų būti taikomas tik EIB finansavimo operacijoms, dėl kurių EIB finansavimo paraiška pateikta po šio sprendimo įsigaliojimo dienos ir kurios pasirašytos po 2012 m. sausio 1 d.
(16)
kad būtų galima kuo greičiau ir veiksmingiau įsisavinti turimą finansavimą per trejų metų laikotarpį 2011-2013 m., turėtų būti numatyta galimybė pagal klimato kaitos įgaliojimą lanksčiau paskirstyti lėšas regioniniu lygiu ir tuo pačiu metu siekti per tą laikotarpį užtikrinti proporcingą lėšų paskirstymą regionams remiantis pagal bendrąjį įgaliojimą nustatytais išorės paramos prioritetais;
(17)
atliekant EIB išorės įgaliojimų įgyvendinimo vidurio laikotarpio peržiūrą nustatyta, kad nors vertinamu laikotarpiu (2000-2009 m.) įvykdytos EIB finansavimo operacijos iš esmės atitiko Sąjungos išorės politiką, reikėtų stiprinti Sąjungos politikos tikslų ir jų įgyvendinimo vykdant EIB operacijas ryšį, jį aiškiau ir struktūriškiau apibrėžti;
(18)
siekiant padidinti įgaliojimo nuoseklumą ir stiprinti EIB išorės finansavimo veiklą, skirtą remti Sąjungos politiką bei užtikrinti kuo didesnę naudą paramos gavėjams, šiame sprendime turėtų būti nustatyti EIB finansavimo operacijų įgaliojimo visuose finansavimo reikalavimus atitinkančiuose regionuose ir šalyse horizontalieji aukšto lygio tikslai pasinaudojant santykiniais EIB privalumais tose srityse, kuriose EIB ne kartą pasiekė gerų rezultatų. Todėl regionuose, kuriems taikomas šis sprendimas, EIB turėtų finansuoti projektus klimato kaitos pasekmių švelninimo ir prisitaikymo prie jos (be kita ko, perduodant su naujais energijos šaltiniais susijusias technologijas), socialinės ir ekonominės infrastruktūros (ypač transporto, energetikos, įskaitant atsinaujinančiuosius energijos išteklius, energetinio saugumo, energetikos infrastruktūros, aplinkosaugos infrastruktūros, įskaitant vandentiekį ir kanalizaciją, taip pat informacinių ir ryšių technologijų) srityse bei vietos privačiojo sektoriaus vystymo srityje, visų pirma remiant mažąsias ir vidutines įmones (MVĮ). Reikėtų priminti, kad galimybių MVĮ gauti finansavimą gerinimas galėtų būti itin svarbus skatinant ekonomikos vystymąsi ir kovojant su nedarbu. Šiose srityse šalių partnerių regioninė integracija, įskaitant Sąjungos narystės siekiančių šalių, kaimynystės šalių ir Sąjungos ekonominę integraciją, turėtų būti vienas svarbiausių EIB finansavimo operacijų tikslų. EIB turėtų galėti remti Sąjungos veiklą valstybėse partnerėse per tiesiogines užsienio investicijas, kuriomis padedama propaguoti technologijas ir perduoti žinias, suteikdamas investicijoms į pirmiau minėtas sritis ES garantiją arba teikdamas investicijas savo rizika;
(19)
siekdamas veiksmingai padėti MVĮ, EIB finansavimo reikalavimus atitinkančiose šalyse turėtų bendradarbiauti su vietos finansų tarpininkų įstaigomis, ypač siekdamas užtikrinti, kad dalis finansinės naudos būtų perduota jų klientams ir suteiktų pridėtinės vertės, palyginti su kitais finansavimo šaltiniais. Tam tikrais atvejais pagal bendradarbiavimo susitarimus su tomis tarpininkų įstaigomis EIB turėtų prašyti, kad būtų patikrinta, ar jų klientų projektai atitinka sutartus kriterijus, kurie atitinka Sąjungos vystymosi tikslus, siekiant suteikti pridėtinės vertės. Finansų tarpininkų veikla remiant MVĮ turėtų būti visiškai skaidri ir apie ją EIB turėtų būti reguliariai teikiamos ataskaitos;
(20)
be to, EIB finansavimo operacijos turėtų prisidėti prie bendrųjų Sąjungos išorės veiksmų principų, kaip nurodyta Europos Sąjungos sutarties (toliau - ES sutartis) 21 straipsnyje, - demokratijos ir teisinės valstybės, žmogaus teisių ir pagrindinių laisvių skatinimo ir įtvirtinimo, taip pat prie tarptautinių aplinkosaugos susitarimų, kurių šalimi yra Sąjunga, įgyvendinimo. Visų pirma besivystančių šalių, kai apibrėžta oficialios vystymosi pagalbos (OVP) gavėjų sąraše, nustatytame Ekonominio bendradarbiavimo ir vystymosi organizacijos (OECD), atžvilgiu EIB finansavimo operacijomis reikėtų skatinti: jų tvarų ekonomikos, socialinį ir aplinkosauginį, visų pirma nepalankiausioje padėtyje esančių šalių, vystymąsi; jų sklandžią ir laipsnišką integraciją į pasaulio ekonomiką; kovą su skurdu; taip pat prisidėti prie to, kad būtų pasiekti tikslai, kuriuos Sąjunga patvirtino Jungtinėse Tautose ir kitose kompetentingose tarptautinėse organizacijose;
(21)
nors EIB, kaip investicijų banko stiprybė tebėra jo išskirtinis pobūdis, pagal šį sprendimą EIB turėtų vertinti savo išorės operacijų poveikį vystymuisi glaudžiai bendradarbiaudamas su Komisija ir taikant Europos Parlamento vykdomą demokratinę priežiūrą, laikantis Europos konsensuso dėl vystymosi principų bei SESV 208 straipsnyje nustatytų principų, taip pat pagalbos veiksmingumo principų, išdėstytų 2005 m. Paryžiaus deklaracijoje ir 2008 m. Akros veiksmų darbotvarkėje. Tai turėtų būti įgyvendinama pasitelkiant įvairias konkrečias priemones, visų pirma stiprinant EIB gebėjimą vertinti projektų aplinkosauginius, socialinius ir vystymosi aspektus, įskaitant žmogaus teisių ir su konfliktais susijusios rizikos aspektą, bei skatinti konsultacijas vietos lygiu su valdžios institucijomis ir pilietine visuomene. Atlikdamas išsamų projekto patikrinimą, EIB turėtų, tam tikrais atvejais ir laikydamasis Sąjungos socialinių ir aplinkosaugos principų, reikalauti, kad projekto rengėjas konsultuotųsi vietos lygiu ir viešai paskelbtų šių konsultacijų rezultatus. Be to, EIB turėtų daugiau dėmesio skirti tiems sektoriams, kuriuose turi sukaupęs tinkamos finansavimo operacijų vykdymo Sąjungoje patirties ir kurie toliau skatins atitinkamos šalies vystymąsi, pavyzdžiui, sudarys galimybes gauti finansavimą MVĮ ir mikrosubjektams gauti finansavimą, aplinkosaugos infrastruktūrai, įskaitant vandentiekį ir kanalizaciją, tvariam transportui bei klimato kaitos pasekmių švelninimui, visų pirma atsinaujinančiųjų energijos išteklių srityje. Be to, galėtų būti finansuojami projektai, kuriais remiama sveikatos apsaugos ir švietimo infrastruktūra, kai pridėtinė vertė yra akivaizdi;
(22)
EIB taip pat turėtų palaipsniui didinti veiklą prisitaikymo prie klimato kaitos poveikio srityje, prireikus bendradarbiaudamas su kitomis tarptautinėmis finansų įstaigomis (toliau - TFĮ) ir Europos dvišalėmis finansų įstaigomis (toliau - EDFĮ). Pagal šiuo sprendimu nustatytus papildomus reikalavimus būtų reikalaujama sudaryti galimybes lengvatinėmis sąlygomis gauti išteklių ir palaipsniui koreguoti žmogiškuosius išteklius; tuo pačiu turėtų būti siekiama efektyvumo, veiksmingumo bei sinergijos ir tai panaudojant. EIB veikla taip pat turėtų papildyti Sąjungos tikslus ir prioritetus, susijusius su institucijų stiprinimu ir sektorių reformomis. Galiausiai EIB turėtų nustatyti veiklos rodiklius, kurie būtų susieti su projektų vystymosi ir aplinkosauginiais aspektais bei jų rezultatais;
(23)
įsigaliojus Lisabonos sutarčiai, buvo įsteigtos Sąjungos vyriausiojo įgaliotinio užsienio reikalams ir saugumo politikai (toliau - vyriausiasis įgaliotinis) pareigos siekiant didinti Sąjungos išorės santykių poveikį ir nuoseklumą;
(24)
be to, pastaraisiais metais išsiplėtė ir sustiprėjo Sąjungos išorės santykių politika. Visų pirma, tai pasakytina apie Pasirengimo narystei strategiją, Europos kaimynystės politiką, Sąjungos strategiją dėl Vidurinės Azijos, atnaujintas partnerystes su Lotynų Amerika ir Pietryčių Azija bei Sąjungos strategines partnerystes su Rusija, Kinija ir Indija. Tas pats pasakytina ir apie Sąjungos vystomojo bendradarbiavimo politiką, kuri dabar išplėsta siekiant įtraukti visas besivystančias šalis. Nuo 2007 m. Sąjungos išorės santykiai taip pat buvo stiprinami naujomis finansinėmis priemonėmis, visų pirma Pasirengimo narystei pagalbos priemone (toliau - PNPP), Europos kaimynystės ir partnerystės priemone (toliau - EKPP), vystomojo bendradarbiavimo priemone (toliau - VBP), Europos demokratijos ir žmogaus teisių rėmimo priemone (toliau - EIDHR) ir Stabilumo priemone;
(25)
įsteigus EIVT ir įsigaliojus šiam sprendimui, Komisija ir EIB turėtų iš dalies pakeisti susitarimo memorandumą dėl bendradarbiavimo ir veiksmų koordinavimo regionuose, nurodytuose 2006 m. gruodžio 19 d. Tarybos sprendime 2006/1016/EB, suteikiančiame Europos investicijų bankui Bendrijos garantiją paskolų ir paskolų garantijų, suteiktų projektams ne Bendrijoje, nuostoliams atlyginti (4), ir atitinkamais atvejais bei pritarus vyriausiajam įgaliotiniui, išplėsti naują susitarimo memorandumą ir jį taikyti EIVT, visų pirma kiek tai susiję su strateginiu lygiu vykdomu nuolatiniu ir sistemingu Komisijos ir EIB dialogu, kuriame taip pat turėtų dalyvauti EIVT, ir su kitais EIVT kompetencijai priskiriamais aspektais;
(26)
imdamasis priemonių, būtinų Sąjungos vystomojo bendradarbiavimo politikai įgyvendinti pagal SESV 209 straipsnio 3 dalį, EIB turėtų siekti netiesiogiai remti 2015 m. Tūkstantmečio vystymosi tikslų įgyvendinimą visuose regionuose, kuriuose jis vykdo veiklą;
(27)
siekiant užtikrinti didesnį visos Sąjungos paramos atitinkamuose regionuose nuoseklumą, reikėtų rasti galimybių, prireikus ir tam tikrais atvejais, derinti EIB finansavimą su Sąjungos biudžeto ištekliais, pavyzdžiui, garantijų, rizikos kapitalo ir palūkanų normų subsidijų, investicijų bendro finansavimo forma, kartu teikiant techninę pagalbą projektų rengimui ir įgyvendinimui taikant PNPP, EKPP, Vystomojo bendradarbiavimo priemonę (DCI), EIDHR, VBP ir Stabilumo priemonę. Kai EIB finansavimas taip derinamas su kitais Sąjungos biudžeto ištekliais, visuose finansiniuose sprendimuose turėtų būti aiškiai nurodyta, kokie ištekliai bus naudojami. Komisijos metinėje EIB finansavimo operacijų, įvykdytų remiantis šiuo sprendimu, ataskaitoje Europos Parlamentui ir Tarybai turėtų būti išsamiai nurodytas biudžeto lėšų paskirstymas ir finansinės priemonės, kurios buvo taikomos kartu su EIB finansavimu;
(28)
reikėtų užtikrinti, kad EIB išorės finansavimo operacijos visais lygiais - pradedant išankstiniu strateginiu planavimu ir baigiant tolesniu projektų rengimu - atitiktų ir remtų Sąjungos išorės politiką ir šiame sprendime numatytus aukšto lygio tikslus. Siekiant didinti Sąjungos išorės veiksmų nuoseklumą, reikėtų toliau stiprinti Komisijos, EIVT ir EIB dialogą politikos ir strategijos klausimais. Tuo pačiu tikslu reikėtų stiprinti Komisijos, EIVT ir EIB bendradarbiavimą ir išankstinį tarpusavio keitimąsi informacija veiksmų lygiu. Ne Sąjungoje esantys EIB biurai pirmiausia turėtų būti įsteigti Sąjungos delegacijose siekiant stiprinti tokį bendradarbiavimą ir kartu dalintis veiklos išlaidomis. Ypač svarbu Komisijai, EIVT ir EIB, kai tinkama, iš anksto keistis nuomonėmis rengiant planavimo dokumentus, kad būtų kuo labiau padidinta šių trijų Sąjungos institucijų vykdomos veiklos sinergija;
(29)
bendrojo įgaliojimo tikslų ir jų įgyvendinimo susiejimo praktinės priemonės bus nustatytos regioninėse techninėse veiklos gairėse. Tokios gairės turėtų atitikti platesnio pobūdžio Sąjungos regioninės politikos sistemą, išdėstytą šio sprendimo priede. Šios gairės turėtų atspindėti Sąjungos šalių strategijas ir jomis turėtų būti siekiama užtikrinti, kad EIB finansavimas papildytų atitinkamas Sąjungos paramos politikos sritis, programas ir priemones įvairiuose regionuose;
(30)
konsultuodamasis su Komisija, EIB turėtų parengti preliminarią daugiametę numatomos EIB finansavimo operacijų apimties programą, kad būtų užtikrinta, jog bus tinkamai planuojamos biudžeto lėšos, kurių reikia Garantijų fondo atidėjiniams sudaryti ir užtikrinti, kad EIB numatomas finansavimas neviršytų šiame sprendime nustatytų viršutinių ribų. Komisija į šį planą turėtų atsižvelgti reguliariai programuodama biudžetą, kuris perduodamas biudžeto valdymo institucijai;
(31)
siekiant optimizuoti dotacijų bei paskolų išorės regionuose derinimo mechanizmų veikimą, reikėtų išnagrinėti galimybes sukurti „Sąjungos bendradarbiavimo ir vystymosi platformą“. Šiuo tikslu Komisija turėtų sukurti valstybių narių, EIVT ir EIB ekspertų grupę, kuri įvertintų su tokia platforma susijusias išlaidas ir jos teikiamą naudą. Atlikdama šį vertinimą ta grupė turėtų konsultuotis su kitais suinteresuotaisiais subjektais, įskaitant Europos daugiašales ir dvišales finansų įstaigas. Tokia platforma turėtų toliau skatinti sinergiją ir abipusio pasitikėjimo susitarimus, grindžiamus santykiniu skirtingų institucijų pranašumu, tuo pačiu metu nepažeidžiant Komisijos ir EIB vaidmens ir išimtinių teisių atitinkamai įgyvendinant Sąjungos biudžetą ir teikiant EIB paskolas. Remdamasi minėtos ekspertų grupės išvadomis Komisija iki 2012 m. vidurio turėtų pateikti Europos Parlamentui ir Tarybai ataskaitą ir, prireikus, pateikti pasiūlymą dėl platformos;
(32)
EIB turėtų būti skatinamas didinti operacijas ir įvairinti savo finansines priemones ne Sąjungoje nesinaudodamas ES garantija, kad būtų skatinama suteikti garantiją toms šalims ir projektams, kurie turi mažas galimybes patekti į rinką, atsižvelgiant į skolos tvarumo aspektus, ir jeigu dėl to garantija suteikia didesnės pridėtinės vertės. Dėl šios priežasties ir visuomet siekdamas tikslo remti Sąjungos išorės santykių politikos tikslus EIB, atsižvelgdamas į savo rizikos prisiėmimo pajėgumą, turėtų būti skatinamas didinti savo rizika skolinamas sumas, be kita ko, remiant Sąjungos ekonominius interesus, ypač Sąjungos narystės siekiančiose šalyse ir kaimynystės šalyse, aukštą investicinį reitingą turinčiose kitų regionų šalyse, taip pat žemą investicinį reitingą turinčiose šalyse, kai EIB turi tinkamas trečiųjų šalių garantijas. Konsultuodamasis su Komisija, EIB turėtų parengti politiką, kaip turi būti sprendžiama, ar priskirti projektus įgaliojimui su ES garantija, ar EIB finansavimui savo rizika. Pagal tokią politiką būtų atsižvelgiama į atitinkamų šalių ir projektų kreditingumą;
(33)
EIB turėtų apsvarstyti galimybę didinti savo finansavimo operacijas, vykdomas pagal šį sprendimą, vietos viešiesiems subjektams, jei atliktas tinkamas tokių operacijų EIB kredito rizikos vertinimas;
(34)
EIB turėtų išplėsti naujų ir novatoriškų finansavimo priemonių pasiūlą, be kita ko, kiek įmanoma, skirdamas daugiau dėmesio garantijų priemonių kūrimui, atsižvelgdamas į EIB rizikos politiką. Be to, EIB turėtų būti skatinamas paskolas teikti vietos valiuta ir vietos rinkose leisti obligacijas su sąlyga, kad šalys partnerės įgyvendina būtinas struktūrines reformas, visų pirma finansų sektoriuje, taip pat imasi kitų priemonių palankesnėms sąlygoms EIB veiklai sudaryti;
(35)
siekiant užtikrinti, kad EIB visuose regionuose ir subregionuose atitiktų įgaliojimo reikalavimus, pakankami žmogiškieji ir finansiniai ištekliai turėtų būti palaipsniui skiriami EIB išorės veiklai. Tai visų pirma būtų pakankami pajėgumai Sąjungos vystomojo bendradarbiavimo tikslams remti, didesnis dėmesys su veikla susijusių aplinkosaugos, socialinių ir vystymosi aspektų ex ante vertinimui bei veiksminga projektų stebėsena jų įgyvendinimo metu. Reikėtų pasinaudoti galimybėmis didinti efektyvumą bei veiksmingumą ir reikėtų aktyviai siekti sinergijos;
(36)
vykdydamas į šio sprendimo taikymo sritį patenkančias finansavimo operacijas ne Sąjungoje, EIB turėtų siekti toliau stiprinti veiksmų koordinavimą ir bendradarbiavimą su TFĮ ir EDFĮ, įskaitant tam tikrais atvejais bendradarbiavimą sektorių sąlygų ir abipusio pasitikėjimo procedūrų klausimais, bendro finansavimo naudojimą ir dalyvavimą pasaulinėse iniciatyvose, pavyzdžiui, skatinančiose paramos koordinavimą ir veiksmingumą. Tokiu veiksmų koordinavimu ir bendradarbiavimu turėtų būti siekiama kuo labiau sumažinti sąnaudų dubliavimosi ir nereikalingo persidengimo galimybę. Tos pastangos turėtų būti grindžiamos tarpusavio sąveika. Šiame sprendime išdėstyti principai turėtų būti taikomi ir tuo atveju, kai EIB finansavimas teikiamas pagal bendradarbiavimo susitarimus su kitomis TFĮ ir EDFĮ;
(37)
EIB turėtų pagerinti savo bendradarbiavimą su kitomis Europos finansų įstaigomis, ypač Sąjungai nepriklausančiose šalyse, kuriuose vykdoma bendra veikla, pagal susitarimus, pavyzdžiui, Komisijos, EIB grupės ir Europos rekonstrukcijos ir plėtros banko (ERPB) trišalį susitarimo memorandumą, dėl bendradarbiavimo ne Sąjungoje, ir leidžiant EIB grupei ir ERPB veikti pagal papildomumo principą remiantis jų atitinkamais palyginamais pranašumais;
(38)
reikėtų gerinti EIB ataskaitų ir informacijos teikimą Komisijai siekiant sudaryti galimybes Komisijai pagerinti jos metinę ataskaitą, kurią ji teikia Europos Parlamentui ir Tarybai dėl pagal šį sprendimą įvykdytų EIB finansavimo operacijų. Šioje konstatuojamoje dalyje minėti papildomi ataskaitų teikimo reikalavimai turėtų būti taikomi tik EIB finansavimo operacijoms, dėl kurių EIB finansavimo paraiška pateikta po šio sprendimo įsigaliojimo dienos ir kurios pasirašytos po 2012 m. sausio 1 d. Ataskaitoje visų pirma turėtų būti įvertinta, ar, atsižvelgiant į regiono technines veiklos gaires, EIB finansavimo operacijos atitinka šį sprendimą, bei į ją turėtų būti įtraukti skirsniai dėl: EIB pridėtinės vertės, pavyzdžiui, paramos Sąjungos išorės politikai ir įgaliojimų reikalavimų vykdymui; finansuojamų operacijų kokybės; finansinės naudos perdavimo klientams; ir skirsniai dėl bendradarbiavimo, įskaitant bendrą finansavimą, su Komisija ir su kitomis TFĮ bei dvišaliais paramos teikėjais. Ataskaitoje taip pat turėtų būti įvertinta kiek EIB, rengdamas finansuojamus projektus ir vykdydamas jų stebėseną, atsižvelgė į ekonominio, finansinio, aplinkosauginio ir socialinio tvarumo aspektą. Joje taip pat turėtų būti specialus skirsnis, skirtas priemonėms, kurias EIB įgyvendino siekdamas laikytis šio įgaliojimo, kaip nustatyta Sprendimu Nr. 633/2009/EB, išsamiai įvertinti, ypatingą dėmesį skiriant EIB finansavimo operacijoms, kurias vykdydamas jis taiko finansines priemones, galiojančias nebendradarbiaujančiose šalyse ir teritorijose. Vykdydamas finansavimo operacijas, EIB turėtų tinkamai įgyvendinti savo politiką dėl mažai reguliuojamų ar nebendradarbiaujančių šalių ir teritorijų, kurios tikslas - prisidėti prie tarptautinės kovos su mokestiniu sukčiavimu ir mokesčių vengimu. Ataskaitoje taip pat turėtų būti įvertinami projektų socialiniai ir vystymosi aspektai. Ji turėtų būti skelbiama viešai, kad pilietinė visuomenė ir paramą gaunančios šalys galėtų pareikšti savo nuomonę. Jei būtina, ataskaitoje turėtų būti nurodyti esminiai aplinkybių pokyčiai, kuriais remiantis iki laikotarpio pabaigos būtų toliau keičiamas įgaliojimas. Ataskaitoje visų pirma turėtų būti nurodytas pagal šį sprendimą vykdomo EIB finansavimo, derinamo su visais Sąjungos finansiniais ištekliais bei kitais paramos teikėjais, paskirstymas, tokiu būdu pateikiant finansavimo operacijų finansinės padėties apžvalgą;
(39)
EIB finansavimo operacijos ir toliau turėtų būti administruojamos laikantis EIB taisyklių ir procedūrų, įskaitant tinkamas kontrolės priemones ir priemones, kurių imamasi siekiant išvengti mokesčių slėpimo, taip pat laikantis atitinkamų taisyklių ir procedūrų, susijusių su Audito Rūmais ir Europos kovos su sukčiavimu tarnyba (OLAF);
(40)
pateikiant pasiūlymą dėl ES garantijos pagal kitą daugiametę finansinę programą, Komisijos turėtų būti paprašyta visų pirma išnagrinėti, glaudžiai bendradarbiaujant su EIB ir atsižvelgiant į Garantijų fondo aprūpinimo pasekmes, ribas, kurioms taikoma ES garantija, finansavimo reikalavimus galinčių atitikti šalių sąrašą ir EIB galimybę suteikti mikrokreditų finansavimą ir kitų tipų priemones. Komisija ir EIB taip pat turėtų išnagrinėti galimybes sustiprinti ateityje finansavimo per PNPP, EKPP, Vystomojo bendradarbiavimo priemonę (DCI), EIDHR, VBP ir Stabilumo priemonę bei EIB išorės įgaliojimų sinergiją;
(41)
šiuo sprendimu neturėtų būti daromas poveikis bet kurioms deryboms ir sprendimams dėl kitos daugiametės finansinės programos;
(42)
todėl ir dėl teisinio saugumo ir aiškumo priežasčių Sprendimas Nr. 633/2009/EB turėtų būti panaikintas,
PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ:
1 straipsnis
ES garantija
1. Europos Sąjunga suteikia Europos investicijų bankui (toliau - EIB) Sąjungos biudžeto garantiją operacijoms, vykdomoms ne Sąjungoje (toliau - ES garantija). ES garantija suteikiama kaip visuotinė garantija dėl EIB negautų, bet jam priklausančių sumų, susijusių su 2 dalies finansavimo reikalavimus atitinkančiomis paskolomis ir paskolų garantijomis EIB investiciniams projektams. EIB finansavimo veikla turi atitikti Sąjungos išorės veiksmų bendruosius pagrindinius principus ir ją vykdant prisidedama prie tikslų ir politikos įgyvendinimo. Vienas iš EIB finansavimo besivystančiose šalyse tikslų, kaip nurodyta OECD sudarytame oficialios vystymosi pagalbos (OPV) gaunančių šalių sąraše,- netiesiogiai prisidėti siekiant vystymosi tikslų, pavyzdžiui, sumažinti skurdą pasitelkiant integracinį augimą bei tvarų ekonominį ir socialinį vystymąsi.
2. ES garantija suteikiama EIB paskoloms ir paskolų garantijoms, suteiktoms III priede išvardytose šalyse vykdomiems investiciniams projektams laikantis EIB taisyklių ir procedūrų, įskaitant EIB pareiškimą dėl socialinių ir aplinkosaugos standartų, ir remiant atitinkamus Sąjungos išorės politikos tikslus, kai EIB finansavimas yra suteiktas pagal pasirašytą susitarimą, kuris dar galioja ir nėra nutrauktas (toliau - EIB finansavimo operacijos).
3. ES garantija neviršija 65 % visos vykdant EIB finansavimo operacijas išmokėtų kreditų ir suteiktų garantijų sumos, atėmus sugrąžintas sumas ir įskaitant visas susijusias sumas.
4. ES garantija taikoma EIB finansavimo operacijoms, pasirašytoms per laikotarpį nuo 2007 m. vasario 1 d. iki 2013 m. gruodžio 31 d. Pagal Tarybos sprendimus 2006/1016/EB, 2008/847/EB (5) ir Sprendimą Nr. 633/2009/EB pasirašytoms EIB finansavimo operacijoms ir toliau taikoma ES garantija pagal šį sprendimą.
5. Jeigu, pasibaigus 4 dalyje nurodytam laikotarpiui, Europos Parlamentas ir Taryba nepriėmė sprendimo, kuriuo EIB būtų suteikta nauja ES garantija jo finansavimo operacijoms ne Sąjungoje pagal 16 straipsnį, tas laikotarpis automatiškai pratęsiamas šešiems mėnesiams.
2 straipsnis
Viršutinės įgaliojimo ribos
1. Didžiausia EIB finansavimo operacijų, kurioms suteikiama ES garantija, viršutinė riba laikotarpiu nuo 2007 m. iki 2013 m., atėmus anuliuotas sumas, neturi viršyti 29 484 000 000 EUR; ji suskirstyta į dvi dalis:
a)
bendrąjį įgaliojimą - 27 484 000 000 EUR;
b)
klimato kaitos įgaliojimą - 2 000 000 000 EUR.
2. Bendrasis įgaliojimas skirstomas į regionines viršutines ribas ir viršutinių ribų dalis, kaip nustatyta I priede. Laikydamasis regioninių viršutinių ribų EIB palaipsniui užtikrina proporcingą paskirstymą pagal šalis regionuose, kuriems taikomas bendrasis įgaliojimas.
3. Bendrasis įgaliojimas taikomas tik EIB finansavimo operacijoms, kuriomis siekiama 3 straipsnyje nustatytų tikslų.
4. Klimato kaitos įgaliojimas apima EIB finansavimo operacijas visose šalyse, kurioms taikomas šis sprendimas, kai tokiomis operacijomis remiamas pagrindinis Sąjungos politikos tikslas - kovoti su klimato kaita remiant klimato kaitos pasekmių švelninimo ir prisitaikymo prie jos projektus, kuriais prisidedama prie bendro Jungtinių Tautų bendrosios klimato kaitos konvencijos tikslo, visų pirma vengiant šiltnamio efektą sukeliančių dujų išmetimo arba jį mažinant atsinaujinančiųjų energijos išteklių, energijos vartojimo efektyvumo ir tvaraus transporto srityse arba didinant pažeidžiamų šalių, sektorių ir bendruomenių atsparumą neigiamam klimato kaitos poveikiui. Klimato kaitos įgaliojimas įgyvendinamas glaudžiai bendradarbiaujant su Komisija, jei įmanoma ir tam tikrais atvejais, EIB finansavimą derinant su Sąjungos biudžeto lėšomis.
Taryba atitinkamais atvejais ir pagal Komisijos pasiūlymą gali nuspręsti apriboti šalies tinkamumą gauti EIB finansavimą klimato kaitos pasekmių švelninimui su ES garantija. Bet koks tokios galimybės gauti finansavimą apribojimas dėl netinkamumo pagal klimato kaitos švelninimo įgaliojimą taikomas tik toms EIB finansavimo operacijoms, dėl kurių EIB finansavimo paraiška pateikta po 2011 m. spalio 30 d. ir kurios pasirašytos po 2012 m. sausio 1 d.
5. Vykdydamas klimato kaitos įgaliojimą, EIB siekia užtikrinti proporcingą finansavimo operacijų, pasirašytų regionuose, kuriems taikomas III priedas, paskirstymą iki 1 straipsnio 4 dalyje nurodyto laikotarpio pabaigos. Visų pirma EIB užtikrins, kad III priedo A punkte nurodytam regionui būtų skirta ne daugiau kaip 40 %, B punkte nurodytam regionui - ne daugiau kaip 50 %, C punkte nurodytam regionui - ne daugiau kaip 30 %, o D punkte nurodytam regionui - ne daugiau kaip 10 % šiam įgaliojimui skirtos sumos. Klimato kaitos įgaliojimas apskritai naudojamas projektams, kurie glaudžiai susiję su pagrindinėmis EIB kompetencijomis, kurie suteikia pridėtinės vertės ir kuriais didinamas prisitaikymo prie klimato kaitos ir jos pasekmių švelninimo veiklos poveikis.
6. Tiek bendrasis įgaliojimas, tiek klimato kaitos įgaliojimas tvarkomi laikantis patikimos bankininkystės praktikos principų.
3 straipsnis
Bendrieji įgaliojimo tikslai
1. ES garantija suteikiama EIB finansavimo operacijoms, kuriomis remiamas kuris nors iš šių bendrųjų tikslų:
a)
vietos privataus sektoriaus plėtojimas, visų pirma paramos MVĮ atveju;
b)
socialinės ir ekonominės infrastruktūros, įskaitant transporto, energetikos, aplinkosaugos infrastruktūrą bei informacinių ir ryšių technologijas, plėtojimas;
c)
klimato kaitos pasekmių švelninimas ir prisitaikymas prie jos, kaip nurodyta 2 straipsnio 4 dalyje.
2. Neviršijant pagrindinių EIB kompetencijų, jo finansavimo operacijomis, vykdomomis pagal šį sprendimą, prisidedama prie Sąjungos išorės veiksmų bendrųjų principų, kaip nurodyta ES sutarties 21 straipsnyje, ir prie tarptautinių aplinkosaugos srities susitarimų, kurių šalimi yra Sąjunga, įgyvendinimo.
3. Šalių partnerių regioninė integracija, įskaitant narystės siekiančių šalių, kaimynystės šalių ir Sąjungos ekonominę integraciją, yra vienas svarbiausių EIB finansavimo operacijų tikslų srityse, kurioms taikomi 1 dalyje išvardyti bendrieji tikslai.
4. EIB svarsto galimybę intensyvinti savo veiklą, kuria remiama sveikatos apsaugos ir švietimo infrastruktūra, kai tokios veiklos pridėtinė vertė yra akivaizdi.
4 straipsnis
Šalys, kurioms taikomas šis sprendimas
1. II priede pateikiamas šalių, galinčių atitikti finansavimo reikalavimus EIB finansavimui su ES garantija gauti, sąrašas. III priede pateikiamas šalių, atitinkančių EIB finansavimo su ES garantija reikalavimus, sąrašas, į kurį negali būti įtrauktos šalys, kurios nenurodytos II priede. Dėl į II priedo sąrašą neįtrauktų regionų ir šalių atitikties EIB finansavimo su ES garantija reikalavimams kiekvienu konkrečiu atveju sprendžiama laikantis įprastos teisėkūros procedūros.
2. Komisijai suteikiami įgaliojimai pagal 5 straipsnį priimti deleguotuosius aktus dėl III priedo dalinio pakeitimo. Komisijos sprendimai grindžiami bendru ekonominiu ir politiniu įvertinimu, įskaitant su demokratija, žmogaus teisėmis ir pagrindinėmis laisvėmis susijusius aspektus, taip pat atitinkamomis Europos Parlamento rezoliucijomis ir Tarybos sprendimais bei išvadomis. Deleguotieji aktai, kuriais iš dalies keičiamas III priedas, nedaro poveikio ES garantijų taikymui EIB finansavimo operacijoms, pasirašytoms iki tų deleguotųjų aktų įsigaliojimo.
3. ES garantija taikoma tik EIB finansavimo operacijoms, vykdomoms finansavimo reikalavimus atitinkančiose šalyse, pasirašiusiose bendrąjį susitarimą su EIB, kuriame nustatytos teisinės sąlygos, pagal kurias turi būti vykdomos tokios operacijos.
4. ES garantija netaikoma EIB finansavimo operacijoms konkrečioje šalyje, kai susitarimas dėl tokių operacijų pasirašytas po tos šalies įstojimo į Sąjungą.
5 straipsnis
Naudojimasis įgaliojimais
1. Komisijai suteikiami įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus laikantis šiame straipsnyje nustatytų sąlygų.
2. 4 straipsnyje nurodyti įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus Komisijai suteikiami neribotam laikotarpiui nuo 2011 m. spalio 30 d.
3. Europos Parlamentas arba Taryba gali bet kuriuo metu atšaukti 4 straipsnyje nurodytų įgaliojimų suteikimą. Sprendimu dėl atšaukimo nutraukiamas tame sprendime nurodytų įgaliojimų suteikimas. Jis įsigalioja kitą dieną po sprendimo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje arba vėlesnę jame nurodytą dieną. Jis nedaro poveikio jau galiojančių deleguotųjų aktų teisėtumui.
4. Kai tik Komisija priima deleguotąjį aktą, apie tai ji tuo pačiu metu praneša Europos Parlamentui ir Tarybai.
5. Pagal 4 straipsnį priimtas deleguotasis aktas įsigalioja tik tuomet, jeigu per du mėnesius nuo pranešimo apie jį Europos Parlamentui ir Tarybai dienos nei Europos Parlamentas, nei Taryba nepareiškė prieštaravimų, arba jeigu iki to laikotarpio pabaigos tiek Europos Parlamentas, tiek Taryba pranešė Komisijai, kad jie nepareikš prieštaravimų. Europos Parlamento arba Tarybos iniciatyva tas laikotarpis pratęsiamas dviems mėnesiams.
6 straipsnis
EIB finansavimo operacijų indėlis siekiant Sąjungos politikos tikslų
1. Komisija kartu su EIB parengia EIB finansavimo pagal šį sprendimą regionines technines veiklos gaires.
Regioninės techninės veiklos gairės, kuriomis siekiama užtikrinti, kad Sąjungos politika būtų remiama EIB finansavimo operacijomis, turi atitikti platesnio pobūdžio Sąjungos regioninės politikos sistemą, įtvirtintą IV priede. Visų pirma regioninėmis techninėmis veiklos gairėmis bus užtikrinama, kad pagal šį sprendimą teikiamas EIB finansavimas papildytų atitinkamas Sąjungos paramos politikos sritis, programas ir priemones įvairiuose regionuose.
Rengdami šias gaires, Komisija ir EIB atitinkamai politikos klausimais konsultuosis su EIVT ir atsižvelgs į atitinkamas Europos Parlamento rezoliucijas ir Tarybos sprendimus bei išvadas.
Kai tik gairės parengiamos, Komisija jas ir atnaujintas jų redakcijas perduoda Europos Parlamentui ir Tarybai.
Laikydamasis regioninių techninių veiklos gairių, EIB nustato atitinkamas finansavimo strategijas ir užtikrina jų įgyvendinimą.
2. EIB finansavimo operacijų suderinamumas su Sąjungos išorės politikos tikslais stebimas pagal 11 straipsnį. Kad būtų sudarytos palankesnės sąlygos tokiai stebėsenai vykdyti, EIB parengia veiksmingumo rodiklius, susijusius su finansuojamų projektų vystymosi, aplinkosaugos ir žmogaus teisių aspektais, atsižvelgdamas į atitinkamus rodiklius, nustatytus pagal Paryžiaus deklaraciją dėl pagalbos veiksmingumo. Projektų aplinkosaugos aspektų rodikliai turėtų apimti „švarios technologijos“ kriterijus, iš esmės grindžiamus energijos vartojimo efektyvumu ir išmetamųjų teršalų mažinimo technologijomis.
3. EIB finansavimo operacijai ES garantija negali būti teikiama, jeigu dėl tokios operacijos Komisija pareiškia neigiamą nuomonę EIB statuto 19 straipsnyje numatyta tvarka.
4. Laikydamasis Sąjungos ir tarptautinių klimato kaitos srities tikslų, EIB, bendradarbiaudamas su Komisija, ne vėliau kaip 2012 m. gruodžio 31 d. pateikia strategiją, kurioje nurodyta, kaip pagal savo išorės įgaliojimą jis palaipsniui ir nuolat didins projektų, kuriais skatinama mažinti išmetamo CO2 kiekius, procentinę dalį ir palaipsniui nutrauks projektų, kurie trukdo siekti Sąjungos tikslų klimato kaitos srityje, finansavimą.
5. Atsižvelgdami į papildomus šiuo sprendimu nustatytus reikalavimus, EIB valdymo organai užtikrina, kad EIB ištekliai, įskaitant personalą, būtų palaipsniui pritaikomi siekiant tinkamai laikytis šiame sprendime nustatytų reikalavimų. Reikėtų pasinaudoti galimybėmis didinti efektyvumą bei veiksmingumą ir reikėtų aktyviai siekti sinergijos.
7 straipsnis
EIB atliekamas projektų aspektų, susijusių su vystymusi, vertinimas
1. EIB išsamiai ir, atitinkamais atvejais bei laikantis Sąjungos principų socialinėje ir aplinkosaugos srityse, surengęs atitinkamas viešas konsultacijas vietos lygiu, vertina projektų, kuriems suteikiama ES garantija, aspektus, susijusius su vystymusi.
EIB vidaus taisyklėse ir procedūrose numatytos būtinos nuostatos dėl projektų aplinkosauginio ir socialinio poveikio ir aspektų, susijusių su žmogaus teisėmis, įvertinimo siekiant užtikrinti, kad pagal šį sprendimą būtų remiami tik ekonominiu, finansiniu, aplinkosauginiu ir socialiniu požiūriu tvarūs projektai.
Komisija į metinę ataskaitą Europos Parlamentui ir Tarybai įtraukia EIB veiklos aspektų, susijusių su vystymusi, suvestinio pobūdžio vertinimą, remdamasi išsamaus projektų patikrinimo rezultatais.
Tam tikrais atvejais taip pat vertinama, kaip projekto įgyvendinimo laikotarpiu teikiant techninę pagalbą būtų galima padidinti EIB finansavimo gavėjų gebėjimus.
2. Be su vystymusi susijusių aspektų ex ante vertinimo, EIB reikalauja, kad projektų rengėjai vykdytų išsamią projekto įgyvendinimo iki jo pabaigos stebėseną, įskaitant, inter alia, projekto poveikį vystymuisi, aplinkosaugai ir žmogaus teisėms. EIB vertina projektų rengėjų pateiktą informaciją. Jeigu įmanoma, EIB stebėsena apima finansų tarpininkų veiklos stebėseną remiant MVĮ. Jeigu įmanoma, stebėsenos rezultatai skelbiami viešai.
3. EIB teikia Komisijai metines ataskaitas, kuriose vertinamas per tuos metus finansuotų operacijų numatytas poveikis vystymuisi.
Ataskaitos grindžiamos EIB veiksmingumo rodikliais, nurodytais 6 straipsnio 2 dalyje. Komisija pateikia EIB poveikio vystymuisi ataskaitas Europos Parlamentui ir Tarybai pagal kasmetinę ataskaitų teikimo tvarką, numatytą 11 straipsnyje, ir paskelbia jas viešai, kad suinteresuotieji subjektai, įskaitant pilietinę visuomenę ir paramą gaunančias šalis, galėtų šiuo klausimu pateikti nuomonę.
Europos Parlamentas aptaria metines ataskaitas atsižvelgdamas į visų suinteresuotųjų subjektų nuomones.
4. Šiame straipsnyje nurodyti reikalavimai taikomi tik toms EIB finansavimo operacijoms, dėl kurių EIB finansavimo paraiška pateikta po 2011 m. spalio 30 d. ir kurios pasirašytos po 2012 m. sausio 1 d.
8 straipsnis
Bendradarbiavimas su Komisija ir EIVT
1. EIB išorės veiksmų suderinamumas su Sąjungos išorės politikos tikslais didinamas siekiant kuo labiau padidinti EIB finansavimo ir Sąjungos biudžeto išteklių sinergiją, ypač rengiant 6 straipsnyje minimas regionines technines veiklos gaires, taip pat palaikant reguliarų ir sistemingą dialogą ir iš anksto keičiantis informacija apie:
a)
Komisijos ir (arba) tam tikrais atvejais EIVT parengtus strateginius dokumentus, pavyzdžiui, apie šalims ir regionams skirtus strateginius dokumentus, preliminarias programas, veiksmų planus ir pasirengimo narystei dokumentus;
b)
EIB strateginius planavimo dokumentus ir planuojamus projektus;
c)
kitus politinius ir veiklos aspektus.
2. Bendradarbiavimas vykdomas konkrečiuose regionuose, atsižvelgiant į EIB vaidmenį ir Sąjungos politiką kiekviename regione.
9 straipsnis
Bendradarbiavimas su kitomis viešojo finansavimo įstaigomis
1. Tam tikrais atvejais EIB finansavimo operacijos turi būti vis dažniau vykdomos bendradarbiaujant su kitomis TFĮ arba EDFĮ siekiant kuo labiau padidinti sinergiją, bendradarbiavimą ir veiksmingumą bei užtikrinti apdairų ir pagrįstą rizikos pasidalijimą ir projektų bei sektorių sąlygų suderinamumą, kad būtų kuo labiau sumažinta sąnaudų dubliavimosi ir nereikalingo persidengimo galimybė.
2. 1 dalyje nurodytam bendradarbiavimui palankesnės sąlygos sudaromos koordinuojant veiklą, visų pirma vykdomą pagal atitinkamais atvejais Komisijos, EIB ir pagrindinių TFĮ bei EDFĮ, veikiančių skirtinguose regionuose, sudarytus susitarimo memorandumus arba kitas Sąjungos regioninio bendradarbiavimo sistemas, kartu atsižvelgiant į EIVT kompetenciją.
10 straipsnis
ES garantijos aprėptis ir sąlygos
1. EIB finansavimo operacijoms, dėl kurių sutartis pasirašyta su valstybe arba kurios vykdomos su valstybės garantija, ir kitoms EIB finansavimo operacijoms, dėl kurių sutartis pasirašyta su regioninės arba vietos valdžios institucijomis arba vyriausybei priklausančiomis ir (arba) jos kontroliuojamomis valstybės įmonėmis arba įstaigomis, jeigu tokių kitų EIB finansavimo operacijų kredito rizika yra tinkamai EIB įvertinta atsižvelgiant į atitinkamos šalies kredito rizikos būklę, ES garantija apima visas EIB negautas, bet jam priklausančias sumas (toliau - bendroji garantija).
2. Taikant 1 dalį Vakarų Krantui ir Gazos ruožui atstovauja Palestinos Administracija, o Kosovui (6) - Jungtinių Tautų misija Kosove arba administracija, paskirta vadovaujantis 6 straipsnyje nurodytomis regioninėmis techninėmis veiklos gairėmis.
3. EIB finansavimo operacijų, išskyrus 1 dalyje nurodytas operacijas, atveju ES garantija apima visas EIB negautas, bet jam priklausančias sumas, jeigu jos nebuvo gautos dėl kurios nors iš toliau nurodytos politinės rizikos (toliau - politinės rizikos garantija):
a)
valiutos nepervedimo;
b)
turto nusavinimo;
c)
karo arba pilietinių neramumų;
d)
atsisakymo vykdyti teisingumą pažeidus sutartį.
4. Konsultuodamasis su Komisija EIB parengia aiškią ir skaidrią sprendimų dėl operacijų, kurioms gali būti suteikiama ir ES garantija, ir EIB finansavimas savo rizika, finansavimo šaltinio paskyrimo priėmimo politiką.
5. Kai suteikiama ES garantija, EIB suteikia Sąjungai atitinkamas teises pagal 13 straipsnio 2 dalyje nurodytą susitarimą.
11 straipsnis
Metinių ataskaitų teikimas ir apskaita
1. Kiekvienais metais Komisija Europos Parlamentui ir Tarybai teikia EIB finansavimo operacijų, atliktų pagal šį sprendimą, ataskaitą. Į ataskaitą įtraukiamas EIB finansavimo operacijų įvertinimas projekto, sektoriaus, šalies bei regiono lygiu, taip pat tų finansavimo operacijų indėlio įgyvendinant Sąjungos išorės politikos ir strateginius tikslus įvertinimas. Ataskaitoje pateikiama vykdomų projektų suvestinė apžvalga.
Ataskaitoje visų pirma įvertinama EIB finansavimo operacijų atitiktis šiam sprendimui atsižvelgiant į 6 straipsnyje minimas regionines technines veiklos gaires, ir į ją įtraukiami skirsniai apie pridėtinę vertę siekiant įgyvendinti Sąjungos politikos tikslus, apie projekto numatyto poveikio vystymuisi suvestinio pobūdžio įvertinimą ir apie tai, kiek EIB atsižvelgė į aplinkosauginį ir socialinį tvarumą rengdamas bei stebėdamas finansuojamus projektus, taip pat apie bendradarbiavimą su Komisija ir kitomis TFĮ ir EDFĮ, įskaitant bendrą finansavimą.
Ataskaitoje visų pirma pateikiamas visų Sąjungos finansinių išteklių, naudojamų kartu su EIB ir kitų paramos teikėjų finansavimu, paskirstymas, taigi pateikiama finansavimo operacijų, vykdomų pagal šį sprendimą, finansinės padėties apžvalga. Be to, įtraukiamas specialus skirsnis, skirtas išsamiai įvertinti priemones, kurių EIB ėmėsi siekdamas įgyvendinti 1 straipsnio 2 dalį.
2. EIB toliau teikia Europos Parlamentui, Tarybai ir Komisijai visas nepriklausomo vertinimo ataskaitas, kuriose vertinami praktiniai konkrečių EIB veiksmų pagal išorės įgaliojimus rezultatai.
3. Taikant 1 dalį EIB teikia Komisijai EIB finansavimo operacijų, vykdytų pagal šį sprendimą, metines ataskaitas, kuriose pateikiamas vertinimas projekto, sektoriaus, šalies ir regiono lygiu bei Sąjungos išorės politikos ir strateginių tikslų įgyvendinimo, įskaitant bendradarbiavimą su Komisija, kitomis TFĮ ir EDFĮ, vertinimas, taip pat poveikio vystymuisi vertinimo ataskaitą, kaip nurodyta 7 straipsnyje. EIB ir kitų TFĮ ar EDFĮ bet kurie susitarimo memorandumai, susiję su finansavimo operacijų pagal šį sprendimą vykdymu, skelbiami viešai arba, jei tai neįmanoma, apie juos pranešama teikiant šio straipsnio 1 dalyje nurodytas Komisijos metines ataskaitas Europos Parlamentui ir Tarybai.
4. EIB teikia Komisijai statistinius, finansinius ir apskaitos duomenis, susijusius su kiekviena EIB finansavimo operacija, taip pat visą papildomą informaciją, kuri būtina, kad Komisija galėtų įvykdyti ataskaitų teikimo pareigas, arba kai tokių duomenų paprašo Audito Rūmai, ir pateikia neišmokėtų sumų pagal EIB finansavimo operacijas audito pažymą.
5. Rizikos, kuriai taikoma bendroji garantija, kaip apibrėžta 10 straipsnio 1 dalyje, apskaitos ir ataskaitų teikimo, kuriuos vykdo Komisija, tikslais EIB teikia Komisijai EIB rizikos įvertinimą ir informaciją apie EIB finansavimo operacijų su skolininkais arba įsipareigojusiomis šalimis, kurioms suteikta garantija, išskyrus valstybes, reitingus.
6. Informaciją, nurodytą 3, 4 ir 5 dalyse, EIB teikia savo sąskaita.
7. EIB taip pat viešai skelbia 3 ir 4 dalyse nurodytą informaciją - bendro pobūdžio informaciją, išskyrus bet kokią konfidencialią informaciją.
8. Informacija apie tai, ar projektui taikoma ES garantija, nurodoma projekto santraukoje, kurią EIB skelbia savo interneto svetainėje pasibaigus tvirtinimo etapui.
9. EIB į savo metinę ataskaitą įtraukia tolesnį susitarimo memorandumo su Europos ombudsmenu veikimo vertinimą, kiek tas memorandumas susijęs su EIB finansavimo operacijomis pagal šį sprendimą.
10. Atitinkamais atvejais 1 ir 3 dalyse nurodyti reikalavimai taikomi tik toms EIB finansavimo operacijoms, dėl kurių EIB finansavimo paraiška pateikta po 2011 m. spalio 30 d. ir kurios pasirašytos po 2012 m. sausio 1 d.
12 straipsnis
Nebendradarbiaujančios šalys ir teritorijos
Vykdydamas finansavimo operacijas EIB nesitaiksto su jokiais veiksmais, kurie vykdomi siekiant neteisėtų tikslų, įskaitant pinigų plovimą, terorizmo finansavimą, mokestinį sukčiavimą ir mokesčių vengimą. Visų pirma EIB nedalyvauja jokiose finansavimo operacijose, vykdomose finansavimo reikalavimus atitinkančiose šalyse per nebendradarbiaujančias užsienio šalis ir teritorijas, kurias tokiomis pripažino OECD, Finansinių veiksmų darbo grupė ir kitos atitinkamos tarptautinės organizacijos.
13 straipsnis
Komisijos išmokėtų sumų išieškojimas
1. Jeigu Komisija išmoka sumą pagal ES garantiją, EIB Komisijos vardu ir jos naudai vykdo išmokėtų sumų išieškojimą.
2. Ne vėliau kaip 14 straipsnyje nurodyto garantijos susitarimo sudarymo dieną Komisija ir EIB sudaro susitarimą, kuriame nustatomos išsamios išmokėtų sumų išieškojimo nuostatos ir procedūros.
3. Siekdama skaidrumo Komisija savo interneto svetainėje paskelbia konkrečią informaciją, susijusią su visais sumų išieškojimo pagal 14 straipsnyje nurodytą garantijos susitarimą atvejais, išskyrus atvejus, kai būtina laikytis konfidencialumo.
14 straipsnis
Garantijos susitarimas
Komisija ir EIB sudaro garantijos susitarimą, kuriame nustatomos išsamios nuostatos ir procedūros, susijusios su ES garantija, ir atitinkamai apie tai informuoja Europos Parlamentą.
15 straipsnis
Audito Rūmų atliekamas auditas
ES garantijos ir pagal ją atliekamų mokėjimų ir išieškotų sumų, priskiriamų bendrajam Europos Sąjungos biudžetui, auditą atlieka Audito Rūmai.
16 straipsnis
Peržiūra
Prireikus, Komisija teikia Europos Parlamentui ir Tarybai pasiūlymą dėl ES garantijos nustatymo pagal kitą daugiametę finansinę programą.
17 straipsnis
Galutinės ataskaitos teikimas
Ne vėliau kaip 2014 m. spalio 31 d. Komisija pateikia Europos Parlamentui ir Tarybai šio sprendimo taikymo galutinę ataskaitą.
18 straipsnis
Panaikinimas
Sprendimas Nr. 633/2009/EB panaikinamas.
19 straipsnis
Įsigaliojimas
Šis sprendimas įsigalioja trečiąją dieną po jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.
Priimta Strasbūre 2011 m. spalio 25 d.