РЕГЛАМЕНТ ЗА ИЗПЪЛНЕНИЕ (ЕС) № 857/2010 НА СЪВЕТА
от 27 септември 2010 година
за налагане на окончателно изравнително мито и за окончателно събиране на временното мито, наложено върху вноса на някои видове полиетилен терефталат с произход от Иран, Пакистан и Обединените арабски емирства
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Регламент (ЕО) № 597/2009 на Съвета от 11 юни 2009 г. относно защитата срещу субсидиран внос от държави, които не са членки на Европейската общност (наричан по-нататък „основния регламент“) (1), и по-специално член 15, параграф 1 от него,
като взе предвид предложението на Европейската комисия (наричана по-нататък „Комисията“), представено след консултация с Консултативния комитет,
като има предвид, че:
1. ПРОЦЕДУРА
1.1. Временни мерки
(1)
С Регламент (ЕС) № 473/2010 (2) (наричан по-нататък „временният регламент“) Комисията наложи временно изравнително мито върху вноса на някои видове полиетилен терефталат с произход от Иран, Пакистан и Обединените арабски емирства (наричани по-нататък „засегнатите държави“).
(2)
Процедурата бе започната след жалба, внесена на 20 юли 2009 г. от Комитета за полиетилен терефталат на „Plastics Europe“ (наричан по-нататък „жалбоподателят“) от името на производители, представляващи основен дял, в конкретния случай над 50 %, от общото производство на някои видове полиетилен терефталат в Съюза.
(3)
Както е посочено в съображение 15 от временния регламент, разследването на субсидирането и вредата обхвана периода от 1 юли 2008 г. до 30 юни 2009 г. (наричан по-нататък „периодът на разследване“ или „ПР“). Проучването на тенденциите, свързани с оценката на вредата, обхвана периода от 1 януари 2006 г. до края на ПР („разглежданият период“).
(4)
В рамките на паралелната антидъмпингова процедура Комисията наложи с Регламент (ЕО) № 472/2010 (3) временно антидъмпингово мито върху вноса на някои видове полиетилен терефталат с произход от Иран и Обединените арабски емирства.
1.2. Последваща процедура
(5)
След разгласяването на основните факти и съображения, въз основа на които бе взето решението за налагане на временни изравнителни мерки (наричано по-нататък „временното разгласяване“), няколко заинтересовани страни предоставиха в писмен вид своите становища относно предварителните констатации. Страните, които поискаха да бъдат изслушани, получиха такава възможност.
(6)
Комисията продължи да търси и проверява всяка информация, която считаше за необходима за окончателните си констатации. Устните и писмените коментари, представени от заинтересованите страни след временното разгласяване, бяха разгледани и където беше уместно, предварителните констатации бяха съответно променени.
(7)
Всички страни бяха уведомени за основните факти и съображения, на които се основава намерението да се препоръча налагането на окончателно изравнително мито върху вноса на някои видове полиетилен терефталат с произход от Иран, Пакистан и Обединените арабски емирства и окончателното събиране на сумите, обезпечени с временните мита (наричано по-нататък „окончателното разгласяване“). На тези страни бе предоставен също срок, в рамките на който те имаха възможност да представят коментарите си вследствие на това разгласяване.
(8)
Устните и писмените коментари, представени от заинтересованите страни, бяха разгледани и където беше уместно, констатациите бяха съответно променени.
1.3. Засегнати от процедурата страни
(9)
Някои заинтересовани страни заявиха, че извадката с производители от ЕС е била непредставителна и противоречива, поради което анализът на вредата е бил непълен. По-конкретно бе посочено, че изготвянето на извадка е било ненужно предвид ограничения брой производители. Освен това бе заявено, че с „изкуственото“ разбиване на групите от дружества на отделни правни субекти, извадката няма да включва някои от пазарните лидери (Artenius, M&G Polimeri) и че методологията за подбор на извадката е противоречива, тъй като извадката е включвала и две групи от дружества. Заявено бе наред с това, че извадката не е била представителна, тъй като не е включвала нито един производител, който извършва продажби на достатъчни количества полиетилен терефталат на свързан преработвател на РЕТ. Твърдеше се, че вследствие на това институциите не са могли да направят оценка на реалната способност на индустрията на Съюза да осигурява доставки и не са взели предвид конфликта на интереси на индустрията на Съюза. Освен това, предвид факта, че едно дружество не е предоставило цялата необходима информация и вследствие на това е било изключено от представителната извадка, представителността на извадката е паднала до 28 % от производството в ЕС. Същите страни заявиха, че подбраната извадка не е статистически представителна.
(10)
По отношение на аргумента, че извадката не е била необходима предвид малкия брой на производителите, отново се посочва, че при изготвянето на извадката са се отзовали 14 производители от Съюза, принадлежащи към осем групи от дружества. Предвид обективно високия брой оказали съдействие производители от ЕС, а именно 14, извадката е била изготвена в съответствие с член 27, параграф 1 от основния регламент въз основа на най-големия представителен обем продажби, който може да бъде разследван по приемлив начин в рамките на наличното време. Подбраната извадка е включвала пет отделни дружества (с шест производствени обекта).
(11)
По отношение на първото твърдение във връзка с представителността на извадката следва да се посочи, че институциите могат да включват отделни дружества, които са част от група от дружества, в рамките на извадката, при условие че са представителни и имат отделно финансово счетоводство. В противен случай разследването на всички четиринадесет производители от ЕС, принадлежащи към осемте групи от дружества, би възпрепятствало навременното приключване на разследването. Въпреки това фактът, че две групи от дружества са били включени в извадката не противоречи на методологията за изготвяне на извадката, приложена в този случай, а именно с оглед на най-големия представителен обем продажби на клиенти от ЕС.
(12)
Що се отнася до Indorama, по време на ПР тази група е разполагала с два различни производствени завода - един в Нидерландия и един в Обединеното кралство. Включването на посочената група в извадката е в съответствие с използваната методология за изготвяне на извадката, тъй като тези заводи са представлявали едно цяло от правна и финансова гледна точка. Що се отнася дружеството Equipolymers, което по време на ПР е разполагало с два производствени обекта (един в Италия и един в Германия), то е предоставило консолидирани данни за двата обекта. Тъй като беше възможно тези консолидирани данни да бъдат проверени по време на посещение в седалището на дружеството, бе взето решение дружествата за производство на РЕТ Equipolymers да се разглеждат като едно цяло за целите на настоящата процедура. Във връзка с твърдението, че Artenius и M&G Polimeri е трябвало да бъдат включени в извадката в качеството им на пазарни лидери, се посочва, че нито едно от техните отделни дружества, не е било сред дружествата с най-висок обем на продажбите за клиенти от ЕС.
(13)
Във връзка с твърдението, че извадката не е била представителна, тъй като не е включвала производител, който произвежда основно за вътрешно потребление, следва да се отбележи, че способността за осигуряване на доставки може да се разгледа в рамките на анализа на интереса на Съюза, ако бъде направено подобно искане, и за тази цел вътрешното потребление може да бъде приспаднато от обема на производство. Следователно за разглеждането на някои фактори за причиняване на вреда не е необходимо в извадката да бъде включен такъв производител. Освен това при анализа на интереса на Съюза може да бъде оценен и всеки двузначен интерес, породен от едновременното положение на дружество като производител и преработвател от ЕС. Статусът на дружество като производител и преработвател от ЕС не е свързан с резултатите на индустрията на Съюза, където като основа за сравнение се използват продажбите на несвързани клиенти в ЕС. С оглед на посоченото по-горе твърдението се отхвърля.
(14)
Във връзка с твърдението за цялостната представителност на извадката, отново се посочва, че свеждането на извадката до четири дружества е намалило представителността от 65 % на 47 % от продажбите, извършени от всички оказали съдействие производители. Същите тези четири дружества са представлявали 52 % от производството в Съюза. Това се смята за представителна извадка от производители от ЕС от гледна точка на продажбите на независими клиенти в ЕС.
(15)
Във връзка с твърдението, че подбраната извадка не е статистически представителна се отбелязва, че в член 27, параграф 1 от основния регламент ясно се посочва, че дадена извадка може да се основава на най-големия представителен обем продажби, който може да бъде разследван по приемлив начин в рамките на наличното време, като алтернатива на „статистически представителна“ извадка.
(16)
При липсата на други коментари във връзка с извадката констатациите, изложени в съображения 5-14 от временния регламент, се потвърждават.
2. РАЗГЛЕЖДАН ПРОДУКТ И СХОДЕН ПРОДУКТ
(17)
Припомня се, че в съображение 16 от временния регламент, разглежданият продукт бе определен като полиетилен терефталат с индекс на вискозитет, равен или по-висок от 78 ml/g съгласно стандарт ISO 1628-5, с произход от засегнатите държави, който понастоящем е класиран в код по КН 3907 60 20.
(18)
Освен това в съображение 18 от временния регламент се посочва, че разследването е показало, че PET, който се произвежда и продава в Съюза от индустрията на Съюза, и PET, който се произвежда и продава на вътрешните пазари на засегнатите държави и се изнася за Съюза, са сходни продукти.
(19)
Тъй като продуктът, който е предмет на разследването, бе счетен за хомогенен продукт, той не бе допълнително подразделен на различни видове продукти за изчисляване на маржовете на вредата.
(20)
Един производител износител заяви, че PET следва да бъде подразделен на различни видове продукти в съответствие с различните им индекси на вискозитет, тъй като индексът на вискозитет е основен показател при определянето на различните възможни приложения на произвеждания вид PET. Счетено бе, че твърдението следва да бъде прието, и методологията за изчисляване на маржовете на вредата бе съответно адаптирана.
3. СУБСИДИРАНЕ
3.1. Иран
3.1.1. Въведение
(21)
Правителството на Иран и оказалият съдействие производител износител представиха коментари относно следните схеми, предмет на изравнителни мерки във временния регламент:
I.
Мерки, свързани със специални икономически зони (наричани по-нататък „СИЗ“) - нефтохимическа СИЗ
II.
Финансиране, предоставено от Националната нефтохимическа компания на производителя износител на PET
3.1.2. Специфични схеми
I. Мерки, свързани със специални икономически зони (наричани по-нататък „СИЗ“) - нефтохимическа СИЗ
(22)
Правителството на Иран (наричано по-нататък „ПИ“) оспори факта, че безмитният внос на суровини и средства за производство в зони за свободна търговия може да бъде предмет на изравнителни мерки. Зоните за свободна търговия и специалните икономически зони са по дефиниция безмитни зони за внос и износ, които са съвместими с изискванията на СТО. Освен това ПИ и оказалият съдействие производител износител заявиха, че вносът на безмитни средства за производство по закон не зависи от осъществяването на износ, тъй като от подобно освобождаване се ползват и дружества, установени в други части на територията на Иран.
(23)
По отношение на съобразяването на СИЗ с правилата на СТО се посочва, че представеният аргумент от общ характер не може да се използва за оспорване на вече установения факт, че въпросните субсидии подлежат на изравнителни мерки, тъй като не е представен подробен анализ, който да опровергае анализа във временния регламент. Що се отнася до безмитния внос на средства за производство в Иран, съгласно информацията, предоставена по време на представянето на коментари във връзка с временното разгласяване, посочената възможност съществува само за дружества, които модернизират своята инфраструктура, т.е. това не е разпоредба, която се прилага автоматично за всички страни по процедурата. Поради това горните твърдения трябваше да бъдат отхвърлени.
(24)
Оказалият съдействие производител износител заяви, че Комисията е пренебрегнала принципа за недискриминация предвид факта, че подобни правила и схеми са прилагани и в други държави. Дружеството посочи освен това, че Комисията не го е информирала както следва за обхвата на посещението за проверка и за съответните изисквания във връзка с информацията преди провеждането на подобна проверка.
(25)
Във връзка с твърдението от общ характер за неспазване на принципа за недискриминация се припомня, че Комисията започна настоящото разследване относно субсидирането срещу трите държави, посочени в жалбата, в съответствие с разпоредбите на член 10 от основния регламент. Поради това препоръките на Комисията биха могли да се основават единствено на констатациите, направени по време на настоящото разследване. Във връзка с твърдението, че е липсвала предварителна информация за въпросите, които ще бъдат разследвани, се посочва, че Комисията е уведомила оказалия съдействие производител износител много преди провеждането на посещението за проверка, че по време на нея ще търси информация за връзката между производителя износител и неговия акционер. Следователно посочените твърдения трябваше да бъдат отхвърлени.
(26)
Оказалият съдействие производител износител насочи вниманието на институциите към две технически грешки в изчислението на освобождаването от мито на вноса на една суровина от производствения процес и на общата стойност на освободения внос на средства за производство. Тези грешки се коригират с настоящия регламент. Преразгледаните размери на нивата на субсидиране са 0,14 % за безмитния внос на продукти за влагане в производството и 0,72 % за безмитния внос на средства за производство. Преразгледаното общо ниво на субсидиране за тази схема е 0,86 %.
(27)
Предвид изложеното по-горе и при липса на други коментари по въпроса, констатациите във връзка с посочената схема, изложени в съображения 20-44 от временния регламент, изменени със съображение 26 от настоящия регламент, се потвърждават.
II. Финансиране, предоставено от Националната нефтохимическа компания на производителя износител на PET
(28)
Оказалият съдействие производител износител („Shahid Tondguyan Petrochemical Co.“ или „STPC“) заяви, че главният му акционер - Националната нефтохимическа компания („National Petrochemical Company“ или „NPC“), не е публичен орган и че ПИ нито е възложило на NPC, нито му е дало указания да извърши плащания на STPC. Освен това бе посочено, че финансирането на STPC от страна на NPC трябва да се разглежда като подлежащо на възстановяване и следователно не представлява субсидия.
(29)
При разглеждането на посочените твърдения следва да се припомни, че при преценката на това дали дадено образувание следва да се разглежда като публичен орган за целите на разследвания за субсидиране, трябва да бъдат взети под внимание следните фактори: 1. държавна собственост; 2. участие на представители на държавата в съвета на директорите на образуванието; 3. държавен контрол, упражняван над дейностите на образуванието, и съобразяване от страна на образуванието с правителствените политики или интереси и 4. дали образуванието е създадено с нормативен акт. Всички тези изисквания са били анализирани, както е посочено в съображение 52 от временния регламент. В качеството си на държавен орган NPC не се нуждае от упълномощаване или делегиране - понятия, които се отнасят до частните образувания. Всъщност от разследването стана ясно, че ролята на NPC се състои в развитието и ръководенето на държавния нефтохимически сектор и че ПИ е възложило на дружеството допълнителна задача, състояща се в управлението на нефтохимическата специална икономическа зона, в качеството му на държавен административен орган. Следователно всички твърдения, с които се оспорва ролята на NPC като публичен орган, трябва да бъдат отхвърлени.
(30)
По отношение на твърдението, че финансирането на STPC подлежи на възстановяване, е уместно да се посочи, че по време на разследването стана ясно, че възстановяването на финансирането е само хипотетично твърдение, тъй като на нито един етап от процедурата не бяха предоставени доказателства, че такова възстановяване е било извършено. Всъщност, както е обяснено в съображение 51 от временния регламент, фактът, че неподлежащи на възстановяване финансови средства са се натрупвали поне от 2004 г. насам, е потвърждение, че това е редовна субсидия, чиято цел е да поддържа работата на единствения оказал съдействие ирански производител износител. Предвид на изложеното по-горе, съответното твърдение трябва да бъде отхвърлено.
(31)
Оказалият съдействие производител износител заяви също така че размерът на субсидията е бил завишен. В тази връзка бе посочено, че нормална търговска практика в Иран е да не се начисляват лихви между дружество майка (в настоящия случай - NPC) и неговото дъщерно дружество (в настоящия случай - STPC). Заявено бе наред с това, че при изчисляването на размера на субсидията сумите, използвани за общия обем на финансиране от страна на NPC и общия оборот на STPC, не са били точни, тъй като цифрата за оборота е била занижена и е следвало да се използва друга сума, докато общото финансиране е било завишено, тъй като някои суми не е следвало да бъдат разглеждани като част от финансовите средства, предоставени на STPC от страна на NPC.
(32)
Посочените по-горе твърдения трябваше да бъдат отхвърлени. Във връзка с първото твърдение относно изчисленията на лихвената ставка се посочва, че събраните доказателства не са в подкрепа на твърдението на дружеството, че нормална търговска практика в Иран е между дружество майка и негово дъщерно дружество да не се начислява лихва при финансови операции помежду им. Освен това подобна практика е в явно противоречие с обичайната стопанска практика на частните инвеститори.
(33)
Във връзка с втория от горните аргументи е уместно да се посочи, че размерът на субсидията е бил изчислен въз основа на цифрите за финансирането и оборота, предоставени от оказалия съдействие производител износител и проверени по време на посещението за проверка.
(34)
По отношение на посочения нов общ оборот се припомня, че цифрата, посочена по време на предоставянето на коментарите във връзка с временния регламент, не е подкрепена от никакви доказателства, които биха могли да бъдат проверени, и не съвпада с твърденията на дружеството преди и по време на посещението за проверка.
(35)
По отношение на общата цифра за финансирането оказалият съдействие производител износител заяви, че някои суми не следва да бъдат разглеждани като част от финансирането на STPC от страна на NPC. Предоставената информация не подкрепяше това твърдение, тъй като не бяха представени доказателства за това, че въпросните суми не са били част от финансирането на STPC от страна на NPC. В действителност част от предоставените обяснения потвърдиха отново, че NPC е действало като публичен орган, поемайки ангажимент да финансира оказалия съдействие производител износител, без да начислява лихва, която би следвало да бъде платена от друг публичен орган. Следователно не може да бъде извършено приспадане от общата сума на финансиране, тъй като не бяха представени доказателства, които биха могли да бъдат проверени.
(36)
ПИ заяви, че съгласно член 14 от Споразумението на СТО за субсидиите и изравнителните мерки, „предоставянето от правителството на дружествени дялове … [и] правителствен заем не се счита за изгода …“, поради което финансирането на SPTC от страна на NPC не следва да се разглежда като субсидия. Това твърдение трябва да бъде отхвърлено тъй като в същия член 14 се отбелязва, че „предоставянето от правителството на дружествени дялове не се счита за създаващо изгода, освен ако инвестиционното решение може да се разглежда като несъвместимо с обичайната инвестиционна практика … на частните инвеститори на територията на тази страна член.“ Тази практика действително е несъвместима с обичайната инвестиционна практика на частните инвеститори, тъй като никоя търговска организация в държава-членка на СТО не би продължила да предоставя такъв вид неподлежащо на възстановяване финансиране. Във всеки случай следва да се отбележи, че Иран не е членка на СТО.
(37)
Въз основа на изложеното по-горе и при липсата на други коментари по въпроса, се потвърждават констатациите, направени във връзка с тази схема в съображения 45-57 от временния регламент.
3.1.3. Размер на подлежащите на изравняване субсидии
(38)
Предвид изложеното в съображения 21-37 по-горе, в съответствие с разпоредбите на основния регламент окончателният размер на подлежащите на изравняване субсидии, изразен ad valorem, за единствения оказал съдействие ирански производител износител е 51,88 %.
3.2. Пакистан
3.2.1. Въведение
(39)
Правителството на Пакистан („ПП“) и оказалият съдействие производител износител представиха коментари относно следните схеми, предмет на изравнителни мерки във временния регламент:
I.
Схема за производство на митница
II.
Внос на съоръжения, машини и оборудване за помещението за производство на митница
III.
Тарифна защита при закупуване на PTA на вътрешния пазар
IV.
Режим на окончателните данъци („FTR“)
V.
Схема за дългосрочно финансиране на износа с фиксиран лихвен процент („LTF-EOP“)
VI.
Схема за експортно финансиране, предоставено от Държавната банка на Пакистан („EFS“)
VII.
Финансиране съгласно циркулярно писмо за валутните операции № 25 на Държавната банка на Пакистан.
(40)
Като предварителен коментар ПП заяви, че Комисията е разбрала погрешно или е пренебрегнала предоставената преди това от него информация относно схемите на субсидиране. Като предварителен коментар оказалият съдействие производител износител заяви, че предоставената преди това от ПП информация е съдържала аргументиран правен анализ, доказващ, че схемите не следва да се разглеждат като „забранени“ субсидии. Посочената страна по процедурата заяви също така че Комисията е основала констатациите си във временния регламент не само върху неправилна оценка на фактите, но и върху неправилен правен анализ. Заявено бе освен това, че правилен е правният анализ, представен от ПП.
(41)
По отношение на коментарите, представени преди приемането на временния регламент, се посочва, че Комисията ги е взела напълно предвид в процеса на разследването, тъй като наред със съответните отговори на въпросниците, предоставени от страните по процедурата, и представената по-късно информация, те са част от информацията, въз основа на която е направено временното определяне на мерките.
(42)
Освен това се отбелязва, че Комисията е посочила точно нормативните разпоредби за съответните схеми и произтичащото от тях прилагане на практика. Не са били представени доказателства за това, че посочването на нормативни разпоредби не е било точно. По отношение на правния анализ на Комисията се посочва, че той се е основавал на съответните разпоредби от основния регламент и е подкрепен от трайно наложилия се правен анализ, използван от ЕС при предходни разследвания относно субсидиране, например при анализа на схеми за възстановяване на мита, схеми за експортни кредити и схеми, свързани с данъка върху доходите (4). Фактът, че дадена страна по процедурата не е съгласна с представения правен анализ не означава, че анализът е неправилен, особено когато няма представени доказателства в подкрепа на това твърдение. Това е дори още по-явно предвид факта, че в коментара си по отношение на временния регламент ПП изрази желание да внесе изменения в някои от схемите, доколкото това би било възможно. Предвид изложеното по-горе, твърденията, представени в съображение 40, трябваше да бъдат отхвърлени.
3.2.2. Специфични схеми
I. Схема за производство на митница
(43)
ПП и оказалият съдействие производител износител отново изложиха становището си, че схемата за производство на митница е управлявана правилно благодарение на съществуването на система за ефективно прилагане и мониторинг, в която се записва потреблението/приспадането и с която се контролират безмитните суровини и действителното потребление на дружеството въз основа на регистрите за общата продукция. Посочено бе също така че съотношението между суровини и крайни продукти се основава на действителното потребление на съответното дружество, ползващо се от предимствата на схемата, и че регистърът за суровините подлежи на проверка. Според тези твърдения съотношението между суровини и крайни продукти е било установено с помощта на проверена система за сравнително оценяване, която е била редовно актуализирана въз основа на действителното потребление на дружеството. След всяка една промяна в съотношението прекомерното освобождаване от предходния период отново е било добавяно, за да се актуализира регистърът на запасите и да се получи истинското количество на запасите, и именно въз основа на това истинско количество на запасите дружеството, което ползва схемата, трябва да докаже износа на крайния продукт. Освен това оказалият съдействие производител износител представи две писма, в които уведомява митническите органи за материалите, съхранявани в помещението за производство на митница, от които става ясно, че дружеството е имало разрешение да използва излишъка от материалите за влагане в производството на стоки, предназначени за бъдещ износ.
(44)
Както бе посочено и в съображение 70 от временния регламент, по отношение на тази схема съответният регистър на стоките за влагане в производство, които са били получени, произведени и изнесени, не е бил воден въз основа на действителното потребление. Било е вписвано единствено теоретичното потребление съгласно сертификата за анализ при съотношения между суровини и крайни продукти за всички изходни материали за производството на 1 000 kg крайни продукти. Тези норми за съотношението между суровини и крайни продукти са определени от официалните органи и се преразглеждат периодично въз основа на информацията, получена от оказалия съдействие производител износител, но липсват каквито и да било ясни правила и доказателства за това как се извършва това преразглеждане. Освен това вследствие на проверките на сертификата за анализ, разкриващи наличието на прекомерно освобождаване от плащане, от страна на органите не са били предприети никакви последващи действия с оглед проверка на цялостното количество на действителното потребление през предходния период и искания по отношение на извършените през предходните години плащания. С други думи, не е била извършена проверка на нито едно прекомерно освобождаване от плащане на мита. Оказалият съдействие производител износител заяви, че излишъкът на суровини, отчетен през предходния период, отново е бил добавен, за да се актуализира регистърът на запасите и да се получи истинското количество на запасите. Заслужава да се отбележи, че тази практика се основава на факта, че производителят износител е този, който по собствена инициатива посочва на съответния орган прекомерното освобождаване, натрупано през предходния период. Нещо повече - тази практика по никакъв начин не е предвидена в нормативните разпоредби, на които се основава тази схема. Всичко, изложено по-горе, потвърждава, че за тази схема не съществува система за ефективно прилагане и мониторинг. При тези обстоятелства всички направени във връзка с това твърдения трябваше да бъдат отхвърлени.
(45)
Двете страни по процедурата заявиха също така че по време на ПР митото в рамките на нормалната схема за внос е било нула и следователно вносът на РТА не е лишил правителството от приходи в рамките на схемата за производство на митница.
(46)
Това твърдение трябваше да бъде отхвърлено. От предоставената от страните по процедурата информация става ясно, че митото върху вноса на РТА е 7,5 %. Чрез дерогация и при определени условия страните по процедурата могат да се ползват с нулева митническа ставка. Фактът, че ПП е установило схема за производство на митница или тарифна защита при закупуване на PTA, по никакъв начин не означава, че митническата ставка за целия внос на РТА е нула. Всъщност наличието на посочените по-горе схеми потвърждава, че правителството е било лишено от приходи и това е причината, поради която са били установени специални схеми за дерогация, за които се прилагат специални правила и които са достъпни за определени ползватели.
(47)
Оказалият съдействие производител износител заяви също така че няма нарушение на член 349 от глава XV от Митническите правила на Пакистан от 2001 г. В тази връзка бе посочено, че помещението за производство на митница обхваща целия завод на дружеството, в резултат на което складовите помещения отговарят на изискването за обособена площ, разполагаща със самостоятелен вход или изход, която няма друг вход или изход към производствената площадка, а отделните складове за готови стоки, брак и отпадъчен материал са ясно обозначени в помещенията.
(48)
С оглед на изложеното по-горе е необходимо да се посочи отново, че посещението за проверка е разкрило, че само безмитно внесените суровини са били отделени от местно набавените стоки за влагане в производство. Помещението на склада, тоест митническият склад и помещението за производство на митница, не е било разположено на обособена площ със самостоятелен вход или изход от/към общодостъпната зона и без никакъв друг вход или изход съгласно предписанията на посочения по-горе член 349. Освен това твърдението на дружеството, че целият завод е разположен в помещението за производство на митница, не е подкрепено от каквито и да било доказателства, които биха могли да бъдат проверени (напр. изрично разрешение за площта на помещението за производство на митница), освен анализ на текста на член 349. Следователно, съответните твърдения трябваше да бъдат отхвърлени.
(49)
ПП внесе съвсем наскоро административни изменения в посочената схема. ПП въведе в законодателството си по-подробно определение за „помещение за производство на митница“ и предприе мерки за засилване на контрола върху схемата от страна на съответните органи.
(50)
По отношение на упражнявания от органа контрол над помещението за производство на митница, въведените изменения не уреждат най-сериозните пропуски на схемата, установени при настоящото разследване, а именно: i) липса на отчети за действителното потребление на внесените суровини и ii) липса на система за проверка, която се основава на реалните резултати, а не на исторически наложените стандарти. Освен това, предвид факта, че прилагането на практика на всяка промяна във връзка с посочената схема се нуждае от надлежен контрол (установените проблеми се отнасят и до управлението на схемата), необходимо би било известно време преди да се направи заключение относно измененията, внесени в схемата, и начина, по който органите са приложили тези изменения и са осигурили доброто управление на системата за проверка.
(51)
ПП изрази също така желание да се ангажира пред Комисията с гаранция по отношение на конкретното прилагане на правилата, приложими към помещението за производство на митница. Предложено бе това да стане под формата на доказателства за това, че оказалият съдействие производител износител спазва новите правила (а именно промените в помещенията, преразглеждането на съотношението суровини и крайни продукти, освобождаването от мита), като периодично представя доклади и дава възможност за извършването на посещения за проверки от страна на Комисията.
(52)
Във връзка с изложеното по-горе се посочва, че с предложението си за ангажирането с гаранция ПП косвено потвърждава всички пропуски, изтъкнати по отношение на тази схема във временния регламент. Освен това, както е посочено в съображение 50 по-горе, не е възможно да се приеме ангажирането с гаранция по отношение на управлението на дадена схема въз основа на доказателства, които ще се конкретизират едва в бъдеще. И на последно място - подобна гаранция е непрактична, тъй като необходимият мониторинг в действителност би наложил редовното повтаряне на важни етапи от разследването. В тази връзка следва да се изтъкне, че ПП и/или оказалият съдействие производител износител може/могат да поискат междинно преразглеждане на мерките, при спазване на съответните разпоредби на член 19 от основния регламент.
(53)
Предвид изложеното по-горе и при липсата на други коментари по въпроса, се потвърждават констатациите във връзка с посочената схема, изложени в съображения 60-80 от временния регламент, изменени със съображения 43-51 по-горе.
II. Внос на съоръжения, машини и оборудване за помещението за производство на митница
(54)
По отношение на тази схема и двете страни по процедурата заявиха, че лихвеният процент, използван при изчислението на маржа на субсидията, трябва да бъде лихвеният процент, предложен на засегнатия износител по време на ПР. Освен това страните по процедурата посочиха, че тъй като съоръженията, машините и оборудването са били използвани за производството на РЕТ, предназначен за износ, както и за продажба на вътрешния пазар, маржът на субсидията следва да бъде определен въз основа на общия оборот на производителя износител.
(55)
В отговор на тези твърдения следва да бъде отбелязано, че лихвеният процент, използван при изчислението, е търговският лихвен процент, прилаган по време на ПР в Пакистан, установен въз основа на данните от уебсайта на Държавната банка на Пакистан. Този процент е нормалният лихвен процент при кредити, преобладаващ на пазара. По отношение на знаменателя, използван при изчислението, трябва да се припомни, че предварителното условие за достъп до схемата е инсталирането на внесените машини в помещението за производство на митница, което е схема за безмитен внос на суровини, използвани само при последващ износ на продукцията от помещението за производство на митница. Поради това размерът на субсидията (числител) трябва да бъде разпределен върху целия оборот на износа по време на ПР, тъй като субсидията зависи от осъществяването на износ. Следователно горните твърдения трябваше да бъдат отхвърлени.
(56)
Въз основа на изложеното по-горе и при липсата на други коментари по въпроса, се потвърждават констатациите, направени във връзка с тази схема в съображения 81-92 от временния регламент.
III. Тарифна защита при закупуване на PTA на вътрешния пазар
(57)
ПП заяви, че цената на местно произведената РТА не е намалена със 7,5 % спрямо международната цена и че възстановяване е правено не само за местно произведената РТА, но и за внесената РТА. Оказалият съдействие производител износител отбеляза, че схемата позволява възстановяване на митата както за местно произведената, така и за внесената РТА, поради което схемата не облагодетелства доставките на местно произведена РТА. Той заяви наред с това, че законодателството не ограничава достъпа до тази схема.
(58)
Посочените по-горе аргументи трябваше да бъдат отхвърлени. Във връзка с това се посочва, че тази схема предоставя финансово подпомагане под формата на директно прехвърляне на финансови средства, което явно облагодетелства дружеството получател. От анализа на предоставената от ПП информация става ясно, че дружество, което отговаря на условията, може: i) да закупи на вътрешния пазар РТА и да получи компенсаторно подпомагане в размер на 7,5 % от цената, заплатена за закупена местно производена РТА, или ii) да внесе РТА и да получи възстановяване на приложимото мито (7,5 %), платено върху вноса на РТА. Втората възможност обаче не се прилага, ако дружеството, което отговаря на условията, използва схема за възстановяване на мита (като например схема за производство на митница) върху вноса на РТА. От изложеното по-горе става ясно, че оказалият съдействие производител износител е бил de jure принуден да използва тази схема само за покупките на местно произведена РТА, тъй като паралелно с това е използвал схемата за производство на митница за внесената РТА.
Освен това е очевидно, че дори когато дружество, което отговаря на условията, се възползва и от двете възможности по схемата (т.е. като откаже да използва схемата за възстановяване на мита, приложима към схемата за производство на митница) възстановяването, което може да се очаква, би било различно, тъй като в единия случай процентът се изчислява въз основа на целия размер на фактурираната местна цена, докато в другия той се изчислява въз основа на декларираната на митницата стойност, която не е непременно цялата фактурирана цена. Не бяха представени доказателства, които биха могли да бъдат проверени и биха могли да опровергаят изложените по-горе заключения. И на последно място - по отношение на аргумента, че няма ограничения в достъпа до схемата, от разследването стана ясно, че в съответната нормативна уредба ясно се посочват имената на страните по процедурата, които отговарят на условията. Във всеки случай местно произведената РТА не подлежи на никакво мито, поради което 7,5-процентното възстановяване представлява директно прехвърляне на финансови средства или безсъмнен случай на предоставяне на безвъзмездни средства. Единственият начин, по който даден производител на РЕТ може да получи посочената субсидия, т.е. безвъзмездните средства, е като закупи местно произведена РТА. От друга страна, всяко едно „възстановяване“ на мито върху вноса на РТА представлява освобождаване от нормално дължимо плащане, а не директно прехвърляне на финансови средства; следователно няма равнопоставеност между двете положения.
(59)
От това следва, че схемата явно облагодетелства вътрешния купувач, т.е производителя на РЕТ, посредством директно прехвърляне на финансови средства и тя е специфична по смисъла на член 4, параграф 4, буква б) от основния регламент предвид факта, че субсидията зависи от предпочитането на стоки местно производство пред внесените стоки, тъй като само стоките местно производство отговарят на условията за получаване на директни безвъзмездни средства. Освен това тази субсидия може да се счита за специфична и по смисъла на член 4, параграф 4, буква а) от основния регламент предвид факта, че самото законодателство изрично ограничава достъпа до тази схема за определени предприятия от отрасъла на полиестерната промишленост.
(60)
Във връзка с тази схема ПП представи, наред с коментарите си по отношение на временния регламент, постановление на правителството от 28 юни 2010 г., съгласно което нормативен акт SRO № 1045(I)/2008 се отменя, считано от 1 юли 2010 г. ПП заяви, че това ще гарантира, че ползватели на РТА вече не се ползват, нито ще се ползват от възстановяване за местно произведена или внесена PTA.
(61)
Освен това от предоставена в тази връзка от оказалия съдействие производител износител публикация в пресата става ясно, че ПП е взело решение да отмени приложимата към тази схема наредба с цел спазване от страна на Пакистан на международните стандарти в това отношение. Оказалият съдействие производител износител подкрепи предоставената от ПП информация, с данни, потвърждаващи, че считано от 1 юли 2010 г. вече не е възможно да се получава съответните безвъзмездни средства при закупуване на местно произведена РТА. Във връзка с това се припомня, че в съответствие с член 15 от основния регламент не се налагат мерки, ако субсидията е прекратена или е доказано, че субсидията вече не води до полза за съответните износители. От изложеното по-горе е очевидно, че по същество Пакистан приема, че отбелязаните във временния регламент проблеми във връзка с тази схема са наложили предприемането на корективни действия от негова страна, че ПП е прекратил схемата и че оказалият съдействие производител износител не получава ползи, свързани с тази схема. Предвид това се смята, че условията, установени в член 15 от основния регламент, са спазени и че тази схема не следва да бъде предмет на изравнителни мерки.
(62)
Предвид изложеното по-горе и при липсата на други коментари по въпроса се потвърждават констатациите във връзка с посочената схема, изложени в съображения 93-105 от временния регламент, изменени със съображения 58-61 по-горе.
IV. Режим на окончателните данъци („FTR“)
(63)
Двете страни по процедурата заявиха, че тази схема представлява различен данъчен режим и не следва да бъде предмет на изравнителни мерки, тъй като данъчната политика е елемент от упражняването на суверенната власт на Пакистан и той може да прилага такава данъчна система, каквато желае. Заявено бе наред с това, че FTR не предполага никакво финансово участие в полза на което и да било дружество и е общо данъчно правило в Пакистан (данък в размер на 1 %, удържан при източника към момента на реализирането на постъпления от обмен на чуждестранни пазари), което действа при различни условия и на различна основа в сравнение с нормалния данъчен режим („NTR“), който предвижда облагане на националния доход с 35 %. Според тези страни по процедурата не е възможно да се определи коя от двете схеми е по-благоприятна и следователно FTR не води до загуба или отказ на правителството от събирането на обичайно дължими приходи.
(64)
Във връзка с тези твърдения следва да се отбележи, че се поставя под съмнение не суверенитетът на Пакистан, а предполагаемите субсидии, отпуснати на някои производители износители. Освен това следва да се припомни, че приходите от износ се облагат по различен начин от тези, получени от продажби на вътрешния пазар. Дотолкова, доколкото този данъчен режим води до печалби от износ, облагани с по-ниска данъчна ставка, отколкото тези, получени от продажби на вътрешния пазар, тази схема се счита за субсидия по смисъла на член 3, параграф 1, буква а), подточка ii) и член 3, параграф 2 от основния регламент под формата на приходи, от които правителството се е отказало, което води до полза за дружеството получател. Тази схема представлява и специфична субсидия по смисъла на член 4, параграф 4, буква а), тъй като зависи от осъществяването на износ.
(65)
Освен това оказалият съдействие производител износител представи серия от изчисления за 2008 и 2009 г., направени във формат Excel., и уведомление за дължимия данък и заповед за определяне, издадена от заместник-комисаря по подоходното данъчно облагане, в която се прави преглед на серия от данни в декларацията за данъка върху доходите на дружеството за 2008 г. ПП подкрепи твърденията на оказалия съдействие производител износител, като заяви, че представените изчисления показват, че оказалият съдействие производител износител е заплатил повече данъци в рамките на режима FTR, отколкото би платил при прилагането на режима NTR.
(66)
Тези аргументи трябваше да бъдат отхвърлени. На първо място, представените изчисления не представляват част от декларацията за данъка върху дохода на дружеството, нито от друг документ, издаден от официалните данъчни органи. Следователно няма проверими доказателства за това, че те отразяват точно подоходните данъчни задължения на оказалия съдействие производител износител.
(67)
На второ място, анализът на представените официални данъчни документи (уведомление за дължимия данък и заповед за определяне) по никакъв начин не подкрепя твърдението, направено от страните по процедурата във връзка с нивата на данъчните ставки в рамките на различните данъчни режими.
(68)
Във връзка с предоставената документация по отношение на 2008 г. страните по процедурата не обясниха по какъв начин представените суми съответстват на данните в декларацията за данъка върху доходите на дружеството за 2008 г. и с двата документа, издадени впоследствие от съответните данъчни органи. По отношение на последните - те изглежда потвърждават задължението на дружеството да заплати данък върху дохода за продажбите си на вътрешния пазар. Независимо от това, от предоставената информация изобщо не става ясно дали посочената данъчна сума (или каквато и да било друга данъчна сума) действително е била заплатена или дружеството е обжалвало посоченото по-горе уведомление за дължимия данък. Не е ясно също така по какъв начин сумите, представени в изчисленията във формат Excel, съответстват на декларацията за данъка върху дохода на дружеството или на заповедта за определяне на данъчния орган. Във всеки случай, дори и да се приеме, че сумата, посочена в уведомлението за дължимо мито, е била платена, това не би променило заключението, че оказалият съдействие производител износител е заплатил по-малко данъци, отколкото би бил платил, ако върху приходите от износ бе приложена 35-процентната ставка.
(69)
Във връзка с предоставената за 2009 г. документация се посочва, че страните по процедурата не са предоставили декларацията за данъка върху дохода на оказалия съдействие производител износител за 2009 г. Вместо представяне на официалните данъчни декларации и на декларации за печалбата, като доказателство бяха приведени изчисления във формат Excel. Подобна информация не би могла да бъде проверена и не може да подкрепи твърдения относно промени в данъка върху дохода, настъпили след приключване на ПР. В тази връзка следва да се подчертае, че ПП и/или оказалият съдействие производител износител може/могат да поискат междинно преразглеждане на мерките, при спазване на съответните разпоредби на член 19 от основния регламент.
(70)
Въпреки това, при изчислението на размера на субсидията в рамките на FTR бе открита техническа грешка, отнасяща се до приходите от износ на оказалия съдействие производител износител, посочени в декларацията за данъка върху дохода на дружеството за 2008 г. Тази грешка беше съответно коригирана. Нивото на субсидията, определено по тази схема през ПР за производителя износител, възлиза на 1,97 % (вместо 1,95 %).
(71)
Предвид изложеното по-горе и при липсата на други коментари по въпроса, се потвърждават констатациите във връзка с посочената схема, изложени в съображения 106-116 от временния регламент, изменени със съображение 70 по-горе.
V. Схема за дългосрочно финансиране на износа с фиксиран лихвен процент („LTF-EOP“)
(72)
Двете страни по процедурата заявиха, че лихвеният процент, използван за изчислението на маржа на субсидията по тази финансова схема, трябва да бъде лихвеният процент, предлаган по време на периода, през който производителят износител е договорил финансирането с фиксиран лихвен процент, а именно процентът за 2004-2005 г. Освен това знаменателят, използван при изчислението на временния марж на субсидията, следва да бъде общият оборот на дружеството, а не общият оборот от износ, тъй като едни и същи производствени съоръжения, финансирани в рамките на схемата LTF-EOP, се използват за производството както на стоки за местния пазар, така и на стоки за износ.
(73)
Тези твърдения трябваше да бъдат отхвърлени. На първо място следва да бъде пояснено, че лихвеният процент, използван при изчислението, е търговският лихвен процент, който е преобладавал по време на ПР в Пакистан, установен въз основа на данните на уебсайта на Държавната банка на Пакистан. Договорените през 2004-2005 г. финансови средства са били получени на траншове от засегнатия износител. При изчислението на размера на субсидията бе използван размерът на кредита, получен за ПР, както бе посочен от оказалия съдействие производител износител. При проучването на ползата, получена от страна по процедурата по време на конкретен ПР, ставката, приложима за търговските кредити, която преобладава на пазара по време на ПР, се сравнява обикновено със ставката, платена за заема, получен по време на ПР, и тук бе направено именно това. Във връзка със знаменателя при изчислението на субсидията трябва да се припомни, че предварително условие за възползване от схемата е задължението дружеството да изнася пряко или косвено най-малко 50 % от годишната си продукция. Поради това размерът на субсидията (числител) трябва да бъде разпределен върху оборота от износа на разглеждания продукт по време на ПР, тъй като субсидията зависи от осъществяването на износ.
(74)
Въз основа на изложеното по-горе и при липсата на други коментари по въпроса, констатациите, направени във връзка с тази схема в съображения 117-133 от временния регламент, се потвърждават.
VI. Схема за експортно финансиране, предоставено от Държавната банка на Пакистан („EFS“)
(75)
Правителството на Пакистан заяви, че секторът на РЕТ е бил изключен от тази схема с решение, взето от Държавната банка на Пакистан на 28 юни 2010 г. Така бе заявено, че тази схема е в съответствие на разпоредбите на член 15 от основния регламент и не следва Комисията да я подлага на изравнителни мерки, тъй като е доказано, че субсидията е оттеглена. В тази връзка оказалият съдействие производител износител заяви, че съгласно циркулярно писмо № 09 от 2010 г., изпратено на 28 юни 2010 г. от Държавната банка на Пакистан, дружеството е изплатило цялата сума по схемата за финансиране EFS и към 30 юни 2010 г. няма неизплатена сума по отношение на EFS.
(76)
По отношение на това твърдение се припомня, че съгласно член 15 от основния регламент не се налагат мерки, ако субсидията е оттеглена или е доказано, че субсидията вече не води до полза за съответния износител. По отношение на предоставената документация във връзка със схемата EFS се посочва, че действително решението на Държавната банка на Пакистан гласи, че банките не могат да отпускат финансови средства за РЕТ в рамките на тази схема. В съответния текст се посочва също, че съществуващите облекчения, предоставени на износителите, ще останат в сила до датата на падежа на съответните заеми, като равнището на износа на дружествата ще бъде взето предвид по отношение на заемните средства на дружествата за периода 2009-2010 г. и при предоставянето на права до 2011 г.
Във връзка с тези въпроси ПП поясни, като предостави необходимата документация, че дружествата, които нямат краткосрочни заеми по тази схема през финансовата 2009-2010 година в Пакистан (т.е. до 30 юни 2010 г.), нямат право на никакви предимства за преходния период до 2011 г. Във връзка с твърдението, че оказалият съдействие производител износител не дължи финансови средства в рамките на схемата EFS, се посочва, че то е било подкрепено от набор от доказателства, предоставени от съответните банки и допълнени от експерт-счетоводителя на дружеството. Предвид на изложеното по-горе се заключава, че страните по процедурата са били в състояние да докажат, че схемата EFS вече не носи никакви ползи на съответния износител. Следователно са изпълнени условията, определени в член 15 от основния регламент, и направените твърдения бяха сметнати за основателни. Поради това се заключава, че тази схема не следва да бъде предмет на изравнителни мерки.
(77)
Оказалият съдействие производител износител заяви също така че лихвеният процент, използван при изчислението на маржа на субсидията, трябва да бъде краткосрочният лихвен процент, предлаган на дружеството през ПР. Отбелязано бе също така че получените финансови средства са използвани, за да се посрещнат общите финансови потребности, свързани с текущите активи на дружеството както за продажбите на вътрешния пазар, така и за износ, поради което знаменателят при изчислението на маржа на субсидията следва да бъде общият оборот на дружеството.
(78)
Тези твърдения трябваше да бъдат отхвърлени. Припомня се, че лихвеният процент, използван при изчислението, е търговският лихвен процент, прилаган по време на ПР в Пакистан, установен въз основа на данните от уебсайта на Държавната банка на Пакистан. Този процент е обичайният кредитен процент, преобладаващ на пазара. По отношение на знаменателя, използван при изчислението, се посочва, че предварителното условие за достъп до схемата е или осъществяването на специфични сделки за износ, или цялостното равнище на износа. Поради това размерът на субсидията (числител) трябва да бъде разпределен върху целия оборот от износ по време на ПР, тъй като субсидията зависи от осъществяването на износ.
(79)
Предвид изложеното по-горе и при липсата на други коментари по въпроса, се потвърждават констатациите във връзка с посочената схема, изложени в съображения 134-148 от временния регламент, изменени със съображения 75-78 по-горе.
VII. Финансиране съгласно циркулярно писмо № 25 на Държавната банка на Пакистан относно валутните операции
(80)
Двете страни по процедурата заявиха, че няма намеса от страна на Държавната банка на Пакистан по тази схема, че търговските банки отпускат финансови средства в чуждестранна валута без преференциални лихвени проценти и че схемата не зависи от осъществяването на износ, тъй като от нея може да се ползват както износителите, така и вносителите.
(81)
Приведените доводи бяха анализирани с оглед на съответните правни разпоредби и практическото прилагане на схемата и те бяха счетени за основателни. Поради това бе направен изводът, че тази схема не следва да бъде предмет на изравнителни мерки. Тъй като схемата съгласно циркулярно писмо № 25 на Държавната банка на Пакистан няма да бъде предмет на изравнителни мерки, не е необходимо да се отговаря на съответните коментари, направени след разгласяването.
3.2.3. Размер на подлежащите на изравняване субсидии
(82)
С оглед на изложеното по-горе, окончателният размер на подлежащите на изравняване субсидии в съответствие с разпоредбите на основния регламент, изразен ad valorem, за единствения съдействащ пакистански производител износител е 5,15 %.
3.3. Обединени арабски емирства (ОАЕ)
3.3.1. Въведение
(83)
Правителството на Обединени арабски емирства („ПОАЕ“) и оказалият съдействие производител износител представиха коментари относно следните схеми, предмет на изравнителни мерки във временния регламент:
I.
Федерален закон № 1 от 1979 г.
II.
Зона за свободна търговия (наричана по-нататък „ЗСТ“)
3.3.2. Специфични схеми
I. Федерален закон № 1 от 1979 г.
(84)
ПОАЕ заяви, че схемата, основана на Федерален закон № 1 от 1979 г., е широко и хоризонтално достъпна за всички отрасли и предприятия в ОАЕ и се ползва без освобождаване от мита. Оказалият съдействие производител износител заяви, че издаденият по силата на Федерален закон № 1 от 1979 г. лиценз е предварително условие за съществуване и развиване на дейност в ОАЕ.
(85)
По отношение на изложеното по-горе се посочва, че при разследването бе установено, че промишлените предприятия в ОАЕ биха могли да развиват дейност с различни видове лицензи. В действителност, освен с издаден по силата на Федерален закон № 1 от 1979 г. лиценз дадено промишлено предприятие може да развива дейност и с лиценз, издаден от местните органи на отделното емирство, в което е установено. Такъв е случаят с оказалият съдействие производител износител, който притежава лиценз, издаден от правителството на емирството Рас ал-Хайм. Освен това дадено промишлено предприятие би могло да развива дейност и по схемата „Зона за свободна търговия“, съгласно която не се изисква лиценз по посочения по-горе закон. Ето защо не е правилно да се твърди, че всички промишлени предприятия в ОАЕ развиват дейност с лиценз, издаден съгласно Федерален закон № 1 от 1979 г. Оттук следва, че не е доказано, че ползването на схемата е автоматично и съответното твърдение трябва да бъде отхвърлено.
(86)
Двете страни по процедурата заявиха, че изискванията, предвидени в законодателството, представляват само предварителни условия за изпълнението в държавата на всеки един промишлен проект, а не за освобождаването му от плащането на мита, поради което анализът на членове 12, 13 и 21 от Федерален закон № 1, направен от Комисията във временния регламент, е погрешен. ПОАЕ заяви освен това, че в арабския текст на закона понятието „разглеждано“ няма обвързващо значение по отношение на член 13. ПОАЕ заяви също така че членове 11 и 12 от посочения по-горе закон никога не са били прилагани на практика, тъй като техническата комисия, натоварена да изготвя препоръки до министъра относно заявленията, никога не в била сформирана. Посочено бе също така че ролята на отдела за промишлено развитие е установена в Ръководството за потребителя на електронната система за промишлеността, издадено от министерството, както е отбелязано в съображение 173 от временния регламент.
(87)
Тези твърдения трябваше да бъдат отхвърлени. Отбелязва се, че членове 13 и 21 от закона представляват част от постепенния процес, предвиден в анализа за промишления лиценз съгласно Федерален закон № 1 от 1979 г. По отношение на членове 11 и 12 се посочва, че в тях се установяват ролята и отговорностите на различните структури на държавния орган, издаващ промишления лиценз съгласно Федерален закон № 1 от 1979 г. Фактът, че такъв орган никога не е бил създаван, въпреки че е предвиден в закона и отговаря за: i) оценка на приноса на отдела за промишлено развитие и ii) изготвяне на препоръки до министъра за одобрение или отхвърляне на заявления, е потвърждение за това, че законодателството, в съответствие с което действа предоставящият орган, на практика не е спазвано и следователно няма правна сигурност за начина, по който се отпуска субсидията. Освен това твърдението на ПОАЕ относно техническата комисия фактически противоречи с предходни твърдения, според които министърът е свикал тази комисия, за да получи мнения относно евентуално преразглеждане на закона. По отношение на определението на думата „разглеждано“ в член 13 от Федералния закон се посочва, че по време на разследването ПОАЕ е предоставило единствено английския текст. Освен това едва след временното разгласяване то е посочило, че е възможно да има разлики в определенията в текстовете на английски и арабски език. Фактът, че текстовете на двата езика пораждат съмнения относно някои елементи на критериите за допустимост, отново е ясен знак за това, че няма правна яснота относно критериите и условията за отпускане на субсидията. По отношение на ролята на отдела за промишлено развитие се посочва, че няма предоставена нова информация, която би могла да породи съмнения относно точността на констатациите на разследването.
(88)
ПОАЕ посочи, че неговите статистически данни относно промишлеността доказват, че има над 4 000 промишлени дружества, регистрирани съгласно Федерален закон № 1 от 1979 г. Двете страни по процедурата заявиха, че Комисията не е предоставила категорични доказателства за това, че властите на ОАЕ са постъпили по свое усмотрение при одобряването или отхвърлянето на заявленията по схемата.
(89)
Тези твърдения трябваше да бъдат отхвърлени. Посочва се, че разследването е разкрило, че издаването на промишлен лиценз съгласно Федерален закон № 1 от 1979 г. не става автоматично и че правилата, използвани в процеса на избор на получатели, не са обективни. Предвид факта, че схемата бе счетена за специфична в съответствие с разпоредбите на член 4, параграф 2, буква а) и член 4, параграф 2, буква б) от основния регламент, в съответствие с разпоредбите на член 4, параграф 2, буква в) от основния регламент ПОАЕ трябваше да докаже твърдението си, че са били одобрени исканията на всички лица, подали заявления за промишлен лиценз съгласно Федерален закон № 1 от 1979 г. след влизането в сила на закона. Не бе предоставена обаче подобна информация, която може да бъде проверена.
(90)
Двете страни по процедурата заявиха, че всички промишлени предприятия в ОАЕ се ползват от освобождаване от мита за производството си. Оказалият съдействие производител износител заяви също така че в прегледа на търговската политика на ОАЕ на СТО, публикуван през 2006 г., се прави анализ на Федерален закон № 1979 г. и се установява, че от освобождаване от мита се ползват всички промишлени предприятия. Заявено бе също така че над системата е упражняван контрол, тъй като промишлените лицензи се подновяват всяка година, а дружествата в рамките на схемата представят отчети за безмитно внесени материали и властите отхвърлят безмитния внос, ако суровините не са свързани с производството.
(91)
Тези твърдения трябваше да бъдат отхвърлени. Уместно е да се отбележи, че освобождаване от мита се предоставя на дружествата, които се ползват от схемата по Федерален закон № 1 от 1979 г., и че нормалната митническа ставка за суровини не е нулева. Оказалият съдействие производител износител не успя да докаже по какъв начин общата информация в документа за прегледа на търговската политика на СТО би могла да бъде по-точна от основания на посещението за проверка подробен анализ, представен във временния регламент конкретно във връзка с допустимостта и практическото прилагане на Федерален закон № 1 от 1979 г. И нещо по-важно - разследването е разкрило, че властите действат дискриминационно при управлението на вноса на безмитни суровини в рамките на схемата. В действителност, предвид липсата на правила за начина, по който безмитният внос се приема или отхвърля, и предвид липсата на ефективна система за проверка на управлението на схемата, не е ясно защо в определен момент на страна по процедурата може да бъде разрешен безмитен внос, докато в друг момент той може да ѝ бъде отказан. Такъв е бил действително случаят с оказалия съдействие производител износител, от който периодично е било искано да заплаща мито без каквото и да било обяснение от страна на предоставящия орган. Следователно двете страни по процедурата не са представили никакви доказателства в подкрепа на твърденията си относно управлението на схемата и разрешаването на безмитния внос.
(92)
Посочено бе също така че към схемата се прилагат обективни критерии, а именно условието, съгласно което освобождаване от мито може да се предоставя единствено за внесени стоки, използвани за производство от промишлени предприятия. Това твърдение трябваше да бъде отхвърлено, тъй като, както бе пояснено в съображения 89 и 91 по-горе, няма доказателство за наличието на подобни обективни критерии.
(93)
ПОАЕ заяви, че Федерален закон № 1 от 1979 г. е в процес на преразглеждане и че Комисията е била уведомена за това. Посочено бе също така че Комисията е пренебрегнала информацията и документите, предоставени от ПОАЕ, и не е привела аргументи и убедителни доказателства относно фактите и правните съображения, довели до нейните заключения.
(94)
Във връзка с изложеното по-горе се посочва, че съвсем наскоро Комисията е извършила подробна оценка и анализ на цялата информация, предоставена от страните по процедурата. Във връзка с преразглеждането на Федерален закон № 1 от 1979 г. е уместно да се посочи, че предоставеният от ПОАЕ текст е вътрешен проект на документа на Министерството на финансите и промишлеността и като такъв няма правна сила. Разследващият орган е задължен да извърши анализ на действащите нормативни разпоредби и начина, по който те са прилагани, а не на необвързващ в правно отношение проект, който не е бил одобрен нито от административните, нито от законодателните органи на ОАЕ и който не е влязъл в сила. И нещо много по-важно - фактът, че ПОАЕ в момента работи върху евентуално преразглеждане на Федерален закон № 1 от 1979 г. потвърждава, че властите са осъзнали необходимостта, както посочва и ПОАЕ, от отстраняване на всички несъответствия със Споразумението на СТО за субсидиите и изравнителните мерки.
(95)
Предвид изложеното по-горе, се потвърждават констатациите, направени във връзка с тази схема в съображения 166-183 от временния регламент.
II. Зона за свободна търговия (наричана по-нататък „ЗСТ“)
(96)
Двете страни по процедурата заявиха, че на всички предприятия в ОАЕ е предоставена възможност за безмитен внос на средства за производство.
(97)
В тази връзка се посочва, че разследването е разкрило, че дружествата, установени в ЗСТ, се ползват от безмитен внос на средства за производство. Фактът, че една страна по процедурата може да се ползва от същото предимство в рамките на друга схема (а именно Федерален закон № 1 от 1979 г.) не означава, че въпросната субсидия не подлежи на изравнителни мерки. Освен това страните по процедурата не успяха да приведат каквито и да било фактически доказателства, които да опровергаят констатациите, направени по време на разследването по отношение на ЗСТ. Предвид изложеното по-горе, направеното твърдение трябваше да бъде отхвърлено.
(98)
Въз основа на изложеното по-горе се потвърждават констатациите, направени във връзка с тази схема в съображения 184-199 от временния регламент.
3.3.3. Размер на подлежащите на изравняване субсидии
(99)
Предвид изложеното по-горе окончателният размер на подлежащите на изравняване субсидии в съответствие с разпоредбите на основния регламент, изразен ad valorem, за единствения оказал съдействие производител износител от Обединените арабски емирства е 5,13 %.
3.4. Коментари относно окончателното разгласяване
(100)
Припомня се, че всички заинтересовани страни имаха възможността да представят коментарите си вследствие на окончателното разгласяване. Техните коментари бяха разгледани и взети предвид, където това бе целесъобразно, но те не бяха такива, че да променят изложените по-горе констатации.
(101)
Оказалият съдействие производител износител от Иран отново представи своя анализ на фактите по делото, но не приведе никакви нови убедителни доказателства, които биха опровергали заключенията, направени по време на разследването.
(102)
Правителството на Пакистан изрази недоволство от отхвърлянето на неговото предложение за ангажирането му с гаранция по отношение на схемата за производство на митница и отново изложи коментарите си относно схемата LTF-EOP и FTR. То представи и ново решение на федералното управление по приходите от 27 юли 2010 г., в което митото за вноса на РТА (суровина, използвана за производството на РЕТ) се определя на 3 % и заяви, че институциите са били правно задължени да преизчислят маржа на субсидията, определен за схемата за производство на митница. Това трябваше да бъде отхвърлено, тъй като няма данни за това, че субсидията е престанала да съществува. Правителството на Пакистан заяви, че тя е намалена. Независимо от това, съгласно правилата на схемата за производство на митница, суровините могат да бъдат използвани най-малко две години, след като са били внесени. С други думи суровини, внесени до юли 2010 г. (когато митото е било 7,5 %), могат да бъдат използвани до юли 2012 г. Институциите определиха размера на субсидията въз основа на данните за ПР и съгласно правилата на схемата все още е възможно последиците от предходната митническа ставка да се запазят до 2012 г. Следователно при налагането на окончателното мито очевидно е имало субсидиране. Освен това митото е само един елемент от набора данни и, както е посочено в съображения 43-53 по-горе, ако митническата ставка беше по-ниска, обемът на вноса е можело да бъде по-висок.
(103)
Оказалият съдействие производител износител от Пакистан не се съгласи с анализа на FTR, но предоставените данни не могат да променят констатациите от разследването. Той заяви също така че има доказателства, които биха могли да бъдат проверени и които точно отразяват неговите задължения за плащане на подоходен данък, и предостави набор от документи, за да докаже, че констатациите на Комисията не са правилни. В тази връзка се посочва, че представената информация е неубедителна и не може да бъде проверена, и поради това не може да бъде взета под внимание.
(104)
Правителството на Обединените арабски емирства представи отново своя анализ на фактите по случая и заяви, че институциите са основали своите констатации на неясно тълкуване на Федерален закон № 1 от 1979 г. и не са предоставили никакви категорични доказателства. В тази връзка се припомня, че специфичният характер е бил установен в съответствие с член 4, параграф 2, букви а) и б) от основния регламент, че тълкуването на Федерален закон № 1 от 1979 г. от институциите се е основавало на предоставената информация, доказателства и данни и че не са представени убедителни доказателства, които биха могли да променят констатациите, направени по време на разследването. ПОАЕ поясни, че процесът по изменение на Федерален закон № 1 от 1979 г. е бил ускорен и че наближава крайната фаза на обнародване. В тази връзка се посочва, че Комисията приветства усилията, положени от ОАЕ за изменение на съответните нормативни разпоредби, но посочените по-горе мерки не променят констатациите, направени по време на разследването, тъй като няма ясен график за приключването на процеса по изменение и влизането в сила на новия закон.
(105)
Оказалият съдействие производител износител от ОАЕ отново изтъкна своето твърдение относно Федерален закон № 1 от 1979 г. Той посочи също така че има грешки в изчислението на маржа на субсидията. Посочено бе, че след окончателното разгласяване дружеството е констатирало, че снабдяването със суровини от Саудитска арабия не се облага с мито, тъй като ОАЕ и Саудитска арабия са част от митническия съюз на Съвета за сътрудничество на страните от Персийския залив, и представи набор от документи в подкрепа на твърдението си. В тази връзка се посочва, че тези твърдения са част от напълно нов набор данни, които вече е трябвало да бъдат представени в отговора на въпросника или най-късно по време на посещението за проверка, така че Комисията да бъде в състояние да провери точността на тези твърдения. Поради това представените данни не могат да бъдат проверени на този късен етап от разследването. Освен това няма убедителни доказателства, които да подкрепят тези твърдения. Освен това беше заявено, че ползата следва да бъде изчислена въз основа на количеството суровини, използвани по време на ПР, а не въз основа на закупените суровини. В тази връзка се посочва, че разделянето на суровините на използвани и закупени е неуместно, тъй като на изравнителни мерки подлежи целият размер, свързан с ПР, както бе пояснено в съображения 84-95 по-горе.
4. ВРЕДА
4.1. Производство на Съюза, индустрия на Съюза и потребление на Съюза
(106)
Не бяха получени коментари по отношение на производството на Съюза, индустрията на Съюза и потреблението на Съюза. Вследствие на това се потвърждава изложеното в съображения 201-206 от временния регламент.
4.2. Внос от засегнатите държави
(107)
Не бяха получени коментари по отношение на кумулативната оценка на въздействието на разглеждания внос, обема на вноса от засегнатите държави и техния съответен пазарен дял. Вследствие на това се потвърждава изложеното в съображения 207-213 от временния регламент.
(108)
Тъй като, както бе посочено в съображение 20 по-горе, бе взето решение за разделяне на продукта, предмет на разследването, на няколко вида, бе извършено ново изчисление на подбиването на цените, при което се взема предвид посочената промяна.
(109)
За да се анализира подбиването на цените, среднопретеглените продажни цени на индустрията на Съюза за несвързани купувачи на пазара на Съюза за вид продукт, коригирани на ниво франко завода, бяха сравнени със съответните среднопретеглени цени на вноса от засегнатите държави за първия независим купувач на пазара на Съюза, установени на база CIF и съответно коригирани с разходите след вноса и разликите в нивата на търговията.
(110)
Сравнението показа, че през ПР субсидираният внос с произход от ОАЕ, продаван на пазара на Съюза, е подбил цените на индустрията на Съюза с 3,2 %. Субсидираният внос с произход от Иран, продаван на пазара на Съюза, е подбил цените на индустрията на Съюза с 3,0 %. Субсидираният внос с произход от Пакистан, продаван на пазара на Съюза, е подбил цените на индустрията на Съюза с 0,5 %. Среднопретегленият марж на подбиване на цените на засегнатите държави през ПР е 2,5 %.
(111)
Иранският износител зави, че неговият марж на вредата е бил завишен, тъй като установената среднопретеглена продажна цена за единица продукт е била занижена вследствие на неправилно изчисление на размера на корекцията, свързана с нивото на търговията. Във връзка с това твърдение трябва да се отбележи, че размерът на равнището на търговия, използван при временното изчисление, бе фиксирана сума за тон, която представлява комисионата, прилагана от оказалия съдействие вносител, и възлиза на около 1 % от средната CIF цена. Тъй като обаче не е предложено друго количествено изражение на размера на корекцията, свързана с нивото на търговията, и няма информация за такава корекция, твърдението се отхвърля.
(112)
Същата страна по процедурата заяви освен това, че 2-процентната ставка за разходите след вноса изглежда занижена.
(113)
В тази връзка отново се изтъква, че нито един вносител не е оказал съдействие при разследването и е било невъзможно да се проверят действителните разходи, направени след вноса. Поради това, при липсата на друга информация, бе приложена ставката, използвана в предходната процедура.
4.3. Състояние на индустрията на Съюза
(114)
Някои заинтересовани страни по процедурата заявиха, че няма вреда, тъй като извадката е била подбрана погрешно и вследствие на това не би могло да се получат резултати за цялата индустрия на Съюза. Заявено бе, че тъй като определено дружество (което не е включено в извадката) е посочило, че е използвало над 100 % от капацитета си, това е ясен знак за липса на вреда. Посочва се, че представената информация е част от сведенията, предоставени от това дружество на борсовите институции в трета държава, и не е проверена. Освен това тази информация не съвпада с информацията по случая. Във всеки случай използването на капацитета на един производител от ЕС не може да промени констатациите за вредата за включените в извадката производители от ЕС и другите производители от ЕС.
(115)
При липсата на други твърдения или коментари се потвърждава изложеното в съображения 218-237 от временния регламент.
4.4. Заключение относно вредата
(116)
При липса на каквито и да било конкретни коментари се потвърждава заключението относно вредата, изложено в съображения 238-240 от временния регламент.
5. ПРИЧИННО-СЛЕДСТВЕНА ВРЪЗКА
5.1. Въздействие на субсидирания внос
(117)
При липсата на конкретни коментари се потвърждава изложеното в съображения 241-245 от временния регламент.
5.2. Въздействие на други фактори
(118)
Някои заинтересовани страни по процедурата заявиха, че всички евентуални установени вреди не са причинени от субсидирания внос, а че ниските цени на РЕТ в ЕС отразяват развитието на промишлеността в световен мащаб и че в периода от септември 2008 г. до юни 2009 г. цените на РЕТ в ЕС са отразявали ниските цени на суровия нефт. Във връзка с това твърдение се признава, че цените на РЕТ зависят до известна степен от цените на суровия нефт, тъй като неговите деривати са основна суровина за производството на РЕТ. Въпреки това цените на суровия нефт не са били ниски по време на целия ПР, а твърде променливи, като в началото на периода са отбелязали огромен спад, а след това са се възстановили. Тази променливост в световните цени на суровия нефт не може да обясни защо вносът на РЕТ е бил субсидиран и следователно е подбил цените на производителите от Съюза. Именно това подбиване на цените, станало възможно в резултат на получените субсидии, е упражнило натиск върху цените на индустрията на Съюза, като е принудило производителите от ЕС да продават на загуба, за да не загубят клиентите си.
(119)
Иранският износител заяви, че финансовите и техническите проблеми на някои производители от ЕС не са били добре отделени от анализа на вредата и са били погрешно отдадени на иранския внос, въпреки че той се е появил на пазара след 2006 г. В тази връзка се посочва, че през 2006 г. и 2007 г. вносът от Иран вече е бил на пазара на ЕС в количества под 1 % от пазарния дял. От 2008 г. този дял е бил над 1 % и е допринесъл с ниските си цени за натиска върху цените в ЕС. Освен това в този случай условията за кумулативна оценка са били налице и въздействието на субсидирания внос от всички засегнати държави можеше да бъде оценено кумулативно. Наред с това само едно от дружествата, посочени от иранския износител, е било включено в извадката и техническите проблеми на този производител от ЕС в периода от септември до средата на октомври 2008 г. не са се отразили съществено върху цялостната картина за вредата.
(120)
Същата страна по процедурата изтъкна отново, че всички евентуални установени вреди се дължат на свиването на търсенето, особено по време на ПР, белязан от глобалната финансова и икономическа криза. Тази страна по процедурата обаче не опроверга доводите, представени в съображения 254-256 от временния регламент, а именно, че икономическият спад, започнал през последното тримесечие на 2008 г., не може по никакъв начин да омаловажи довелото до причиняване на вреда въздействие на субсидирания внос на ниски цени на пазара на ЕС през целия разглеждан период, и че дори и свиването на търсенето да е било фактор, допринесъл за понесената вреда, това не би нарушило причинно-следствената връзка. Освен това се посочва, че този субсидиран внос дори е увеличил пазарния си дял след свиването на търсенето, а именно от 7,6 % до 10,2 %, във вреда на производителите от ЕС.
(121)
Някои заинтересовани страни по процедурата заявиха, че всички вреди са се дължали на липсата на инвестиции от страна на производителите на РЕТ от ЕС и тяхното по-неблагоприятно положение от гледна точка на разходите в сравнение с износителите.
(122)
Факт е, че РЕТ е промишленост, която изисква влагане на капитали, и че е нужно определено ниво на инвестиции с оглед запазване на конкурентоспособността в средносрочен и дългосрочен план. Припомня се, както е посочено в съображение 237 от временния регламент, че някои включени в извадката дружества са извършили съществени инвестиции през 2006 и 2007 г., но нивото на инвестиции през 2008 г., както и през ПР, е било минимално.
(123)
В тази връзка се посочва, че предвид спада в нивата на производството и използването на капацитета през 2008 г. и през ПР, наред с рязкото понижение на пазарния дял на производителите от ЕС, би било неразумно да се очаква извършването на съществени инвестиции в нови мощности през същия период.
(124)
Също така се отбелязва, както е посочено в съображения 233 и 234 от временния регламент, че финансовото положение на включените в извадката производители от ЕС е било много лошо през целия разглеждан период и че те са понесли значителни загуби в периода между 2006 г. и ПР. Поради това отново се посочва, че в една подобна ситуация би било неразумно да се очаква извършването на съществени инвестиции от страна на производителите от Съюза.
(125)
Вследствие на това се стига до заключението, че ограничените инвестиции през 2008 г. и ПР не са допринесли съществено за настъпването на вредата, понесена от промишлеността на Съюза, а са били по-скоро последица от нея.
5.3. Заключение относно причинно-следствената връзка
(126)
При липсата на други коментари относно причинно-следствената връзка се потвърждава изложеното в съображения 246-264 от временния регламент.
6. ИНТЕРЕС НА СЪЮЗА
(127)
Вследствие на временното разгласяване значителен брой преработвателни и/или бутилиращи дружества се представиха и заявиха, че анализът на интереса на Съюза отразява правилно аргументите на голяма част от оказалите съдействие ползватели и че констатациите са в противоречие с настоящата икономическа обстановка. Не са били представени обаче допълнителни доказателства или обяснения. Всички дружества поискаха да бъдат изслушани, но само две дружества от тази група ползватели и едно сдружение от италиански бутилиращи дружества присъстваха на изслушването. По-съществени коментари бяха получени от едно оказало съдействие преработвателно дружество в ЕС (ALPLA), група преработватели (Caiba SA, Coca-Cola group, Danone Waters, Logoplaste, MFS Commodities, PepsiCO, Novara International и Silico Polymers), оказалия съдействие вносител (GSI) и едно сдружение на преработвателни дружества на пластмаса (EuPC). Всички тези страни по процедурата сериозно се противопоставиха на налагането на каквито и да било мерки.
6.1. Интерес на индустрията на Съюза и на други производители от Съюза
(128)
Някои заинтересовани страни по процедурата заявиха, че производителите от ЕС вероятно ще (зло)употребят (с) мерките за защита на търговията, за да предпазят пазара на ЕС и да установят изкуствено високи цени в ЕС. Тези страни по процедурата изтъкнаха съществуването на антидъмпингови и/или изравнителни мерки срещу Индия, Индонезия, Южна Корея, Малайзия, Тайван, Тайланд и Китайската народна република. Посочва се обаче, че всяко едно дружество производител в ЕС има право да подаде жалба и да търси защита, ако може да докаже съществуването на причиняващи вреда практики на субсидиране. Фактът, че по отношение на редица държави са били установени практики на субсидиране и дъмпингови практики, може вероятно да бъде обяснен с това, че търсенето на този продукт е нараснало значително от 90-те години насам, като обичайният годишен ръст се е измервал с двуцифрено число. Това е привлякло значителни инвестиции в световен мащаб и е довело до прекомерно структурно предлагане на РЕТ в целия свят. Посочва се освен това, че някои трети държави разполагат с мерки срещу посочените по-горе държави, което подчертава съществуващия структурен проблем.
(129)
Няколко заинтересовани страни по процедурата отново изтъкнаха, че производителите от Съюза не биха били в състояние да подобрят резултатите си в дългосрочен план, тъй като е вероятно в други трети държави скоро да бъдат направени нови инвестиции, които ще понижат изкуствено високите цени в ЕС.
(130)
Разследването разкри, че наскоро направена инвестиция в Оман значително е повишила обема на неговия внос през 2009 г. и не може да бъде изключена вероятността това да причини проблеми за индустрията на Съюза в бъдеще. Въпреки това, както вече бе посочено в съображение 270 от временния регламент, вероятността от появата на нови инвестиции, които може да причинят вреда на индустрията на Съюза, не е разумна причина за отказ на законна защита в рамките на настоящата процедура.
(131)
Една заинтересована страна по процедурата заяви, че повишаването на цените на РЕТ в ЕС би позволило само на производителите от ЕС, които имат инвестиции в трети държави, по отношение на които не действат мерки (Тайланд, САЩ, Русия), или други производители на РЕТ в трети държави (Южна Корея) да подобрят резултатите си. Поради това тази страна по процедурата заяви, че краткосрочните ползи за производителите от ЕС биха били несъмнено по-малки в сравнение с прехвърлянето на средства към производители извън ЕС.
(132)
В тази връзка се посочва, че няма събрани доказателства, които да подкрепят твърдението, че всяка една финансова полза, която може да бъде прехвърлена към производители в трети държави, по отношение на които не се прилагат мерки за защита на търговията, или към дружества с нулева митническа ставка, би била по-голяма от ползите за индустрията на Съюза.
(133)
Заявено бе също така че производителите от ЕС осигуряват работа само на около 2 000 души, докато преработвателните и бутилиращите дружества на РЕТ, в които са заети съответно приблизително 20 000 и 60 000 души, биха били сериозно засегнати от налагането на каквото и да било мито
(134)
Отбелязва се, че работните места, създадени от производителите на РЕТ, не са незначителни, и въпросът за това дали налагането на мерки е срещу интереса на Съюза като цяло не може да бъде сведен само до броя на заетите лица. В тази връзка от особено значение е и фактът, че съответните ползватели по всяка вероятност не биха били сериозно засегнати от мерките предвид нивото на митото и алтернативните източници на доставки, както е посочено в съображения 141-156 по-долу.
6.2. Интерес на несвързаните вносители в Съюза
(135)
Отново се изтъква, че по време на разследването нито един несвързан вносител не е оказал съдействие.
(136)
Оказалият съдействие вносител категорично оспори твърдението, че налагането на мита не би имало съществено въздействие върху неговата дейност. Дружеството заяви, че независимо от това, че в действителност работи въз основа на комисиона, въздействието би било значително, тъй като съществена част от дейността му е свързана със засегнатите държави. Налагането на окончателни мерки би имало въздействие върху получаваната от производителите в засегнатите държави комисиона, тъй като РЕТ от засегнатите държави вече не би могъл да се конкурира с РЕТ, произведен от други производители.
(137)
С оглед на умереното ниво на митническата ставка като цяло малко вероятно е да има значително въздействие върху продажбите на РЕТ от засегнатите държави. Освен това е твърде възможно в средносрочен план вносителят да премине към други източници на доставка, и по-конкретно към внос от Оман, САЩ, Бразилия, Мексико и дружествата от Южна Корея с нулева ставка на антидъмпинговото мито. Продажбите на тези производители износители би трябвало да поставят вносителя в положение, което да му позволи да компенсира загубите, които може да понесе с налагането на мерките. Следователно твърдението се отхвърля.
6.3. Интерес на доставчиците на суровини в Съюза
(138)
Една заинтересована страна по процедурата заяви, че няма основание доставчиците на суровини на производителите на РЕТ в ЕС да бъдат защитавани за сметка на опаковъчната индустрия, бутилиращите дружества и крайния потребител.
(139)
Посочва се, че анализът на въздействието на мерките върху индустрията за доставки е в съответствие с член 31 от основния регламент. Провеждането на такъв анализ е стандартна практика, по-специално, когато има силна зависимост между доставчиците на суровини и производителите от Съюза.
(140)
При липсата на други коментари по този въпрос окончателно се потвърждава изложеното в съображения 265-279 от временния регламент.
6.4. Интерес на ползвателите
(141)
Отново се посочва, че използваният в производството на заготовки за бутилки PET представлява между 70 % и 80 % от общите производствени разходи на преработвателите. Поради тази причина той е изключително важен ценови елемент за тези дружества.
(142)
Някои заинтересовани страни по процедурата посочиха, че опаковъчната индустрия на ЕС непрекъснато е изправена пред нови предизвикателства вследствие на изискванията за нов дизайн и по-екологосъобразни опаковки, налагани от ползвателите на бутилки. В тази връзка изглежда някои преработвателни дружества инвестират постоянно в научноизследователска и развойна дейност в търсене на нови продукти и дизайн, с оглед запазване на тяхната конкурентоспособност и добавяне на повече стойност по веригата.
(143)
Някои заинтересовани страни по процедурата заявиха, че въздействието върху преработвателната индустрия в ЕС ще бъде много сериозно и ще доведе до намаляване на ресурсите им за инвестиране в нови, екологосъобразни опаковки и вероятно дори до затварянето на стотици по-малки дружества, тъй като техният марж е още по-малък, предвид малките преработвани обеми и ограничената им възможност за преговаряне.
(144)
Действително, ако преработвателните дружества поемат цялото повишаване на цените, породено от наложените мерки, въздействието върху тях би било осезаемо, в зависимост от източниците им на доставка, предвид факта, че разходите за РЕТ представляват основна част от техните разходи и че голям брой от малките и средните предприятия извършват своята дейност при ниски маржове.
(145)
В тази връзка бе проведено посещение за проверка в малко преработвателно предприятие за пластмаса в Италия, за да се добие по-добра представа за въздействието, което митата оказват върху тази група от ползватели. Разследването разкри, че макар и в ограничена степен, преработвателните дружества успяват да прехвърлят повишаването на цените, особено когато повишаването на цените не е незначително и може да бъде предвидено. Освен това някои преработвателни дружества на РЕТ имат в договорите си клаузи за адаптирането им с оглед на цените на суровините, което може да позволи на преработвателите от ЕС да прехвърлят част от повишаването на цените на бутилиращите дружества.
(146)
Ето защо и с оглед по-скоро умереното ниво на митническата ставка се стига до заключението, че налагането на изравнителни мита по всяка вероятност не би имало силно отрицателни последици за преработвателните дружества.
(147)
Някои заинтересовани страни по процедурата отново изтъкнаха аргумента, че ако се наложат окончателни мерки, ще се повиши рискът от изнасяне на производството на преработвателните дружества на РЕТ. Тези страни по процедурата отбелязаха също така че вследствие на изнасянето на производството на преработвателните дружества от ЕС, няма да има дългосрочна полза за производителите от ЕС. Едно от оказалите съдействие преработвателни дружества на РЕТ посочи, че процесът по изнасяне на производството тече в момента и че всяко едно налагане на изравнителни мита ще ускори хода му. Тази страна по процедурата заяви, че съществена част от преработвателните дружества от ЕС са разположени в зони, в близост до границите на ЕС (Швейцария, Хърватия, Босна, Сърбия, Турция, Русия и Украйна), и че някои преработвателни дружества могат да проявят много по-голяма гъвкавост за пренасяне на производството си в тези зони, отколкото е посочено във временния регламент.
(148)
Въз основа на събраната информация се посочва, че процесът по изнасяне на производството вече е започнал, поради което се счита, че налагането на изравнителни мита ще бъде едно от многото съображения, подтикнали дадено дружество към подобно решение. Няма доказателства за това, че ако в този случай не бъдат наложени мерки, тези дружества ще бъдат готови да останат на територията на ЕС, тъй като подобно решение е по принцип резултат от анализ, при който се вземат предвид редица аспекти, различни от мерките за защита на търговията, като близостта до клиентите, достъпа до квалифицирана работна сила за научноизследователска и развойна дейност, общата структура на разходите и т.н.
(149)
Също така се посочва, че от събраната информация личи, че преработвателната индустрия на ЕС е изправена пред редица важни предизвикателства вследствие на присъщите за нея структурни недостатъци, които стават все по-забележими в бързо променящата се и все по-конкурентна среда. Очевидно е, че в този отрасъл размерът има значение и че окрупняването на пазара е вече в ход, което включва закриване на предприятия и изнасяне на производството. Ето защо се счита, че, противно на опасенията, повишаването на цените на РЕТ в резултат от налагането на изравнителни мерки не е причина за закриване на малките преработвателни дружества.
(150)
Така се достигна до заключението, че налагането на изравнителни мита няма да бъде решаващ фактор при евентуално вземане на решение за изнасяне на производството на дружества в преработвателната индустрия на РЕТ.
(151)
Няколко заинтересовани страни по процедурата посочиха, че всяка една мярка би имала значително въздействия върху много бутилиращи дружества поради наличието на договорни условия, съгласно които всяко едно повишаване цената на смолата от РЕТ би се прехвърлила (поне отчасти) върху тях. Заявено бе също така че някои ползватели на бутилки могат да не са в състояние да прехвърлят повишаването на цените на своите клиенти - супермаркети/вериги за търговия на дребно, и да не са в състояние да посрещнат каквото и да било повишаване на разходите.
(152)
Тези страни по процедурата заявиха, че гамата от продукти, които ще бъдат засегнати от митата, е била недооценена, тъй като те ще се отразят не само върху бутилираната вода, безалкохолните напитки и хранителните масла, а и върху бирата, млякото и млечните продукти, соковете, кетчупа и подправките, козметичните продукти и продуктите за лична хигиена, лекарствата, витамините и добавките, домакинските почистващи препарати и смазочните масла за автомобили.
(153)
Факт е, че опаковките от РЕТ имат многостранно приложение. Въпреки това се отбелязва, че вниманието във временния регламент бе съсредоточено върху въздействието върху бутилиращите дружества, тъй като той се основаваше на данните, предоставени от дружествата, оказали съдействие при разследването, които са основно производители на вода, безалкохолни напитки или сокове. Не бяха предоставени други подробни данни, които да разкриват по-сериозно въздействие върху останалите приложения на РЕТ, посочени по-горе.
(154)
Следователно се приема, че временните констатации, изложени в съображение 291 от временния регламент, могат да бъдат окончателно потвърдени. Освен това, предвид умереното ниво на предложените мерки, те могат да доведат до повишаване на разходите с не повече от 1 % (в най-лошия случай, т.е. цялото въздействието на мерките да бъде понесено от бутилиращите дружества) и поради това ще имат само ограничено въздействие върху общото състояние на бутилиращите дружества, дори и ако, както се твърди, те не могат да прехвърлят повишаването на разходите на своите клиенти.
(155)
Няколко заинтересовани страни по процедурата заявиха, че мерките за защита на търговията ще изострят недостига на доставки на пазара на Съюза, което ще доведе до особени проблеми през летните месеци, когато се повишава търсенето на вода/напитки. Бе заявено, че през 2010 г. вероятно ще бъде необходимо да бъдат внесени 900 000 t. Този проблем значително би се задълбочил от факта, че някои производители от ЕС са в същото време и преработватели на РЕТ и те биха продавали на свободния пазар, едва след като вътрешното им търсене е задоволено и то на високи цени.
(156)
В тази връзка не бе предоставена нова информация и не бяха опровергани доводите, изложена в съображения 294 и 295 от временния регламент. Отбелязва се също така че предвид умереното ниво на митата, наложени върху вноса от ОАЕ и Пакистан, е възможно да няма сериозно отражение върху въздействието върху търговския обем от тези държави. Вследствие на това окончателно се потвърждават констатациите, изложени в съображения 294 и 295.
6.5. Въздействие върху потребителите
(157)
Няколко заинтересовани страни по процедурата заявиха, че във временния регламент не е отразено правилно въздействието върху потребителите, които ежедневно купуват продукти, съдържащи смоли от РЕТ. Тези твърдения не бяха подкрепени от други данни, освен от твърдението, че повишаване в размер на 50 EUR/t, приложено към потребление от 3 милиона тона, ще доведе до 150 милиона евро на година, които трябва да бъдат понесени от крайния потребител.
(158)
Посочва се, че тази приблизителна оценка е нереалистична, предвид факта, че повечето страни по процедурата са съгласни с това, че до известна степен въздействието ще оказано върху преработвателите на РЕТ, бутилиращите дружества и супермаркетите/веригите за търговия на дребно, т.е. част от повишаването на разходите ще се разпредели по веригата за дистрибуция.
(159)
Предвид умереното ниво на предложените мерки въздействието върху крайния потребител в най-лошия случай (т.е. при нереалистичен сценарий, в който потребителят ще поеме цялото въздействие от повишаването на цените) няма да надхвърли 0,5 евроцента за консумирана бутилка, а е твърде вероятно да е и много по-малко.
6.6. Заключение относно интереса на Съюза
(160)
Предвид на изложеното по-горе и след подробен анализ на всички засегнати интереси, се стигна до окончателното заключение, че като се имат предвид всички фактори, не съществуват непреодолими основания в конкретния случай да не бъдат наложени мерки. При липсата на други коментари по този въпрос окончателно се потвърждава изложеното в съображения 280-298 от временния регламент.
6.7. Коментари относно окончателното разгласяване
(161)
След разгласяването на основните факти и съображения, въз основа на които Комисията предложи налагането на окончателно изравнително мито, някои заинтересовани страни по процедурата представиха допълнителни коментари. Като се има предвид, че по-голяма част от тези коментари бяха повторение на вече изложените и вече им бе отделено внимание, те не доведоха до промяна в гореизложените констатации.
(162)
По отношение на отново изтъкнатия аргумент, че скорошната промяна в обменния курс между щатския долар и еврото е довела до значително повишаване на цените на внесения РЕТ, поради което индустрията на Съюза няма нужда от защита посредством мерки за защита на търговията, се посочва, че всяко едно разследване относно субсидиране по принцип не взема предвид настъпилите след ПР промени, освен ако, при изключителни обстоятелства, не може да се докаже, inter alia, че те са с дълготраен характер и значително биха променили констатациите по случая. Промени в обменния курс между щатския долар и еврото не могат да бъдат считани за промени от такъв характер.
7. ОКОНЧАТЕЛНИ МЕРКИ
7.1. Ниво на отстраняване на вредата
(163)
Една заинтересована страна по процедурата заяви, че целевата печалба от 5 % е била завишена по отношение на второто тримесечие на ПР, тъй като по време на това тримесечие (4-тото тримесечие на 2008 г.) не само търсенето е било по-ниско (зимен сезон), а и глобалната икономическа криза също е засегнала сериозно производителите на РЕТ. Поради това се посочва, че правилното прилагане на принципа, установен в дело Т-210/95 (5), трябва да доведе до нулев марж при липсата на субсидиран внос. Освен това страната по процедурата заяви, че тъй като всички тримесечия на ПР са били засегнати от кризата, и в другите тримесечия марж на печалбата в размер от 5 % изглежда нереалистичен предвид факта, че дори и без икономическа криза, т.е. през 2006/2007 г., индустрията на Съюза не се е доближила до 5-процентна печалба.
(164)
Факт е, че в съответствие със съдебната практика, целевата печалба, която трябва да бъде използвана, следва да бъде печалбата, която индустрията на Съюза би могла да постигне по приемлив начин при нормални условия на конкуренция при липсата на субсидиран внос. Припомня се, че при предходни разследвания за същия продукт бе използвана целева печалба в размер от 7 % и повече, а не печалба от 5 %, използвана временно в настоящото разследване. Целевата печалба от 5 % е печалбата, която индустрията на Съюза би могла да очаква при липса на субсидиран внос. Вследствие на това искането за намаляване на целевата печалба се отхвърля.
(165)
Предвид корекцията в изчислението на подбиването на цените, посочена в съображения 108-110 по-горе, съответните нива на отстраняване на вредата са както следва:
Държава
Ниво на отстраняване на вредата
Иран
16,7 %
Пакистан
14,1 %
ОАЕ
17,5 %
7.2. Окончателни мерки
(166)
С оглед на крайните заключения във връзка със субсидирането, вредата, причинно-следствената връзка и интереса на Съюза и в съответствие с член 15, параграф 1 от основния регламент се счита, че следва да бъде наложено окончателно изравнително мито върху вноса на разглеждания продукт с произход от Иран, Пакистан и Обединените арабски емирства на равнището на най-ниското установено субсидиране и ниво на отстраняване на вредата, в съответствие с правилото за по-ниското мито.
(167)
С оглед на изложеното по-горе и в съответствие с член 12, параграф 1 от основния регламент се счита, че ставката на окончателното изравнително мито следва да бъде наложена върху вноса с произход от Иран на равнището на установения марж на вредата, докато ставката на окончателното изравнително мито върху вноса с произход от Пакистан и Обединените арабски емирства следва да бъде наложена на равнището на установения марж на субсидиране.
(168)
Припомня се, че при разходите и цените на PET се наблюдават значителни колебания през относително кратки периоди от време. Поради това беше счетено за уместно да се наложат мита под формата на конкретна сума за тон. Тази сума е резултат от прилагането на изравнителната ставка за експортните цени CIF, използвани за изчисленията в паралелната антидъмпингова процедура.
(169)
Въз основа на горното предложените размери на изравнителното мито, изразени като цената CIF на границата на Съюза преди обмитяване, са следните:
Държава
Общ марж на субсидиите
Марж на вредата
Окончателно изравнително мито
%
Размер
(EUR/тон)
Иран
51,8 %
16,7 %
16,7 %
139,70
Пакистан
5,1 %
14,1 %
5,1 %
44,02
ОАЕ
5,1 %
17,5 %
5,1 %
42,34
(170)
Всяко искане за прилагане на индивидуална ставка на изравнителното мито за дадено дружество (например при промяна в наименованието на субекта или след създаване на нови производствени или търговски единици) следва да се изпрати незабавно до Комисията (6) с цялата необходима информация, по-специално относно промени в дейността на дружеството, свързани с производството, продажбите на вътрешния пазар и експортните продажби, които водят до промяна на наименованието или промяна по отношение на производствените или търговските единици например. Ако е целесъобразно, впоследствие регламентът ще бъде съответно изменен чрез актуализиране на списъка на дружествата, ползващи се от индивидуални митнически ставки.
7.3. Гаранции
(171)
След разгласяване на основните факти и съображения, въз основа на които се основаваше намерението да бъде направена препоръка за налагане на окончателни мерки срещу субсидирането, иранският производител износител предложи гаранция за цената (ценова гаранция) в съответствие с член 13, параграф 1 от основния регламент.
(172)
Предложението бе разгледано и с оглед на факта, че цените за отделните видове на продукта се различават значително, бе установено, че предложената минимална вносна цена сама по себе си не би гарантирала отстраняването на причиняващото вреда субсидиране за всички продукти.
(173)
Освен това бе установено, че оказалият съдействие производител износител от Иран продава разглеждания продукт и други продукти в ЕС изключително посредством свързано търговско дружество, което изнася широка гама продукти, произведени от различни дружества. Тази структура на продажбите крие много висок риск от кръстосано компенсиране, тъй като РЕТ, който е предмет на гаранцията, би могъл да бъде продаван заедно с други продукти на едни и същи потребители и цените, определени за различни видове продукти, продавани на един и същ клиент, биха могли много лесно да бъдат компенсирани или неутрализирани. И на последно място - от обществено достъпни източници става ясно, че в Иран има поне още един производител на РЕТ. С оглед на представената по-горе структура на продажбите възникват сериозни съмнения относно това дали институциите и митническите органи могат да гарантират, че само РЕТ от оказалия съдействие производител износител се продава съгласно предвиденото в гаранцията, тъй като продуктът е лесно заменяема потребителска стока, т.е. при такива потребителски стоки съвсем не е лесно да се установи физически производителят.
(174)
Въз основа на изложеното по-горе се стигна до заключението, че подобна гаранция не е практически приложима и следователно не може да бъде приета. Страната по процедурата бе съответно уведомена за това и получи възможност да направи коментар. Нейните коментари обаче не промениха изложеното по-горе заключение.
8. ОКОНЧАТЕЛНО СЪБИРАНЕ НА ВРЕМЕННОТО МИТО
(175)
С оглед обема на установените субсидии, които подлежат на изравнителни мерки, и предвид степента на причинената вреда на индустрията на Съюза се счита, че сумите, обезпечени чрез временното мито, наложено с временния регламент, следва да се съберат окончателно до размера на наложените окончателни мита,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
1. С настоящия регламент се налага окончателно изравнително мито върху вноса на полиетилен терефталат с индекс на вискозитет, равен или по-висок от 78 ml/g съгласно стандарт ISO 1628-5, който понастоящем е класиран в код по КН 3907 60 20, с произход от Иран, Пакистан и Обединените арабски емирства.
2. Ставката на окончателното изравнително мито, приложимо върху нетната цена франко граница на Съюза преди обмитяване, върху продуктите, описани в параграф 1, е следната:
Държава
Ставка на окончателното изравнително мито (EUR/тон)
Иран: всички дружества
139,70
Пакистан: всички дружества
44,02
Обединени арабски емирства: всички дружества
42,34
3. В случаите, когато стоките са били повредени преди допускането им за свободно обращение и следователно действително платената или подлежащата на плащане цена е пропорционално намалена за целите на определянето на митническата стойност съгласно член 145 от Регламент (ЕИО) № 2454/93 на Комисията от 2 юли 1993 г. за определяне на разпоредби за прилагане на Регламент (ЕИО) № 2913/92 на Съвета за създаване на Митнически кодекс на Общността (7), размерът на окончателното изравнително мито, изчислен въз основа на определените по-горе суми, се намалява с процент, съответстващ на пропорционалната част на действително платената или подлежащата на плащане цена.
4. Прилагат се действащите разпоредби в областта на митническото облагане, освен ако не е предвидено друго.
Член 2
Сумите, обезпечени чрез временното изравнително мито съгласно Регламент (ЕС) № 473/2010 на Комисията върху вноса на полиетилен терефталат с индекс на вискозитет, равен или по-висок от 78 ml/g съгласно стандарт ISO 1628-5, който понастоящем е класиран в код по КН 3907 60 20, с произход от Иран, Пакистан и Обединените арабски емирства, се събират окончателно при ставката на окончателното изравнително мито, наложено съгласно член 1. Обезпечените суми, които превишават ставката на окончателното изравнително мито, се освобождават.
Член 3
Настоящият регламент влиза в сила в деня след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Брюксел на 27 септември 2010 година.
TARYBOS ĮGYVENDINIMO REGLAMENTAS (ES) Nr. 857/2010
2010 m. rugsėjo 27 d.
kuriuo tam tikram importuojamam Irano, Pakistano ir Jungtinių Arabų Emyratų kilmės polietileno tereftalatui nustatomas galutinis kompensacinis muitas ir galutinai surenkamas jam nustatytas laikinasis muitas
EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo,
atsižvelgdama į 2009 m. birželio 11 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 597/2009 dėl apsaugos nuo subsidijuoto importo iš Europos bendrijos narėmis nesančių valstybių (toliau - pagrindinis reglamentas) (1), ypač į jo 15 straipsnio 1 dalį,
atsižvelgdama į Europos Komisijos (toliau - Komisija) pasiūlymą, pateiktą pasikonsultavus su Patariamuoju komitetu,
kadangi:
1. PROCEDŪRA
1.1. Laikinosios priemonės
(1)
Komisija Reglamentu (ES) Nr. 473/2010 (2) (toliau - laikinasis reglamentas) tam tikram importuojamam Irano, Pakistano ir Jungtinių Arabų Emyratų (toliau - nagrinėjamosios šalys) kilmės polietileno tereftalatui nustatė laikinąjį kompensacinį muitą.
(2)
Tyrimas inicijuotas 2009 m. liepos 20 d. gavus „Plastics Europe“ polietileno tereftalato komiteto (toliau - skundo pateikėjas) gamintojų, kurie pagamina didžiąją dalį (šiuo atveju - daugiau kaip 50 %) viso Sąjungoje pagaminamo tam tikro polietileno tereftalato, vardu pateiktą skundą.
(3)
Kaip išdėstyta laikinojo reglamento 15 konstatuojamojoje dalyje, atliekant subsidijavimo ir žalos tyrimą nagrinėtas 2008 m. liepos 1 d. - 2009 m. birželio 30 d. laikotarpis (toliau - tiriamasis laikotarpis arba TL). Tiriant žalai įvertinti svarbias tendencijas nagrinėtas laikotarpis nuo 2006 m. sausio 1 d. iki TL pabaigos (toliau - nagrinėjamasis laikotarpis).
(4)
Tuo pačiu metu vykdant antidempingo tyrimą Komisija Reglamentu (ES) Nr. 472/2010 (3) tam tikram importuojamam Irano ir Jungtinių Arabų Emyratų kilmės polietileno tereftalatui nustatė laikinąjį antidempingo muitą.
1.2. Tolesnė procedūra
(5)
Atskleidus esminius faktus ir aplinkybes, kuriais remiantis buvo nuspręsta nustatyti laikinąsias kompensacines priemones (toliau - pirminis faktų atskleidimas), kelios suinteresuotosios šalys raštu pateikė pastabas dėl preliminarių išvadų. Toms šalims, kurios to pageidavo, taip pat buvo suteikta galimybė būti išklausytoms.
(6)
Komisija toliau rinko ir tikrino visą informaciją, kuri, jos manymu, buvo būtina norint padaryti galutines išvadas. Buvo apsvarstytos po pirminio faktų atskleidimo žodžiu ir raštu pateiktos suinteresuotųjų šalių pastabos ir prireikus buvo atitinkamai pakeistos preliminarios išvados.
(7)
Visoms šalims buvo pranešta apie esminius faktus ir aplinkybes, kurių pagrindu ketinta rekomenduoti nustatyti galutinį kompensacinį muitą tam tikram importuojamam Irano, Pakistano ir Jungtinių Arabų Emyratų kilmės polietileno tereftalatui ir galutinai surinkti garantijomis užtikrintas laikinojo muito sumas (toliau - galutinis faktų atskleidimas). Be to, buvo nustatytas laikotarpis, per kurį, atskleidus šią informaciją, šalys galėjo pareikšti prieštaravimus.
(8)
Buvo apsvarstytos žodžiu ir raštu pateiktos suinteresuotųjų šalių pastabos ir prireikus atitinkamai pakeistos išvados.
1.3. Su tyrimu susijusios šalys
(9)
Kai kurių suinteresuotųjų šalių teigimu, atrinkti netipiški ES gamintojai, o jų atranka buvo nenuosekli, todėl žalos analizė turi trūkumų. Visų pirma teigta, kad atranka buvo nereikalinga dėl mažo gamintojų skaičiaus. Be to, teigta, kad „dirbtinai“ išskaidžius bendrovių grupes į atskirus juridinius asmenis nebūtų atrinktos kai kurios rinkos lyderės („Artenius“, „M&G Polimeri“), o atrankos metodika nėra nuosekli, nes buvo atrinktos ir dvi bendrovių grupės. Taip pat teigta, kad atrankos rezultatas nebuvo tipiškas, nes nebuvo atrinktas nei vienas gamintojas, susijusiam PET perdirbėjui parduodantis pakankamai didelį kiekį produkcijos. Todėl institucijos esą negalėjo įvertinti faktinių Sąjungos pramonės tiekimo pajėgumų ir neatsižvelgė į Sąjungos pramonės interesų konfliktą. Be to, kadangi viena bendrovė nepateikė visos būtinos informacijos ir nebuvo atrinkta, rezultato tipiškumas esą sumažėjo iki 28 % ES produkcijos. Tos pačios suinteresuotosios šalys teigė, kad atrankos rezultatas nėra statistiškai tinkamas.
(10)
Dėl argumento, kad atranka nebuvo būtina dėl mažo gamintojų skaičiaus, pakartojama, kad atrankoje dalyvavo 14 Sąjungos gamintojų, priklausančių 8 bendrovių grupėms. Kadangi bendradarbiavusių ES gamintojų skaičius buvo objektyviai didelis, t. y. 14, laikantis pagrindinio reglamento 27 straipsnio 1 dalies atranka buvo vykdyta atsižvelgiant į didžiausią tipišką pardavimo apimtį, kurią galima pagrįstai ištirti per turimą laiką. Buvo atrinktos penkios atskiros bendrovės (turinčios šešias gamybos vietas).
(11)
Dėl pirmo argumento dėl atrankos rezultato tipiškumo reikia pabrėžti, kad institucijos gali atrinkti atskiras bendroves, kurios yra bendrovių grupės dalis, jeigu jos yra tipiškos ir turi atskiras finansines ataskaitas. Priešingu atveju siekiant ištirti visus keturiolika ES gamintojų, priklausančių aštuonioms bendrovių grupėms, nebūtų buvę spėta laiku užbaigti tyrimo. Tačiau dviejų bendrovių grupių atrinkimas nėra nesuderinamas su šiuo atveju taikyta atrankos metodika, grindžiama didžiausia tipiška pardavimo ES užsakovams apimtimi.
(12)
Bendrovių grupė „Indorama“ tiriamuoju laikotarpiu turėjo dvi gamyklas - vieną Nyderlanduose, kitą JK. Šios grupės atrinkimas atitinka taikomą atrankos metodiką, nes teisiniu ir finansiniu požiūriu šios dvi gamyklos veikė kaip vienas subjektas. Bendrovė „Equipolymers“, tiriamuoju laikotarpiu turėjusi du atskirus PET gamybos subjektus (vieną Italijoje, kitą Vokietijoje), pateikė suvestinius abiejų gamybos vietų duomenis. Atsižvelgiant į tai, kad apsilankius bendrovės būstinėje buvo įmanoma patikrinti šiuos konsoliduotus apskaitos duomenis, nuspręsta „Equipolymers“ PET gamybos bendroves laikyti vienu subjektu šio tyrimo sumetimais. Dėl argumento, kad „Artenius“ ir „M&G Polimeri“ turėjo būti atrinktos, nes jos yra rinkos lyderės, pažymima, kad nei vienas iš jų atskirų subjektų nepriskirtas prie bendrovių, parduodančių didžiausią produkcijos kiekį ES užsakovams.
(13)
Dėl argumento, kad atrankos rezultatas nebuvo tipinis, nes nebuvo atrinktas vienas gamintojas, kurio produkcija skirta daugiausia vidaus vartojimui, reikia pabrėžti, kad tiekimo pajėgumai gali būti nagrinėjami atliekant Sąjungos interesų analizę, jeigu pateikiamas toks argumentas, ir šiuo tikslu uždarasis suvartojimas gali būti atimtas iš produkcijos apimties. Todėl siekiant ištirti tam tikrus žalos veiksnius nebūtina atrinkti tokio gamintojo. Antra, bet kokie dvigubi interesai, atsirandantys dėl ES gamintojos ir tuo pačiu metu perdirbėjos statusą turinčios bendrovės, taip pat gali būti vertinami atliekant Sąjungos interesų analizę. Bendrovės kaip ES gamintojos ir perdirbėjos statusas nesusijęs su Sąjungos pramonės veiklos rezultatais, kai nesusijusiems ES užsakovams parduotas kiekis laikomas palyginimo pagrindu. Todėl šis argumentas atmetamas.
(14)
Dėl atrankos rezultato bendrą tipiškumą liečiančio argumento pakartojama, kad atrinktų bendrovių skaičių sumažinus iki 4 bendrovių tipiškumas sumažėjo nuo 65 % iki 47 % visų bendradarbiaujančių gamintojų pardavimo apimties. Tos pačios keturios bendrovės pagamino 52 % Sąjungos produkcijos. Atrinkti ES gamintojai laikomi tipiškais pagal nepriklausomiems ES užsakovams parduotą kiekį.
(15)
Dėl argumento, kad atrankos rezultatas nėra statistiškai tinkamas, pažymima, kad pagrindinio reglamento 27 straipsnio 1 dalyje aiškiai leidžiama vykdyti atranką pagal didžiausią tipišką pardavimo apimtį, kurią galima pagrįstai ištirti per turimą laiką, kaip statistiškai tinkamų atrankos rezultatų alternatyvą.
(16)
Kadangi jokių kitų pastabų dėl atrankos rezultato negauta, laikinojo reglamento 5-14 konstatuojamųjų dalių išvados patvirtinamos.
2. NAGRINĖJAMASIS PRODUKTAS IR PANAŠUS PRODUKTAS
(17)
Primenama, kad laikinojo reglamento 16 konstatuojamoje dalyje nagrinėjamasis produktas apibrėžtas kaip nagrinėjamųjų šalių kilmės polietileno tereftalatas, kurio klampos skaičius pagal ISO standartą 1628-5 yra 78 ml/g arba didesnis ir kurio KN kodas šiuo metu yra 3907 60 20.
(18)
Be to, laikinojo reglamento 18 konstatuojamojoje dalyje nustatyta, kad tyrimas parodė, jog Sąjungos pramonės bendrovių Sąjungoje pagamintas ir parduotas PET ir nagrinėjamųjų šalių vidaus rinkose pagamintas ir parduotas ir į Sąjungą eksportuotas PET buvo panašūs produktai.
(19)
Kadangi tiriamasis produktas buvo laikomas vienarūšiu produktu, skaičiuojant žalos skirtumą jis nebuvo papildomai išskaidytas į atskiras produkto rūšis.
(20)
Vienas eksportuojantis gamintojas teigė, kad PET turėtų būti išskaidytas į atskiras produkto rūšis pagal klampos skaičių, nes klampos skaičius yra svarbiausias parametras gaminamos rūšies PET įvairioms galimoms naudojimo paskirtims nustatyti. Nuspręsta šį argumentą laikyti priimtinu, ir žalos skirtumo apskaičiavimo metodika buvo atitinkamai pakeista.
3. SUBSIDIJAVIMAS
3.1. Iranas
3.1.1. Įžanga
(21)
Irano Vyriausybė ir bendradarbiaujantis eksportuojantis gamintojas pateikė pastabas dėl toliau nurodytų schemų, dėl kurių laikinuoju reglamentu buvo nustatytos kompensacinės priemonės:
I)
Su specialiosiomis ekonominėmis zonomis susijusios priemonės. Naftos chemijos pramonės specialioji ekonominė zona;
II)
Nacionalinės naftos chemijos pramonės bendrovės vykdomas PET eksportuojančio gamintojo finansavimas.
3.1.2. Konkrečiai taikomos schemos
I) Su specialiosiomis ekonominėmis zonomis susijusios priemonės. Naftos chemijos pramonės specialioji ekonominė zona
(22)
Irano Vyriausybė prieštaravo, kad į laisvosios prekybos zonas be muito importuojamoms žaliavoms ir gamybos priemonėms būtų taikomos kompensacinės priemonės. Laisvosios prekybos zonos ir specialiosios ekonominės zonos pagal apibrėžtį yra neapmuitinamo importo ir eksporto zonos, atitinkančios PPO taisykles. Be to, Irano Vyriausybė ir bendradarbiaujantis eksportuojantis gamintojas teigė, kad gamybos priemonių importas be muito teisiniu požiūriu nepriklauso nuo eksporto veiklos rezultatų, nes nuo šio muito atleidžiamos ir bendrovės, įsisteigusios kitose Irano teritorijos vietose.
(23)
Dėl specialiųjų ekonominių zonų atitikties PPO taisyklėms pažymima, kad pateiktas bendras argumentas negali užginčyti nustatytų faktų, kad nagrinėjamosioms subsidijoms gali būti taikomos kompensacinės priemonės, nes nebuvo pateikta išsamios analizės, kuri leistų atmesti pateiktąją laikinajame reglamente. Dėl gamybos priemonių importo be muito į Iraną, pirminio faktų atskleidimo metu pateikta informacija leidžia manyti, kad šia galimybe gali pasinaudoti tik savo infrastruktūrą atnaujinančios bendrovės, o tai reiškia, kad ši nuostata nėra automatiškai taikoma visoms šalims. Todėl minėti argumentai turėjo būti atmesti.
(24)
Bendradarbiaujantis eksportuojantis gamintojas teigė, kad Komisija nepaisė nediskriminavimo principo, nors ir kitos valstybės taiko panašias taisykles ir režimus. Bendrovė taip pat teigė, kad iki patikrinimo Komisija jos teisingai neinformavo apie tikrinamojo vizito mastą ir susijusius informacijos reikalavimus.
(25)
Dėl bendro argumento, esą pažeistas nediskriminavimo principas, primenama, kad Komisija inicijavo šį antisubsidijų tyrimą dėl trijų skunde nurodytų valstybių pagal pagrindinio reglamento 10 straipsnio nuostatas. Todėl Komisijos rekomendacija galėjo būti pagrįsta tik šio tyrimo išvadomis. Dėl tariamai nepakankamos išankstinės informacijos apie tirtinus aspektus, pažymima, kad Komisija bendradarbiaujantį eksportuojantį gamintoją informavo gerokai iš anksto prieš tikrinamąjį vizitą, kad tikrinamojo vizito metu ji rinks informaciją apie eksportuojančio gamintojo ir jo akcininkų ryšį. Todėl šie argumentai turėjo būti atmesti.
(26)
Bendradarbiaujantis eksportuojantis gamintojas atkreipė institucijų dėmesį į dvi kanceliarines klaidas, įsivėlusias atliekant skaičiavimus, susijusius su importuojamos vienos iš gamybos procese naudojamų žaliavų atleidimu nuo muito, ir nustatant bendrą nuo muito atleistų gamybos priemonių importo vertę. Šios klaidos ištaisomos. Pataisytos subsidijų normos - 0,14 % be muito importuotoms žaliavoms ir 0,72 % be muito importuotoms gamybos priemonėms. Pataisyta bendra subsidijų norma, taikoma pagal šią schemą, yra 0,86 %.
(27)
Atsižvelgiant į tai, kas išdėstyta pirmiau, ir į tai, kad nėra kitų susijusių pastabų, patvirtinamos su šia schema susijusios išvados, pateiktos laikinojo reglamento 20-44 konstatuojamosiose dalyse ir pakeistos taip, kaip nurodyta šio reglamento 26 konstatuojamojoje dalyje.
II) Nacionalinės naftos chemijos pramonės bendrovės vykdomas PET eksportuojančio gamintojo finansavimas
(28)
Bendradarbiaujančio eksportuojančio gamintojo („Shahid Tondguyan Petrochemical Co.“ arba STPC) teigimu, pagrindinis jo akcininkas „National Petrochemical Company“ (NPC) nėra viešoji įstaiga, o Irano Vyriausybė nepavedė ir nenurodė NPC atlikti mokėjimų, skirtų STPC. Be to, buvo nurodyta, kad NPC finansavimo lėšos, skirtos STPC, turi būti laikomos grąžintinomis, taigi jos nėra subsidija.
(29)
Siekiant išnagrinėti šiuos argumentus, reikėtų prisiminti, kad norint įvertinti, ar subjektas turėtų būti laikomas viešąja įstaiga antisubsidijų tyrimų sumetimais, svarbūs yra šie veiksniai: 1) priklausymas valstybei; 2) Vyriausybės atstovų dalyvavimas subjekto direktorių valdyboje; 3) kokiu mastu Vyriausybė kontroliuoja subjekto veiklą ir kokiu mastu subjektas vykdo Vyriausybės politiką ar siekia jos interesų; ir 4) ar subjektas yra įsteigtas statuto pagrindu. Visi šie reikalavimai buvo išanalizuoti, kaip nurodyta laikinojo reglamento 52 konstatuojamojoje dalyje. NPC kaip valstybinei įstaigai nereikia patikos ar delegavimo - šios sąvokos skirtos privatiems subjektams. Iš tiesų, tyrime nustatyta, kad NPC vaidmuo - plėtoti ir valdyti šalies naftos chemijos sektorių ir kad Irano Vyriausybė šiai bendrovei paskyrė papildomą užduotį - atliekant valstybinės administracijos institucijos funkciją valdyti Naftos chemijos specialiąją ekonominę zoną. Todėl turi būti atmesti bet kokie argumentai, ginčijantys NPC kaip valstybinės įstaigos vaidmenį.
(30)
Dėl argumento, kad STPC skirtos finansavimo lėšos yra grąžintinos, derėtų pažymėti, kad atlikus tyrimą nustatyta, jog šių finansavimo lėšų grąžinimas tėra hipotetinis argumentas, nes nei vienu tyrimo etapu nebuvo pateikta jokių įrodymų, kad tokios lėšos buvo grąžintos. O kaip paaiškinta laikinojo reglamento 51 konstatuojamojoje dalyje, būtent tai, kad negrąžintinos lėšos buvo kaupiamos bent jau nuo 2004 m., patvirtina, kad tai yra pasikartojanti subsidija, skirta vienintelio bendradarbiaujančio eksportuojančio Irano gamintojo veiklai palaikyti. Atsižvelgiant į tai, kas išdėstyta, minėtas argumentas turi būti atmestas.
(31)
Bendradarbiaujantis eksportuojantis gamintojas taip pat teigė, kad buvo nustatyta per didelė subsidijos suma. Dėl to teigta, kad kontroliuojančios bendrovės (šiuo atveju NPC) palūkanų nepriskaičiavimas jos patronuojamajai bendrovei (šiuo atveju STPC) Irane yra visiškai įprasta verslo praktika. Taip pat teigta, kad apskaičiuojant subsidijos normą NPC suteiktų bendrų finansavimo lėšų ir STPC bendrosios apyvartos sumos buvo neteisingos, nes buvo naudojama pernelyg maža apyvartos suma ir reikėjo naudoti kitą sumą, o suteiktų bendrų finansavimo lėšų suma buvo nustatyta per didelė, nes tam tikros sumos neturėjo būti įtrauktos į STPC skirtas lėšas, kurias suteikė NPC.
(32)
Minėti argumentai turėjo būti atmesti. Dėl ankstesnio argumento dėl palūkanų normos apskaičiavimo pažymima, kad turimi įrodymai nepatvirtina bendrovės argumento, kad pagal įprastą Irane verslo praktiką vykdydama finansavimo sandorius kontroliuojanti bendrovė nepriskaičiuoja palūkanų savo patronuojamajai bendrovei. Be to, bet kokia tokio pobūdžio praktika aiškiai prieštarauja įprastinei ekonominei privačių investuotojų praktikai.
(33)
Dėl pastarojo argumento derėtų pažymėti, kad subsidijos suma apskaičiuota naudojant finansavimo ir apyvartos sumas, kurias pateikė bendradarbiaujantis eksportuojantis gamintojas ir kurios buvo patikrintos tikrinamojo vizito metu.
(34)
Dėl tariamai naujos bendros apyvartos primenama, kad suma, nurodyta pateikiant pastabas dėl laikinojo reglamento, nepagrįsta jokiais patikrinamais įrodymais ir neatitinka sumų, kurias bendrovė nurodė prieš tikrinamąjį vizitą ir jo metu.
(35)
Dėl bendros finansavimo sumos bendradarbiaujantis eksportuojantis gamintojas teigė, kad tam tikros sumos neturėtų būti laikomos NPC finansavimo lėšų, skirtų STPC, dalimi. Nepaisant to, pateikta informacija negalėjo patvirtinti šio argumento, nes nebuvo pateikta jokių įrodymų, kad minėtos sumos nebuvo susijusios su NPC finansavimo lėšomis, skirtomis STPC. Iš tiesų iš pateikto paaiškinimo dalies paaiškėjo, kad NPC veikė kaip viešoji įstaiga - prisiėmė įsipareigojimus finansuoti bendradarbiaujantį eksportuojantį gamintoją nepriskaičiuodama palūkanų, kurias kita viešoji įstaiga būtų turėjusi sumokėti. Todėl neleistina jokia bendros finansavimo sumos atskaita, nes nebuvo pateikta jokių patikrinamų įrodymų.
(36)
Irano Vyriausybė teigė, kad pagal PPO sutarties dėl subsidijų ir kompensacinių priemonių (toliau - Subsidijų sutartis) 14 straipsnį „Vyriausybės įnašai į bendrovės nuosavą kapitalą... [ir] Vyriausybės paskolos nėra laikomi teikiančiais naudos…“, todėl NPC finansavimas, skirtas SPTC, neturėtų būti laikomas subsidija. Šis argumentas turi būti atmestas, nes tame pačiame 14 straipsnyje daroma išvada, kad „tai, kad Vyriausybė suteikia nuosavo kapitalo, nėra laikoma naudos suteikimu, nebent toks sprendimas investuoti gali būti laikomas neatitinkančiu įprastinės privačių investuotojų investavimo praktikos tos narės teritorijoje.“ Tokia praktika tikrai neatitinka įprastos privačių investuotojų investavimo praktikos, nes neįsivaizduojama, kad kokia nors komercinė organizacija kurioje nors PPO narėje tebeteiktų tokias negrąžintinas finansavimo lėšas. Bet kokiu atveju reikėtų pažymėti, kad Iranas nėra PPO narys.
(37)
Atsižvelgiant į tai, kas išdėstyta pirmiau, ir į tai, kad nėra kitų susijusių pastabų, patvirtinamos su šia schema susijusios išvados, pateiktos laikinojo reglamento 45-57 konstatuojamosiose dalyse.
3.1.3. Kompensuotinų subsidijų suma
(38)
Atsižvelgiant į 21-37 konstatuojamąsias dalis ir vadovaujantis pagrindinio reglamento nuostatomis galutinė kompensuotinų subsidijų suma, išreikšta ad valorem, vieninteliam bendradarbiaujančiam eksportuojančiam Irano gamintojui yra 51,88 %.
3.2. Pakistanas
3.2.1. Įžanga
(39)
Pakistano Vyriausybė ir bendradarbiaujantis eksportuojantis gamintojas pateikė pastabas dėl toliau nurodytų schemų, dėl kurių laikinuoju reglamentu buvo nustatytos kompensacinės priemonės:
I)
Įsipareigojimo perdirbti schema;
II)
Įrangos ir įrenginių importas pagal įsipareigojimą perdirbti;
III)
Tarifų apsauga perkant PTA vidaus rinkoje;
IV)
Galutinio mokesčio režimas;
V)
Ilgalaikio eksporto finansavimo taikant fiksuotas palūkanų normas schema (LTF-EOP);
VI)
Pakistano valstybinio banko eksporto finansavimo schema;
VII)
Finansavimas pagal Pakistano valstybinio banko F.E. aplinkraštį Nr. 25.
(40)
Pakistano Vyriausybė pateikė preliminarią pastabą, kad Komisija nesuprato ar nepastebėjo jos ankstesnių pastabų apie subsidijų schemas. Bendradarbiaujantis eksportuojantis gamintojas pateikė preliminarią pastabą, kad ankstesnė Pakistano Vyriausybės pateikta informacija - tai pagrįsta teisinė analizė, parodanti, kad schemos neturėtų būti laikomos „draudžiamomis“ subsidijomis. Ši šalis taip pat teigė, kad Komisija laikinajame reglamente savo išvadas grindė ne vien tik neteisingu faktinių elementų įvertinimu, bet ir neteisinga teisine analize. Taip pat teigta, kad teisinga teisinė analizė - tai Pakistano Vyriausybės pateikta analizė.
(41)
Dėl prieš priimant laikinąjį reglamentą pateiktų pastabų pažymima, kad tyrimo metu Komisija į jas visiškai atsižvelgė, nes jos kartu su susijusiais šalių klausimyno atsakymais ir vėliau pateiktais duomenimis priskiriami informacijai, kuria remiantis buvo priimtas laikinas sprendimas.
(42)
Be to, pažymima, kad Komisija teisingai išvardijo susijusių schemų teisines nuostatas ir praktines jų įgyvendinimo priemones. Nebuvo pateikta įrodymų, kad nurodytos teisinės nuostatos buvo neteisingos. O Komisijos teisinė analizė buvo pagrįsta atitinkamomis pagrindinio reglamento nuostatomis ir standartine teisine analize, kurią ES nuo seno naudoja antisubsidijų tyrimų metu analizuodama, pvz., sąlyginio apmokestinimo schemas, eksporto kredito schemas ir pajamų mokesčio schemas (4). Tai, kad šalis nesutinka su pateikta teisine analize, nereiškia, kad ši analizė yra neteisinga, ypač kai nepateikiama šį argumentą pagrindžiančių įrodymų. Tai dar akivaizdžiau parodo tai, kad Pakistano Vyriausybės pateiktose pastabose dėl laikinojo reglamento išreikštas pageidavimas kuo labiau pakeisti įvairias schemas. Atsižvelgiant į tai, kas išdėstyta, 40 konstatuojamojoje dalyje nurodyti argumentai turėjo būti atmesti.
3.2.2. Konkrečiai taikomos schemos
I) Įsipareigojimo perdirbti schema
(43)
Pakistano Vyriausybė ir bendradarbiaujantis eksportuojantis gamintojas pakartojo savo nuomonę, kad įsipareigojimo perdirbti schema tinkamai administruojama, nes taikoma veiksminga įgyvendinimo ir stebėsenos sistema, kuri registruoja suvartojimą ir (arba) atskaitą ir kontroliuoja neapmokestinamas žaliavas ir faktinį bendrovės suvartojimą pagal užregistruotas bendros produkcijos vertes. Taip pat nurodyta, kad išeigos norma pagrįsta faktiniu susijusios bendrovės suvartojimu naudojantis schemos teikiama nauda ir kad užregistruotas sąnaudų vertes reikia patikrinti. Pagal šiuos argumentus, išeigos norma buvo nustatyta pagal patvirtintą palyginimo sistemą, kuri buvo nuolat atnaujinama remiantis faktiniu bendrovės suvartojimu. Po bet kokių normos pokyčių, ankstesnio laikotarpio perviršis buvo perkeltas atgal, kad būtų atnaujintas atsargų registras - taip nustatytos faktinės atsargos, ir būtent remdamasi tokiomis faktinėmis atsargomis bendrovė, gaunanti iš schemos naudos, privalo pagrįsti gatavų produktų eksportą. Be to, bendradarbiaujantis eksportuojantis gamintojas pateikė du raštus ir juose muitinei nurodė medžiagas, kurios buvo sutaupytos pagal įsipareigojimo perdirbti schemą; tai rodo, kad bendrovei buvo leista panaudoti likusias perteklines žaliavas eksporto prekėms gaminti ateityje.
(44)
Atsižvelgiant į šią schemą, kaip nurodyta laikinojo reglamento 70 konstatuojamojoje dalyje, atitinkama gautų, perdirbtų ir eksportuotų žaliavų apskaita nebuvo vykdoma remiantis faktiniu suvartojimu. Buvo registruojamas tik teorinis suvartojimas, vadovaujantis tyrimo sertifikatu pagal visų žaliavų išeigos normas 1 000 kg produkto pagaminti. Šias išeigos normas nustato institucijos ir periodiškai peržiūri remdamosi iš bendradarbiaujančio eksportuojančio gamintojo gauta informacija, bet nėra aiškių taisyklių ir jokių duomenų apie tai, kaip tokios peržiūros atliekamos. Be to, atlikus tyrimo sertifikato peržiūrą, atskleidusią, kad susidarė perviršinė atsisakytų išieškoti muitų suma, institucijos nesiėmė tolesnių veiksmų, kad būtų patikrintas ankstesnis faktinis bendras suvartojimas ir pareikalauti ankstesniais metais atliktų mokėjimų. Kitaip tariant, nebuvo vykdyta perviršinės atsisakytų išieškoti nesurinktų muitų sumos kontrolė. Bendradarbiaujantis eksportuojantis gamintojas teigė, kad perteklinės žaliavos, įtrauktos į ankstesnio laikotarpio apskaitą, buvo perkeltos atgal, kad būtų atnaujintas atsargų registras - taip nustatytos faktinės atsargos. Reikia pažymėti, kad tokia praktika grindžiama tuo, kad būtent eksportuojantis gamintojas savo iniciatyva nurodo atitinkamai institucijai per ankstesnį laikotarpį susikaupusią perviršinę atsisakytų išieškoti muitų sumą. Stebėtina, kad ši praktika jokia forma nebuvo numatyta teisinėse nuostatose, reguliuojančiose šią schemą. Tai, kas išdėstyta pirmiau, leidžia patvirtinti, kad nėra veiksmingos įgyvendinimo ir stebėsenos sistemos, skirtos šiai schemai. Tokiomis aplinkybėmis visi susiję argumentai turėjo būti atmesti.
(45)
Abi šalys taip pat teigė, kad tiriamuoju laikotarpiu pagal normalų importo režimą buvo taikomas nulinis muitas ir nebuvo atsisakyta Vyriausybės pajamų iš PTA importo pagal įsipareigojimo perdirbti schemą.
(46)
Šis argumentas turėjo būti atmestas. Iš šalių pateiktos informacijos paaiškėjo, kad normalus PTA importo muitas yra 7,5 %. Taikant išlygą ir esant tam tikroms sąlygoms šalims gali būti taikoma nulinė muito norma. Tai, kad Pakistano Vyriausybė nustatė įsipareigojimo perdirbti schemą ar tarifų apsaugos perkant PTA schemą jokiu būdu nereiškia, kad visam PTA importui nustatyta nulinė muito norma. Iš tiesų minėtų schemų taikymas patvirtina, kad yra negautų valstybės pajamų ir dėl šios priežasties buvo įdiegtos specialios išlygų schemos su specialiomis taisyklėmis ir nuostatomis dėl reikalavimus atitinkančių naudotojų.
(47)
Bendradarbiaujantis eksportuojantis gamintojas taip pat teigė, kad 2001 m. Pakistano muitinės taisyklių XV skyriaus 349 straipsnis nebuvo pažeistas. Dėl to nurodyta, kad įsipareigojimo perdirbti schema taikoma visai bendrovės gamyklai ir todėl sandėlio patalpos atitiko susijusias taisykles, pagal kurias reikalaujama, kad būtų atskira patalpa su atskiru įėjimu ar išėjimu iš viešos erdvės ir be jokio kito įėjimo ar išėjimo, kurioje aiškiai nurodyta gamybos vieta ir atskiros gatavų prekių, brokuotų prekių ir atliekų sandėliavimo patalpos.
(48)
Dėl nurodytų pastabų reikia pakartoti, kad tikrinamasis vizitas parodė, kad tik be muito importuojamos žaliavos buvo atskirtos nuo vidaus rinkoje įsigytų žaliavų. Sandėlio patalpos, t. y. įsipareigojime nurodytos sandėlio patalpos ir gamybos patalpos, nebuvo atskiroje patalpoje su atskiru įėjimu ar išėjimu iš viešos erdvės ir be jokio kito įėjimo ar išėjimo, kaip nustatyta minėtame 349 straipsnyje. Be to, šalies argumentas, kad visa gamykla atitinka įsipareigojimą perdirbti, nepagrįstas jokiais patikrinamais įrodymais (pvz., aiškiu leidimu, susijusiu su pagal įsipareigojimą perdirbti nustatytu patalpų dydžiu), tik 349 straipsnio formuluotės analize. Todėl šie argumentai buvo atmesti.
(49)
Pakistano Vyriausybė nurodė naujausius administracinius pokyčius, susijusius su šia schema. Ji įtraukė į teisės aktus tikslesnę įsipareigojimo perdirbti apibrėžtį ir ėmėsi veiksmų, kad sustiprintų atitinkamos institucijos vykdomą schemos kontrolę.
(50)
Dėl institucijos vykdomos įsipareigojimo perdirbti schemos kontrolės - padarytais pakeitimais nebuvo pašalinti esminiai sistemos trūkumai, nustatyti šiame tyrime, t. y. kad i) neregistruojama informacija apie faktinį importuotų žaliavų suvartojimą ir ii) nėra tikrinimo sistemos, grindžiamos faktiniais rezultatais, o ne istoriškai susiklosčiusiais standartais. Be to, kadangi kiekvieno šios schemos pakeitimo įgyvendinimą būtina tinkamai patikrinti (taip pat nustatyta ir problemų dėl schemos administravimo), reikėtų tam tikro laikotarpio prieš priimant bet kokį galutinį sprendimą dėl schemos pakeitimų ir dėl to, kaip institucijos įgyvendino pakeitimus ir užtikrino, kad tikrinimo sistema būtų tinkamai administruojama.
(51)
Pakistano Vyriausybė išreiškė pageidavimą Komisijos atžvilgiu prisiimti įsipareigojimą dėl konkretaus įsipareigojimui perdirbti taikomų taisyklių įgyvendinimo. Pasiūlyta, kad bus įsipareigota pateikti įrodymus, kad bendradarbiaujantis eksportuojantis gamintojas laikosi naujų taisyklių (pvz., patalpų pakeitimai, išeigos normos peržiūrėjimas, atsisakymas išieškoti muitus), reguliariai teikti informaciją ir leisti Komisijai vykdyti tikrinimo vizitus.
(52)
Dėl to, kas išdėstyta, pažymima, kad šiuo įsipareigojimo pasiūlymu Pakistano Vyriausybė netiesiogiai patvirtina visus laikinajame reglamente nurodytus schemos trūkumus. Be to, kaip nurodyta 50 konstatuojamojoje dalyje, neįmanoma priimti įsipareigojimo dėl schemos administravimo remiantis įrodymais, kurie bus gauti tik ateityje. Galiausiai toks įsipareigojimas nėra praktiškas, nes norint realiai vykdyti reikiamą stebėseną reikėtų reguliariai pakartotinai atlikti didelę tyrimo dalį. Todėl reikėtų pabrėžti, kad Pakistano Vyriausybė ir (arba) bendradarbiaujantis eksportuojantis gamintojas gali paprašyti, kad būtų atlikta tarpinė priemonių peržiūra, jeigu būtų įvykdytos susijusios pagrindinio reglamento 19 straipsnio nuostatos.
(53)
Atsižvelgiant į tai, kas išdėstyta pirmiau, ir į tai, kad nėra kitų susijusių pastabų, patvirtinamos su šia schema susijusios išvados, pateiktos laikinojo reglamento 60-80 konstatuojamosiose dalyse ir pakeistos taip, kaip nurodyta 44-52 konstatuojamosiose dalyse.
II) Įrangos ir įrenginių importas pagal įsipareigojimą perdirbti
(54)
Dėl šios schemos abi šalys teigė, kad subsidijų skirtumui apskaičiuoti naudojama palūkanų norma turi būti ta palūkanų norma, kuri nustatoma susijusiam eksportuotojui tiriamuoju laikotarpiu. Be to, kadangi, šalių teigimu, įranga ir įrenginiai buvo naudojami gaminti PET, skirtam eksportui ir pardavimui vidaus rinkoje, subsidijų skirtumas turėtų būti nustatytas pagal bendrą eksportuojančio gamintojo apyvartą.
(55)
Atsakant į išdėstytus argumentus, reikėtų pažymėti, kad skaičiuojant naudota palūkanų norma - tai komercinė palūkanų norma, taikyta Pakistane tiriamuoju laikotarpiu, paimta iš Pakistano valstybinio banko (State Bank of Pakistan) svetainės. Tai normali rinkos kredito norma. Dėl vardiklio apskaičiuojant subsidijos dydį, reikia priminti, kad išankstinė sąlyga, kad būtų galima pasinaudoti šia schema, yra importuotų įrenginių sumontavimas pagal įsipareigojimo perdirbti schemą - tai be muito importuotų žaliavų sistema, taikoma tik tolesniam produkcijos eksportui pagal įsipareigojimo perdirbti schemą. Todėl subsidijos suma (skaitiklis) turi būti paskirstyta visai bendrai eksporto apyvartai tiriamuoju laikotarpiu, nes subsidija priklauso nuo eksporto veiklos rezultatų. Todėl visi minėti argumentai turėjo būti atmesti.
(56)
Atsižvelgiant į tai, kas išdėstyta pirmiau, ir į tai, kad nėra kitų susijusių pastabų, patvirtinamos su šia schema susijusios išvados, pateiktos laikinojo reglamento 81-92 konstatuojamosiose dalyse.
III) Tarifų apsauga perkant PTA vidaus rinkoje
(57)
Pakistano Vyriausybė teigė, kad vietos rinkoje pagamintos PTA kaina nebuvo sumažinta 7,5 % palyginti su tarptautine kaina, o grąžinamas ne vien tik vietos rinkoje pagamintos PTA, bet ir importuotos PTA muitas. Bendradarbiaujantis eksportuojantis gamintojas teigė, kad pagal schemą grąžinamas ir vietos rinkoje įsigytos, ir importuojamos PTA muitas, ir taikant šią schemą nesudaromos palankesnės sąlygos įsigyti vietos rinkoje pagamintą PTA. Taip pat teigta, kad teisės aktais neribojama galimybė taikyti šią schemą.
(58)
Minėti argumentai turėjo būti atmesti. Šiuo atveju pažymima, kad pagal šią schemą teikiama finansinė pagalba - tai tiesioginis lėšų pervedimas, suteikiantis aiškią naudą lėšas gaunančiai bendrovei. Išanalizavus Pakistano Vyriausybės pateiktą informaciją paaiškėjo, kad reikalavimus atitinkanti bendrovė gali: i) pirkti PTA vietos rinkoje ir gauti kompensaciją, kurios dydis yra 7,5 % nuo nupirktos PTA, kuri buvo pagaminta vietos rinkoje, kainos arba ii) importuoti PTA ir gauti 7,5 % muito, kuris taikomas importuojamai PTA, kompensaciją. Nepaisant to, pastaroji galimybė nesuteikiama, jeigu reikalavimus atitinkanti importuojamai PTA bendrovė taiko sąlyginio apmokestinimo schemą (pvz., įsipareigojimo perdirbti schemą). Minėta informacija rodo, kad bendradarbiaujantis eksportuojantis gamintojas buvo priverstas de jure taikyti šią schemą tik pirkdamas vietos rinkoje pagamintą PTA, nes tuo pačiu metu jis importuojamai PTA taikė įsipareigojimo perdirbti schemą.
Be to, akivaizdu, kad net ir tais atvejais, kai viena reikalavimus atitinkanti bendrovė naudojasi dviem šios schemos galimybėmis (t. y. atsisakydama galimybės pasinaudoti sąlyginio apmokestinimo schema laikantis įsipareigojimo perdirbti), tikėtinos gauti kompensacijos dydis būtų buvęs kitoks, nes vienu atveju dydis apskaičiuojamas pagal visą vietos rinkos sąskaitos faktūros kainą, o kitu atveju jis apskaičiuojamas pagal muitinėje deklaruotą vertę, kuri nebūtinai yra visa sąskaitos faktūros kaina. Nebuvo pateikta jokių patikrinamų įrodymų, kurie leistų atmesti minėtas išvadas. Galiausiai dėl argumento, kad nėra jokių apribojimų pasinaudoti šia schema, per tyrimą nustatyta, kad atitinkamuose teisės aktuose aiškiai įvardytos reikalavimus atitinkančios šalys. Bet kokiu atveju vietos rinkoje pagamintai PTA netaikomas joks muitas, todėl 7,5 % dydžio kompensacija yra tiesioginis lėšų pervedimas arba paprasta išmoka. Vienintelis būdas PET gamintojui gauti šią subsidiją, t. y. išmoką - pirkti vietos rinkoje pagamintą PTA. Kita vertus, bet kokia importuojamai PTA taikomo muito kompensacija yra atleidimas nuo mokesčio, kurį įprastu atveju reikia sumokėti, o ne tiesioginis lėšų pervedimas, todėl šios dvi situacijos nėra panašios.
(59)
Todėl schema suteikia akivaizdžios naudos vietos rinkoje perkančiai bendrovei, t. y. PET gamintojui, nes jam tiesiogiai pervedamos lėšos ir jos yra konkrečios, kaip apibrėžta pagrindinio reglamento 4 straipsnio 4 dalies b punkte, atsižvelgiant į tai, kad subsidijos suteikimo sąlyga yra vietinių prekių vartojimo pirmenybė palyginti su importuotomis prekėmis, nes tiesioginė išmoka suteikiama tik dėl vietinių prekių. Be to, ši subsidija taip pat gali būti laikoma konkrečia, kaip apibrėžta pagrindinio reglamento 4 straipsnio 4 dalies a punkte, atsižvelgiant į tai, kad pačiame teisės akte šios schemos taikymas aiškiai numatytas tik tam tikroms poliesterio pramonės bendrovėms.
(60)
Kartu su pastabomis dėl laikinojo reglamento ir šios schemos Pakistano Vyriausybė pateikė 2010 m. birželio 28 d. išleistą Vyriausybės įsakymą, kuriame sakoma, kad SRO Nr. 1045(I)/2008 panaikintas nuo 2010 m. liepos 1 d. Pakistano Vyriausybė nurodė, kad šis pokytis užtikrins, kad PTA naudotojams daugiau nebūtų teikiamos kompensacijos už vietos rinkoje įsigytą ar importuojamą PTA.
(61)
Be to, sprendžiant iš bendradarbiaujančio eksportuojančio gamintojo pateiktos laikraščio ištraukos tuo pačiu klausimu, atrodo, kad Pakistano Vyriausybė nusprendė panaikinti su šia schema susijusį teisės aktą, kad Pakistanas atitiktų tarptautinius standartus šioje srityje. Bendradarbiaujantis eksportuojantis gamintojas patvirtino Pakistano Vyriausybės pateiktą informaciją pateikdamas duomenis, kuriais patvirtinama, kad nuo 2010 m. liepos 1 d. nebeįmanoma gauti susijusios išmokos perkant vietos rinkoje pagamintą PTA. Dėl to primenama, kad pagal pagrindinio reglamento 15 straipsnį nenustatomos jokios priemonės, jeigu subsidija nutraukiama arba įrodoma, kad subsidija nebeteikia jokios naudos susijusiems eksportuotojams. Pateikta informacija akivaizdžiai rodo, kad Pakistanas iš esmės pripažįsta, kad dėl laikinajame reglamente nustatytų su šia schema susijusių aspektų jam reikėjo imtis korekcinių veiksmų, kad Pakistano Vyriausybė nutraukė schemos taikymą ir kad gamintojas negauna jokios su šia schema susijusios naudos. Tokiomis aplinkybėmis laikoma, kad pagrindinio reglamento 15 straipsnio sąlygos įvykdytos ir dėl šios schemos neturėtų būti taikomos kompensacinės priemonės.
(62)
Atsižvelgiant į tai, kas išdėstyta pirmiau, ir į tai, kad nėra kitų susijusių pastabų, patvirtinamos su šia schema susijusios išvados, pateiktos laikinojo reglamento 93-105 konstatuojamosiose dalyse ir pakeistos taip, kaip nurodyta 58-61 konstatuojamosiose dalyse.
IV) Galutinio mokesčio režimas
(63)
Abi šalys teigė, kad ši schema priklauso skirtingai apmokestinimo sistemai ir dėl jos neturėtų būti taikomos kompensacinės priemonės, atsižvelgiant į tai, kad Pakistanas turi suverenią teisę nustatyti mokesčius ir gali nevaržomai taikyti pageidaujamą mokesčių sistemą. Taip pat teigta, kad galutinio mokesčio režimas nenumato bendrovėms jokių finansinių išmokų ir jis veikia Pakistane kaip bendroji apmokestinimo taisyklė (1 % išskaičiuojamasis mokestis, taikomas pajamų iš užsienio valiutos realizavimo metu), taikoma pagal kitokią koncepciją ir grindžiama kitu pagrindu nei normalus mokesčio režimas, pagal kurį vietos pajamos apmokestinamos 35 %. Šių šalių teigimu, neįmanoma nustatyti, kuri iš šių sistemų palankesnė, todėl taikant galutinio mokesčio režimą neatsisakoma pajamų arba nesusiklosto tokios aplinkybės, kad valstybės pajamos, kurios kitu atveju turėtų būti gautos, yra nesurenkamos.
(64)
Dėl šių argumentų reikia pažymėti, kad kvestionuojamas ne Pakistano suverenitetas, o tariamos subsidijos, kurios buvo suteiktos tam tikriems eksportuojantiems gamintojams. Be to, reikėtų priminti, kad eksporto pajamos apmokestinamos kitaip nei pardavimo vidaus rinkoje pajamos. Jeigu pagal šį mokesčių režimą eksporto pajamoms taikomi mažesni mokesčiai nei pardavimo vidaus rinkoje pajamoms, ši schema laikoma subsidija, kaip apibrėžta pagrindinio reglamento 3 straipsnio 1 dalies a punkto ii papunktyje ir 3 straipsnio 2 dalyje - tai yra negautos valstybės pajamos, o dėl to bendrovė gavėja gauna naudos. Tai taip pat yra konkreti subsidija, kaip apibrėžta 4 straipsnio 4 dalies a punkte, atsižvelgiant į tai, kad ji priklauso nuo eksporto veiklos rezultatų.
(65)
Be to, bendradarbiaujantis eksportuojantis gamintojas pateikė 2008 ir 2009 m. skaičiavimus „Excel“ formatu, pranešimą apie mokėtinus mokesčius ir Mokesčių inspekcijos įsakymą dėl įvertinimo, kuriame pakoreguoti 2008 m. bendrovės pajamų mokesčio deklaracijos duomenys. Pakistano Vyriausybė patvirtino bendradarbiaujančio eksportuojančio gamintojo argumentus teigdama, kad pateikti skaičiavimai rodo, kad bendradarbiaujantis eksportuojantis gamintojas pagal galutinio mokesčio režimą sumokėjo daugiau mokesčių, negu jis būtų sumokėjęs taikant normalaus mokesčio režimą.
(66)
Šie argumentai turėjo būti atmesti. Pirma, pateikti skaičiavimai neįtraukti į bendrovės pajamų mokesčio deklaraciją ar bet kokį kitą oficialų mokesčių institucijos dokumentą. Todėl nėra patikrinamų įrodymų, kad jie teisingai parodo bendradarbiaujančio eksportuojančio gamintojo pajamų mokesčio prievoles.
(67)
Antra, pateiktų oficialių mokestinių dokumentų (pranešimo apie mokėtinus mokesčius ir įsakymo dėl įvertinimo) analizė jokiu būdu neleidžia patvirtinti šalių pateiktų argumentų dėl mokėtinų mokesčių dydžio pagal įvairius mokesčių režimus.
(68)
Dėl pateiktų dokumentų dėl 2008 m. - šalys nesugebėjo parodyti, kad pateiktos sumos tiksliai atitinka 2008 m. bendrovės pajamų mokesčio deklaraciją ir du dokumentus, kuriuos vėliau išdavė atitinkamos mokesčių institucijos. Pastarieji du dokumentai leidžia tvirtinti, kad iš bendrovės reikalaujama sumokėti pajamų mokestį už pajamas vidaus rinkoje. Nepaisant to, iš pateiktos informacijos visiškai nepaaiškėjo, ar šis mokestis (arba bet kuris kitas mokestis) tikrai buvo sumokėtas arba ar bendrovė apskundė minėtą pranešimą apie mokesčius. Taip pat neaišku, kaip „Excel“ formatu pateiktos apskaičiuotos sumos galėtų atitikti bendrovės pajamų mokesčio deklaraciją ar mokesčių institucijos įsakymą dėl įvertinimo. Bet kokiu atveju net ir pripažinus, kad pranešime apie mokėtinus mokesčius nurodyta suma buvo sumokėta, nuo to nepasikeistų išvada, kad bendradarbiaujantis eksportuojantis gamintojas sumokėjo mažiau mokesčių negu jis būtų sumokėjęs, jeigu eksporto pajamoms būtų taikomas 35 % dydžio mokestis.
(69)
Dėl pateiktų dokumentų dėl 2009 m. - pažymima, kad šalys nepateikė bendradarbiaujančio eksportuojančio gamintojo 2009 m. pajamų mokesčio deklaracijos. Vietoj oficialių mokestinių dokumentų ir mokesčių deklaracijų, kaip įrodymas buvo pateikti skaičiavimai „Excel“ formatu. Tokios informacijos akivaizdžiai neįmanoma patvirtinti ir ja negalima pagrįsti jokių pateiktų argumentų dėl mokestinių įvykių po tiriamojo laikotarpio. Todėl reikėtų pabrėžti, kad Pakistano Vyriausybė ir (arba) bendradarbiaujantis eksportuojantis gamintojas gali paprašyti, kad būtų atlikta tarpinė priemonių peržiūra, jeigu būtų įvykdytos susijusios pagrindinio reglamento 19 straipsnio nuostatos.
(70)
Tačiau apskaičiuojant subsidijos dydį pagal galutinio mokesčio režimą buvo aptikta kanceliarinė klaida, susijusi su bendradarbiaujančio eksportuojančio gamintojo eksporto pajamomis, nurodytomis bendrovės 2008 m. pajamų mokesčio deklaracijoje. Ji buvo atitinkamai ištaisyta. Eksportuojančiam gamintojui pagal šią schemą tiriamuoju laikotarpiu nustatyta 1,97 % (vietoj 1,95 %) subsidijų norma.
(71)
Atsižvelgiant į tai, kas išdėstyta pirmiau, ir į tai, kad nėra kitų susijusių pastabų, patvirtinamos su šia schema susijusios išvados, pateiktos laikinojo reglamento 106-116 konstatuojamosiose dalyse ir pakeistos taip, kaip nurodyta 70 konstatuojamojoje dalyje.
V) Ilgalaikio eksporto finansavimo taikant fiksuotas palūkanų normas schema (LTF-EOP)
(72)
Abi šalys teigė, kad palūkanų norma, naudojama šios finansavimo schemos subsidijos skirtumui apskaičiuoti, turi būti palūkanų norma, taikyta tuo metu, kai eksportuojantis gamintojas derėjosi dėl fiksuotos finansavimo lėšų palūkanų normos, būtent 2004-2005 m. norma. Be to, vardiklis, naudojamas laikinajam subsidijos skirtumui apskaičiuoti, turėtų būti bendra bendrovės apyvarta, o ne bendra eksporto apyvarta, nes tiek vietinėms, tiek eksporto prekėms gaminti naudojami tie patys gamybos įrenginiai, kurie finansuojami pagal LTF-EOP.
(73)
Šie argumentai turėjo būti atmesti. Visų pirma, reikėtų paaiškinti, kad skaičiuojant naudota palūkanų norma - tai komercinė palūkanų norma, taikyta Pakistane tiriamuoju laikotarpiu, paimta iš Pakistano valstybinio banko (State Bank of Pakistan) svetainės. Susijęs eksportuotojas finansavimo suma, dėl kurios buvo suderėta 2004-2005 m., naudojosi dalimis. Apskaičiuojant subsidijos dydį buvo naudojama tiriamuoju laikotarpiu panaudota kredito sumos dalis, kurią nurodė bendradarbiaujantis eksportuojantis gamintojas. Tiriant šalies gautą naudą konkrečiu tiriamuoju laikotarpiu komercinė kredito norma, taikyta rinkoje tiriamuoju laikotarpiu, paprastai lyginama su už tiriamuoju laikotarpiu gautą paskolą mokėta norma - šiuo atveju taip ir buvo daroma. Dėl vardiklio apskaičiuojant subsidijos dydį, reikia priminti, kad išankstinė sąlyga, kad būtų galima pasinaudoti šia schema, yra ta, kad bendrovė turi tiesiogiai arba netiesiogiai eksportuoti mažiausiai 50 % savo metinės produkcijos. Todėl subsidijos suma (skaitiklis) turi būti paskirstyta per nagrinėjamojo produkto eksporto apyvartą tiriamuoju laikotarpiu, nes subsidija priklauso nuo eksporto veiklos rezultatų.
(74)
Atsižvelgiant į tai, kas išdėstyta, ir į tai, kad nėra kitų susijusių pastabų, patvirtinamos su šia schema susijusios išvados, pateiktos laikinojo reglamento 117-133 konstatuojamosiose dalyse.
VI) Pakistano valstybinio banko eksporto finansavimo schema (EFS)
(75)
Pakistano Vyriausybė nurodė, kad 2010 m. birželio 28 d. priimtu Pakistano valstybinio banko sprendimu ši schema netaikoma PET sektoriui. Todėl teigta, kad ši schema atitinka pagrindinio reglamento 15 straipsnį ir kad Komisija neturėtų nustatyti kompensacinių priemonių, nes buvo įrodyta, kad subsidija nutraukta. Šiuo klausimu bendradarbiaujantis eksportuojantis gamintojas teigė, kad pagal 2010 m. birželio 28 d. Pakistano valstybinio banko aplinkraštį Nr. 09 bendrovė sugrąžino visas finansavimo pagal EFS sumas ir 2010 m. birželio 30 d. nebuvo jokių mokėtinų sumų, susijusių su EFS.
(76)
Dėl šio argumento primenama, kad pagrindinio reglamento 15 straipsnyje nustatyta, kad priemonės nenustatomos, jei subsidija yra nutraukta arba buvo įrodyta, kad subsidija nebeteikia jokios naudos tiriamiems eksportuotojams. Dėl su EFS susijusių pateiktų dokumentų pažymima, kad Pakistano valstybinio banko sprendime kaip tik teigiama, kad bankai negali leisti finansuoti PET įrangos pagal šią schemą. Minėtame dokumente taip pat teigiama, kad esamos finansavimo schemos, kuriomis gali naudotis eksportuotojai, toliau galios iki atitinkamų paskolų termino pabaigos, o į bendrovių eksporto veiklos rezultatus bus atsižvelgta pagal bendrovių skolinimąsi 2009-2010 m. ir pagal jų skolinimosi galimybes iki 2011 m. Pakistano Vyriausybė dėl šių aspektų pateikė reikiamus dokumentus, kuriuose paaiškinta, kad bendrovės, kurios Pakistano finansiniais 2009-2010 m. (t. y. iki 2010 m. birželio 30 d.) pagal šią schemą neturėjo trumpalaikių paskolų, neturi teisės pasinaudoti schema pereinamuoju laikotarpiu iki 2011 m.
Dėl argumento, kad nėra bendradarbiaujančio eksportuojančio neapmokėtų finansavimo pagal EFS sumų, pažymima, kad šis argumentas buvo pagrįstas įvairiais įrodymais, kuriuos pateikė atitinkami bankai ir kuriuos papildė akredituotas bendrovės buhalteris. Atsižvelgiant į tai, kas išdėstyta, padaryta išvada, kad šalys sugebėjo įrodyti, kad EFS schema nebeteikia jokios naudos tiriamam eksportuotojui. Todėl įvykdytos pagrindinio reglamento 15 straipsnyje nustatytos sąlygos ir pateikti argumentai laikomi pagrįstais. Todėl padaryta išvada, kad dėl šios schemos neturėtų būti taikomos kompensacinės priemonės.
(77)
Bendradarbiaujantis eksportuojantis gamintojas taip pat teigė, kad palūkanų norma, naudojama subsidijos skirtumui apskaičiuoti, turi būti trumpalaikė palūkanų norma, taikyta bendrovei tiriamuoju laikotarpiu. Taip pat teigta, kad gautos finansavimo lėšos naudojamos bendrovės einamojo turto finansavimo poreikiams padengti parduodant vidaus rinkoje ir eksportui, o apskaičiuojant subsidijos skirtumą kaip vardiklis turėtų būti naudojama bendra bendrovės apyvarta.
(78)
Šie argumentai turėjo būti atmesti. Primenama, kad skaičiuojant naudota palūkanų norma - tai komercinė palūkanų norma, taikyta Pakistane tiriamuoju laikotarpiu, paimta iš Pakistano valstybinio banko (State Bank of Pakistan) svetainės. Tai normali rinkos kredito norma. Dėl vardiklio apskaičiuojant subsidiją pažymima, kad išankstinė sąlyga, kad būtų galima pasinaudoti šia schema - tai arba konkrečių eksporto sandorių įvykdymas, arba bendros eksporto veiklos rezultatai. Todėl subsidijos suma (skaitiklis) turi būti paskirstyta visai bendrai eksporto apyvartai tiriamuoju laikotarpiu, nes subsidija priklauso nuo eksporto veiklos rezultatų.
(79)
Atsižvelgiant į tai, kas išdėstyta pirmiau, ir į tai, kad nėra kitų susijusių pastabų, patvirtinamos su šia schema susijusios išvados, pateiktos laikinojo reglamento 134-148 konstatuojamosiose dalyse ir pakeistos taip, kaip nurodyta 75-78 konstatuojamosiose dalyse.
VII) Finansavimas pagal Pakistano valstybinio banko F.E. aplinkraštį Nr. 25
(80)
Abi šalys nurodė, kad Pakistano valstybinis bankas nesikišą į šią schemą, kad komerciniai bankai teikia finansavimą užsienio valiuta netaikydami lengvatinės palūkanų normos ir kad ši schema nepriklauso nuo eksporto veiklos rezultatų, nes ja gali pasinaudoti tiek eksportuotojai, tiek ir importuotojai.
(81)
Pateikti argumentai išanalizuoti atsižvelgiant į susijusias teisines nuostatas ir praktinį schemos įgyvendinimą, ir jie buvo pripažinti pagrįstais. Todėl padaryta išvada, kad dėl šios schemos neturėtų būti taikomos kompensacinės priemonės. Kadangi dėl schemos pagal Pakistano valstybinio banko F.E. aplinkraštį Nr. 25 nebus taikomos kompensacinės priemonės, nebūtina atsakyti į atitinkamas pastabas dėl faktų atskleidimo.
3.2.3. Kompensuotinų subsidijų suma
(82)
Atsižvelgiant į tai, kas išdėstyta pirmiau, galutinė kompensuotinų subsidijų suma pagal pagrindinio reglamento nuostatas, išreikšta ad valorem, vieninteliam bendradarbiaujančiam eksportuojančiam Pakistano gamintojui yra 5,15 %.
3.3. Jungtiniai Arabų Emyratai (JAE)
3.3.1. Įžanga
(83)
JAE Vyriausybė ir bendradarbiaujantis eksportuojantis gamintojas pateikė pastabas dėl toliau nurodytų schemų, dėl kurių laikinuoju reglamentu buvo nustatytos kompensacinės priemonės:
I)
1979 m. federalinis įstatymas Nr. 1;
II)
Laisvosios prekybos zona (LPZ).
3.3.2. Konkrečiai taikomos schemos
I) 1979 m. federalinis įstatymas Nr. 1
(84)
JAE Vyriausybė nurodė, kad pagal 1979 m. federalinį įstatymą Nr. 1 šia schema plačiu mastu gali pasinaudoti visi JAE pramonės sektoriai ir bendrovės ir tokia galimybė suteikiama be jokių išimčių. Bendradarbiaujantis eksportuojantis gamintojas nurodė, kad pagal 1979 m. federalinį įstatymą Nr. 1 išduota licencija - tai išankstinė sąlyga, kad būtų galima turėti bendrovę ir vykdyti veiklą JAE.
(85)
Atsižvelgiant į tai, kas išdėstyta pirmiau, pažymima, kad atlikus tyrimą nustatyta, kad pramonės bendrovės JAE gali vykdyti veiklą pagal įvairių tipų licencijas. Be licencijų, išduotų pagal 1979 m. federalinį įstatymą Nr. 1, pramonės bendrovės dar gali vykdyti veiklą pagal konkretaus emyrato, kuriame bendrovės yra įsisteigusios, regioninių institucijų išduotas licencijas. Taip buvo bendradarbiaujančio eksportuojančio gamintojo, kuris turi Ras al Khaimah emyrato Vyriausybės išduotą licenciją, atveju. Be to, pramonės bendrovės gali vykdyti veiklą laisvosios prekybos zonoje, kurioje pagal minėtą įstatymą nereikalaujama licencijos. Todėl neteisinga sakyti, kad visos pramonės bendrovės JAE vykdo veiklą pagal 1979 m. federalinį įstatymą Nr. 1. Dėl to nebuvo įrodyta, kad schema taikoma automatiškai, ir susijęs argumentas turi būti atmestas.
(86)
Abi šalys teigė, kad įstatymu nustatyti reikalavimai tėra būtinos išankstinės sąlygos tam, kad būtų galima plėtoti šalyje bet kokį pramonės projektą, o ne tam, kad būtų suteiktas atleidimas nuo muito, todėl Komisijos atlikta federalinio įstatymo Nr. 1 12, 13 ir 21 straipsnių analizė laikinajame reglamente yra klaidinga. JAE Vyriausybė taip pat nurodė, kad 13 straipsnio terminas „svarstoma“ įstatymo tekste arabų kalba neturi privalomumo reikšmės. JAE Vyriausybė taip pat teigė, kad minėto įstatymo 11 ir 12 straipsniai praktikoje niekada nebuvo taikomi, nes techninis komitetas, atsakingas už rekomendacijų dėl paraiškų teikimą ministrui, niekada nebuvo įsteigtas. Taip pat nurodyta, kad Pramonės vystymo departamento vaidmuo apibrėžtas ministerijos parengtame elektroninės pramonės sistemos naudotojo vadove, nurodytame laikinojo reglamento 173 konstatuojamojoje dalyje.
(87)
Šie argumentai turėjo būti atmesti. Pažymima, kad įstatymo 13 ir 21 straipsniai - tai dalis daugiapakopio proceso, numatyto pramonės licencijos analizėje pagal 1979 m. federalinį įstatymą Nr. 1. Pažymima, kad 11 ir 12 straipsniuose apibrėžtas įvairių valstybei pavaldžių įstaigų, kurios išduoda pramonės licencijas pagal 1979 m. federalinį įstatymą Nr. 1, vaidmuo ir atsakomybė. Tai, kad įstaiga niekada nebuvo įsteigta, nors ji numatyta įstatymu ir yra atsakinga už: i) Pramonės vystymo departamento pateiktos informacijos vertinimą ir ii) rekomendacijų patvirtinti ar atmesti paraiškas teikimą ministrui, patvirtina, kad praktikoje nesilaikoma teisės aktų, pagal kuriuos subsidiją teikianti institucija vykdo savo veiklą, todėl nėra teisinio tikrumo dėl to, kaip teikiamos subsidijos. Be to, iš tiesų JAE Vyriausybės argumentas dėl techninio komiteto prieštarauja ankstesniems argumentams, pagal kuriuos ministras pareikalavo, kad šis komitetas pateiktų pastabų apie galimą įstatymo persvarstymą. Dėl federalinio įstatymo 13 straipsnio žodžio „svarstoma“ apibrėžties pažymima, kad atliekant tyrimą versija anglų k. buvo vienintelis JAE Vyriausybės pateiktas tekstas. Be to, apie galimus tekstų anglų ir arabų k. apibrėžčių skirtumus buvo pranešta tik po laikinojo faktų atskleidimo. Tai, kad dvi teksto versijos kelia abejonių dėl tam tikrų tinkamumo kriterijų aspektų, vėl aiškiai rodo, kad nėra teisinio aiškumo dėl kriterijų ir sąlygų, pagal kuriuos nustatomas tinkamumas gauti subsidiją. Dėl Pramonės vystymo departamento vaidmens pažymima, kad nebuvo pateikta naujos informacijos, kuri galėtų paneigti tyrimo išvadas.
(88)
JAE Vyriausybė nurodė, kad jos pramonės statistiniai duomenys rodo, kad yra daugiau kaip 4 000 pagal 1979 m. federalinį įstatymą Nr. 1 užregistruotų bendrovių. Abi šalys teigė, kad Komisija nepateikė tinkamų įrodymų, kad JAE valdžios institucijos veikė savo nuožiūra patvirtindamos arba atmesdamos paraiškas dėl schemos.
(89)
Šie argumentai turėjo būti atmesti. Pažymima, kad atlikus tyrimą buvo nustatyta, kad pagal 1979 m. federalinį įstatymą Nr. 1 pramonės licencija automatiškai neišduodama ir kad išdavimo procesą reguliuojančios taisyklės, taikomos pasirenkant gavėją, yra neobjektyvios. Atsižvelgiant į tai, kad buvo nustatyta, jog schema yra konkreti pagal pagrindinio reglamento 4 straipsnio 2 dalies a ir b punktų nuostatas, JAE Vyriausybė pagal pagrindinio reglamento 4 straipsnio 2 dalies c punktą turėjo pagrįsti argumentą, kad visų šalių, pagal 1979 m. federalinį įstatymą Nr. 1 pateikusių paraiškas dėl pramonės licencijos priėmus įstatymą, prašymai buvo patenkinti. Tokios patikrinamos informacijos niekada nebuvo pateikta.
(90)
Abi šalys teigė, kad Junginiuose Arabų Emyratuose visos pramonės bendrovės atleidžiamos nuo muito mokesčio už jų produkciją. Bendradarbiaujantis eksportuojantis gamintojas taip pat teigė, kad 2006 m. PPO paskelbtoje JAE prekybos politikos peržiūroje analizuotas 1979 m. federalinis įstatymas Nr. 1 ir nustatyta, kad visi pramonės koncernai atleidžiami nuo muito mokesčio. Taip pat teigta, kad taikomos sistemos kontrolės priemonės, nes pramonės licencijos pratęsiamos kiekvienais metais, pagal schemą bendrovės nurodo be muito importuojamas medžiagas, o valdžios institucijos neleidžia importuoti be muito, jeigu sąnaudos nėra susijusios su produkcija.
(91)
Šie argumentai turėjo būti atmesti. Tikslinga pažymėti, kad nuo muito mokesčio atleidžiamos schema besinaudojančios bendrovės pagal 1979 m. federalinį įstatymą Nr. 1, o žaliavoms taikoma normali ne nulinė muito norma. Bendradarbiaujantis eksportuojantis gamintojas nesugebėjo įrodyti, kaip bendro pobūdžio pareiškimas PPO prekybos politikos peržiūros dokumente gali būti tikslesnis nei laikinajame reglamente pateikta išsami tikrinamuoju vizitu grindžiama analizė, kurioje detaliai nagrinėjamas su 1979 m. federaliniu įstatymu Nr. 1 susijęs tinkamumo klausimas ir šio įstatymo praktinis įgyvendinimas. Dar daugiau, tyrimas atskleidė, kad administruodamos pagal šią schemą be muito importuojamas žaliavas valdžios institucijos nesivadovauja nediskriminavimo principu. Būtent dėl to, kad nėra taisyklių, pagal kurias prašymai importuoti be muito būtų patvirtinami arba atmetami, ir atsižvelgiant į tai, kad nėra veiksmingos schemos administravimo patikrinimo sistemos, neaišku, kodėl vienai šaliai tam tikru metu gali būti leidžiama importuoti be muito, o kitu metu gali būti neleidžiama. Iš tikrųjų taip buvo bendradarbiaujančio eksportuojančio gamintojo atveju, kartais subsidiją teikianti institucija be jokių pateisinamų aplinkybių iš jo pareikalaudavo sumokėti muito mokestį. Todėl abi šalys nesugebėjo pateikti jokių įrodymų, patvirtinančių jų argumentus dėl schemos administravimo ir leidimų importuoti be muito suteikimo.
(92)
Taip pat nurodyta, kad schema veikia pagal objektyvius kriterijus, būtent laikantis reikalavimo, kad nuo muito gali būti atleistos tik importuojamos prekės, naudojamos pramonės bendrovės gamyboje. Šis argumentas turėjo būti atmestas, nes, kaip paaiškinta 89 ir 91 konstatuojamosiose dalyse, neįrodyta, kad tokie objektyvūs kriterijai yra nustatyti.
(93)
JAE Vyriausybė nurodė, kad 1979 m. federalinis įstatymas Nr. 1 yra persvarstomas ir ši informacija buvo pateikta Komisijai. Taip pat teigta, kad Komisija neatsižvelgė į JAE Vyriausybės pateiktą informaciją ir dokumentus ir nepateikė argumentų ir įrodymų dėl faktų ir įstatymo, kuriais remiantis buvo padarytos išvados.
(94)
Atsižvelgiant į tai, kas išdėstyta, pažymima, kad Komisija atidžiai įvertino ir išanalizavo visą šalių pateiktą informaciją. Dėl 1979 m. federalinio įstatymo Nr. 1 tikslinga pažymėti, kad JAE Vyriausybės pateiktas tekstas - tai Finansų ir pramonės ministerijos vidaus dokumento projektas. Jis neturi teisinės galios. Tyrimą atliekanti institucija turi analizuoti galiojančias teisines nuostatas ir jų įgyvendinimo būdą, o ne neprivalomą projektą, kurio JAE administracinės ir teisėkūros institucijos nepatvirtino ir kuris nebuvo priimtas. Dar daugiau, tai, kad JAE Vyriausybė šiuo metu ėmėsi veiksmų dėl galimo 1979 m. federalinio įstatymo Nr. 1 persvarstymo, patvirtina, kad valdžios institucijos suprato, kad, kaip nurodė JAE Vyriausybė, būtina pašalinti bet kokius neatitikimus PPO sutarčiai dėl subsidijų ir kompensacinių priemonių.
(95)
Atsižvelgiant į tai, kas išdėstyta, patvirtinamos su šia schema susijusios išvados, pateiktos laikinojo reglamento 166-183 konstatuojamosiose dalyse.
II) Laisvosios prekybos zona (LPZ)
(96)
Abi šalys nurodė, kad Jungtiniuose Arabų Emyratuose visoms bendrovėms leidžiama be muito importuoti gamybos priemones.
(97)
Dėl šio aspekto pažymima, kad tyrimas atskleidė, kad LPZ įsisteigusios bendrovės gamybos priemones importuoja be muito. Tai, kad viena šalis gali gauti tokią pačią naudą pasinaudodama kita schema (būtent 1979 m. federaliniu įstatymu Nr. 1), nereiškia, kad nagrinėjamoji subsidija nelaikoma kompensuotina. Be to, šalys negalėjo pateikti jokių faktinių įrodymų, kurie paneigtų tyrimo išvadas dėl LPZ. Atsižvelgiant į tai, kas išdėstyta, pateiktas argumentas turėjo būti atmestas.
(98)
Atsižvelgiant į tai, kas išdėstyta, patvirtinamos su šia schema susijusios išvados, pateiktos laikinojo reglamento 184-199 konstatuojamosiose dalyse.
3.3.3. Kompensuotinų subsidijų suma
(99)
Atsižvelgiant į tai, kas išdėstyta, galutinė kompensuotinų subsidijų suma pagal pagrindinio reglamento nuostatas, išreikšta ad valorem, vieninteliam bendradarbiaujančiam eksportuojančiam Jungtinių Arabų Emyratų gamintojui yra 5,13 %.
3.4. Pastabos dėl galutinio faktų atskleidimo
(100)
Primenama, kad visoms suinteresuotosioms šalims buvo suteikta galimybė pateikti pastabas ir pareikšti prieštaravimus po galutinio faktų atskleidimo. Jų pastabos svarstytos ir tam tikrais atvejais į jas atsižvelgta, tačiau jos nebuvo tokios, kad dėl jų būtų reikėję keisti minėtas išvadas.
(101)
Irano bendradarbiaujantis eksportuojantis gamintojas savo analizėje vėl rėmėsi tyrimo faktais, bet nepateikė jokių naujų svarių įrodymų, kurie paneigtų tyrimo išvadas.
(102)
Pakistano Vyriausybė išreiškė nepasitenkinimą, kad jos įsipareigojimas dėl įsipareigojimo perdirbti schemos buvo atmestas, ir pakartojo pastabas dėl LTF-EOP schemos ir galutinio mokesčio režimo. Ji taip pat pateikė naują 2010 m. liepos 27 d. Federalinės pajamų valdybos sprendimą, kuriuo importuojamai PTA (žaliavai, iš kurios gaminamas PET) nustatytas 3 % dydžio muitas, ir teigė, kad institucijos teisiškai įpareigotos perskaičiuoti subsidijos skirtumą, nustatytą pagal įsipareigojimo perdirbti schemą. Šis argumentas turėjo būti atmestas, nes nėra duomenų, kad subsidija nebeteikiama. Pakistano Vyriausybė teigia, kad ji yra sumažinta. Nepaisant to, pagal įsipareigojimo perdirbti schemos taisykles po importo žaliavos gali būti naudojamos mažiausiai dvejus metus. Kitaip tariant, iki 2010 m. liepos mėn. importuoti produktai (kai muito norma buvo 7,5 %) gali būti naudojami iki 2012 m. liepos mėn. Institucijos subsidijos sumą nustatė remdamosi su tiriamuoju laikotarpiu susijusiais duomenimis, o pagal schemos taisykles ankstesnės muito normos poveikis dar gali pasireikšti iki 2012 m. Todėl akivaizdu, kad galutinio muito nustatymo metu subsidija buvo teikiama. Be to, muito mokestis yra tik vienas turimų duomenų elementas, ir kaip nurodyta 43-53 konstatuojamosiose dalyse, jeigu muito norma būtų buvusi mažesnė, importo apimtis galėjo būti didesnė.
(103)
Pakistano bendradarbiaujantis eksportuojantis gamintojas nesutiko su galutinio mokesčio režimo analize, bet pateikti duomenys neleidžia pakeisti tyrimo išvadų. Jis taip pat nurodė, kad yra patikrinamų įrodymų, teisingai parodančių jo pajamų mokesčio prievoles, ir siekdamas įrodyti, kad Komisijos išvados yra netikslios, pateikė dokumentų rinkinį. Dėl šio aspekto pažymima, kad pateikta informacija yra nenuosekli ir jos neįmanoma patikrinti, todėl į ją negali būti atsižvelgta.
(104)
JAE Vyriausybė vėl pateikė tyrimo faktų analizę ir teigė, kad institucijos savo išvadas pagrindė neaiškiu 1979 m. federalinio įstatymo Nr. 1 išaiškinimu ir nepateikė jokių tinkamų įrodymų. Dėl šio aspekto primenama, kad pagal pagrindinio reglamento 4 straipsnio 2 dalies a ir b punktus buvo nustatyta, jog subsidija yra konkreti, kad institucijų atliktas 1979 m. federalinio įstatymo Nr. 1 išaiškinimas buvo pagrįstas pateikta informacija, įrodymais ir duomenimis ir nebuvo nustatyta jokių aiškių įrodymų, galinčių pakeisti tyrimo išvadas. JAE Vyriausybė paaiškino, kad 1979 m. federalinis įstatymas Nr. 1 baigiamas keisti ir greitai bus paskelbtas. Dėl šio aspekto pažymima, kad Komisija vertina JAE pastangas iš dalies keisti atitinkamas teisines nuostatas, bet minėti pokyčiai neturi poveikio tyrimo išvadoms, nes nėra nurodyta aiškių pakeitimų atlikimo proceso ir naujo įstatymo priėmimo datų.
(105)
JAE bendradarbiaujantis eksportuojantis gamintojas pakartojo savo argumentus dėl 1979 m. federalinio įstatymo Nr. 1. Jis taip pat nurodė, kad apskaičiuojant subsidijos skirtumą įsivėlė klaidų. Teigta, kad po galutinio faktų atskleidimo bendrovė pastebėjo, kad iš Saudo Arabijos įsigytos žaliavos neapmokestintos muito mokesčiu, nes JAE ir Saudo Arabija priklauso Persijos įlankos arabų šalių bendradarbiavimo tarybos muitų sąjungai, ir pateikė su šiuo argumentu susijusių dokumentų rinkinį. Dėl šio aspekto pažymima, kad šie prieštaravimai yra visiškai nauja informacija, kuri turėjo būti pateikta klausimyno atsakymuose ar vėliausiai per tikrinamąjį vizitą, kad Komisija būtų galėjusi patikrinti šių argumentų teisingumą. Todėl pateikti duomenys negali būti patikrinti tokiu vėlyvu tyrimo etapu. Be to, neturima ir svarių įrodymų šiems argumentams pagrįsti. Dar buvo teigta, kad nauda turėtų būti skaičiuojama pagal tiriamuoju laikotarpiu sunaudotas žaliavas, o ne pagal nupirktas žaliavas. Dėl šio aspekto pažymima, kad sunaudotų ir nupirktų žaliavų atskyrimas visiškai neturi reikšmės, nes kompensuotina suma - tai visa tiriamajam laikotarpiui priskirta suma, kaip paaiškinta 84-95 konstatuojamosiose dalyse.
4. ŽALA
4.1. Sąjungos gamyba, Sąjungos pramonė ir Sąjungos suvartojimas
(106)
Dėl Sąjungos gamybos, Sąjungos pramonės ir Sąjungos suvartojimo pastabų negauta. Todėl patvirtinamos laikinojo reglamento 201-206 konstatuojamosios dalys.
4.2. Importas iš nagrinėjamųjų šalių
(107)
Pastabų dėl nagrinėjamojo importo poveikio suvestinio vertinimo, importo iš nagrinėjamųjų šalių apimties ir jų atitinkamos rinkos dalies negauta. Todėl patvirtinamos laikinojo reglamento 207-213 konstatuojamosios dalys.
(108)
Atsižvelgiant į tai, kad, kaip nurodyta 20 konstatuojamojoje dalyje, nuspręsta išskaidyti tiriamąjį produktą į keletą produkto rūšių, buvo perskaičiuotas priverstinis kainų mažinimas, kad būtų atspindėtas minėtas pakeitimas.
(109)
Siekiant išnagrinėti priverstinį kainų mažinimą, pagal gamintojo kainas EXW sąlygomis pakoreguotos vidutinės svertinės Sąjungos pramonės kiekvienos rūšies produkto pardavimo nesusijusiems pirkėjams Sąjungos rinkoje kainos palygintos su atitinkamomis vidutinėmis svertinėmis iš nagrinėjamųjų šalių importuojamo produkto kainomis pirmam nepriklausomam pirkėjui Sąjungos rinkoje, nustatytomis remiantis CIF ir atitinkamai pakoreguotomis atsižvelgiant į išlaidas po importo ir prekybos lygio skirtumus.
(110)
Palyginus nustatyta, kad per tiriamąjį laikotarpį dėl JAE kilmės subsidijuoto importuoto produkto pardavimo Sąjungoje Sąjungos pramonės kainos priverstinai sumažintos 3,2 %. Dėl Irano kilmės subsidijuoto importuoto produkto pardavimo Sąjungoje Sąjungos pramonės kainos priverstinai sumažintos 3,0 %. Dėl Pakistano kilmės subsidijuoto importuoto produkto pardavimo Sąjungoje Sąjungos pramonės kainos priverstinai sumažintos 0,5 %. Tiriamuoju laikotarpiu nagrinėjamosioms šalims nustatytas 2,5 % vidutinis svertinis priverstinio kainų mažinimo skirtumas.
(111)
Irano eksportuotojas nurodė, kad nustatytas per didelis jo žalos skirtumas, nes nustatyta per maža svertinė vidutinė vieneto pardavimo kaina dėl neteisingai apskaičiuotos prekybos lygio koregavimo sumos. Dėl šio argumento reikia pažymėti, kad prekybos lygį išreiškianti suma, naudota atliekant preliminarius skaičiavimus, buvo fiksuota suma už 1 toną - tai komisinis atlyginimas, kurį ima bendradarbiaujantis importuotojas ir kuris sudaro apie 1 % vidutinės CIF kainos. Tačiau kadangi nebuvo pasiūlyta alternatyvi kiekybinė prekybos lygio koregavimo išraiška ir kadangi nėra kitos informacijos apie tokį koregavimą, argumentas atmetamas.
(112)
Ta pati šalis taip pat teigė, kad atrodo, jog nustatyta per maža (2 % dydžio) išlaidų po importo suma.
(113)
Atsižvelgiant į tai, pakartojama, kad atliekant tyrimą nebendradarbiavo nei vienas importuotojas ir nebuvo įmanoma patikrinti faktinių išlaidų po importo. Todėl neturint kitos informacijos buvo taikomas kitų tyrimų metu naudotas dydis.
4.3. Sąjungos pramonės padėtis
(114)
Kai kurios suinteresuotosios šalys teigė, kad žalos nepadaryta, nes gamintojai buvo neteisingai atrinkti ir dėl to rezultatų nebuvo galima ekstrapoliuoti visai Sąjungos pramonei. Teigta, kad tai, kad bendrovė (kuri nebuvo atrinkta) nurodė, kad ji dirbo naudodama daugiau kaip 100 % savo pajėgumų, galėtų aiškiai rodyti žalos nebuvimą. Pažymima, kad nurodyta informacija paimta iš šios bendrovės vertybinių popierių biržos priežiūros institucijai pateiktos informacijos trečiojoje šalyje ir ji nebuvo patikrinta. Ši informacija taip pat neatitinka turimos informacijos. Be to, tik vieno ES gamintojo gamybos pajėgumų panaudojimas jokiomis aplinkybėmis negali pakeisti išvadų dėl žalos atrinktiems ES gamintojams ir kitiems ES gamintojams.
(115)
Kadangi negauta jokių kitų argumentų ar pastabų, patvirtinamos laikinojo reglamento 218-237 konstatuojamosios dalys.
4.4. Išvada dėl žalos
(116)
Kadangi negauta jokių konkrečių pastabų, patvirtinamos laikinojo reglamento 238-240 konstatuojamosiose dalyse pateiktos išvados dėl žalos.
5. PRIEŽASTINIS RYŠYS
5.1. Subsidijuoto importo poveikis
(117)
Kadangi negauta jokių konkrečių pastabų, patvirtinamos laikinojo reglamento 241-245 konstatuojamosios dalys.
5.2. Kitų veiksnių poveikis
(118)
Kai kurios suinteresuotosios šalys teigė, kad bet kokia nustatyta žala būtų ne dėl subsidijuoto importo, bet dėl to, kad žemos PET kainos Europos Sąjungoje atspindi pasaulinį pramonės ciklą ir kad nuo 2008 m. rugsėjo mėn. iki 2009 m. birželio mėn. PET kainos atitiko mažesnes žalios naftos kainas. Dėl šio argumento pripažįstama, kad PET kainos tam tikru mastu priklauso nuo žalios naftos kainų, nes jos dariniai yra pagrindinė žaliava PET gaminti. Tačiau žalios naftos kainos per visą tiriamąjį laikotarpį buvo ne žemos, bet labai nestabilios - iš pradžių jos smarkiai krito, o vėliau atsistatė. Remiantis tokiu pasaulinių žalios naftos kainų nestabilumu negalima paaiškinti, kodėl PET importas buvo subsidijuojamas ir Sąjungos gamintojai buvo priversti sumažinti kainas. Būtent dėl šio priverstinio kainų mažinimo, galėjusio įvykti dėl gautų subsidijų, Sąjungos pramonės kainos sumažėjo, o ES gamintojai buvo priversti nuostolingai parduoti, kad neprarastų savo užsakovų.
(119)
Irano eksportuotojas teigė, kad kai kurių ES gamintojų finansinės ir techninės problemos nebuvo tinkamai atskirtos nuo žalos analizės, jos buvo neteisingai susietos su importu iš Irano, nes jis pateko į rinką tik po 2006 m. Dėl šio aspekto pažymima, kad importas iš Irano rinkoje jau buvo 2006 ir 2007 m., o jo užimama rinkos dalis nesiekė 1 %. Nuo 2008 m. importo apimtis viršijo 1 % ir dėl savo žemų kainų prisidėjo prie kainų mažėjimo Europos Sąjungoje. Be to, šiuo atveju buvo patenkintos suminio vertinimo sąlygos ir buvo įmanoma įvertinti subsidijuoto importo iš visų nagrinėjamųjų šalių poveikį. Be to, tarp Irano eksportuotojo minėtų bendrovių atrinkta buvo tik viena, o šio ES gamintojo techninės problemos, su kuriomis jis susidūrė tik laikotarpiu nuo 2008 m. rugsėjo iki spalio vidurio, neturėjo ryškios įtakos bendram žalos dydžiui.
(120)
Ta pati šalis pakartojo, kad bet kokia nustatyta žala būtų susijusi su sumažėjusia paklausa, ypač tiriamuoju laikotarpiu, per kurį įvyko pasaulinė finansų ir ekonomikos krizė. Tačiau ši šalis nepaneigė laikinojo reglamento 254-256 konstatuojamosiose dalyse pateiktų argumentų, kad dėl paskutinį 2008 m. ketvirtį prasidėjusio ekonomikos nuosmukio jokiu būdu negali sumažėti žalingas subsidijuoto importo mažomis kainomis į ES rinką poveikis per visą nagrinėjamąjį laikotarpį ir kad dėl to nebuvo nutrauktas priežastinis ryšys, nors mažėjanti paklausa irgi turėjo įtakos patirtai žalai. Dar pažymima, kad sumažėjus pasiūlai subsidijuoto importo rinkos dalis net padidėjo nuo 7,6 % iki 10,2 % ir taip pablogino ES gamintojų padėtį.
(121)
Kai kurios suinteresuotosios šalys teigė, kad bet kokia žala patirta dėl menkų ES PET gamintojų investicijų ir dėl, palyginti su eksportuotojais, didesnių sąnaudų.
(122)
Pripažįstama, kad PET yra kapitalui imli pramonės šaka ir kad būtinos tam tikro dydžio investicijos siekiant išlaikyti konkurencingumą vidutiniu ir ilguoju laikotarpiu. Primenama, kad, kaip nurodyta laikinojo reglamento 237 konstatuojamojoje dalyje, kai kurios atrinktos bendrovės 2006 ir 2007 m. daug investavo, bet 2008 m. ir tiriamuoju laikotarpiu investuota buvo minimaliai.
(123)
Dėl šio aspekto pažymima, kad atsižvelgiant į tai, kad 2008 m. ir tiriamuoju laikotarpiu mažėjo gamyba ir pajėgumų panaudojimo lygis ir smarkiai susitraukė Sąjungos gamintojų rinkos dalis, būtų nepamatuota tikėtis kokių nors didesnių investicijų į naujus pajėgumus tuo pačiu laikotarpiu.
(124)
Taip pat pakartojama, kad, kaip nurodyta laikinojo reglamento 233 ir 234 konstatuojamosiose dalyse, atrinktų Sąjungos gamintojų finansinė padėtis buvo labai prasta visu nagrinėjamuoju laikotarpiu, o 2006 m. ir tiriamuoju laikotarpiu jie patyrė didelių nuostolių. Tokiomis aplinkybėmis vėlgi būtų nepamatuota tikėtis iš Sąjungos gamintojų didelių investicijų.
(125)
Todėl padaryta išvada, kad nedidelės investicijos 2008 m. ir tiriamuoju laikotarpiu neturėjo esminės įtakos Sąjungos pramonės patirtai žalai, bet greičiau buvo jos padarinys.
5.3. Išvada dėl priežastinio ryšio
(126)
Kadangi nepateikta jokių kitų argumentų ar pastabų, patvirtinamos laikinojo reglamento 246-264 konstatuojamosios dalys.
6. SĄJUNGOS INTERESAI
(127)
Po pirminio faktų atskleidimo daug ES perdirbėjų ir (arba) pilstyklų pranešė apie save ir teigė, kad Sąjungos interesų analizė teisingai neatspindėtų daugelio bendradarbiaujančių naudotojų argumentų ir kad išvados prieštarauja dabartinei ekonominei padėčiai. Tačiau nebuvo pateikta daugiau įrodymų ar paaiškinimų. Visos bendrovės paprašė būti išklausytos, bet tik dvi šios naudotojų grupės bendrovės ir viena Italijos pilstyklų asociacija dalyvavo išklausyme. Svaresnių pastabų gauta iš vieno bendradarbiaujančio ES perdirbėjo (ALPLA), perdirbėjų grupės („Caiba SA“, „Coca-Cola“ grupė, „Danone Waters“, „Logoplaste“, „MFS Commodities“, „PepsiCO.“, „Novara International“ ir „Silico Polymers“), bendradarbiaujančio importuotojo (GSI) ir plastiko perdirbėjų asociacijos (EuPC). Visos šios šalys tvirtai pasisakė prieš bet kokių priemonių nustatymą.
6.1. Sąjungos pramonės ir kitų Sąjungos gamintojų interesai
(128)
Kai kurios suinteresuotosios šalys teigė, kad ES gamintojai naudotųsi (piktnaudžiautų) prekybos apsaugos priemonėmis, kad apsaugotų Sąjungos rinką ir nustatytų Europos Sąjungoje dirbtinai dideles kainas. Šios šalys atkreipė dėmesį į Indijai, Indonezijai, Pietų Korėjai, Malaizijai, Taivanui, Tailandui ir Kinijos Liaudies Respublikai taikomas antidempingo ir (arba) kompensacines priemones. Tačiau pažymima, kad bet kokia Europos Sąjungoje gamybą vykdanti bendrovė turi teisę pateikti skundą ir siekti, kad būtų imtasi taisomųjų veiksmų, jeigu ji gali įrodyti, kad laikomasi žalingos subsidijavimo praktikos. Tai, kad buvo nustatyta, kad įvairiose šalyse taikoma subsidijavimo ir dempingo praktika, galėtų būti paaiškinta dideliu šio produkto paklausos didėjimu nuo 10-tojo dešimtmečio pradžios - paprastai paklausos metinio didėjimo sparta buvo matuojama dviženkliais skaičiais. Tai paskatino dideles investicijas visame pasaulyje, dėl to susidarė struktūrinis pasaulinio masto PET pasiūlos perteklius. Taip pat pažymima, kad kai kurios trečiosios šalys taiko priemones kelioms iš minėtų valstybių - tai parodo, kad esama struktūrinės problemos.
(129)
Keletas suinteresuotųjų šalių pakartojo, kad Sąjungos gamintojams nepavyks pagerinti savo veiklos rezultatų ilguoju laikotarpiu, nes netrukus trečiosiose šalyse bus pritraukta naujų investicijų ir dėl to Europos Sąjungoje sumažės dirbtinai didelės kainos.
(130)
Tyrimas parodė, kad dėl naujų investicijų Omane 2009 m. smarkiai išaugo jo importo apimtis, ir negalima atmesti galimybės, kad dėl to Sąjungos pramonei ateityje gali kilti problemų. Tačiau, kaip jau minėta laikinojo reglamento 270 konstatuojamojoje dalyje, galimos naujos investicijos, dėl kurių Sąjungos pramonė gali patirti žalos, nėra pagrįsta priežastis nepasinaudoti teisėtomis apsaugos priemonėmis, susijusiomis su šiuo tyrimu.
(131)
Tik viena suinteresuotoji šalis teigė, kad Europos Sąjungoje padidėjus PET kainoms, tik ES gamintojai, investavę trečiosiose šalyse, kurioms priemonės netaikomos (Tailande, JAV, Rusijoje), ar kiti PET gamintojai trečiosiose šalyse (Pietų Korėjoje) galėtų pagerinti savo veiklos rezultatus. Todėl šalis teigė, kad lėšų perkėlimas gamintojams už ES ribų akivaizdžiai būtų reikšmingesnis nei trumpojo laikotarpio nauda ES gamintojams.
(132)
Dėl šio aspekto pabrėžiama, kad neturima įrodymų, pagrindžiančių argumentą, kad bet kokia finansinė nauda, kuri gali būti suteikta gamintojams trečiosiose šalyse, kurioms netaikomos prekybos apsaugos priemonės, arba bendrovėms, kurioms taikomas nulinis muitas, būtų didesnė nei nauda Sąjungos pramonei.
(133)
Taip pat teigta, kad Sąjungos gamintojų bendrovėse dirba tik 2 000 darbuotojų, o PET perdirbėjų bendrovėse ir pilstyklose, kurioms bet koks muitas turėtų didelės įtakos, dirba atitinkamai apie 20 000 ir 60 000 darbuotojų.
(134)
Pažymima, kad PET gamintojų sukurtų darbo vietų skaičius nėra nesvarbus, o pats klausimas, ar priemonių nustatymas neprieštarauja Sąjungos interesams, negali tiesiog apsiriboti dirbančiųjų skaičiumi. Dėl to taip pat itin svarbu, kad priemonės negalėtų smarkiai paveikti susijusių naudotojų, atsižvelgiant į muito dydį ir alternatyvius tiekimo šaltinius, kaip nurodyta 141-156 konstatuojamosiose dalyse.
6.2. Nesusijusių Sąjungos importuotojų interesai
(135)
Pakartojama, kad atliekant šį tyrimą nebendradarbiavo nei vienas nesusijęs importuotojas.
(136)
Bendradarbiaujanti bendrovė griežtai nesutiko, kad muitų nustatymas neturės ryškaus poveikio jos veiklai. Bendrovė teigė, kad nors ji veikia komisinių atlyginimų pagrindu, poveikis būtų didelis, nes didelė jos veiklos dalis susijusi su nagrinėjamosiomis šalimis. Nustačius galutines priemones, jos turėtų poveikio komisiniams atlyginimams, gautiems iš gamintojų nagrinėjamosiose šalyse, nes nagrinėjamosiose šalyse pagamintas PET nebegalėtų konkuruoti su kitų gamintojų pagamintu PET.
(137)
Atsižvelgiant į bendrą mažą muito dydį, nėra tikėtina, kad tai turės didelės įtakos PET pardavimui iš nagrinėjamųjų šalių. Be to, labai tikėtina, kad vidutiniu laikotarpiu bendrovė gali pereiti prie kitų tiekimo šaltinių, pvz., importo iš Omano, JAV, Brazilijos, Meksikos ir bendrovių iš Pietų Korėjos, kurioms taikoma nulinė antidempingo muito norma. Šių eksportuojančių gamintojų pardavimas turėtų suteikti bendrovei galimybę padengti bet kokius nuostolius, kurie gali būti patirti dėl nustatytų priemonių. Todėl šis argumentas atmetamas.
6.3. Žaliavų tiekėjų interesai Europos Sąjungoje
(138)
Viena suinteresuotoji šalis teigė, kad neteisėta ginti ES PET gamintojų žaliavų tiekėjus pakavimo pramonės, pilstyklų ir galutinių vartotojų sąskaita.
(139)
Pažymima, kad priemonių poveikio tiekimo pramonei analizė atitinka pagrindinio reglamento 31 straipsnį. Tokia analizė atliekama pagal nusistovėjusią praktiką, ypač kai žaliavų tiekėjai labai priklauso nuo Sąjungos gamintojų.
(140)
Kadangi jokių kitų pastabų šiuo klausimu negauta, galutinai patvirtinamos laikinojo reglamento 265-279 konstatuojamosios dalys.
6.4. Naudotojų interesai
(141)
Pakartojama, kad PET, naudojamas butelių ruošinių gamyboje, sudaro 70-80 % visų perdirbėjų gamybos sąnaudų. Todėl toms bendrovėms tai pati svarbiausia sąnaudų sudedamoji dalis.
(142)
Kai kurios suinteresuotosios šalys nurodė, kad ES pakavimo pramonė nuolat turi prisitaikyti prie pilstyklų reikalavimų dėl naujo dizaino ir kuo mažiau aplinkai kenksmingų pakuočių. Dėl to kai kurie perdirbėjai linkę nuolat investuoti į mokslinius tyrimus ir technologinę plėtrą siekdami sukurti naujus produktus ir naują dizainą, kad išliktų konkurencingi ir vertės kūrimo grandinėje sukurtų daugiau vertės.
(143)
Kai kurios suinteresuotosios šalys teigė, kad poveikis ES perdirbimo pramonei bus labai didelis ir dėl jo sumažės lėšos investicijoms į naujas, aplinkai nekenksmingas pakuotes, o šimtai mažesnių bendrovių gali užsidaryti, nes jų pelnas dar mažesnis dėl mažos perdirbimo apimties ir ribotų derybinių galių.
(144)
Jeigu dėl nustatytų priemonių visą kainos padidėjimą perimtų perdirbėjai, poveikis jiems būtų tikrai didelis priklausomai nuo tiekimo šaltinių, atsižvelgiant į tai, kad PET išlaidos sudaro didžiąją jų išlaidų dalį, o daugelio mažųjų ir vidutinių įmonių pelnas yra nedidelis.
(145)
Dėl to buvo atliktas tikrinamasis vizitas mažoje Italijos plastiko perdirbimo bendrovėje siekiant susidaryti geresnį vaizdą apie muito poveikį šiai naudotojų grupei. Tyrimas parodė, kad perdirbėjai paprastai turi tam tikrą, nors ir ribotą, galimybę perkelti kainos padidėjimą, ypač jei kainos padidėjimas yra žymus ir jį galima numatyti iš anksto. Be to, kai kurie PET perdirbėjai yra įtraukę į sutartis žaliavų kainų koregavimo sąlygą, kuri gali padėti ES perdirbėjams dalį kainos padidėjimo perkelti pilstykloms.
(146)
Todėl, atsižvelgiant į ganėtinai mažą muito dydį, padaryta išvada, kad kompensacinių muitų nustatymas veikiausiai neturės itin nepalankaus poveikio perdirbėjams.
(147)
Kai kurios suinteresuotosios šalys pakartojo argumentą, kad nustačius galutines priemones padidėtų PET perdirbėjų išsikėlimo rizika. Šios šalys taip pat teigė, kad išsikėlus ES perdirbėjams ES gamintojai neturėtų ilgalaikės naudos. Vienas iš bendradarbiaujančių PET perdirbėjų nurodė, kad išsikėlimas jau prasidėjo ir bet koks kompensacinių muitų nustatymas tik paspartintų šį procesą. Ši šalis teigė, kad didelė ES perdirbėjų dalis įsikurtų teritorijose netoli ES sienų (Šveicarijoje, Kroatijoje, Bosnijoje, Serbijoje, Turkijoje, Rusijoje ir Ukrainoje) ir kad kai kuriems perdirbėjams būtų daug lengviau iškelti gamybą į šias teritorijas nei teigiama laikinajame reglamente.
(148)
Remiantis turima informacija, išsikėlimas tikrai jau vyksta, todėl kompensacinių muitų nustatymas laikomas vienu iš daugelio galimų veiksnių, lemiančių tokį bendrovės sprendimą. Nebuvo nustatyta, kad šiuo atveju nenustačius priemonių šios bendrovės galėtų pasilikti Europos Sąjungoje atsižvelgiant į tai, kad toks sprendimas paprastai priimamas išanalizavus ne prekybos apsaugos priemones, o įvairius kitus aspektus, pvz., buvimas arčiau užsakovo, galimybė įdarbinti kvalifikuotus darbuotojus mokslinių tyrimų ir technologinės plėtros srityje, bendra išlaidų struktūra ir pan.
(149)
Taip pat pažymima, kad turima informacija rodo, kad ES perdirbimo pramonė susiduria su įvairiomis rimtomis problemomis dėl vidinių struktūrinių trūkumų, kurie vis labiau ryškėja sparčiai besikeičiančioje augančios konkurencijos aplinkoje. Akivaizdu, kad stambumas turi reikšmės šiame versle, todėl jau vyksta rinkos vienijimasis, įskaitant bendrovių uždarymą ir išsikėlimą. Todėl manoma, kad bet koks PET kainos padidėjimas dėl kompensacinių priemonių nėra daug nerimo keliančio mažesnių perdirbėjų išsikėlimo priežastis.
(150)
Taigi padaryta išvada, kad kompensacinių muitų nustatymas nebus lemiamas veiksnys PET perdirbimo bendrovėms priimant sprendimą dėl išsikėlimo.
(151)
Kai kurios suinteresuotosios šalys teigė, kad bet kokios priemonės turės didelį poveikį pilstykloms, nes dėl sutartinių sąlygų joms būtų (bent iš dalies) perkeltas bet koks PET dervos kainų padidėjimas. Taip pat teigta, kad kai kurios pilstyklos gali būti nepajėgios perkelti kainų padidėjimo savo klientams - prekybos centrų ar mažmeninės prekybos grandinėms, ir jos gali nepakelti bet kokio sąnaudų padidėjimo.
(152)
Šios šalys teigė, kad buvo nustatyta nepakankamai plati produktų grupė, kuriai turės įtakos muitai, nes jie turės įtakos ne tik į butelius pilstomam vandeniui, nealkoholiniams gėrimams, valgomajam aliejui, bet ir alui, pienui ir pieno produktams, sultims, ketčupui ir prieskoniams, kosmetikos ir asmens priežiūros reikmenims, vaistams, vitaminams ir papildams, buitinėms valymo priemonėms, mašininei alyvai ir tepalams.
(153)
Pripažįstama, kad PET pakuotė yra įvairios paskirties. Tačiau pažymima, kad laikinojo reglamento nuostatos daugiausia susijusios su poveikiu pilstykloms, nes jos grindžiamos atliekant tyrimą bendradarbiavusių bendrovių (daugiausia vandens, nealkoholinių gėrimų ar sulčių gamintojų) pateiktais duomenimis. Kitų išsamių duomenų, rodančių dar didesnį poveikį naudojimui kitomis išvardytomis paskirtimis, neturima.
(154)
Todėl laikoma, kad laikinojo reglamento 291 konstatuojamojoje dalyje pateiktos laikinosios išvados gali būti galutinai patvirtintos. Be to, atsižvelgiant į mažą siūlomų priemonių dydį, sąnaudos gali padidėti ne daugiau kaip 1 % (blogiausiu atveju, t. y. jeigu pilstykloms tektų visas priemonių poveikis), todėl jų poveikis bendrai pilstyklų padėčiai bus labai nežymus, net jei, kaip teigiama, jos negalėtų perkelti padidėjusių sąnaudų vartotojams.
(155)
Keletas suinteresuotųjų šalių teigė, kad bet kokios prekybos apsaugos priemonės dar labiau sumažins nepakankamą pasiūlą Sąjungos rinkoje, padėtis bus ypač probleminė vasaros mėnesiais dėl padidėjusios vandens ir gėrimų paklausos. Teigta, kad 2010 m. reikės importuoti iki 900 000 tonų. Ši problema dar paaštrėtų dėl to, kad kai kurie ES gamintojai yra ir PET perdirbėjai, kurie parduotų laisvojoje rinkoje tik patenkinę vidinę paklausą ir nustatydami didesnes kainas.
(156)
Dėl šio aspekto naujos informacijos nepateikta ir nebuvo atmesti laikinojo reglamento 294 ir 295 konstatuojamosiose dalyse nurodyti argumentai. Taip pat pažymima, kad dėl iš JAE ir Pakistano importuojamam produktui nustatytų mažų muitų, poveikis šių šalių prekybos apimčiai neturėtų būti labai ryškus. Todėl galutinai patvirtinamos 294 ir 295 konstatuojamųjų dalių išvados.
6.5. Poveikis vartotojams
(157)
Keletas suinteresuotųjų šalių teigė, kad laikinajame reglamente nebuvo tinkamai atsižvelgta į poveikį vartotojams, kurie kasdien pirks produktus, kuriuose yra PET dervų. Šie argumentai nebuvo pagrįsti - tik nurodyta, kad dėl 50 EUR/t padidėjimo, taikomo 3 mln. suvartotų tonų, per metus galutiniams vartotojams būtų perkelta 150 mln. EUR.
(158)
Pažymima, kad siūloma apskaičiuota suma neatitinka realybės, nes daugelis šalių pripažino, kad tam tikras poveikis teks PET perdirbėjams, pilstykloms ir prekybos centrų ar mažmeninės prekybos grandinėms, t. y. tam tikra padidėjusių sąnaudų dalis bus išskirstyta pardavimo grandinėje.
(159)
Blogiausiu atveju (t. y. pagal mažai tikėtiną scenarijų, kai visas kainų padidėjimo poveikis tektų vartotojui) dėl mažo siūlomų priemonių dydžio šis poveikis galutiniam vartotojui neviršytų 0,5 eurocento už suvartotą butelį ir veikiausiai būtų žymiai mažesnis.
6.6. Išvada dėl Sąjungos interesų
(160)
Atsižvelgiant į tai, kas išdėstyta, ir atlikus išsamią visų susijusių interesų analizę, padaryta galutinė išvada, kad įvertinus visus aspektus šiuo atveju nėra įtikinamų priežasčių nenustatyti priemonių. Kadangi jokių kitų pastabų šiuo klausimu negauta, galutinai patvirtinamos laikinojo reglamento 280-298 konstatuojamosios dalys.
6.7. Pastabos dėl galutinio faktų atskleidimo
(161)
Atskleidus esminius faktus ir aplinkybes, kuriais remdamasi Komisija pasiūlė nustatyti galutinį kompensacinį muitą, kai kurios suinteresuotosios šalys pateikė papildomų pastabų. Kadangi dauguma pastabų - tai anksčiau pateiktų pastabų pakartojimas, minėtos išvados nebuvo pakeistos.
(162)
Dėl pakartoto argumento, kad dėl paskutinių USD ir EUR keitimo kurso pokyčių smarkiai išaugo importuojamo PET kainos ir todėl Sąjungos pramonės esą nereikia apsaugoti prekybos apsaugos priemonėmis, pažymima, kad atliekant bet kokį antisubsidijų tyrimą paprastai neatsižvelgiama į pokyčius po tiriamojo laikotarpio, nebent susiklosčius ypatingoms aplinkybėms galima parodyti, kad, be kita ko, jie yra ilgalaikiai ir smarkiai pakeistų tyrimo išvadas. Bet kokie USD ir EUR keitimo kurso pokyčiai negali būti laikomi ilgalaikiais.
7. GALUTINĖS PRIEMONĖS
7.1. Žalos pašalinimo lygis
(163)
Viena suinteresuotoji šalis teigė, kad buvo nustatytas per didelis tiriamojo laikotarpio antro ketvirčio tikslinis (5 %) pelno dydis, nes per šį ketvirtį (2008 m. 4-tą ketvirtį) ne tik paklausa buvo mažesnė (žiemos laikotarpis), bet PET gamintojus smarkiai paveikė ir pasaulinė ekonominė krizė. Todėl teigiama, kad teisingai pritaikius principą, suformuotą byloje T-2010/95 (5), turėtų būti nustatytas 0 % pelno dydis, jeigu nebūtų subsidijuoto importo. Be to, šalies teigimu, kadangi krizė paveikė visus tiriamojo laikotarpio ketvirčius, ir kitiems ketvirčiams nustatytas 5 % pelno dydis neatitiktų tikrovės, nes net ir nesant ekonomikos krizės, t. y. 2006-2007 m., Sąjungos pramonei nepavyko pasiekti 5 % pelno.
(164)
Pripažįstama, kad laikantis teismų praktikos kaip tikslinis pelnas turėtų būti naudojamas tas pelnas, kurį Sąjungos pramonė galėjo pagrįstai pasiekti esant įprastinėms konkurencijos sąlygoms, kai nebuvo subsidijuoto importo. Primenama, kad per ankstesnius to paties produkto tyrimus naudotas 7 % ir didesnis tikslinis pelnas vietoj šiame tyrime preliminariai naudojamo 5 % pelno. 5 % tikslinis pelnas laikomas tikėtinu Europos pramonės pelnu, jeigu nebūtų subsidijuoto importo. Todėl atmetamas argumentas dėl tikslinio pelno mažinimo.
(165)
Atsižvelgiant į apskaičiuotą pakoreguotą priverstinį kainų mažinimą, minimą 108-110 konstatuojamosiose dalyse, atitinkamai nustatomi tokie žalos pašalinimo lygiai:
Šalis
Žalos pašalinimo lygis
Iranas
16,7 %
Pakistanas
14,1 %
JAE
17,5 %
7.2. Galutinės priemonės
(166)
Atsižvelgiant į galutines išvadas dėl subsidijavimo, žalos, priežastinio ryšio ir Sąjungos interesų ir laikantis pagrindinio reglamento 15 straipsnio 1 dalies, tikslinga Irano, Pakistano ir Jungtinių Arabų Emyratų kilmės importuojamam nagrinėjamajam produktui nustatyti galutinį kompensacinį muitą, atitinkantį nustatytą mažiausią subsidijavimo ir žalos pašalinimo lygį, pagal mažesnio muito taisyklę.
(167)
Atsižvelgiant į tai, kas išdėstyta, ir laikantis pagrindinio reglamento 12 straipsnio 1 dalies, tikslinga Irano kilmės importui nustatyti galutinį kompensacinį muitą, atitinkantį nustatytą žalos skirtumo dydį, o Pakistano ir Jungtinių Arabų Emyratų kilmės importui - nustatyti galutinį kompensacinį muitą, atitinkantį nustatytą subsidijos skirtumo dydį.
(168)
Primenama, kad per palyginti trumpą laikotarpį PET sąnaudos ir kainos gali smarkiai pakisti. Todėl manoma, kad tikslinga muitus nustatyti kaip konkrečią sumą vienai tonai. Ši suma gauta kompensacinį dydį taikant CIF eksporto kainoms, naudojamoms atliekant skaičiavimus per tuo pačiu metu atliekamą antidempingo tyrimą.
(169)
Remiantis tuo, kas išdėstyta, siūlomi tokie kompensacinio muito dydžiai, išreikšti CIF kaina Sąjungos pasienyje prieš sumokant muitą:
Šalis
Bendras subsidijos skirtumas
Žalos skirtumas
Galutinio kompensacinio muito norma
%
Suma
(EUR/tonai)
Iranas
51,8 %
16,7 %
16,7 %
139,70
Pakistanas
5,1 %
14,1 %
5,1 %
44,02
JAE
5,1 %
17,5 %
5,1 %
42,34
(170)
Bet kokie prašymai taikyti bendrovėms individualų kompensacinį muitą (pvz., pasikeitus subjekto pavadinimui arba įsteigus naujus gamybos ar pardavimo subjektus) turėtų būti nedelsiant siunčiami Komisijai (6) nurodant visą svarbią informaciją, ypač informaciją apie bendrovės veiklos, susijusios su gamyba ir pardavimu vidaus bei eksporto rinkose, pasikeitimus, siejamus su, pvz., minėto pavadinimo pakeitimu arba gamybos ir pardavimo subjekto pasikeitimu. Prireikus reglamentas bus atitinkamai iš dalies keičiamas atnaujinant bendrovių, kurioms taikomos individualios muito normos, sąrašą.
7.3. Įsipareigojimai
(171)
Atskleidus esminius faktus ir aplinkybes, kuriais remiantis ketinta rekomenduoti nustatyti galutines antisubsidijų priemones, Irano eksportuojantis gamintojas pateikė kainos įsipareigojimo pasiūlymą pagal pagrindinio reglamento 13 straipsnio 1 dalį.
(172)
Pasiūlymas buvo apsvarstytas, ir atsižvelgiant į tai, kad labai skiriasi atskirų tipų produktų kainos, nustatyta, kad vien tik pasiūlyta minimali importo kaina negarantuotų, kad bus pašalintas žalingas visų produktų subsidijavimas.
(173)
Taip pat nustatyta, kad Irano eksportuojantis gamintojas parduoda Europos Sąjungai nagrinėjamąjį produktą ir kitus produktus per susijusią prekybos bendrovę, kuri eksportuoja daugybę įvairių bendrovių pagamintų produktų. Dėl tokios pardavimo struktūros kyla labai didelė kryžminės kompensacijos rizika, nes PET, dėl kurių prisiimtas įsipareigojimas, gali būti parduodami kartu su kitais produktais tiems patiems pirkėjams, o įvairių tam pačiam pirkėjui parduodamų produktų kainos galėtų būti labai lengvai kompensuojamos. Galiausiai sprendžiant iš viešai prieinamų šaltinių atrodo, kad Irane yra dar bent vienas papildomas PET gamintojas. Atsižvelgiant į minėtą pardavimo struktūrą, šios aplinkybės kelia rimtų abejonių, ar institucijos ir muitinė gali užtikrinti, kad tik bendradarbiaujančio eksportuojančio gamintojo PET būtų parduodamas laikantis įsipareigojimo sąlygų, nes tai yra žaliavinis produktas, kurį lengva pakeisti - tai reiškia, kad tokių žaliavinių produktų atveju visiškai neaišku, kaip fiziškai atpažinti gamintoją.
(174)
Remiantis tuo, kas išdėstyta, padaryta išvada, kad toks įsipareigojimas nepraktiškas, todėl jis negali būti priimtas. Apie tai šalis buvo informuota ir jai suteikta galimybė pateikti pastabų. Tačiau jos pastabos neturėjo poveikio minėtai išvadai.
8. GALUTINIS LAIKINOJO MUITO SURINKIMAS
(175)
Atsižvelgiant į nustatytų kompensuotinų subsidijų dydį ir įvertinus Sąjungos pramonei padarytą žalą, manoma, kad būtina galutinai surinkti garantijomis užtikrintas laikinojo muito, nustatyto laikinuoju reglamentu, sumas, neviršijant nustatytų galutinių muitų sumos,
PRIĖMĖ ŠĮ REGLAMENTĄ:
1 straipsnis
1. Importuojamam Irano, Pakistano ir Jungtinių Arabų Emyratų kilmės polietileno tereftalatui, kurio klampos skaičius pagal ISO standartą 1628-5 yra 78 ml/g arba didesnis ir kurio KN kodas šiuo metu yra 3907 60 20, nustatomas galutinis kompensacinis muitas.
2. Galutinio kompensacinio muito norma, taikoma 1 dalyje aprašytų produktų neto kainai Sąjungos pasienyje prieš sumokant muitą, yra tokia:
Šalis
Galutinio kompensacinio muito norma (EUR/tonai)
Iranas: visoms bendrovėms
139,70
Pakistanas: visoms bendrovėms
44,02
Jungtiniai Arabų Emyratai: visoms bendrovėms
42,34
3. Jeigu prekės buvo sugadintos prieš jas išleidžiant į laisvą apyvartą, ir todėl faktiškai sumokėta arba mokėtina kaina, siekiant nustatyti muitinę vertę, paskirstoma proporcingai pagal 1993 m. liepos 2 d. Komisijos reglamento (EEB) Nr. 2454/93, išdėstančio Tarybos reglamento (EEB) Nr. 2913/92, nustatančio Bendrijos muitinės kodeksą, įgyvendinimo nuostatas (7), 145 straipsnį, galutinio kompensacinio muito dydis, apskaičiuotas remiantis minėtais dydžiais, yra sumažinamas proporcingai paskirstytai faktiškai sumokėtai ar mokėtinai kainai.
4. Jeigu nenurodyta kitaip, taikomos galiojančios muitus reglamentuojančios nuostatos.
2 straipsnis
Galutinai surenkamos garantijomis užtikrintos laikinojo kompensacinio muito, nustatyto Komisijos reglamentu (ES) Nr. 473/2010 importuojamam Irano, Pakistano ir Jungtinių Arabų Emyratų kilmės polietileno tereftalatui, kurio klampos skaičius pagal ISO standartą 1628-5 yra 78 ml/g arba didesnis ir kurio KN kodas šiuo metu yra 3907 60 20, sumos, taikant pagal 1 straipsnį nustatyto galutinio kompensacinio muito normą. Sumos, viršijančios galutinio kompensacinio muito normą, nerenkamos.
3 straipsnis
Šis reglamentas įsigalioja kitą dieną po jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.
Šis reglamentas privalomas visas ir tiesiogiai taikomas visose valstybėse narėse.
Priimta Briuselyje 2010 m. rugsėjo 27 d.