РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 225/2012 НА КОМИСИЯТА
от 15 март 2012 година
за изменение на приложение II към Регламент (ЕО) № 183/2005 на Европейския парламент и на Съвета по отношение на одобряването на предприятия, които пускат на пазара за употреба като фуражи продукти, получени от растителни масла и смесени мазнини, и по отношение на специфичните изисквания във връзка с производството, складирането, транспорта и проверката за диоксини на масла, мазнини и продукти, получени от тях
(текст от значение за ЕИП)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Регламент (ЕО) № 183/2005 на Европейския парламент и на Съвета от 12 януари 2005 г. за определяне на изискванията за хигиена на фуражите (1), и по-специално член 27, букви б) и е) от него,
като има предвид, че:
(1)
С Регламент (ЕО) № 183/2005 се определят общи правила за хигиената на фуражите, условията и мерките за гарантиране спазването на условията за обработка с цел ограничаване до минимум и контролиране на потенциалните рискове. Предприятията за фураж трябва да бъдат регистрирани или одобрени от компетентния орган. Освен това операторите в сектора на фуражите надолу по фуражната верига са длъжни да получават фуражи само от предприятия, които са регистрирани или одобрени.
(2)
С Регламент (ЕО) № 767/2009 на Европейския парламент и на Съвета от 13 юли 2009 г. относно пускането на пазара и употребата на фуражи (2) се изисква фуражите, предлагани на пазара, да бъдат безопасни и при етикетирането им изрично да бъде посочен съответният вид фураж. Освен това в Регламент (ЕС) № 575/2011 на Комисията от 16 юни 2011 г. относно Каталога на фуражните суровини (3) са включени подробни описания на специфичните фуражни суровини, които да бъдат използвани за целите на етикетирането.
(3)
Комбинацията от тези изисквания следва да гарантира проследяемост и високо ниво на защита на потребителите по цялата фуражна и хранителна верига.
(4)
Официалните проверки и проверките, извършени от операторите в сектора на фуражите, показаха, че някои масла и мазнини и продукти, получавани от тях, които не са предназначени за употреба като фуражи, са били използвани като фуражни суровини, в резултат на което в получените фуражи са превишени максимално допустимите граници за диоксин, определени в Директива 2002/32/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 7 май 2002 г. относно нежеланите вещества в храните за животни (4). В резултат на това храната, получавана от животни, хранени със замърсен фураж, може да представлява риск за общественото здраве. Освен това изтеглянето на замърсените фуражи и храни от пазара може да доведе до финансови загуби.
(5)
За да се подобри хигиената на фуражите и без да се засяга компетентността на държавите-членки, така както е определена в член 10, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 183/2005, предприятията, които обработват допълнително сурови растителни масла, произвеждат продукти, получени от масла от растителен произход, и смесват мазнини, следва да бъдат обект на одобрение в съответствие с посочения регламент, в случай че тези продукти са предназначени за употреба във фуражи.
(6)
Следва да се установят специфични изисквания за производството, етикетирането, складирането и транспорта на посочените фуражни суровини, за да се вземе предвид опитът, натрупан от прилагането на системи, основани на анализ на риска и контрола на критичните точки (HACCP).
(7)
Засиленият мониторинг на диоксина би допринесъл за установяването на случаи на неспазване и за прилагането на законодателството в областта на фуражите. Необходимо е да се предвиди задължение за операторите в сектора на фуражите да изследват мазнините, маслата и продуктите, получени от тях, за диоксин и диоксиноподобни полихлорирани бифенили, за да се намали рискът от навлизане на замърсени продукти в хранителната верига и следователно да се подкрепи стратегията за намаляване на излагането на гражданите на ЕС на действието на диоксина. Рискът от замърсяване с диоксин следва да бъде основата за въвеждането на план за мониторинг. Операторите в сектора на фуражите носят отговорността за пускане на пазара на безопасни фуражи. Поради това разходите за анализ следва да бъдат изцяло поети от тях. Подробните разпоредби относно вземането на проби и анализа, които не са включени в настоящия регламент, следва да останат компетентност на държавите-членки. Освен това държавите-членки се насърчават да се съсредоточат върху проверките на операторите в сектора на фуражите, за които не се извършва мониторинг на диоксина, но които получават посочените по-горе продукти.
(8)
Задължителната система за мониторинг, основана на риска, не трябва да засяга задължението на операторите в сектора на фуражите да спазват изискванията на законодателството на Съюза в областта на хигиената на фуражите. Тя трябва да бъде интегрирана в добрите практики в областта на хигиената и в системата, основана на HACCP. Това следва да се провери от компетентния орган в контекста на одобряването на оператора в сектора на фуражите. При редовното преразглеждане от страна на оператора на неговата собствена оценка на риска следва да бъдат отчетени констатациите от мониторинга на диоксина.
(9)
С оглед подобряване на прозрачността лабораториите, които извършват анализи за диоксини, следва да бъдат задължени да докладват резултатите, при които са надвишени максимално допустимите граници, предвидени в Директива 2002/32/ЕО, не само на оператора в сектора на фуражите, но и на компетентния орган. Това задължение не освобождава оператора в сектора на фуражите от задължението му да информира компетентния орган.
(10)
За да се провери ефективността на разпоредбите относно задължителния мониторинг на диоксина и неговото интегриране в системата НАССР на оператора в сектора на фуражите, следва да се предвиди извършването на преглед след две години.
(11)
Следва да се предвиди достатъчно време, за да се позволи на компетентните органи и на операторите в сектора на фуражите да приведат дейностите си в съответствие с разпоредбите на настоящия регламент.
(12)
Мерките, предвидени в настоящия регламент, са в съответствие със становището на Постоянния комитет по хранителната верига и здравето на животните и нито Европейският парламент, нито Съветът възразиха срещу тях,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Приложение II към Регламент (ЕО) № 183/2005 се изменя в съответствие с приложението към настоящия регламент.
Член 2
Настоящият регламент влиза в сила на двадесетия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Той се прилага от 16 септември 2012 г.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Брюксел на 15 март 2012 година.
KOMISIJOS REGLAMENTAS (ES) Nr. 225/2012
2012 m. kovo 15 d.
kuriuo dėl ūkio subjektų, rinkai tiekiančių pašarams skirtus naudoti iš augalinio aliejaus gautus produktus ir riebalų mišinius, patvirtinimo ir dėl konkrečių gamybos, sandėliavimo, gabenimo ir aliejaus, riebalų bei iš jų gautų produktų dioksinų tyrimo reikalavimų iš dalies keičiamas Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 183/2005 II priedas
(Tekstas svarbus EEE)
EUROPOS KOMISIJA,
atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo,
atsižvelgdama į 2005 m. sausio 12 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (EB) Nr. 183/2005, nustatantį pašarų higienos reikalavimus (1), ypač į jo 27 straipsnio b ir f punktus,
kadangi:
(1)
Reglamente (EB) Nr. 183/2005 nustatytos bendrosios taisyklės dėl pašarų higienos, sąlygos ir tvarka, siekiant užtikrinti, kad būtų laikomasi apdorojimo sąlygų, kuriomis siekiama sumažinti ir kontroliuoti galimą pavojų. Pašarų ūkio subjektai turi būti registruoti kompetentingoje institucijoje arba jos patvirtinti. Be to, žemesnėms parašų grandinės pakopoms priklausantys pašarų ūkio subjektai yra įsipareigoję pašarus gauti tik iš registruotų arba patvirtintų ūkio subjektų;
(2)
2009 m. liepos 13 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamente (EB) Nr. 767/2009 dėl pašarų tiekimo rinkai ir naudojimo (2) reikalaujama, kad rinkai tiekiami pašarai būtų saugūs ir aiškiai paženklinti nurodant atitinkamos rūšies pašarus. Be to, 2011 m. birželio 16 d. Komisijos Reglamente (ES) Nr. 575/2011 dėl pašarinių žaliavų katalogo (3) pateikti išsamūs konkrečių pašarų žaliavų aprašai, kurie turi būti naudojami pašarams ženklinti;
(3)
šių reikalavimų sąveika visoje pašarų ir maisto grandinėje turėtų būti užtikrintas atsekamumas ir aukšto lygio vartotojų apsauga;
(4)
oficialios kontrolės ir pašarų ūkio subjektų atliekamos kontrolės rezultatai parodė, kad tam tikras aliejus ir riebalai bei iš jų gauti produktai, kurie neskirti naudoti pašarams, buvo naudojami kaip pašarų žaliavos ir buvo viršyta 2002 m. gegužės 7 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvoje 2002/32/EB dėl nepageidaujamų medžiagų gyvūnų pašaruose (4) nustatyta didžiausia leidžiamoji dioksinų koncentracija. Todėl maisto produktai, gauti iš užkrėstu pašaru šeriamų gyvūnų, gali kelti pavojų visuomenės sveikatai. Be to, iš rinkos pašalinus užkrėstus pašarus ir maistą gali būti patiriama finansinių nuostolių;
(5)
siekiant pagerinti pašarų higieną ir nepažeidžiant valstybių narių kompetencijos, kaip nustatyta Reglamento (EB) Nr. 183/2005 10 straipsnio 2 dalyje, tolesnį nevalyto augalinio aliejaus apdorojimą atliekantys, iš augalinės kilmės aliejaus gaunamus produktus gaminantys ir riebalus maišantys ūkio subjektai turėtų būti patvirtinti pagal tą reglamentą, jei šie produktai skirti naudoti pašaruose;
(6)
turėtų būti numatyti konkretūs tų pašarų žaliavų gamybos, ženklinimo, sandėliavimo ir gabenimo reikalavimai, kad būtų atsižvelgiama į patirtį, įgytą taikant rizikos veiksnių analize ir svarbiaisiais valdymo taškais (toliau - HACCP) grindžiamas sistemas;
(7)
vykdant sustiprintą dioksinų stebėseną būtų galima lengviau nustatyti pašarus reglamentuojančių teisės aktų nesilaikymą ir vykdymą. Dėl dioksinų ir dioksinų tipo PCB būtina numatyti pašarų ūkio subjektų prievolę tikrinti riebalus, aliejų ir iš jų gautus produktus, kad būtų sumažinta rizika, jog užkrėsti produktai pateks į maisto grandinę, ir taip remti strategiją, kuria siekiama sumažinti dioksinų poveikį ES piliečiams. Užkrėtimo dioksinais rizika ūkio subjektui turėtų būti stebėsenos plano pagrindu. Saugių pašarų tiekimo rinkai atsakomybė tenka pašarų ūkio subjektams. Todėl jie turėtų padengti visas tyrimo išlaidas. Šiame reglamente nepateiktos išsamios mėginių ėmimo ir tyrimo nuostatos turėtų toliau priklausyti valstybių narių kompetencijai. Be to, valstybės narės raginamos dėmesį skirti pašarų ūkio subjektų, kuriems netaikoma dioksinų stebėsena, bet kurie gauna pirmiau minėtus produktus, kontrolei;
(8)
privaloma rizika grindžiamos stebėsenos sistema negali turėti įtakos pašarų ūkio subjekto pareigai laikytis Sąjungos teisės aktų dėl pašarų higienos reikalavimų. Ji turėtų būti įtraukta į gerąją higienos patirtį ir HACCP grindžiamą sistemą. Tai turėtų patikrinti kompetentinga institucija tvirtindama pašarų ūkio subjektą. Reguliariai peržiūrėdamas savo rizikos vertinimą, ūkio subjektas turėtų atsižvelgti į dioksinų stebėsenos rezultatus;
(9)
jei viršijama Direktyvoje 2002/32/EB numatyta didžiausia leidžiamoji koncentracija, dioksinų tyrimus atliekančioms laboratorijoms turėtų būti privaloma pranešti rezultatus ne tik pašarų ūkio subjektui, bet ir kompetentingai institucijai, siekiant didesnio skaidrumo; šia prievole pašarų ūkio subjektas nėra atleidžiamas nuo prievolės informuoti kompetentingą instituciją;
(10)
siekiant patikrinti nuostatų dėl privalomo dioksinų stebėjimo ir jo įtraukimo į pašarų ūkio subjektų HACCP sistemą veiksmingumą, turėtų būti numatyta po dvejų metų atlikti peržiūrą;
(11)
kad kompetentingos institucijos ir pašarų ūkio subjektai galėtų priimti šio reglamento nuostatas, jiems turėtų būti skirta pakankamai laiko;
(12)
šiame reglamente pateiktos priemonės atitinka Maisto grandinės ir gyvūnų sveikatos nuolatinio komiteto nuomonę ir joms neprieštarauja nei Europos Parlamentas, nei Taryba,
PRIĖMĖ ŠĮ REGLAMENTĄ:
1 straipsnis
Reglamento (EB) Nr. 183/2005 II priedas iš dalies keičiamas pagal šio reglamento priedą.
2 straipsnis
Šis reglamentas įsigalioja dvidešimtą dieną nuo jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.
Jis taikomas nuo 2012 m. rugsėjo 16 d.
Šis reglamentas privalomas visas ir tiesiogiai taikomas visose valstybėse narėse.
Priimta Briuselyje 2012 m. kovo 15 d.