РЕШЕНИЕ ЗА ИЗПЪЛНЕНИЕ НА КОМИСИЯТА
от 16 август 2011 година
относно някои защитни мерки във връзка с класическата чума по свинете в Литва
(нотифицирано под номер C(2011) 5798)
(текст от значение за ЕИП)
(2011/508/ЕС)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Директива 89/662/ЕИО на Съвета от 11 декември 1989 г. относно ветеринарните проверки по отношение на търговията вътре в Общността с оглед доизграждането на вътрешния пазар (1), и по-специално член 9, параграф 4 от нея,
като взе предвид Директива 90/425/ЕИО на Съвета от 26 юни 1990 г. относно ветеринарните и зоотехническите проверки, приложими при търговията в Общността с определени видове живи животни и продукти с оглед завършване изграждането на вътрешния пазар (2), и по-специално член 10, параграф 4 от нея,
като взе предвид Директива 2001/89/ЕО на Съвета от 23 октомври 2001 г. относно мерки на Общността за борба с класическата чума по свинете (3), и по-специално член 11, параграф 1, буква е) от нея,
като взе предвид Директива 2002/99/ЕО на Съвета от 16 декември 2002 г. за установяване на ветеринарно-санитарни правила, регулиращи производството, преработката, разпространението и пускането на пазара на продукти от животински произход за консумация от човека (4), и по-специално член 4, параграф 3, първа алинея от нея,
като има предвид, че:
(1)
В Литва са възникнали огнища на класическа чума по свинете.
(2)
Тези огнища могат да се окажат заплаха за стадата на други държави-членки по отношение на търговията с живи свине и определени продукти от свине.
(3)
Необходимо е мерките, предприети от Литва в рамките на Директива 2001/89/ЕО, да бъдат засилени.
(4)
В Решение 2002/106/ЕО на Комисията от 1 февруари 2002 г. за одобряване на диагностично ръководство, с което се определят диагностичните процедури, методите за вземане на проби и критериите за оценка на лабораторните тестове за потвърждаване на класическата чума по свинете (5) са предвидени протоколи за наблюдение, съобразени с риска.
(5)
Ветеринарно-санитарните условия и изискванията за сертифициране при търговията с живи свине са установени с Директива 64/432/ЕИО на Съвета от 26 юни 1964 г. относно проблеми, свързани със здравето на животните, които засягат търговията в Общността с говеда и свине (6).
(6)
Ветеринарно-санитарните условия и изискванията за сертифициране при търговия със сперма от свине са установени с Директива 90/429/ЕИО на Съвета от 26 юни 1990 г. за определяне на ветеринарно-санитарните изисквания за внос и търговия в рамките на Общността със сперма от животни от рода на свинете (7).
(7)
Директива 92/65/ЕИО на Съвета от 13 юли 1992 г. за определяне на ветеринарно-санитарните изисквания относно търговията и вноса в Общността на животни, сперма, яйцеклетки и ембриони, които не са предмет на ветеринарно-санитарните изисквания, определени в специалните правила на Общността, посочени в приложение А, раздел I към Директива 90/425/ЕИО (8), се отнася, наред с другото, до търговията с ембриони от животни от рода на свинете.
(8)
Образците на здравни сертификати за търговия в Съюза със сперма, яйцеклетки и ембриони от животни от рода на овцете и козите, както и с яйцеклетки и ембриони от животни от рода на свинете, са установени в Решение 2010/470/ЕС на Комисията от 26 август 2010 г. за установяване на образци на здравни сертификати за търговия в Съюза със сперма, яйцеклетки и ембриони от животни от рода на конете, овцете и козите, както и с яйцеклетки и ембриони от животни от рода на свинете (9).
(9)
Регламент (ЕО) № 853/2004 на Европейския парламент и на Съвета от 29 април 2004 г. относно определяне на специфични хигиенни правила за храните от животински произход (10) се отнася, наред с другото, до санитарните условия при производството и пускането на пазара на прясно месо, мляно месо, механично отделено месо, месни полуфабрикати, месо от дивеч, отглеждан в стопанства, месни продукти, включително обработени стомаси, мехури и черва, както и млечни продукти.
(10)
Регламент (ЕО) № 854/2004 на Европейския парламент и на Съвета от 29 април 2004 г. за определяне на специфичните правила за организирането на официален контрол върху продуктите от животински произход, предназначени за човешка консумация (11), се отнася, наред с другото, до здравната маркировка на храните от животински произход.
(11)
Необходимо е сертификатът, установен с Регламент (ЕО) № 599/2004 на Комисията от 30 март 2004 г. относно приемане на хармонизиран образец на сертификат и инспекционен доклад, свързан с търговията в рамките на Общността с животни и продукти от животински произход (12), да бъде попълнен с официално ветеринарно-санитарно удостоверение, което следва да бъде установено в приложение към настоящото решение.
(12)
В член 6 от Решение 2007/275/ЕО на Комисията от 17 април 2007 г. относно списъците с животни и продукти, които подлежат на проверка в граничните инспекционни пунктове съгласно Директиви 91/496/ЕИО и 97/78/ЕО на Съвета (13), се предвижда дерогация от ветеринарните проверки за някои продукти, които съдържат животински продукти. Целесъобразно е да бъде разрешено изпращането на такива продукти от зони, в които има ограничения, при опростен режим на сертифициране.
(13)
В Директива 92/118/ЕИО на Съвета (14) са определени ветеринарно-санитарните и здравните изисквания относно търговията и вноса в Общността на продукти, които по отношение на посочените изисквания не са подчинени на специалните правила на Общността, установени в глава I от приложение А към Директива 89/662/ЕИО, а по отношение на патогените - на Директива 90/425/ЕИО.
(14)
В Регламент (ЕО) № 1069/2009 на Европейския парламент и на Съвета от 21 октомври 2009 г. за установяване на здравни правила относно странични животински продукти и производни продукти, непредназначени за консумация от човека и за отмяна на Регламент (ЕО) № 1774/2002 (Регламент за страничните животински продукти) (15) са предвидени ветеринарно-санитарни условия за преработката на странични животински продукти от животни в зони с ограничен достъп.
(15)
Доколкото лекарствените продукти, определени в Директива 2001/82/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 6 ноември 2001 г. относно кодекса на Общността за ветеринарните лекарствени продукти (16), Директива 2001/83/ЕО на Европейския парламент и на Съвета 6 ноември 2001 г. за утвърждаване на кодекс на Общността относно лекарствени продукти за хуманна употреба (17) и Директива 2001/20/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 4 април 2001 г. относно сближаване на законовите, подзаконовите и административните разпоредби на държавите-членки относно прилагането на добрата клинична практика при провеждането на клинични изпитвания на лекарствени продукти за хуманна употреба (18), вече не попадат в обхвата на Регламент (ЕО) № 1069/2009, те следва да бъдат изключени от ветеринарно-санитарните ограничения, въведени с настоящото решение.
(16)
Въз основа на информацията, предоставена от Литва, е целесъобразно да бъдат установени защитни мерки по отношение на класическата чума по свинете в Литва за период от време, който е достатъчен за провеждането на необходимите изследвания.
(17)
Също така е необходимо да бъдат въведени мерки, чрез които в някои части на Литва да се сведат до минимум контактите със свиневъдни обекти и между тях, а също и да се изиска регионално ограничаване на някои услуги във връзка с отглеждането на свине, за да се предотврати разпространението на вируса.
(18)
Мерките, предвидени в настоящото решение, са в съответствие със становището на Постоянния комитет по хранителната верига и здравето на животните,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
Литва гарантира, че към други държави-членки и към трети държави няма да бъдат изпращани свине от:
а)
районите, изброени в приложение I;
б)
свиневъдни обекти на нейна територия, разположени извън районите, изброени в приложение I, които са получили свине след 1 март 2011 г. от свиневъден обект, разположен в рамките на районите, изброени в приложение I.
Член 2
Литва гарантира, че:
а)
няма да бъдат транспортирани свине от свиневъдните обекти, намиращи се в районите, изброени в част А от приложение I;
б)
транспортът на свине за клане от свиневъдни обекти, разположени извън районите, изброени в част А от приложение I, към кланици, разположени в рамките на тези райони, както и преминаването на свине през тези райони, се разрешават единствено:
i)
по главни пътища или железопътни линии; и
ii)
в съответствие с подробните инструкции, установени от компетентния орган с цел избягване на пряк или непряк контакт на посочените свине с други свине по време на транспорта, както и в кланицата;
в)
от районите, изброени в част Б от приложение I, няма да бъдат изпращани свине към други райони в Литва, освен в случаи на пряко транспортиране на:
i)
свине за клане към кланица за непосредствено клане, при условие че свинете са с произход от един и същи свиневъден обект;
ii)
свине за доотглеждане и разплод до свиневъден обект, при условие че свинете са престояли в един и същи обект най-малко 30 дни или са там от раждането си, ако са на възраст под 30 дни, и:
-
обектът не е получавал живи свине по време на 30-дневния период, непосредствено предшестващ датата на изпращане на свинете; и
-
клиничните прегледи, извършени в обекта в съответствие с глава IV, част Г, точка 2 от приложението към Решение 2002/106/ЕО, са показали отрицателни резултати.
Член 3
1. Чрез дерогация от член 2, буква а) компетентният орган може да разреши превозването на свине от свиневъден обект, разположен в районите, изброени в част А от приложение I, но извън дадена защитна или надзорна зона:
а)
директно до кланица, разположена в посочените райони, или, в извънредни случаи, до определени кланици в Литва, разположени извън тези райони, когато свинете са за непосредствено клане, при условие че свинете са изпратени от свиневъден обект, в който клиничните прегледи, извършени в съответствие с глава IV, част Г, точка 3 от приложението към Решение 2002/106/ЕО, са показали отрицателни резултати;
б)
до свиневъден обект, разположен в посочените райони, при условие че свинете са престояли в един и същи обект на произход най-малко 45 дни или са там от раждането си, ако са на възраст под 45 дни, и:
i)
обектът не е получавал живи свине по време на 45-дневния период непосредствено предшестващ датата на изпращане на свинете;
ii)
клиничните прегледи, извършени в обекта в съответствие с глава IV, част Г, точка 2 и точка 4, втора, трета и четвърта алинея от приложението към Решение 2002/106/ЕО, са показали отрицателни резултати;
в)
до обект, който се намира в посочените райони, при условие че свинете са престояли в един и същи обект на произход най-малко 45 дни или са там от раждането си, ако са на възраст под 45 дни, и:
i)
обектът не е получавал живи свине по време на 20-дневния период непосредствено предшестващ датата на изпращане на свинете, при условие че по време на шестмесечния период непосредствено преди датата на изпращане на свинете, обектът на произход не е получил други свине, освен млади женски свине от един и същи обект;
ii)
клиничните прегледи, извършени в обекта в съответствие с глава IV, част Г, точка 2 и точка 4, втора, трета и четвърта алинея от приложението към Решение 2002/106/ЕО, са показали отрицателни резултати;
г)
към свиневъден обект, разположен в посочените райони, при условие че свинете са престояли в един и същи свиневъден обект на произход най-малко 45 дни или са там от раждането си, ако са на възраст под 45 дни, и:
i)
обектът на произход не е получавал други свине освен млади женски свине, на които са били направени лабораторни тестове с проби, взети в рамките на 10 дни от датата на изпращане, и тестовете са показали отрицателни резултати при:
-
тест за откриване на антитела;
-
два последователни теста, проведени в интервал от седем дни, за откриване на вирусен геном за класическа чума по свинете (RT-PCR) и извършени в националната референтна лаборатория;
ii)
клиничните прегледи, извършени в обекта на произход в съответствие с глава IV, част Г, точка 2 и точка 4, втора, трета и четвърта алинея от приложението към Решение 2002/106/ЕО, са показали отрицателни резултати.
2. Чрез дерогация от член 2, буква а) компетентният орган може да разреши директно транспортиране на свине от свиневъден обект в дадена надзорна зона към определен обект в същата надзорна зона, в който няма свине, ако:
а)
условията, посочени в член 11, параграф 1, буква е) и параграф 2 от Директива 2001/89/ЕО, са спазени по отношение на определения обект на местоназначение;
б)
прегледите, предвидени в глава IV, част Г, точка 2 от приложението към Решение 2002/106/ЕО, са извършени в свиневъдния обект, от който са изпратени свинете и са показали отрицателни резултати.
3. Чрез дерогация от член 2, буква а) компетентният орган може да разреши директно транспортиране на свине от обект в дадена надзорна зона към определен обект в защитната зона, при условие че:
а)
определеният свиневъден обект на местоназначение се намира най-малко на 10 km от националната граница с друга държава-членка или с трета държава и в него не е имало свине в продължение на не по-малко от 21 дни след датата на извършване на почистването и дезинфекцията съгласно член 12 от Директива 2001/89/ЕО;
б)
определеният свиневъден обект на местоназначение е преминал за трети път почистване и дезинфекция при ветеринарен контрол, преди свинете да бъдат въведени в него;
в)
всички свине пристигнат в определения свиневъден обект на местоназначение в срок от 20 дни;
г)
свинете в определения свиневъден обект на местоназначение са подложени на серологичен тест в съответствие с глава IV, част Д от приложението към Решение 2002/106/ЕО, извършен чрез проби, взети не по-рано от 40 дни след датата на пристигане на последните свине в посочения обект;
д)
свинете не напускат определения обект на местоназначение, освен ако не бъдат преместени за непосредствено клане в кланица, разположена в районите, изброени в част А от приложение I, при условие че тестовете, посочени в буква г), са показали отрицателни резултати.
4. Компетентният орган регистрира всяко транспортиране на свине, описано в параграфи 1-3, като уведомява Комисията за него в рамките на Постоянния комитет по хранителната верига и здравето на животните.
Член 4
Литва гарантира, че към други държави-членки или към трети държави няма да бъдат изпращани пратки, съдържащи следните стоки:
а)
сперма от свине, освен ако спермата не е с произход от нерези, намиращи се в център за събиране на сперма, посочен в член 3, буква а) от Директива 90/429/ЕИО, който е разположен извън районите, изброени в приложение I;
б)
яйцеклетки и ембриони от животни от рода на свинете, освен ако яйцеклетките и ембрионите не са с произход от животни от рода на свинете, намиращи се в свиневъден обект извън районите, изброени в приложение I.
Член 5
Литва гарантира, че:
1.
здравният сертификат, посочен в приложение Е (образец 2) към Директива 64/432/ЕИО, който придружава животните от рода на свинете, изпратени от Литва до други държави-членки, включва следния текст:
„Животни в съответствие с Решение за изпълнение 2011/508/ЕС на Комисията от 16 август 2011 г. относно някои защитни мерки във връзка с класическата чума по свинете в Литва“;
2.
здравният сертификат, посочен в приложение Г към Директива 90/429/ЕИО, който придружава спермата от нерези, изпратена от Литва до други държави-членки, включва следния текст:
„Сперма в съответствие с Решение за изпълнение 2011/508/ЕС на Комисията от 16 август 2011 г. относно някои защитни мерки във връзка с класическата чума по свинете в Литва“;
3.
здравните сертификати, посочени в приложение V към Решение 2010/470/ЕС, които придружават изпратените от Литва до други държави-членки яйцеклетки и ембриони от животни от рода на свинете, включват следния текст:
„Яйцеклетки/ембриони (ненужното се зачертава) в съответствие с Решение за изпълнение 2011/508/ЕС на Комисията от 16 август 2011 г. относно някои защитни мерки във връзка с класическата чума по свинете в Литва“.
Член 6
1. Чрез дерогация от член 10, параграф 3, буква е), четвърто тире от Директива 2001/89/ЕО Литва може да използва здравната маркировка, установена в член 5, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 854/2004, и може да разреши прясното месо да не бъде подлагано на по-нататъшна обработка в съответствие с член 4, параграф 1 от Директива 2002/99/ЕО, ако се отнася до свинско месо, добито от свине, които отговарят на следните изисквания:
а)
клането на свинете е осъществено в рамките на 12 часа от пристигането им в кланицата;
б)
произходът на свинете е от свиневъден обект, който:
i)
е разположен в надзорна зона, установена съгласно член 9, параграф 1 от Директива 2001/89/ЕО, в районите, изброени в част А от приложение I към настоящото решение, и около защитна зона, в която:
-
не е имало огнище на класическа чума по свинете в продължение на 21 дни преди преместването на свинете в кланицата и в която от момента на дезинфекция на заразените свиневъдни обекти са изминали не по-малко от 21 дни;
-
след откриването на класическа чума по свинете, във всички обекти в посочените защитни и надзорни зони са проведени клинични прегледи за класическа чума по свинете, които са показали отрицателен резултат;
ii)
е получил разрешение от компетентния орган за преместване на свинете в определена кланица и:
-
който не е бил в контакт със заразен обект след епидемиологичното проучване;
-
който след установяването на надзорната зона е бил предмет на редовни проверки от ветеринарен лекар и те са обхванали всички свине, намиращи се в обекта;
-
в който всички свине са били предмет на клинични и лабораторни прегледи в съответствие с глава IV, част Г, точки 1, 3, 4 и 5 от приложението към Решение 2002/106/ЕО.
2. Литва гарантира, че кланицата, посочена в параграф 1, буква а):
а)
се намира в районите, изброени в част А от приложение I;
б)
в рамките на същия ден не приема други свине за клане, освен свинете, посочени в параграф 1.
3. Литва гарантира, че превозните средства, използвани за транспорт на свинете, посочени в параграф 1, се почистват и дезинфекцират два пъти след всяко превозване.
Член 7
1. Литва гарантира, че свинското месо, посочено в член 6, се придружава от сертификат, издаден в съответствие с приложението към Регламент (ЕО) № 599/2004 и попълнен от официалния ветеринарен лекар с ветеринарно-санитарното удостоверение, представено в приложение II към настоящото решение.
2. Литва гарантира, че на Комисията и на държавите-членки е предоставена следната информация относно свинете, посочени в член 6:
а)
преди клането на свинете - наименованието и местоположението на кланиците, определени да приемат свинете за клане;
б)
след клането на свинете - ежеседмичен доклад, който съдържа информация за:
i)
броя на закланите свине в определените кланици;
ii)
използваната система за идентификация и извършените проверки при преместванията с цел осигуряване на съответствие с член 11, параграф 1, буква е) от Директива 2001/89/ЕО.
Член 8
1. Литва не следва да изпраща до други държави-членки или до трети държави пратки, съдържащи:
а)
продукти от животни от рода на свинете, които не са посочени в членове 6 и 7, с произход от районите, изброени в част А от приложение I;
б)
продукти от животни от рода на свинете с произход от районите, изброени в част А от приложение I;
в)
твърд или течен оборски тор от животни от рода на свинете от районите, изброени в част А от приложение I.
2. Забраната, посочена в параграф 1, букви а) и б), не се прилага спрямо:
а)
продукти от животни от рода на свинете, които:
i)
са преминали топлинна обработка:
-
в херметично затворен контейнер при стойност на Fo от 3,00 или повече, или
-
при която температурата в центъра е не по-малко от 70 °C; или
ii)
са произведени извън районите, изброени в приложение I, в съответствие с условията, посочени в Регламент (ЕО) № 1069/2009, и които след влизането им в Литва са били транспортирани и складирани отделно от животински продукти, които не отговарят на условията за изпращане в съответствие с параграф 1;
б)
кръв и кръвни продукти според посоченото в точки 2 и 4 от приложение I към Регламент (ЕС) № 142/2011 на Комисията (19), които са били подложени на поне един вид обработка от посочените в приложение XIV, глава II, раздел 2, точка 3.1 от Регламент (ЕС) № 142/2011 обработки, която е последвана от изпитване за ефикасност, или които са били внесени в съответствие с приложение XIV, глава II, раздел 2 от Регламент (ЕС) № 142/2011;
в)
мас и топени мазнини, които са били преработени чрез метод на преработка 1 (стерилизация под налягане) или в съответствие с един от останалите методи на преработка, посочени в приложение IV, глава III от Регламент (ЕС) № 142/2011;
г)
храна за домашни любимци, която отговаря на изискванията, посочени в приложение XIII, глава II, точка 3, буква а) и буква б), подточки i)-iii) от Регламент (ЕС) № 142/2011;
д)
ловни трофеи в съответствие с приложение XIII, глава VI, буква В, точка 2 от Регламент (ЕС) № 142/2011;
е)
свинска четина, която е била предмет на фабрично пране или която е получена при дъбене, както и необработена свинска четина, която е надлежно опакована и суха;
ж)
опаковани животински продукти, предназначени за използване при диагностика in-vitro или за лабораторни реагенти;
з)
лекарствени продукти, както са определени в Директива 2001/83/ЕО, медицински изделия, изработени чрез използване на животинска тъкан, която е нежизнеспособна, както е посочено в член 1, параграф 5, буква ж) от Директива 93/42/ЕИО на Съвета (20), ветеринарни лекарствени продукти, посочени в Директива 2001/82/ЕО, и опитни лекарствени продукти, посочени в Директива 2001/20/ЕО;
и)
животински черва, които отговарят на условията в приложение I, глава 2, част А от Директива 92/118/ЕИО и които са били почистени, остъргани и след това осолени, избелени или изсушени, след което са били предприети стъпки за предпазване от повторно замърсяване на червата;
й)
съставни продукти, които не подлежат на по-нататъшна обработка и които съдържат продукти от животински произход, като се приема, че обработката не е необходима за крайни продукти, чиито съставки отговарят на съответните ветеринарно-санитарни условия, установени в настоящото решение.
3. Литва гарантира, че животинските продукти, посочени в параграф 2, които са изпращани в други държави-членки, са придружени от официален сертификат, в който е включен следният текст:
„Животни в съответствие с Решение за изпълнение 2011/508/ЕС на Комисията от 16 август 2011 г. относно някои защитни мерки срещу класическата чума по свинете в Литва“.
Член 9
Чрез дерогация от член 8, параграф 3 е достатъчно:
а)
за продуктите, посочени в член 8, параграф 2, букви а)-г) и и), съответствието с изискванията за обработка, посочени в търговския документ, който се изисква съгласно съответното законодателство на Съюза, да бъде потвърдено в съответствие с член 10;
б)
продуктите, посочени в член 8, параграф 2, буква е), да бъдат придружени от търговски документ, показващ, че те:
i)
са били предмет на фабрично пране; или
ii)
са добити при дъбене; или
iii)
отговарят на условията, определени в приложение XIII, глава VII, буква А, точка 1 от Регламент (ЕС) № 142/2011;
в)
продуктите, посочени в член 8, параграф 2, букви ж) и з), да бъдат придружени от търговски документ, показващ, че те са предназначени за използване при диагностика in-vitro, като лабораторни реагенти, медицински продукти или медицински изделия, при положение че върху продуктите е поставен следният етикет: „само за използване при диагностика in-vitro“ или „само за лабораторна употреба“, „лекарствени продукти“ или „медицински изделия“;
г)
за продуктите, посочени в член 8, параграф 2, буква й), които са били произведени в предприятие, извършващо анализ на риска и контрол на критичните точки (НАССР), както и стандартна оперативна процедура, подлежаща на одит, която гарантира, че предварително обработените съставки отговарят на съответните ветеринарно-санитарни условия, посочени в настоящото решение, това да бъде посочено в търговския документ, който придружава пратката и който е потвърден с документ за проведен контрол съгласно член 10;
д)
съставните продукти, които отговарят на условията, определени в член 6, параграф 1 от Решение 2007/275/ЕО, да бъдат придружени от търговски документ, който включва следния текст:
„Тези съставни продукти са дълготрайни при стайна температура или при изработването им със сигурност са преминали през цялостен процес на готварска или топлинна обработка на цялото вещество, така че първичните суровини са денатурирани“.
Член 10
1. При позоваване на настоящия член компетентните органи гарантират, че търговският документ, изискван съгласно законодателството на Съюза за търговия между държавите-членки, е потвърден чрез добавено копие на официален сертификат, в който се посочва, че:
а)
съответните продукти са били произведени:
i)
при производствен процес, който е преминал одит и е установено съответствие със съответните изисквания на ветеринарно-санитарното законодателство на Съюза, и който е подходящ за унищожаване на вируса на класическата чума по свинете; или
ii)
от предварително обработени материали, които са били съответно сертифицирани като отговарящи на изискванията, определени в членове 8 и 9; и че
б)
са взети необходимите мерки за избягване на възможно повторно заразяване с вируса на класическа чума по свинете след обработка.
2. Сертификатът, посочен в параграф 1:
а)
включва позоваване на настоящото решение;
б)
е валиден за период от 30 дни;
в)
включва информация за датата, на която изтича;
г)
може да бъде подновен след инспекция на предприятието.
Член 11
1. Компетентният орган следва да установи рискови зони в рамките на районите, изброени в приложение I.
2. Услугите, които се извършват от лица в пряк контакт със свине или които изискват достъп до местата, обитавани от свине, се ограничават до посочените рискови зони и не се извършват съвместно в други части от Съюза. Същото се прилага по отношение на услугите, изискващи използване на превозни средства при транспорта на храни, тор или мъртви животни до и от свиневъдните обекти в районите, изброени в приложение I.
3. Параграф 2 не се прилага по отношение на услуги, за които са изпълнени следните условия:
а)
превозните средства, оборудването, както и всички други предмети, които могат да са заразени, са били почистени и дезинфекцирани;
б)
лицата, превозните средства и оборудването не са били в пряк контакт със свинете или свиневъдните обекти от поне три дни.
4. Литва гарантира, че:
а)
следните мерки за надзор се извършват в районите, изброени в приложение I:
i)
всеки от случаите на заразно заболяване в свиневъдни обекти, за които е предписано лечение с антибиотици или други антибактериални медикаменти, се обявява пред компетентния органи незабавно и преди началото на лечението;
ii)
в свиневъдните обекти, посочени в буква а), клиничните прегледи и процедурите за вземане на проби, описани в глава IV, част А от приложението към Решение 2002/106/ЕО, се извършват незабавно от ветеринарен лекар;
б)
при необходимост се прилагат превантивни мерки за контрол на заболяването в съответствие с член 4, параграф 3, буква а) от Директива 2001/89/ЕО;
в)
за свиневъдите се организира съответна разяснителна кампания.
Член 12
Литва гарантира, че в районите, изброени в част А от приложение I:
а)
мерките в защитните и в надзорните зони продължават да се прилагат в продължение на най-малко 40 дни след приключване на мероприятията по предварителното почистване и дезинфекция на заразените свиневъдни обекти;
б)
в допълнение към прегледите, посочени в член 11, параграф 3, буква б) от Директива 2001/89/ЕО и преди мерките, предвидени в Директива 2001/89/ЕО, да бъдат отменени в надзорната зона, свинете във всички обекти в надзорните зони са преминали през клинични и лабораторни изследвания, проведени в съответствие с глава IV, част Е от приложението към Решение 2002/106/ЕО; посочените изследвания не трябва да се извършват преди да са изминали 30 дни от приключването на мероприятията по предварителното почистване и дезинфекция на заразените обекти.
Член 13
1. Останалите държави-членки, с изключение на Литва, не изпращат свине към кланици в районите, изброени в част А от приложение I.
2. Държавите-членки гарантират, че:
а)
превозните средства, които са били използвани за транспорт на свине в Литва, се почистват и дезинфекцират два пъти след всяко превозване в тази държава-членка и не се използват за транспорт на свине поне три дни след дезинфекцията;
б)
превозните средства, които са навлезли в обект в Литва, където са държани свине, се почистват и дезинфекцират два пъти след напускане на обекта и не се използват за транспорт на свине поне три дни след дезинфекцията;
в)
превозвачите представят на компетентния орган документи, доказващи извършването на почистването и дезинфекцията.
Член 14
Държавите-членки изменят мерките, които прилагат към търговията, така че да ги приведат в съответствие с настоящото решение, и гарантират незабавно целесъобразно разгласяване на приетите мерки. Държавите-членки незабавно информират Комисията за това.
Член 15
Настоящото решение се прилага до 31 октомври 2011 г.
Член 16
Адресати на настоящото решение са държавите-членки.
Съставено в Брюксел на 16 август 2011 година.
KOMISIJOS ĮGYVENDINIMO SPRENDIMAS
2011 m. rugpjūčio 16 d.
dėl tam tikrų apsaugos priemonių, susijusių su klasikiniu kiaulių maru Lietuvoje
(pranešta dokumentu Nr. C(2011) 5798)
(Tekstas svarbus EEE)
(2011/508/ES)
EUROPOS SĄJUNGOS KOMISIJA,
atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo,
atsižvelgdama į 1989 m. gruodžio 11 d. Tarybos direktyvą 89/662/EEB dėl veterinarinių patikrinimų, taikomų Bendrijos vidaus prekyboje, siekiant sukurti vidaus rinką (1), ypač į jos 9 straipsnio 4 dalį,
atsižvelgdama į 1990 m. birželio 26 d. Tarybos direktyvą 90/425/EEB dėl Bendrijos vidaus prekyboje tam tikrais gyvūnais ir produktais taikomų veterinarinių ir zootechninių patikrinimų, siekiant užbaigti vidaus rinkos kūrimą (2), ypač į jos 10 straipsnio 4 dalį,
atsižvelgdama į 2001 m. spalio 23 d. Tarybos direktyvą 2001/89/EB dėl Bendrijos klasikinio kiaulių maro kontrolės priemonių (3), ypač į jos 11 straipsnio 1 dalies f punktą,
atsižvelgdama į 2002 m. gruodžio 16 d. Tarybos direktyvą 2002/99/EEB, nustatančią gyvūnų sveikatos taisykles, reglamentuojančias žmonėms skirtų gyvūninės kilmės produktų gamybą, perdirbimą, paskirstymą ir importą (4), ypač į jos 4 straipsnio 3 dalies pirmąją pastraipą,
kadangi:
(1)
Lietuvoje būta klasikinio kiaulių maro protrūkių;
(2)
prekiaujant gyvomis kiaulėmis ir tam tikrais kiaulių produktais tokie protrūkiai gali kelti pavojų kitų valstybių narių bandoms;
(3)
būtina sustiprinti priemones, kurių Lietuva ėmėsi pagal Direktyvą 2001/89/EB;
(4)
2002 m. vasario 1 d. Komisijos sprendime 2002/106/EB, patvirtinančiame Diagnostinį vadovą, nustatantį klasikinio kiaulių maro patvirtinimo diagnostines procedūras, mėginių ėmimo metodus ir laboratorinių tyrimų vertinimo kriterijus (5), nustatyti pagal pavojaus lygį taikomi priežiūros protokolai;
(5)
gyvūnų sveikatos reikalavimai ir prekybos gyvomis kiaulėmis sertifikavimo reikalavimai nustatyti 1964 m. birželio 26 d. Tarybos direktyvoje 64/432/EEB dėl gyvūnų sveikatos problemų, turinčių įtakos Bendrijos vidaus prekybai galvijais ir kiaulėmis (6);
(6)
gyvūnų sveikatos reikalavimai ir prekybos kuilių sperma sertifikavimo reikalavimai nustatyti 1990 m. birželio 26 d. Tarybos direktyvoje 90/429/EEB dėl gyvūnų sveikatos reikalavimų, taikomų Bendrijos vidaus prekybai naminių kuilių sperma ir jos importui (7);
(7)
1992 m. liepos 13 d. Tarybos direktyva 92/65/EEB, nustatanti gyvūnų sveikatos reikalavimus, reglamentuojančius prekybą Bendrijoje gyvūnais, sperma, kiaušialąstėmis bei embrionais, kuriems netaikomi gyvūnų sveikatos reikalavimai, nustatyti specialiose Bendrijos taisyklėse, nurodytose Direktyvos 90/425/EEB A priedo I dalyje, bei jų importą į Bendriją (8), taikoma, be kitų dalykų, prekybai kiaulinių šeimos gyvūnų embrionais;
(8)
prekybai Sąjungoje avinių ir ožkinių rūšių gyvūnų sperma, kiaušialąstėmis ir embrionais, ir kiaulinių šeimos gyvūnų kiaušialąstėmis ir embrionais naudojamų sveikatos sertifikatų pavyzdžiai nustatyti 2010 m. rugpjūčio 26 d. Komisijos sprendime 2010/470/ES, kuriuo nustatomi prekybai Sąjungoje skirtų arklinių, avinių ir ožkinių rūšių gyvūnų spermos, kiaušialąsčių bei embrionų ir kiaulinių rūšių gyvūnų kiaušialąsčių bei embrionų sveikatos sertifikatų pavyzdžiai (9);
(9)
2004 m. balandžio 29 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 853/2004, nustatantis konkrečius gyvūninės kilmės maisto produktų higienos reikalavimus (10), susijęs su, be kitų dalykų, gaminant šviežią mėsą, maltą mėsą, mechaniškai atskirtą mėsą, mėsos pusgaminius, ūkiuose auginamų medžiojamųjų gyvūnų mėsą, mėsos gaminius, įskaitant apdorotus skrandžius, pūsles ir žarnas, bei pieno produktus ir jais prekiaujant taikomais sveikatos reikalavimais;
(10)
2004 m. balandžio 29 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 854/2004, nustatantis specialiąsias gyvūninės kilmės produktų, skirtų vartoti žmonėms, oficialios kontrolės taisykles (11), taikomas, be kitų dalykų, gyvūninio maisto produktų sveikumo ženklinimui;
(11)
būtina papildyti sertifikatą, nustatytą 2004 m. kovo 30 d. Komisijos reglamente (EB) Nr. 599/2004 dėl Bendrijos vidaus prekybos gyvūnais ir gyvūninės kilmės produktais suderinto sertifikato pavyzdžio ir patikrinimo ataskaitos patvirtinimo (12), oficialiu gyvūnų sveikatos patvirtinimu, išdėstytu šio sprendimo priede;
(12)
2007 m. balandžio 17 d. Komisijos sprendimo 2007/275/EB dėl gyvūnų ir produktų, kurie pagal Tarybos direktyvas 91/496/EEB ir 97/78/EB turi būti patikrinti pasienio kontrolės postuose, sąrašų (13) 6 straipsnyje nustatyta leidžianti nukrypti nuostata dėl tam tikrų produktų, kurių sudėtyje yra gyvūninių produktų, veterinarinių patikrinimų. Tikslinga leisti išvežti šiuos produktus iš vietovių, kurioms taikomi apribojimai, pagal supaprastintą sertifikavimo tvarką;
(13)
Tarybos direktyva 92/118/EEB (14) nustatyti gyvūnų sveikatos ir visuomenės sveikatos reikalavimai, kuriais reglamentuojama prekyba produktais, kuriems netaikomi minėti reikalavimai, nustatyti konkrečiose Bendrijos taisyklėse, nurodytose Direktyvos 89/662/EEB A priedo I dalyje ir, ligų sukėlėjų atžvilgiu, Direktyvoje 90/425/EEB, Bendrijoje ir šių produktų importas į Bendriją;
(14)
2009 m. spalio 21 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentu (EB) Nr. 1069/2009, kuriuo nustatomos žmonėms vartoti neskirtų šalutinių gyvūninių produktų ir jų gaminių sveikumo taisyklės ir panaikinamas Reglamentas (EB) Nr. 1774/2002 (Šalutinių gyvūninių produktų reglamentas) (15), nustatyti gyvūnų sveikatos reikalavimai, taikomi perdirbant šalutinius gyvūninius produktus, gautus iš gyvūnų vietovėse, kuriose taikomi apribojimai;
(15)
kadangi vaistams, nurodytiems 2001 m. lapkričio 6 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvoje 2001/82/EB dėl Bendrijos kodekso, reglamentuojančio veterinarinius vaistus (16), 2001 m. lapkričio 6 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvoje 2001/83/EB dėl Bendrijos kodekso, reglamentuojančio žmonėms skirtus vaistus (17) ir 2001 m. balandžio 4 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvoje 2001/20/EB dėl valstybių narių įstatymų ir kitų teisės aktų, susijusių su geros klinikinės praktikos įgyvendinimu atliekant žmonėms skirtų vaistų klinikinius tyrimus, suderinimo (18), nebetaikomas Reglamentas (EB) Nr. 1069/2009, jiems reikėtų netaikyti šiuo sprendimu nustatytų su gyvūnų sveikata susijusių apribojimų;
(16)
remiantis Lietuvos pateikta informacija, reikėtų taikyti apsaugos priemones, susijusias su klasikiniu kiaulių maru Lietuvoje, kol bus atlikti būtini tyrimai;
(17)
taip pat būtina nustatyti priemones, kad būtų sumažinti kontaktai su tam tikrose Lietuvos teritorijos dalyse esančiais kiaulių ūkiais ir tarp jų, ir reikalauti, kad tam tikroms su kiaulėmis susijusioms paslaugoms būtų taikomi regioniniai apribojimai, siekiant išvengti ligos plitimo;
(18)
šiame sprendime nustatytos priemones atitinka Maisto grandinės ir gyvūnų sveikatos nuolatinis komiteto nuomonę,
PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ:
1 straipsnis
Lietuva užtikrina, kad kiaulės nebūtų išvežamos į kitas valstybes nares ir trečiąsias šalis iš:
a)
I priede išvardytų vietovių;
b)
I priede neišvardytose jos teritorijos vietovėse esančių ūkių, į kuriuos kiaulės iš I priede išvardytose vietovėse esančių ūkių buvo atvežtos po 2011 m. kovo 1 d.
2 straipsnis
Lietuva užtikrina, kad:
a)
kiaulės nebūtų išvežamos iš I priedo A dalyje išvardytose vietovėse esančių ūkių;
b)
skerstinas kiaules iš ūkių, esančių I priedo A dalyje neišvardytose vietovėse, į skerdyklas minėtose vietovėse ir kiaules per minėtas vietoves tranzitu leidžiama vežti tik:
i)
pagrindiniais keliais arba geležinkeliais ir
ii)
laikantis kompetentingos institucijos pateiktų išsamių nurodymų, siekiant užtikrinti, kad vežant šias kiaules ir skerdykloje būtų išvengta tiesioginio arba netiesioginio jų sąlyčio su kitomis kiaulėmis;
c)
kiaulės iš I priedo B dalyje išvardytų vietovių nebūtų vežamos į kitas Lietuvos vietoves, išskyrus tiesioginį vežimą:
i)
skerstinų kiaulių į skerdyklą nedelsiant paskersti, jeigu kiaulės yra kilusios iš vieno ūkio;
ii)
veislinių ir mėsinių kiaulių į ūkį, jeigu kiaulės bent 30 dienų arba tuo atveju, jei joms mažiau kaip 30 dienos, nuo atsivedimo buvo laikomos viename ūkyje:
-
į kurį per 30 dienų iki kiaulių išvežimo dienos nebuvo atvežta gyvų kiaulių, ir
-
kuriame pagal Sprendimo 2002/106/EB priedo IV skyriaus D dalies 2 punktą buvo atlikti klinikiniai tyrimai ir gauti neigiami rezultatai.
3 straipsnis
1. Kompetentinga institucija, nukrypdama nuo 2 straipsnio a punkto, gali leisti kiaules iš I priedo A dalyje išvardytose vietovėse, išskyrus apsaugos arba priežiūros zonas, esančių ūkių išvežti:
a)
tiesiai į skerdyklą, esančią minėtose vietovėse, arba išimtiniais atvejais - į nurodytas skerdyklas Lietuvoje, esančias ne tose vietovėse, nedelsiant skersti, jeigu kiaulės vežamos iš ūkio, kuriame pagal Sprendimo 2002/106/EB priedo IV skyriaus D dalies 3 punktą buvo atlikti klinikiniai tyrimai ir gauti neigiami rezultatai;
b)
į tose vietovėse esantį ūkį, jeigu kiaulės bent 45 dienas arba tuo atveju, jei joms mažiau kaip 45 dienos, nuo atsivedimo buvo laikomos viename kilmės ūkyje:
i)
į kurį 45 dienas iki kiaulių išvežimo dienos nebuvo atvežta gyvų kiaulių;
ii)
kuriame pagal Sprendimo 2002/106/EB priedo IV skyriaus D dalies 2 punktą ir IV skyriaus D dalies 4 punkto antrą-ketvirtą pastraipas buvo atlikti klinikiniai tyrimai ir gauti neigiami rezultatai;
c)
į tose vietovėse esantį ūkį, jeigu kiaulės bent 45 dienas arba tuo atveju, jei joms mažiau kaip 45 dienos, nuo atsivedimo buvo laikomos viename kilmės ūkyje:
i)
į kurį 20 dienų iki kiaulių išvežimo dienos nebuvo atvežta gyvų kiaulių, su sąlyga, kad per šešis mėnesius iki kiaulių išvežimo dienos į kilmės ūkį nebuvo atvežta kitų kiaulių, išskyrus kiaulaites iš to paties ūkio;
ii)
kuriame pagal Sprendimo 2002/106/EB priedo IV skyriaus D dalies 2 punktą ir IV skyriaus D dalies 4 punkto antrą-ketvirtą pastraipas buvo atlikti klinikiniai tyrimai ir gauti neigiami rezultatai;
d)
į tose vietovėse esantį ūkį, jeigu kiaulės bent 45 dienas arba tuo atveju, jei joms mažiau kaip 45 dienos, nuo atsivedimo buvo laikomos viename kilmės ūkyje, ir:
i)
į kilmės ūkį nebuvo atvežta kiaulių, išskyrus kiaulaites, kurių laboratoriniai tyrimai atlikti naudojant mėginius, paimtus per 10 dienų nuo išvežimo dienos, ir buvo gauti neigiami šių tyrimų rezultatai:
-
antikūnų nustatymo tyrimo,
-
dviejų iš eilės tyrimų su septynių dienų tarpu, skirtų klasikinio kiaulių maro viruso genomui (RT-PCR) nustatyti, atliktų nacionalinėje etaloninėje laboratorijoje;
ii)
tame kilmės ūkyje buvo atlikti klinikiniai tyrimai pagal Sprendimo 2002/106/EB priedo IV skyriaus D dalies 2 punktą ir IV skyriaus D dalies 4 punkto antrą-ketvirtą pastraipas ir gauti jų neigiami rezultatai.
2. Nukrypdama nuo 2 straipsnio a punkto, kompetentinga institucija gali leisti tiesiogiai vežti kiaules iš priežiūros zonoje esančio ūkio į nurodytą ūkį, kuriame kiaulių nėra ir kuris yra toje pačioje priežiūros zonoje, su sąlyga, kad:
a)
nurodytame paskirties ūkyje laikomasi Direktyvos 2001/89/EB 11 straipsnio 1 dalies f punkte ir 11 straipsnio 2 dalyje nustatytų reikalavimų;
b)
ūkyje, iš kurio vežamos kiaulės, atlikti Sprendimo 2002/106/EB priedo IV skyriaus D dalies 2 punkte nustatyti tyrimai ir gauti neigiami jų rezultatai.
3. Nukrypdama nuo 2 straipsnio a punkto, kompetentinga institucija gali leisti tiesiogiai vežti kiaules iš priežiūros zonoje esančio ūkio į nurodytą ūkį apsaugos zonoje, su sąlyga, kad:
a)
nurodytas paskirties ūkis yra bent 10 km nutolęs nuo šalies sienos su kita valstybe nare ar trečiąja šalimi ir tame ūkyje bent 21 dieną nuo išvalymo ir dezinfekavimo pagal Direktyvos 2001/89/EB 12 straipsnį pabaigos nebuvo kiaulių;
b)
nurodytas paskirties ūkis prieš atvežant kiaules buvo trečią kartą išvalytas ir dezinfekuotas prižiūrint veterinarijos gydytojui;
c)
visos kiaulės į nurodytą paskirties ūkį atvežamos per 20 dienų;
d)
nurodytame paskirties ūkyje atliekamas kiaulių serologinis tyrimas pagal Sprendimo 2002/106/EB priedo IV skyriaus E dalį, iš mėginių, paimtų ne anksčiau kaip 40 dienų po paskutinio kiaulių atvežimo į tą ūkį dienos;
e)
iš nurodyto paskirties ūkio kiaulės išvežamos tik tiesiogiai skersti į skerdyklą, esančią I priedo A dalyje išvardytose vietovėse, su sąlyga, kad atlikti d punkte nurodyti tyrimai ir gauti neigiami jų rezultatai.
4. Kompetentinga institucija registruoja visus 1-3 dalyse minėtų kiaulių vežimo atvejus ir apie juos Komisijai praneša Maisto grandinės ir gyvūnų sveikatos nuolatiniame komitete.
4 straipsnis
Lietuva užtikrina, kad šių prekių siuntos nebūtų vežamos į kitas valstybes nares ir trečiąsias šalis:
a)
kiaulinių šeimos gyvūnų spermos, nebent tai būtų kuilių sperma, laikoma Direktyvos 90/429/EEB 3 straipsnio a dalyje nurodytuose surinkimo centruose, esančiuose I priede neišvardytose vietovėse;
b)
kiaulinių šeimos gyvūnų kiaušialąsčių ir embrionų, nebent tai būtų iš kiaulinių šeimos gyvūnų, laikomų I priede neišvardytose vietovėse esančiuose ūkiuose, gauti kiaušialąstės ir embrionai.
5 straipsnis
Lietuva užtikrina, kad:
1.
Direktyvos 64/432/EEB F priede pateiktas sveikatos sertifikatas (2 pavyzdys), pridedamas prie iš Lietuvos į kitas valstybes nares išvežamų kiaulinių šeimos gyvūnų, būtų papildytas taip:
„Gyvūnai atitinka 2011 m. rugpjūčio 16 d. Komisijos įgyvendinimo sprendimo 2011/508/ES dėl tam tikrų apsaugos priemonių, susijusių su klasikiniu kiaulių maru Lietuvoje, reikalavimus“;
2.
Direktyvos 90/429/EEB D priede pateiktas gyvūnų sveikatos sertifikatas, pridedamas prie iš Lietuvos į kitas valstybes nares išvežamos kuilių spermos, būtų papildytas taip:
„Sperma atitinka 2011 m. rugpjūčio 16 d. Komisijos įgyvendinimo sprendimo 2011/508/ES dėl tam tikrų apsaugos priemonių, susijusių su klasikiniu kiaulių maru Lietuvoje, reikalavimus“;
3.
Sprendimo 2010/470/ES V priede išdėstyti sveikatos sertifikatai, pridedami prie iš Lietuvos į kitas valstybes nares išvežamų kiaulinių šeimos gyvūnų kiaušialąsčių ir embrionų, būtų papildyti taip:
„Kiaušialąstės/Embrionai (nereikalingą išbraukti) atitinka 2011 m. rugpjūčio 16 d. Komisijos įgyvendinimo sprendimo 2011/508/ES dėl tam tikrų apsaugos priemonių, susijusių su klasikiniu kiaulių maru Lietuvoje, reikalavimus“.
6 straipsnis
1. Nukrypdama nuo Direktyvos 2001/89/EB 10 straipsnio 3 dalies f punkto ketvirtos įtraukos, Lietuva gali taikyti Reglamento Nr. 854/2004 5 straipsnio 2 dalyje nustatytą sveikumo ženklinimą ir šviežiai mėsai leisti netaikyti tolesnio apdorojimo, kaip nustatyta Direktyvos 2002/99/EB 4 straipsnio 1 dalyje, jei ta kiauliena gauta iš šiuos reikalavimus atitinkančių kiaulių:
a)
kiaulės paskerstos per 12 valandų nuo atvežimo į skerdyklą;
b)
jų kilmės ūkis:
i)
yra priežiūros zonoje, nustatytoje pagal Direktyvos 2001/89/EB 9 straipsnio 1 dalį ir esančioje šio sprendimo I priedo A dalyje išvardytose vietovėse, ir aplink apsaugos zoną, kurioje:
-
21 dieną iki kiaulių išvežimo į skerdyklą nebuvo nustatyta klasikinio kiaulių maro protrūkių ir praėjo bent 21 diena nuo užkrėstų ūkių dezinfekavimo,
-
nustačius klasikinį kiaulių marą visuose šių apsaugos ir priežiūros zonų ūkiuose buvo atlikti klasikinio kiaulių maro klinikiniai tyrimai ir gauti neigiami rezultatai;
ii)
yra gavęs kompetentingos institucijos leidimą išvežti kiaules į nurodytą skerdyklą ir:
-
kuris remiantis epidemiologiniu tyrimu neturėjo kontaktų su užkrėstu ūkiu,
-
kuris, nustačius priežiūros zoną, buvo reguliariai tikrinamas veterinarijos gydytojo ir buvo tikrinamos visos tame ūkyje laikomos kiaulės,
-
kuriame atlikti visų kiaulių klinikiniai ir laboratoriniai tyrimai pagal Sprendimo 2002/106/EB priedo IV skyriaus D dalies 1, 3, 4 ir 5 punktus.
2. Lietuva užtikrina, kad 1 dalies a punkte nurodyta skerdykla:
a)
yra I priedo A dalyje išvardytose vietovėse;
b)
nepriima tą pačią dieną skerdimui kitų nei 1 dalyje nurodytų kiaulių.
3. Lietuva užtikrina, kad transporto priemonės, kuriomis buvo vežamos 1 dalyje nurodytos kiaulės, po kiekvieno vežimo būtų du kartus išvalomos ir dezinfekuojamos.
7 straipsnis
1. Lietuva užtikrina, kad prie 6 straipsnyje nurodytos kiaulienos būtų pridedamas sertifikatas, išduotas pagal Reglamento (EB) Nr. 599/2004 priedą ir užpildytas valstybinio veterinarijos gydytojo, kartu su gyvūnų sveikatos patvirtinimu pagal šio sprendimo II priedą.
2. Lietuva užtikrina, kad Komisijai ir valstybėms narėms būtų pateikta ši informacija dėl 6 straipsnyje nurodytų kiaulių:
a)
prieš paskerdžiant kiaules - nurodytų skerdyklų, turinčių priimti šias kiaules, pavadinimai ir vieta;
b)
paskerdus kiaules - savaitės ataskaita, kurioje nurodomas:
i)
kiaulių, paskerstų nurodytose skerdyklose, skaičius;
ii)
identifikavimo sistema ir vežimo patikrinimai, taikomi kaip reikalaujama Direktyvos 2001/89/EB 11 straipsnio 1 dalies f punkte.
8 straipsnis
1. Iš Lietuvos į kitas valstybes nares ar trečiąsias šalis neišvežamos šių prekių siuntos:
a)
6 ir 7 straipsniuose nenurodytų kiaulinių šeimos gyvūnų produktai iš I priedo A dalyje išvardytų vietovių;
b)
produktų, gautų iš I priedo A dalyje išvardytų vietovių kilmės kiaulinių šeimos gyvūnų;
c)
I priedo A dalyje išvardytų vietovių kilmės kiaulinių šeimos gyvūnų mėšlo.
2. 1 dalies a ir b punktuose nustatytas draudimas netaikomas:
a)
produktams, gautiems iš kiaulinių šeimos gyvūnų, kurie:
i)
termiškai apdoroti:
-
hermetiškai uždarytoje taroje pasiekiant 3,00 arba didesnę Fo vertę, arba
-
pasiekiant ne mažesnę kaip 70 °C vidaus temperatūrą; arba
ii)
buvo gauti iš I priede neišvardytų vietovių pagal Reglamente (EB) Nr. 1069/2009 nustatytus reikalavimus ir nuo atvežimo į Lietuvą buvo laikomi ir vežami atskirai nuo gyvūninių produktų, netinkamų išvežti pagal 1 dalį;
b)
kaip apibrėžta Komisijos reglamento (ES) Nr. 142/2011 (19) I priedo 2 ir 4 punktuose, kraujui ir kraujo produktams, kuriems buvo taikytas bent vienas iš apdorojimo būdų, nustatytų Reglamento (ES) Nr. 142/2011 XIV priedo II skyriaus 2 skirsnio 3 dalies 1 punkte ir atliktas efektyvumo patikrinimas, arba importuotiems pagal Reglamento (ES) Nr. 142/2011 XIV priedo II skyriaus 2 skirsnį;
c)
taukams ir lydytiems riebalams, perdirbtiems taikant 1 perdirbimo metodą (sterilizacija slėgiu) arba taikant vieną iš kitų perdirbimo metodų, nurodytų Reglamento (ES) Nr. 142/2011 IV priedo III skyriuje;
d)
augintinių ėdalui, atitinkančiam Reglamento (ES) Nr. 142/2011 XIII priedo II skyriaus 3 punkto a papunkčio ir 3 punkto b papunkčio i, ii ir iii dalių reikalavimus;
e)
medžioklės trofėjams, kaip nustatyta Reglamento (ES) Nr. 142/2011 XIII priedo VI skyriaus C dalies 2 punkte;
f)
kiaulių šeriams, išplautiems pramoniniu būdu arba gautiems rauginant, ir neapdorotiems, sandariai supakuotiems ir sausiems kiaulių šeriams;
g)
supakuotiems gyvūniniams produktams, kuriuos ketinama naudoti kaip in vitro diagnostinius, laboratorinius reagentus;
h)
vaistams, kaip apibrėžta Direktyvoje 2001/83/EB, medicinos prietaisams, pagamintiems naudojant gyvūninius audinius, kurie gaminant tampa negyvais, kaip nurodyta Tarybos direktyvos 93/42/EEB (20) 1 straipsnio 5 dalies g punkte, veterinariniams vaistams, kaip apibrėžta Direktyvoje 2001/82/EB, ir tiriamiesiems vaistams, kaip apibrėžta Direktyvoje 2001/20/EB;
i)
gyvūnų žarnoms, atitinkančioms Direktyvos 92/118/EEB I priedo 2 skyriaus A dalyje nustatytus reikalavimus, ir kurios buvo išvalytos, išgrandytos ir tada sūdytos, balintos arba džiovintos, o po to buvo imtasi priemonių nuo pakartotinio užkrėtimo;
j)
sudėtiniams produktams, kuriems tolimesnis apdorojimas nebūtinas, ir kurių sudėtyje yra gyvūninių produktų, tuo atveju, jei apdorojimo nereikėjo galutiniams produktams, kurių sudedamosios dalys tenkina šiuo sprendimu nustatytus atitinkamus gyvūnų sveikatos reikalavimus.
3. Lietuva užtikrina, kad prie 2 dalyje nurodytų gyvūninių produktų, išvežamų į kitas valstybes nares, būtų pridedamas oficialus sertifikatas, kuriame įrašoma ši frazė:
„Gyvūniniai produktai atitinka 2011 m. rugpjūčio 16 d. Komisijos įgyvendinimo sprendimo 2011/508/ES dėl tam tikrų apsaugos priemonių, susijusių su klasikiniu kiaulių maru Lietuvoje, reikalavimus.“
9 straipsnis
Nukrypstant nuo 8 straipsnio 3 dalies, toliau nurodytais atvejais pakanka:
a)
8 straipsnio 2 dalies a-d ir i punktuose nurodytiems produktams - kad atitiktis reikalavimams dėl apdorojimo, nurodyto prekybos dokumente, būtiname pagal atitinkamus Sąjungos teisės aktus, būtų patvirtinta 10 straipsnyje nustatyta tvarka;
b)
8 straipsnio 2 dalies f punkte nurodytiems produktams - kad jie būtų vežami pateikiant prekybos dokumentą, kuriame nurodoma, kad šie produktai:
i)
išplauti pramoniniu būdu arba
ii)
gauti rauginant, arba
iii)
atitinka Reglamento (ES) Nr. 142/2011 XIII priedo VII skyriaus A dalies 1 punkte nustatytus reikalavimus;
c)
8 straipsnio 2 dalies g ir h punktuose nurodytiems produktams - kad būtų pridėtas prekybos dokumentas, kuriame nurodyta, kad produktai skirti naudoti in vitro diagnostikos tikslais, kaip laboratoriniai reagentai, vaistai ar medicininiai prietaisai, jei tie produktai yra aiškiai paženklinti „naudoti tik in vitro diagnostikai“ arba „naudoti tik laboratorijoje“ kaip „vaistus“ arba „medicininius prietaisus“;
d)
8 straipsnio 2 dalies j punkte nurodytiems produktams, pagamintiems įmonėje, kurioje laikomasi RVASVT ir patikrinamo standartinio technologinio proceso, kuriuo užtikrinamas šiuo sprendimu nustatytų atitinkamų gyvūnų sveikatos reikalavimų laikymasis - kad tai būtų nurodyta prie siuntos pridedame prekybos dokumente, patvirtinamame pagal 10 straipsnyje nustatyta tvarka;
e)
sudėtiniems produktams, atitinkantiems Sprendimo 2007/275/EB 6 straipsnio 1 dalyje nustatytus reikalavimus - kad prie jų būtų pridėtas prekybos dokumentas su šiuo įrašu:
„Šiuos sudėtinius produktus galima laikyti ne šaldymo įrangoje kambario temperatūroje arba gaminant jie buvo visiškai išvirti, iškepti arba termiškai apdoroti taip, kad visos neapdorotos medžiagos buvo denatūruotos.“
10 straipsnis
1. Kai daroma nuoroda į šį straipsnį, kompetentinga institucija užtikrina, kad pagal Sąjungos teisės aktus valstybių narių vidaus prekybai būtinas prekybos dokumentas būtų patvirtintas, pridedant oficialaus sertifikato kopiją, kurioje įrašoma, kad:
a)
atitinkami produktai pagaminti:
i)
patikrinto ir tenkinančio atitinkamus su gyvūnų sveikata susijusių Sąjungos teisės aktų reikalavimus gamybos proceso metu, sunaikinant klasikinio kiaulių maro virusą; arba
ii)
iš apdorotų medžiagų, atitinkamai sertifikuotų, kad būtų laikomasi 8 ir 9 straipsniuose nustatytų reikalavimų; ir
b)
numatytos nuostatos, leidžiančios išvengti pakartotinio užkrėtimo klasikinio kiaulių maro virusu po apdorojimo.
2. 1 dalyje nurodytas sertifikatas:
a)
turi nuorodą į šį sprendimą;
b)
galioja 30 dienų;
c)
turi nurodytą galiojimo pabaigos datą;
d)
atnaujinamas patikrinus įmonę.
11 straipsnis
1. Kompetentinga institucija, atsižvelgdama į rizikos lygį, I priede išvardytose vietovėse nustato zonas.
2. Paslaugos, kurias teikdami asmenys turi tiesioginį sąlytį su kiaulėmis, arba kurioms teikti reikia įeiti į kiaulių laikymo patalpas, teikiamos tik atsižvelgiant į rizikos lygį nustatytose zonose ir kitose Sąjungos teritorijos dalyse neteikiamos. Ši nuostata taip pat taikoma paslaugoms, kurioms teikti reikia naudoti transporto priemones, pervežant pašarus, mėšlą ar negyvus gyvūnus į I priede išvardytose vietovėse esančius kiaulių ūkius arba iš jų.
3. 2 dalis netaikoma paslaugoms, jei laikomasi šių reikalavimų:
a)
transporto priemonės, įranga ir bet kokios kitos medžiagos buvo išvalytos ir dezinfekuotos;
b)
asmenys, transporto priemonės ir įranga bent tris dienas neturėjo tiesioginio sąlyčio su kiaulėmis arba kiaulių ūkiais.
4. Lietuva užtikrina, kad:
a)
I priede išvardytose vietovėse būtų imtasi šių priežiūros priemonių:
i)
kompetentingai institucijai nedelsiant ir prieš pradedant gydymą pranešama apie bet kokį užkrečiamos ligos kiaulių ūkiuose atvejį, kai paskiriamas gydymas antibiotikais arba kitais antibakteriniais vaistais;
ii)
a punkte nurodytuose kiaulių ūkiuose veterinarijos gydytojas nedelsdamas atlieka klinikinių tyrimų ir mėginių ėmimo procedūras, nurodytas Sprendimo 2002/106/EB priedo IV skyriaus A dalyje;
b)
prireikus pagal Direktyvos 2001/89/EB 4 straipsnio 3 dalies a punktą taikomos prevencinės ligos kontrolės priemonės;
c)
kiaulių augintojams parengiama atitinkama informacinė kampanija.
12 straipsnis
Lietuva užtikrina, kad I priedo A dalyje išvardytose vietovėse:
a)
priemonės apsaugos ir priežiūros zonose toliau taikomos, kol bus praėję bent 40 dienų nuo to, kai užkrėstuose ūkiuose baigtos taikyti preliminarios valymo ir dezinfekavimo priemonės;
b)
be Direktyvos 2001/89/EB 11 straipsnio 3 dalies b punkte nurodytų tyrimų ir prieš nutraukiant Direktyvoje 2001/89/EB nustatytas priežiūros zonoje taikomas priemones, visuose priežiūros zonų ūkiuose papildomai atliekami kiaulių klinikiniai ir laboratoriniai tyrimai, laikantis Sprendimo 2002/106/EB priedo IV skyriaus F dalies nuostatų; šie tyrimai neturi būti atliekami, kol nebus praėję 30 dienų nuo to, kai užkrėstuose ūkiuose baigtos taikyti preliminarios valymo ir dezinfekavimo priemonės.
13 straipsnis
1. Valstybės narės, išskyrus Lietuvą, nesiunčia kiaulių į I priedo A dalyje išvardytų vietovių skerdyklas.
2. Valstybės narės užtikrina, kad:
a)
transporto priemonės, naudotos vežant kiaules Lietuvoje, po kiekvieno vežimo toje valstybėje narėje būtų du kartus išvalytos ir dezinfekuotos, ir tris dienas po dezinfekavimo jos nebūtų naudojamos kiaulėms vežti;
b)
transporto priemonės, įvažiavusios į Lietuvos ūkį, kuriame laikomos kiaulės, išvažiavusios iš to ūkio būtų du kartus išvalytos ir dezinfekuotos, ir tris dienas po dezinfekavimo jos nebūtų naudojamos kiaulėms vežti;
c)
vežėjai kompetentingai institucijai pristatytų valymą ir dezinfekavimą įrodančius dokumentus.
14 straipsnis
Valstybės narės iš dalies keičia prekybai taikomas priemones, kad jos atitiktų šį sprendimą ir nedelsdamos tinkamai paskelbia priimtas priemones. Apie tai valstybės narės nedelsdamos praneša Komisijai.
15 straipsnis
Šis sprendimas taikomas iki 2011 m. spalio 31 d.
16 straipsnis
Šis sprendimas skirtas valstybėms narėms.
Priimta Briuselyje 2011 m. rugpjūčio 16 d.