РЕШЕНИЕ ЗА ИЗПЪЛНЕНИЕ НА КОМИСИЯТА
от 4 април 2011 година
за изпълнение на Директива 97/78/ЕО на Съвета по отношение на претоварването на входния граничен инспекционен пункт на пратки с продукти, предназначени за внос в Съюза или за трети страни
(нотифицирано под номер C(2011) 2067)
(текст от значение за ЕИП)
(2011/215/ЕС)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Директива 97/78/ЕО на Съвета от 18 декември 1997 г. за определяне на принципите, които регулират организацията на ветеринарните проверки на продуктите, въведени в Общността от трети страни (1), и по-специално член 9, параграф 2 и член 11, параграф 4 от нея,
като има предвид, че:
(1)
Директива 97/78/ЕО предвижда извършването от държавите-членки на ветеринарни проверки на продукти от животински произход и на някои растителни продукти, въведени в Съюза от трети страни, в съответствие с директивата. Тя предвижда също така държавите-членки да гарантират, че пратките с продукти се въвеждат в Съюза през граничен инспекционен пункт.
(2)
В член 9 от Директива 97/78/ЕО се предвиждат процедурите, които трябва да бъдат извършени на входния граничен инспекционен пункт в случай на пратки, предназначени за внос в Съюза през друг граничен инспекционен пункт, които обаче са били претоварени на входния граничен инспекционен пункт в рамките на митническата територия на същото пристанище или летище в Съюза.
(3)
Член 11 от Директива 97/78/ЕО се отнася до пратки, идващи от трета страна, които се претоварват на граничния инспекционен пункт на пристигане в рамките на митническата територия на същото пристанище или летище в Съюза, които обаче са предназначени за друга трета страна - или през друг граничен инспекционен пункт на територията на Съюза, или директно за трета страна без въвеждане на друг граничен инспекционен пункт.
(4)
Освен това в членове 9 и 11 от Директива 97/78/ЕО се предвиждат определен брой дерогации от общите правила за ветеринарни проверки, извършвани на входния граничен инспекционен пункт. Обхватът на тези дерогации е различен, като те са свързани с крайното местоназначение на пратките и с продължителността на съхранение на пратките по време на претоварването на граничния инспекционен пункт на пристигане.
(5)
Тази продължителност се определя, като се посочват минимален и максимален период за такова съхранение, които следва да бъдат определени в съответствие с процедурата, посочена в Директива 97/78/ЕО.
(6)
В Решение 2000/25/ЕО на Комисията от 16 декември 1999 г. за установяване на подробни правила за прилагане на член 9 от Директива 97/78/ЕО на Съвета по отношение на прехвърлянето на продукти на граничните инспекционни ветеринарни пунктове, когато пратките са предназначени за евентуален внос в Европейската общност, и за изменение на Решение 93/14/ЕИО на Комисията (2) понастоящем се определят минималният и максималният период, които се прилагат в случаите, когато пратките са предназначени за внос в Съюза през друг граничен инспекционен пункт, намиращ се на същата територия или на територията на друга държава-членка.
(7)
Решение 2000/25/ЕО не е съвсем ясно, що се отнася до обхвата на правилата по отношение на пратки, които се претоварват от един самолет на друг или от един плавателен съд на друг в рамките на митническата територия на същото пристанище или летище с цел транзит за трета страна или без допълнителни спирания на територията на Съюза, или през територията на Съюза. Поради това е необходимо в настоящото решение да се определят правила, да се изяснят разпоредбите, които вече са установени в Решение 2000/25/ЕО, в това число правила за съответните минимални периоди.
(8)
С цел опазване на общественото здраве и здравето на животните, на официалния ветеринарен лекар на входния граничен инспекционен пункт следва да бъде предоставена необходимата информация в случай на пратки, попадащи в обхвата на членове 9 и 11 от Директива 97/78/ЕО. Поради това е целесъобразно да се определят правила относно информацията, която трябва да бъде предоставена от лицето, отговарящо за товара при пристигането на пратката на граничния инспекционен пункт.
(9)
Минималният период, предвиден в членове 9 и 11 от Директива 97/78/ЕО, след изтичането на който трябва да бъдат извършени ветеринарни проверки върху пратките, които се претоварват от един плавателен съд на друг в същото пристанище и които са предназначени за внос или транзит за трети страни, е седем дни.
(10)
Що се отнася до пратките, които се претоварват от един плавателен съд на друг в същото пристанище на граничния инспекционен пункт на пристигане и които са предназначени директно за трета страна без допълнителни спирания на територията на Съюза, рисковете за здравето на животните и общественото здраве са по-малки, тъй като контактът на пратките с територията на Съюза е ограничен. В такива случаи може да е целесъобразно да се удължи минималният период, посочен в членове 9 и 11 от Директива 97/78/ЕО.
(11)
Това удължаване следва да бъде предмет на подходящи гаранции от страна на държавата-членка, в която се намира граничният инспекционен пункт на пристигане. По-специално съответната държава-членка следва да гарантира, че такива пратки не могат да бъдат прехвърлени в друго пристанище на Съюза и че те се експедират директно за трета страна. В допълнение съответната държава-членка следва да предостави на Комисията и на другите държави-членки необходимата информация във връзка с посочените гаранции, в това число информация за системата за наблюдение, с която се гарантира, че се спазват периодите и договореностите за последващо транспортиране до определено местоназначение, така както е посочено в уведомлението за пратката.
(12)
Освен това е важно да се уточни, че пратките трябва да бъдат подложени на целия набор от ветеринарни проверки, определени в Директива 97/78/ЕО, след изтичането на максималните периоди, определени в настоящото решение.
(13)
В интерес на яснотата и съгласуваността на законодателството на Съюза е целесъобразно Решение 2000/25/ЕО да бъде отменено и заменено с настоящото решение.
(14)
Мерките, предвидени в настоящото решение, са в съответствие със становището на Постоянния комитет по хранителната верига и здравето на животните,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
Когато на граничен инспекционен пункт се представят пратки за последващо претоварване, лицето, отговарящо за товара, уведомява официалния ветеринарен лекар на граничния инспекционен пункт за следното:
а)
времето, предвидено за разтоварване на пратката;
б)
граничният инспекционен пункт по местоназначение в Съюза в случай на внос в Съюза или транзит през Съюза, или третата страна по местоназначение в случай на транзит директно за трета страна;
в)
точното местонахождение на пратката, в случай че тя няма да се товари директно на самолета или на плавателния съд за последващото местоназначение;
г)
времето, предвидено за товарене на пратката на самолета или на плавателния съд, отправящ се към последващото местоназначение.
Уведомяването се прави в момента на пристигане на пратката на граничния инспекционен пункт по начин, определен от компетентния орган.
Член 2
1. Минималният период, предвиден в член 9, параграф 1, буква б), подточка i) от Директива 97/78/ЕО, е:
а)
12 часа за летище;
б)
седем дни за пристанище.
2. Максималният период, предвиден в член 9, параграф 1, буква б), подточка i) от Директива 97/78/ЕО, е:
а)
48 часа за летище;
б)
20 дни за пристанище.
Член 3
1. За целите на прилагането на член 11 от Директива 97/78/ЕО минималният период, предвиден в член 9, параграф 1, буква а) от посочената директива, е:
а)
12 часа за летище;
б)
седем дни за пристанище.
2. За целите на прилагането на член 11, параграф 1 от Директива 97/78/ЕО и член 11, параграф 2, буква б), втора алинея от посочената директива държавите-членки могат да удължат минималния период, определен в параграф 1, буква б) от настоящия член, на 14 дни, при условие че:
а)
пратките идват от трета страна и са предназначени за друга трета страна без никакви допълнителни спирания на териториите, изброени в приложение I към Директива 97/78/ЕО;
б)
пратките се претоварват от един плавателен съд на друг на граничния инспекционен пункт в рамките на митническата територия на същото пристанище в Съюза;
в)
съответната държава-членка представи подробна обосновка пред Комисията и пред другите държави-членки в рамките на Постоянния комитет по хранителната верига и здравето на животните, в която се уточнява, че са били взети всички необходими мерки, за да не могат такива пратки да бъдат прехвърлени в друго пристанище на Съюза вместо да бъдат претоварени директно за трета страна.
Посочените мерки включват система за наблюдение, с която се гарантира, че се спазват периодите и транспортирането до последващото местоназначение в съответствие с посоченото в уведомлението, предвидено в член 1.
Член 4
В случаите, когато максималният период, определен в член 2, параграф 2, е изтекъл, пратката се подлага на проверките за идентичност и на физическите проверки, предвидени в член 4 от Директива 97/78/ЕО, на входния граничен инспекционен пункт.
Член 5
Решение 2000/25/ЕО се отменя.
Член 6
Настоящото решение се прилага от 1 май 2011 г.
Член 7
Адресати на настоящото решение са държавите-членки.
Съставено в Брюксел на 4 април 2011 година.
KOMISIJOS ĮGYVENDINIMO SPRENDIMAS
2011 m. balandžio 4 d.
kuriuo įgyvendinamos Tarybos direktyvos 97/78/EB nuostatos, taikomos pasienio kontrolės postuose perkraunant produktų, skirtų importuoti į Sąjungą, siuntas
(pranešta dokumentu Nr. C(2011) 2067)
(Tekstas svarbus EEE)
(2011/215/ES)
EUROPOS KOMISIJA,
atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo,
atsižvelgdama į 1997 m. gruodžio 18 d. Tarybos direktyvą 97/78/EB, nustatančią principus, reglamentuojančius iš trečiųjų šalių į Bendriją įvežamų produktų veterinarinių patikrinimų organizavimą (1), ypač į jos 9 straipsnio 2 dalį ir 11 straipsnio 4 dalį,
kadangi:
(1)
Direktyvoje 97/78/EB nustatyta, kad valstybės narės privalo pagal šios direktyvos nuostatas atlikti iš trečiųjų šalių į Sąjungą įvežamų gyvūninių produktų ir tam tikrų augalinių produktų veterinarinius patikrinimus. Be to, šioje direktyvoje nustatyta, kad valstybės narės turi užtikrinti, kad tokių produktų siuntos į Sąjungą būtų įvežamos per pasienio kontrolės postus.
(2)
Direktyvos 97/78/EB 9 straipsnyje numatytos procedūros, kurios turi būti atliekamos įvežimo pasienio kontrolės poste, jei siuntos skirtos importuoti į Sąjungą per kitą pasienio kontrolės postą, bet yra perkraunamos įvežimo pasienio kontrolės poste to paties Sąjungos uosto ar oro uosto muitinės zonoje.
(3)
Direktyvos 97/78/EB 11 straipsnis taikomas siuntoms, kurios atvežamos iš trečiosios šalies ir perkraunamos atvykimo pasienio kontrolės poste to paties Sąjungos uosto ar oro uosto muitinės zonoje, tačiau yra skirtos vežti į kitą trečiąją šalį per Sąjungos teritoriją (kitą pasienio kontrolės postą) arba tiesiai į trečiąją šalį neįvežant į kitą pasienio kontrolės postą.
(4)
Be to, Direktyvos 97/78/EB 9 ir 11 straipsniuose numatyta keletas nuostatų, leidžiančių nukrypti nuo įvežimo pasienio kontrolės postuose atliekamų veterinarinių patikrinimų bendrųjų taisyklių. Šių leidžiančių nukrypti nuostatų taikymo sritis yra kitokia: jos susijusios su galutine siuntų paskirtimi ir siuntų saugojimo trukme jas perkraunant atvykimo pasienio kontrolės poste.
(5)
Tokia trukmė nustatoma nurodant trumpiausią ir ilgiausią tokio saugojimo laikotarpius, kurie turi būti nustatomi laikantis Direktyvoje 97/78/EB nurodytos procedūros.
(6)
1999 m. gruodžio 16 d. Komisijos sprendime 2000/25/EB, nustatančiame išsamias Tarybos direktyvos 97/78/EB 9 straipsnio taikymo taisykles, kai produktai pasienio veterinarijos postuose perkraunami ir kai galutinė siuntų paskirtis yra importas į Europos bendriją, bei iš dalies keičiančiame Komisijos sprendimą 93/14/EEB (2), šiuo metu nustatyti trumpiausias ir ilgiausias laikotarpiai, taikomi, jei siuntos skirtos importuoti į Sąjungą per kitą pasienio kontrolės postą, esantį toje pačioje teritorijoje arba kitos valstybės narės teritorijoje.
(7)
Sprendime 2000/25/EB nėra aiškiai nustatyta taisyklių taikymo siuntoms, perkraunamoms iš vieno orlaivio arba laivo į kitą to paties uosto ar oro uosto muitinės zonoje, skirtoms vežti tranzitu į trečiąją šalį nesustojant Sąjungos teritorijoje arba per Sąjungos teritoriją, sritis. Todėl šiame sprendime būtina nustatyti taisykles, siekiant išaiškinti Sprendime 2000/25/EB išdėstytas nuostatas, įskaitant taisykles dėl atitinkamų trumpiausių laikotarpių.
(8)
Siekiant apsaugoti visuomenės ir gyvūnų sveikatą, įvežimo pasienio kontrolės posto valstybiniam veterinarijos gydytojui turėtų būti pateikiama atitinkama informacija apie siuntas, kurioms taikomi Direktyvos 97/78/EB 9 ir 11 straipsniai. Todėl tikslinga nustatyti taisykles dėl informacijos, kurią turi pateikti už krovinį atsakingas asmuo, atvežus siuntą į pasienio kontrolės postą.
(9)
Trumpiausias laikotarpis, po kurio turi būti atlikti veterinariniai siuntų, perkraunamų iš vieno laivo į kitą tame pačiame uoste ir skirtų importuoti arba vežti tranzitu į trečiąsias šalis, patikrinimai, kaip numatyta Direktyvos 97/78/EB 9 ir 11 straipsniuose, yra septynios dienos.
(10)
Dėl siuntų, kurios yra perkraunamos iš vieno laivo į kitą atvykimo pasienio kontrolės poste tame pačiame uoste ir kurios skirtos vežti tiesiogiai į trečiąją šalį be sustojimo Sąjungos teritorijoje, kylantis pavojus gyvūnų ir visuomenės sveikatai nėra didelis, nes siuntų sąlytis su Sąjungos teritorija yra nedidelis. Tokiais atvejais gali būti tikslinga pratęsti Direktyvos 97/78/EB 9 ir 11 straipsniuose nurodytą trumpiausią laikotarpį.
(11)
Laikotarpis turėtų būti pratęsiamas tik turint atitinkamas valstybės narės, kurioje yra atvykimo pasienio kontrolės postas, garantijas. Ta valstybė narė visų pirma turėtų užtikrinti, kad tokios siuntos nebūtų vežamos į kitą Sąjungos uostą ir būtų išsiunčiamos tiesiogiai į trečiąją šalį. Be to, ta valstybė narė turėtų pateikti Komisijai ir kitoms valstybėms narėms atitinkamą informaciją apie tokias garantijas, įskaitant informaciją apie stebėsenos sistemą, skirtą užtikrinti, kad būtų laikomasi pranešime apie siuntą nurodytų laikotarpių ir tolesnio vežimo į tam tikrą paskirties vietą tvarkos.
(12)
Be to, svarbu tiksliai nurodyti, kad pasibaigus šiame sprendime nustatytiems ilgiausiems laikotarpiams turi būti atliekami išsamūs siuntų veterinariniai patikrinimai, nustatyti Direktyvoje 97/78/EB.
(13)
Siekiant Sąjungos teisės aktų aiškumo ir nuoseklumo tikslinga panaikinti Sprendimą 2000/25/EB ir pakeisti jį šiuo sprendimu.
(14)
Šiame sprendime nustatytos priemonės atitinka Maisto grandinės ir gyvūnų sveikatos nuolatinio komiteto nuomonę,
PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ:
1 straipsnis
Pateikiant pasienio kontrolės postui siuntas, kurias numatyta perkrauti, už krovinį atsakingas asmuo to pasienio kontrolės posto valstybiniam veterinarijos gydytojui praneša:
a)
numatomą siuntos iškrovimo laiką;
b)
paskirties vietos Sąjungoje pasienio kontrolės postą, jei siunta skirta importuoti į Sąjungą arba vežti per ją tranzitu, arba paskirties trečiąją šalį, jei siunta vežama tiesiogiai į trečiąją šalį;
c)
tikslią siuntos buvimo vietą, jei ji nepakraunama tiesiai į orlaivį arba laivą vežti toliau į paskirties vietą;
d)
numatomą siuntos krovimo į orlaivį arba laivą vežti toliau į paskirties vietą laiką.
Tokia informacija pateikiama siuntai atvykus į pasienio kontrolės postą kompetentingos institucijos nustatytomis priemonėmis.
2 straipsnis
1. Direktyvos 97/78/EB 9 straipsnio 1 dalies b punkto i įtraukoje numatytas trumpiausias laikotarpis yra:
a)
oro uoste - 12 valandų;
b)
uoste - septynios dienos.
2. Direktyvos 97/78/EB 9 straipsnio 1 dalies b punkto i įtraukoje numatytas ilgiausias laikotarpis yra:
a)
oro uoste - 48 valandos;
b)
uoste - 20 dienų.
3 straipsnis
1. Taikant Direktyvos 97/78/EB 11 straipsnį, šios direktyvos 9 straipsnio 1 dalies a punkte numatytas trumpiausias laikotarpis yra:
a)
oro uoste - 12 valandų;
b)
uoste - septynios dienos.
2. Taikant Direktyvos 97/78/EB 11 straipsnio 1 dalį ir šios direktyvos 11 straipsnio 2 dalies b punktą, valstybės narės gali pratęsti to straipsnio 1 dalies b punkte nustatytą trumpiausią laikotarpį iki 14 dienų, jeigu:
a)
siuntos atvežamos iš trečiosios šalies ir skirtos vežti į kitą trečiąją šalį nesustojant Direktyvos 97/78/EB I priede išvardytose teritorijose;
b)
siuntos yra perkraunamos iš vieno laivo į kitą pasienio kontrolės poste to paties Sąjungos uosto muitinės zonoje;
c)
susijusi valstybė narė Komisijai ir kitoms valstybėms narėms Maisto grandinės ir gyvūnų sveikatos nuolatiniame komitete pateikia išsamų pagrindimą, nurodydama, kad ėmėsi visų reikiamų priemonių neleisti, kad tokios siuntos, užuot perkraunamos vežti tiesiogiai į trečiąją šalį, būtų vežamos į kitą Sąjungos uostą.
Tokios priemonės apima stebėsenos sistemą, skirta užtikrinti, kad būtų laikomasi 1 straipsnyje numatytame pranešime nurodytų laikotarpių ir tolesnė paskirties vieta būtų ta pati.
4 straipsnis
Pasibaigus 2 straipsnio 2 dalyje nurodytam ilgiausiam laikotarpiui, įvežimo pasienio kontrolės poste atliekami siuntų tapatumo ir fiziniai patikrinimai, numatyti Direktyvos 97/78/EB 4 straipsnyje.
5 straipsnis
Sprendimas 2000/25/EB panaikinamas.
6 straipsnis
Šis sprendimas taikomas nuo 2011 m. gegužės 1 d.
7 straipsnis
Šis sprendimas skirtas valstybėms narėms.
Priimta Briuselyje 2011 m. balandžio 4 d.