РЕШЕНИЕ НА КОМИСИЯТА
от 5 август 2010 година
за изменение на Решение 2004/558/ЕО за прилагане на Директива 64/432/ЕИО на Съвета по отношение на допълнителните гаранции при търговията в Съюза с говеда във връзка с инфекциозния ринотрахеит по говедата
(нотифицирано под номер C(2010) 5352)
(текст от значение за ЕИП)
(2010/433/ЕС)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Директива 64/432/ЕИО на Съвета от 26 юни 1964 г. относно проблеми, свързани със здравето на животните, които засягат търговията в Общността с говеда и свине (1), и по-специално член 9, параграф 2 и член 10, параграф 2 от нея,
като има предвид, че:
(1)
При инфекциозния ринотрахеит по говедата се проявяват явни клинични симптоми на инфекция, дължаща се на вирус херпес от тип 1 (BHV-1) по говедата. Тъй като редица инфекции с този вирус имат субклинична фаза, мерките за борба трябва да бъдат насочени към изкореняване на инфекцията, а не към потискане на симптомите.
(2)
В част II от приложение Д към Директива 64/432/ЕИО „инфекциозният ринотрахеит“ се посочва в списъка на болестите, за които могат да бъдат одобрявани национални програми за борба и изисквани допълнителни гаранции.
(3)
В приложение I към Решение 2004/558/ЕО на Комисията от 15 юли 2004 г. за прилагане на Директива 64/432/ЕИО на Съвета относно допълнителните гаранции при търговията в Общността с говеда във връзка с инфекциозния ринотрахеит по говедата и одобрението на представените от някои държави-членки програми за изкореняване на болестта (2) са изброени държавите-членки или части от тях, които изпълняват програма за изкореняване на BHV-1, а в приложение II - тези, които вече са изпълнили критериите за статут на незасегнати от болестта. В приложение III към същото решение са посочени критериите за определяне на дадено стопанство като незасегнато от инфекция с BHV-1.
(4)
С цел да се предотврати пренасянето на BHV-1 към стопанства, незасегнати от BHV-1, решението съдържа изискване при преместването на говеда от зона с неопределен BHV-1 статут или включена в приложение I към стопанство, разположено в зона, включена в приложение II, да бъде извършен, с отрицателен резултат, тест за наличието на антитела на вируса на BHV-1, направен върху проби, взети през карантинен период от тридесет дни преди началото на придвижването.
(5)
Въз основа на натрупания до момента опит при изпълнението на одобрените програми за изкореняване на инфекцията от BHV-1 придвижването на животни от стопанства, незасегнати от инфекция с BHV-1, пряко към затворени обекти за угояване в държави-членки или части от тях, незасегнати от инфекция с BHV-1, би могло да бъде разрешено, в случай че бъде създадена система за превоз, посредством която компетентните органи на мястото, където се намира обектът за угояване, осигуряват допълнителни тестове при пристигане и животните се извеждат само в посока към кланицата.
(6)
Понастоящем всички райони на Германия, с изключение на административните единици Regierungsbezirke Oberpfalz и Oberfranken във федерална провинция Бавария, са включени в приложение I към Решение 2004/558/ЕО.
(7)
Сега Германия представи документация в подкрепа на своето заявление, с която декларира и административните единици Regierungsbezirke Mittelfranken и Unterfranken във федерална провинция Бавария за незасегнати от инфекция с BHV-1 и предвижда правила за движението в рамките на страната на говеда във и към тази част от територията си. Германия съответно поиска прилагането на допълнителните гаранции съгласно член 10 от Директива 64/432/ЕИО да бъде разширено към тези административни единици в Бавария.
(8)
След разглеждане на заявлението, подадено от Германия, е целесъобразно тези две незасегнати от BHV-1 административни единици в Германия да бъдат включени в приложение II към Решение 2004/558/ЕО, като бъдат заличени от приложение I, и да бъде разрешено прилагането към тях на допълнителните гаранции, установени съгласно член 10 от Директива 64/432/ЕИО.
(9)
Поради това Решение 2004/558/ЕО следва да бъде съответно изменено.
(10)
Мерките, предвидени в настоящото решение, са в съответствие със становището на Постоянния комитет по хранителната верига и здравето на животните,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
Решение 2004/558/ЕО се изменя, както следва:
1.
Член 2, параграф 2, буква б), подточка ii) се заменя със следния текст:
„ii)
се превозват, без да влизат в контакт с животни от по-нисък санитарен статус на път за стопанство, чийто BHV-1 статут е неизвестен, разположено в получаващата държава-членка, която фигурира в приложение I, където в съответствие с одобрената национална програма за изкореняване всички животни са угоявани в закрити помещения и откъдето те могат да бъдат отпращани единствено към кланицата;“.
2.
Член 3 се изменя, както следва:
а)
в параграф 3 буква б) се заменя със следното:
„б)
след второто тире: „член 3, параграф …, буква … от Решение 2004/558/ЕО на Комисията“;“
б)
добавят се следните параграфи:
„4. Чрез дерогация от параграф 1, букви а) и б) компетентният орган в получаващата държава-членка може да позволи въвеждането на говеда, предназначени за производство на месо, в стопанство, незасегнато от BHV-1 съгласно определението в приложение III („стопанство, незасегнато от BHV-1“), разположено в район от посочената държава-членка, включен в приложение II, при следните условия:
а)
животните трябва да не са били ваксинирани срещу BHV-1 и трябва да произхождат и от раждането си да са били отглеждани в незасегнати от BHV-1 стопанства;
б)
животните се превозват, без да влизат в контакт с животни с по-нисък здравен статус;
в)
най-малко 30 дни непосредствено преди изпращането или от раждането в случаите, в които животните са на възраст под 30 дни, животните са отглеждани в стопанството, от което произхождат, или в изолиращо помещение, одобрено от компетентния орган, разположено в държава-членка, в която инфекциозният ринотрахеит по говедата е сред болестите, за които съществува задължение за нотифициране, и в радиус от 5 km около стопанството или изолиращото помещение не е имало клинични или патологични доказателства за инфекция с BHV-1 през последните 30 дни;
г)
животните са били подложени - с отрицателен резултат - на серологичен тест за наличие на антитела на gE-гликопротеина на BHV-1, при животни, произхождащи от ваксинирано за BHV-1 стадо, или, във всички останали случаи, на серологичен тест за антитела на пълен BHV-1, направени върху кръвна проба, взета в рамките на 7 дни преди изпращането от упоменатото в буква в) стопанство;
д)
в получаващото стопанство, незасегнато от BHV-1, всички животни се угояват в закрито помещение и напускат стопанството само за да бъдат превозени до кланицата;
е)
животните, упоменати в буква г), са подложени на серологичен тест за антитела на gE-гликопротеина на BHV-1 или на пълен BHV-1, направен върху проба, взета в рамките на 21 до 28 дни след пристигането в стопанството, упоменато в буква д),
i)
с отрицателен резултат при всеки от случаите; или
ii)
статутът на стопанството като незасегнато от BHV-1 се отнема, докато заразените животни бъдат заклани в рамките на по-малко от 45 дни след пристигане в стопанството, и
-
животните, намиращи се в пряк контакт със заразените животни, са дали отрицателни резултати на тест за наличие на антитела на gE-гликопротеина на BHV-1 или на пълния BHV-1, направен върху кръвна проба, взета не по-рано от 28 дни след преместването на заразените животни, или
-
животните, отглеждани в едно и също пространство със заразените животни, са дали отрицателни резултати на тест за наличие на антитела на пълния BHV-1, направен върху кръвна проба, взета не по-рано от 28 дни след преместването на заразените животни, или
-
останалите животни в стопанството са дали отрицателни резултати при теста за наличие на антитела на пълния BHV-1, направен върху кръвна проба, взета не по-рано от 28 дни след преместването на заразените животни, или
-
статутът на незасегнато от BHV-1 стопанство е възстановен в съответствие с точка 4 от приложение III.
5. Получаващата държава-членка, упомената в параграф 4, съобщава на Комисията и на останалите държави-членки регионите, изброени в приложение II, в които ще бъдат прилагани разпоредбите на параграф 4, както и датата на плануваното прилагане.“
3.
Приложение I се заменя с текста в приложение I към настоящото решение.
4.
Приложение II се заменя с текста в приложение II към настоящото решение.
Член 2
Адресати на настоящото решение са държавите-членки.
Съставено в Брюксел на 5 август 2010 година.
KOMISIJOS SPRENDIMAS
2010 m. rugpjūčio 5 d.
kuriuo iš dalies keičiamas Sprendimas 2004/558/EB dėl Tarybos direktyvos 64/432/EEB dėl papildomų Bendrijos galvijų vidaus prekybos garantijų, susijusių su infekciniu galvijų rinotracheitu, įgyvendinimo
(pranešta dokumentu Nr. C(2010) 5352)
(Tekstas svarbus EEE)
(2010/433/ES)
EUROPOS KOMISIJA,
atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo,
atsižvelgdama į 1964 m. birželio 26 d. Tarybos direktyvą 64/432/EEB dėl gyvūnų sveikatos problemų, turinčių įtakos Bendrijos vidaus prekybai galvijais ir kiaulėmis (1), ypač į jos 9 straipsnio 2 dalį ir 10 straipsnio 2 dalį,
kadangi:
(1)
Infekcinis galvijų rinotracheitas - infekcijos, kurią sukelia 1 tipo galvijų herpeso viruso (BHV1) ryškiausių klinikinių simptomų visuma. Kadangi daugelio šio viruso sukeltų infekcijų eiga yra subklinikinė, turi būti taikomos kontrolės priemonės, skirtos infekcijai likviduoti, o ne simptomams slopinti.
(2)
Infekcinis galvijų rinotracheitas yra įtrauktas į Direktyvos 64/432/EEB E priedo II dalį kartu su kitomis ligomis, kurioms gali būti patvirtintos nacionalinės kontrolės programos ir dėl kurių gali būti reikalaujama papildomų garantijų.
(3)
2004 m. liepos 15 d. Komisijos sprendimo 2004/558/EB dėl Tarybos direktyvos 64/432/EEB dėl papildomų Bendrijos galvijų vidaus prekybos garantijų, susijusių su infekciniu galvijų rinotracheitu, ir infekcijos likvidavimo programų, pateiktų atitinkamų valstybių narių, patvirtinimo įgyvendinimo (2) I priede išvardytos valstybės narės arba jų dalys, kuriose įgyvendinama BHV1 likvidavimo programa, o II priede - tos valstybės narės arba jų dalys, kuriose ši liga jau likviduota. To sprendimo III priede nurodyti kriterijai, pagal kuriuos nustatoma, kad ūkyje nenustatyta BHV1 infekcijos.
(4)
Siekiant, kad BHV1 nepaplistų ūkiuose, kuriuose nenustatytas BHV1, tame sprendime nustatyta, kad vežant galvijus iš teritorijos, kuriai nenustatytas BHV1 statusas arba iš I priede nurodytos teritorijos į ūkį, esantį II priede nurodytoje teritorijoje, turi būti atliekamas mėginių, paimtų per trisdešimt dienų trunkantį karantiną prieš išvežant gyvūnus, tyrimas, siekiant nustatyti, ar yra BHV1 viruso antikūnių, ir tyrimo rezultatai turi būti neigiami.
(5)
Remiantis turima patvirtintų BHV1 infekcijos likvidavimo programų įgyvendinimo patirtimi būtų galima leisti iš ūkių, kuriuose nenustatytas BHV1, galvijus vežti tiesiai į uždaras penėjimui skirtas vietas valstybėse narėse ar jų dalyse, kuriose nenustatyta BHV1 infekcijos, jeigu būtų įdiegta paskirstymo sistema, kurią taikydamos penėjimui skirtose vietose kompetentingos institucijos užtikrintų, kad būtų atliekami papildomi atvežamų gyvūnų tyrimai ir gyvūnai būtų išvežami tik į skerdyklą.
(6)
Šiuo metu visi Vokietijos regionai, išskyrus Bavarijos federalinės žemės Aukštutinio Pfalco ir Aukštutinės Frankonijos administracinius vienetus, įtraukti į Sprendimo 2004/558/EB I priedą.
(7)
Vokietija pateikė dokumentus, kuriais pagrindžiama paraiška paskelbti, kad ir Bavarijos federalinės žemės Vidurinės Frankonijos ir Žemutinės Frankonijos administraciniuose vienetuose nenustatyta BHV1 infekcijos ir nustatė galvijų vežimo šioje teritorijos dalyje ir į ją šalies vidaus taisykles. Be to, Vokietija pateikė prašymą, kad pagal Direktyvos 64/432/EEB 10 straipsnį papildomos garantijos būtų taikomos ir minėtiems Bavarijos administraciniams vienetams.
(8)
Įvertinus Vokietijos pateiktą paraišką tikslinga du minėtus Vokietijos administracinius vienetus, kuriuose nenustatytas BHV1, išbraukti iš Sprendimo 2004/558/EB I priedo ir įtraukti į II priedą, ir šiems administraciniams vienetams taikyti pagal Direktyvos 64/432/EEB 10 straipsnį nustatytas papildomas garantijas.
(9)
Todėl Sprendimas 2004/558/EB turėtų būti atitinkamai iš dalies pakeistas.
(10)
Šiame sprendime numatytos priemonės atitinka Maisto grandinės ir gyvūnų sveikatos nuolatinio komiteto nuomonę,
PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ:
1 straipsnis
Sprendimas 2004/558/EB iš dalies keičiamas taip:
1.
2 straipsnio 2 dalies b punkto ii papunktis pakeičiamas taip:
„ii)
jie vežami vengiant kontakto su gyvūnais, kurių sveikatos būklė yra blogesnė, į ūkį, esantį į I priedą įtrauktoje paskirties valstybėje narėje, kurio BHV1 statusas nėra žinomas, kuriame pagal patvirtintą nacionalinę likvidavimo programą visi gyvūnai penimi uždarose patalpose, iš kurių jie gali būti vežami tik į skerdyklą;“
2.
3 straipsnis iš dalies keičiamas taip:
a)
3 dalies b punktas pakeičiamas taip:
„b)
po antrosios įtraukos: „Komisijos sprendimo 2004/558/EB 3 straipsnio … dalies … punktas“;“
b)
įterpiamos šios dalys:
„4. Nukrypstant nuo 1 dalies a ir b punktų paskirties valstybės narės kompetentinga institucija gali leisti ūkiui, kuriame nenustatytas BHV1, kaip nurodyta III priede (Ūkis, kuriame neužfiksuotas BHV1), ir kuris yra tos valstybės narės į II priedą įtrauktame regione, įvežti mėsos gamybai skirtus galvijus, jeigu laikomasi šių sąlygų:
a)
gyvūnai privalo būti neskiepyti nuo BHV1 ir privalo būti kilę iš ūkių, kuriuose nenustatytas BHV1, ir likę juose nuo tada, kai yra atsivedami;
b)
gyvūnai vežami vengiant kontakto su gyvūnais, kurių sveikatos būklė yra blogesnė;
c)
mažiausiai 30 dienų iš karto iki išsiuntimo arba nuo tada, kai gyvūnai yra atsivedami, kai gyvūnai yra jaunesni nei 30 dienų amžiaus, gyvūnai buvo laikomi kilmės ūkyje arba kompetentingos institucijos patvirtintame izoliatoriuje, esančiame valstybėje narėje, kurioje infekcinį galvijų rinotracheitą privaloma registruoti ir kurioje per paskutiniąsias 30 dienų teritorijoje 5 km spinduliu nuo ūkio arba izoliatoriaus nebuvo pastebėta jokių klinikinių ar patologinių BHV1 infekcijos simptomų;
d)
iš bandos, kuri buvo vakcinuota nuo BHV1, kilusiems gyvūnams buvo atliktas BHV1 gE-glikoproteino antikūnių nustatymo serologinis tyrimas, arba visiems kitiems gyvūnams - viso BHV1 antikūnių nustatymo serologinis tyrimas ir gauti neigiami kraujo mėginio, paimto per septynias dienas iki išsiuntimo iš c punkte nurodyto ūkio, tyrimo rezultatai;
e)
paskirties ūkyje, kuriame nenustatytas BHV1, visi gyvūnai penimi uždarose patalpose, iš kurių jie gali būti vežami tik į skerdyklą;
f)
d punkte nurodytiems gyvūnams atliekamas BHV1 gE-glikoproteino antikūnių nustatymo serologinis arba viso BHV1 kraujo mėginio, paimto 21-28 dienų po atvežimo į e punkte nurodytą ūkį laikotarpiu, tyrimas;
i)
kurio rezultatai abiem atvejais turi būti neigiami; arba
ii)
ūkio, kuriame nenustatytas BHV1, statusas sustabdomas, kol per mažiau nei 45 dienas nuo atvežimo į ūkį užsikrėtę gyvūnai bus paskersti; ir
-
tiesioginį kontaktą su užsikrėtusiais gyvūnais turėjusių gyvūnų BHV1 gE-glikoproteino antikūnių nustatymo arba viso BHV1 kraujo mėginio, paimto ne anksčiau kaip praėjus 28 dienoms nuo užsikrėtusių gyvūnų išvežimo, tyrimo rezultatai buvo neigiami, arba
-
vienoje patalpoje su užsikrėtusiais gyvūnais buvusių gyvūnų viso BHV1 antikūnių nustatymo kraujo mėginio, paimto ne anksčiau nei po 28 dienų po užsikrėtusių gyvūnų išvežimo, tyrimo rezultatai buvo neigiami, arba
-
ūkyje likusių gyvūnų viso BHV1 antikūnių nustatymo kraujo mėginio, paimto ne anksčiau nei po 28 dienų po užsikrėtusių gyvūnų išvežimo, tyrimo rezultatai buvo neigiami, arba
-
ūkio, kuriame nenustatytas BHV1, statusas grąžinamas pagal II priedo 4 punktą.
5. 4 dalyje nurodyta paskirties valstybė narė praneša Komisijai ir kitoms valstybėms narėms apie regionus, įtrauktus į II priedą, kuriuose rengiamasi įgyvendinti 4 dalies nuostatas ir nurodo numatomą paraiškos datą.“
3.
I priedas pakeičiamas šio sprendimo I priede pateikiamu tekstu.
4.
II priedas pakeičiamas šio sprendimo II priede pateikiamu tekstu.
2 straipsnis
Šis sprendimas skirtas valstybėms narėms.
Priimta Briuselyje 2010 m. rugpjūčio 5 d.