РЕШЕНИЕ 2010/638/ОВППС НА СЪВЕТА
от 25 октомври 2010 година
за налагане на ограничителни мерки срещу Република Гвинея
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Договора за Европейския съюз, и по-специално член 29 от него,
като има предвид, че:
(1)
На 27 октомври 2009 г. Съветът прие Обща позиция 2009/788/ОВППС за налагане на ограничителни мерки срещу Република Гвинея (1) в отговор на тежките репресии от страна на силите за сигурност срещу политическите демонстранти в Конакри на 28 септември 2009 г.
(2)
На 22 декември 2009 г. Съветът прие Решение 2009/1003/ОВППС за изменение на Обща позиция 2009/788/ОВППС (2), включително допълнителни ограничителни мерки.
(3)
На 29 март 2010 г. Съветът прие Решение 2010/186/ОВППС за изменение на Обща позиция 2009/788/ОВППС (3).
(4)
Въз основа на преразглеждане на Обща позиция 2009/788/ОВППС срокът на ограничителните мерки следва да бъде удължен до 27 октомври 2011 г.
(5)
Мерките на Съюза за изпълнение са изложени в Регламент (ЕС) № 1284/2009 на Съвета от 22 декември 2009 година за налагане на някои специфични ограничителни мерки спрямо Република Гвинея (4),
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
1. Забранява се продажбата, доставката, трансферът или износът за Република Гвинея от граждани на държавите-членки или от територията на държавите-членки, или чрез използване на съдове, плаващи под тяхно знаме, или чрез техни въздухоплавателни средства, на въоръжение и свързано с него оборудване от всякакъв вид, включително оръжия и боеприпаси, военни транспортни средства и оборудване, полувоенно оборудване и резервни части за тях, включително оборудване, което би могло да се използва за вътрешни репресии, независимо дали посочените са с произход от територията на държавите-членки, или не.
2. Забранява се:
а)
оказването, пряко или непряко, на техническа помощ, брокерски услуги и други услуги, свързани с изделия, посочени в параграф 1, или с доставката, производството, поддръжката и употребата на такива изделия на физическо или юридическо лице, образувание или орган във, или за употреба в Република Гвинея;
б)
предоставянето, пряко или непряко, на финансиране или финансова помощ, свързани с изделия, посочени в параграф 1, включително по-специално предоставянето на безвъзмездни средства, заеми и застраховане за експортно кредитиране за всякакъв вид продажба, доставка, трансфер или износ на тези изделия или за предоставянето на свързани с тях техническа помощ, брокерски услуги или други услуги, на физическо или юридическо лице, образувание или орган във, или за употреба в Република Гвинея;
в)
съзнателното и преднамерено участие в дейности, чиято цел или резултат е заобикаляне на забраните, посочени в буква а) или б).
Член 2
1. Член 1 не се прилага по отношение на:
а)
продажбата, доставката, трансфера или износа на несмъртоносно военно оборудване или оборудване, което би могло да се използва за вътрешни репресии, предназначено единствено за хуманитарни цели или за защита, или за програми за институционално изграждане на Организацията на обединените нации (ООН) и на Европейския съюз, или за операции на Съюза и ООН по управление на кризи;
б)
продажбата, доставката, трансфера или износа на невоенни превозни средства, произведени или оборудвани с материали за осигуряване на балистична защита, предназначени единствено за осигуряване на защита на персонал на Съюза и неговите държави-членки в Република Гвинея;
в)
предоставянето на техническа помощ, брокерски услуги и други услуги, свързани с такова оборудване или с такива програми и операции;
г)
предоставянето на финансиране и финансова помощ, свързани с такова оборудване или с такива програми и операции,
при условие че износът и помощта са били предварително одобрени от съответния компетентен орган.
2. Член 1 не се прилага по отношение на защитните облекла, включително бронебойните жилетки и военните каски, временно изнесени за Република Гвинея от персонал на ООН, персонал на Съюза или на неговите държави-членки, от представители на медиите, от хуманитарни работници, от персонал, работещ по програми за развитие, и от свързания с тези дейности персонал, единствено за тяхно лично ползване.
Член 3
1. Държавите-членки предприемат необходимите мерки за предотвратяване на влизането или транзитното преминаване през техните територии на отделните членове на Националния съвет за демокрация и развитие (НСДР) и свързаните с тях лица, изброени в приложението.
2. Параграф 1 не задължава държавите-членки да отказват достъп на своите граждани до своята територия.
3. Параграф 1 се прилага, без да се засягат случаите, когато една държава-членка е обвързана със задължение по международното право, по-специално:
а)
в качеството ѝ на държава - домакин на международна междуправителствена организация;
б)
в качеството ѝ на държава - домакин на международна конференция, свикана от ООН или провеждана под нейна егида;
в)
съгласно многостранно споразумение, предоставящо привилегии и имунитети; или
г)
съгласно Договора за помирение от 1929 г. (Латеранските споразумения), сключен между Светия престол (Ватикана) и Италия.
4. Параграф 3 се смята за приложим и в случаите, когато дадена държава-членка е държава - домакин на Организацията за сигурност и сътрудничество в Европа (ОССЕ).
5. Съветът се информира надлежно във всеки един от случаите, когато някоя държава-членка допуска изключение в съответствие с параграфи 3 или 4.
6. Държавите-членки могат да предоставят освобождаване от мерките, наложени с параграф 1, когато пътуването е оправдано поради спешни хуманитарни нужди или поради участие в междуправителствени срещи, включително срещи, които се провеждат с подкрепата на Съюза или чиито домакин е държава-членка, поела председателството на ОССЕ, и на които се провежда политически диалог, чрез който пряко се насърчават демокрацията, правата на човека и принципите на правовата държава в Република Гвинея.
7. Държава-членка, която желае да предостави освобождаване съгласно параграф 6, нотифицира писмено Съвета за това. Счита се, че е предоставено освобождаване, освен ако един или няколко членове на Съвета не се противопоставят в писмена форма в срок от два работни дни след деня на получаването на нотификация за предложеното освобождаване. Ако един или повече членове на Съвета направят възражение, Съветът може, с квалифицирано мнозинство, да реши да предостави предложеното освобождаване.
8. Когато, в съответствие с параграфи 3, 4, 6 и 7, държава-членка разрешава на посочените в приложението лица да влязат в нейната територия или да преминат транзитно през нея, това разрешение се ограничава до целта, за която е дадено, и за лицата, за които се отнася.
Член 4
1. Замразяват се всички финансови средства и икономически ресурси, които са, собственост, във владение на или контролирани от отделните членове на НСДР и свързани с тях физически или юридически лица, образувания или органи, изброени в приложението.
2. Не се предоставят, пряко или непряко, никакви финансови средства или икономически ресурси на или в полза на физическите или юридическите лица, образуванията или органите, изброени в приложението.
3. Компетентният орган на дадена държава-членка може да разреши освобождаването на някои замразени финансови средства или икономически ресурси или предоставянето на някои финансови средства или икономически ресурси при условия, които сметне за подходящи, след като установи, че съответните финансови средства и икономически ресурси са:
а)
необходими за задоволяването на основните нужди на лицата, изброени в приложението, и на членовете на семействата им, които са на тяхна издръжка, включително разходи за храна, наем или ипотечен заем, лекарства и медицинско обслужване, данъци, застрахователни премии и такси за комунални услуги;
б)
предназначени изключително за заплащане на разумни по размера си професионални възнаграждения и възстановяване на направени разноски, свързани с предоставянето на правни услуги;
в)
предназначени изключително за заплащане на хонорари или такси за услуги, свързани с рутинно държане или поддържане на замразените финансови средства или икономически ресурси; или
г)
необходими за извънредни разходи, при условие че най-малко две седмици преди даването на разрешение компетентният орган е съобщил на компетентните органи на останалите държави-членки и Комисията причините, поради които смята, че следва да бъде дадено конкретно разрешение.
Съответната държава-членка информира останалите държави-членки и Комисията за всички разрешения, които тя дава съгласно настоящия параграф.
4. Чрез дерогация от параграф 1, компетентните органи на държавите-членки могат да разрешат освобождаването на някои замразени финансови средства или икономически ресурси, ако са изпълнени следните условия:
а)
финансовите средства или икономическите ресурси са предмет на обезпечение в рамките на съдебно, административно или арбитражно производство, наложено преди датата, на която физическото или юридическото лице, образуванието или органа, посочени в член 4, параграф 1, са включени в приложението, или на съдебно, административно или арбитражно решение, постановено преди тази дата;
б)
финансовите средства или икономическите ресурси ще се използват изключително и само за удовлетворяване на обезпечени по този начин претенции, или на претенции, признати за основателни в такива решения, в границите, определени от приложимите законови и подзаконови актове, уреждащи правата на лица с такива претенции;
в)
обезпечението или решението не са в полза на физическо или юридическо лице, образувание или орган, изброени в приложението; и
г)
признаването на обезпечението или решението не противоречи на обществения ред в съответната държава-членка.
Съответната държава-членка информира останалите държави-членки и Комисията за всички дадени съгласно настоящия параграф разрешения.
5. Параграф 2 не се прилага при добавяне към замразени сметки на:
а)
лихви и други доходи по тези сметки, или
б)
плащания, дължими по договори, споразумения или задължения, сключени или възникнали преди датата, на която към тези сметки е започнала да се прилага Обща позиция 2009/788/ОВППС,
при условие че към всички такива лихви, други доходи и плащания продължава да се прилага параграф 1.
Член 5
1. Съветът, по предложение на държава-членка или на върховния представител на Съюза по въпросите на външните работи и политиката на сигурност, приема изменения на списъка, който се съдържа в приложението, в зависимост от развитието на политическата ситуация в Република Гвинея.
2. Съветът уведомява засегнатото лице относно решението си, включително относно основанията за включването му в списъка, или пряко, ако адресът е известен, или чрез публикуване на известие, за да предостави възможност на това лице да представи становище.
3. Когато има внесени становища или когато има представени нови съществени доказателства, Съветът преразглежда решението си и съответно уведомява засегнатото лице.
Член 6
За да се постигне максимален ефект от посочените по-горе мерки, ЕС насърчава трети държави да приемат ограничителни мерки, подобни на съдържащите се в настоящото решение.
Член 7
Обща позиция 2009/788/ОВППС се отменя.
Член 8
1. Настоящото решение влиза в сила в деня на приемането му.
2. Настоящото решение се прилага до 27 октомври 2011 г. То подлежи на постоянно преразглеждане. Решението се подновява или изменя при необходимост, ако Съветът прецени, че целите му не са били постигнати.
Съставено в Люксембург на 25 октомври 2010 година.
TARYBOS SPRENDIMAS 2010/638/BUSP
2010 m. spalio 25 d.
dėl ribojamųjų priemonių Gvinėjos Respublikai
EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
atsižvelgdama į Europos Sąjungos sutartį, ypač į jos 29 straipsnį,
kadangi:
(1)
2009 m. spalio 27 d. Taryba priėmė Bendrąją poziciją 2009/788/BUSP dėl ribojančių priemonių Gvinėjos Respublikai (1), atsižvelgdama į saugumo pajėgų 2009 m. rugsėjo 28 d. Konakryje įvykdytą smurtinį susidorojimą su politiniais demonstrantais.
(2)
2009 m. gruodžio 22 d. Taryba priėmė Sprendimą 2009/1003/BUSP, iš dalies keičiantį Bendrąją poziciją 2009/788/BUSP (2), apimantį papildomas ribojančias priemones.
(3)
2010 m. kovo 29 d. Taryba priėmė Sprendimą 2010/186/BUSP, iš dalies keičiantį Bendrąją poziciją 2009/788/BUSP (3).
(4)
Remiantis Bendrosios pozicijos 2009/788/BUSP peržiūra, ribojamosios priemonės turėtų būti atnaujintos iki 2011 m. spalio 27 d.
(5)
Sąjungos įgyvendinimo priemonės išdėstytos 2009 m. gruodžio 22 d. Tarybos reglamente (ES) Nr. 1284/2009, kuriuo Gvinėjos Respublikai nustatomos tam tikros specialios ribojančios priemonės (4),
PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ:
1 straipsnis
1. Valstybių narių piliečiams arba iš valstybių narių teritorijų, arba naudojantis su valstybių narių vėliavomis plaukiojančiais laivais ar valstybių narių orlaiviais draudžiama parduoti, tiekti, perduoti Gvinėjos Respublikai ar į ją eksportuoti visų rūšių ginklus ir su jais susijusius reikmenis, įskaitant ginklus ir šaudmenis, karines transporto priemones ir įrangą, sukarintą įrangą ir pirmiau nurodytų ginklų ir reikmenų atsargines dalis bei įrangą, kuri galėtų būti naudojama vidaus represijoms, atsižvelgiant į tai, ar valstybių narių teritorija yra jų kilmės vieta.
2. Draudžiama:
a)
fiziniams ar juridiniams asmenims, subjektams arba organizacijoms Gvinėjos Respublikoje arba naudojimui Gvinėjos Respublikoje tiesiogiai ar netiesiogiai teikti techninę pagalbą, tarpininkavimo paslaugas ar kitas paslaugas, susijusias su 1 dalyje nurodytais objektais arba su tokių objektų tiekimu, gamyba, priežiūra ir naudojimu;
b)
fiziniams ar juridiniams asmenims, subjektams arba organizacijoms Gvinėjos Respublikoje arba naudojimui Gvinėjos Respublikoje tiesiogiai ar netiesiogiai teikti finansavimą ar finansinę paramą, susijusią su 1 dalyje nurodytais objektais, įskaitant visų pirma negrąžinamas paskolas, paskolas ir eksporto kredito draudimą, kurie būtų skirti parduoti, tiekti, perduoti ar eksportuoti tokius objektus, arba su susijusios techninės pagalbos, tarpininkavimo paslaugų ar kitų paslaugų teikimu;
c)
sąmoningai ir apgalvotai dalyvauti veikloje, kuria siekiama nesilaikyti arba dėl kurios nesilaikoma a arba b punktuose nurodytų draudimų.
2 straipsnis
1. 1 straipsnis netaikomas:
a)
žudyti nepritaikytos karinės įrangos arba įrangos, kuri galėtų būti naudojama vidaus represijoms, skirtos naudoti tik humanitariniais ar apsaugos tikslais, arba Jungtinių Tautų (JT) ir Europos Sąjungos vykdomoms institucijų stiprinimo programoms, arba Sąjungos ir JT vykdomoms krizių valdymo operacijoms, pardavimui, tiekimui, perdavimui ar eksportui;
b)
nekovinės paskirties transporto priemonių, pagamintų su balistine apsauga ar su vėliau įmontuota balistine apsauga, skirtų naudoti tik Sąjungos ir jos valstybių narių personalo Gvinėjos Respublikoje apsaugos tikslais, pardavimui, tiekimui, perdavimui ar eksportui;
c)
techninės pagalbos, tarpininkavimo paslaugų ir kitų paslaugų, susijusių su tokia įranga arba tokiomis programomis ir operacijomis, teikimui;
d)
teikiant finansavimą ir finansinę paramą, susijusius su tokia įranga arba tokiomis programomis ir operacijomis;
jeigu tokį eksportą ir paramą iš anksto patvirtino atitinkama kompetentinga institucija.
2. 1 straipsnis netaikomas apsauginiams drabužiams, įskaitant neperšaunamas liemenes ir karinius šalmus, kuriuos tik savo asmeniniam naudojimui laikinai į Gvinėjos Respubliką eksportavo JT personalas, Sąjungos arba jos valstybių narių personalas, žiniasklaidos atstovai ir humanitarinę pagalbą bei pagalbą vystymuisi teikiantys darbuotojai bei susijęs personalas.
3 straipsnis
1. Valstybės narės imasi būtinų priemonių, kad priede išvardytiems atskiriems Nacionalinės demokratijos ir vystymo tarybos (toliau - CNDD) nariams bei su jais susijusiems asmenims nebūtų leidžiama atvykti į jų teritorijas ar vykti per jas tranzitu.
2. 1 dalis neįpareigoja valstybės narės neleisti savo piliečiams atvykti į jos teritoriją.
3. 1 dalis nedaro poveikio valstybės narės įsipareigojimams pagal tarptautinę teisę, pirmiausia:
a)
kaip tarptautinės tarpvyriausybinės organizacijos priimančiosios šalies;
b)
kaip JT rengiamos ar globojamos tarptautinės konferencijos priimančiosios šalies;
c)
pagal daugiašalį susitarimą dėl privilegijų ir imunitetų; arba
d)
pagal 1929 m. Šventojo Sosto (Vatikano Miesto Valstybės) ir Italijos sudarytą Taikinimo sutartį (Laterano paktą).
4. 3 dalis taikoma taip pat ir tais atvejais, kai valstybė narė yra Europos saugumo ir bendradarbiavimo organizacijos (toliau - ESBO) priimančioji šalis.
5. Taryba tinkamai informuojama apie visus atvejus, kai valstybė narė daro išimtį pagal 3 ar 4 dalį.
6. Valstybės narės gali taikyti pagal 1 dalį nustatytų priemonių išimtis, kai kelionė yra pagrindžiama skubiais humanitariniais tikslais arba dalyvavimu tarpvyriausybiniuose susitikimuose, įskaitant tuos susitikimus, kuriuos remia Sąjunga ar kurių priimančioji šalis yra ESBO pirmininkaujanti valstybė narė, jei jų metu vyksta politinis dialogas, kuriuo tiesiogiai propaguojama demokratija, žmogaus teisės ir teisinė valstybė Gvinėjos Respublikoje.
7. Valstybė narė, ketinanti daryti 6 dalyje nurodytas išimtis, apie tai raštu praneša Tarybai. Laikoma, kad išimtis yra taikoma, jeigu viena ar daugiau Tarybos narių per dvi darbo dienas nuo tada, kai buvo gautas pranešimas apie siūlomą išimtį, raštu nepareiškia prieštaravimo. Jei viena ar daugiau Tarybos narių pareiškia prieštaravimą, Taryba kvalifikuota balsų dauguma gali nuspręsti leisti taikyti siūlomą išimtį.
8. Tais atvejais, kai pagal 3, 4, 6 ir 7 dalis valstybė narė leidžia priede išvardytiems asmenims atvykti į savo teritoriją ar per ją vykti tranzitu, leidimas galioja tik tuo tikslu, kuriam jis buvo suteiktas, ir tik tiems asmenims, kuriems jis suteiktas.
4 straipsnis
1. Įšaldomos visos priede išvardytiems atskiriems CNDD nariams bei su jais susijusiems fiziniams ar juridiniams asmenims, subjektams ar organizacijoms priklausančios, nuosavybės teise turimos, valdomos arba kontroliuojamos lėšos ir ekonominiai ištekliai.
2. Nei tiesiogiai, nei netiesiogiai neskiriama jokių lėšų ar ekonominių išteklių priede išvardytiems fiziniams ar juridiniams asmenims, subjektams ar organizacijoms arba jų naudai.
3. Kompetentinga valstybės narės institucija gali leisti nutraukti tam tikrų lėšų arba ekonominių išteklių įšaldymą arba leisti jais naudotis tokiomis sąlygomis, kurios, jos nuomone, yra tinkamos, nusprendusi, kad atitinkamos lėšos ar ekonominiai ištekliai yra:
a)
būtini priede išvardytų asmenų ir jų išlaikomų šeimos narių pagrindiniams poreikiams tenkinti, įskaitant mokėjimus už maistą, nuomą ar hipotekos paskolą, vaistus ir gydymą, mokesčius, draudimo įmokas ir mokesčius už komunalines paslaugas;
b)
skirti išimtinai pagrįstiems mokesčiams už profesines paslaugas apmokėti ir su teisinių paslaugų teikimu susijusioms išlaidoms kompensuoti;
c)
skirti išimtinai mokesčiams ar aptarnavimo mokesčiams už kasdieninį įšaldytų lėšų arba ekonominių išteklių laikymą ar tvarkymą sumokėti; arba
d)
būtini nenumatytoms išlaidoms apmokėti, su sąlyga, kad kompetentinga institucija apie priežastis, dėl kurių, jos nuomone, turėtų būti suteiktas specialus leidimas, kompetentingoms kitų valstybių narių institucijoms ir Komisijai pranešė ne mažiau kaip prieš dvi savaites iki leidimo suteikimo.
Valstybė narė informuoja kitas valstybes nares ir Komisiją apie bet kokį pagal šią dalį jos suteiktą leidimą.
4. Nukrypstant nuo 1 dalies, kompetentingos valstybės narės institucijos gali leisti nutraukti tam tikrų lėšų arba ekonominių išteklių įšaldymą, jei laikomasi šių sąlygų:
a)
lėšos ar ekonominiai ištekliai yra teismo, administracine ar arbitražo tvarka suvaržyti iki tos dienos, kai 4 straipsnio 1 dalyje nurodytas fizinis ar juridinis asmuo, subjektas ar organizacija buvo įtrauktas į priedą, arba jei tos lėšos ar ekonominiai ištekliai yra teismo, administracinio ar arbitražo sprendimo, priimto iki tos dienos, objektas;
b)
lėšos ar ekonominiai ištekliai bus naudojami tik siekiant patenkinti ieškinius pagal tokį suvaržymą arba jie pripažįstami teisėtais tokiu sprendimu, laikantis ribų, nustatytų taikytinais įstatymais ir teisės aktais, kuriais reglamentuojamos tokius ieškinius teikti teisę turinčių asmenų teisės;
c)
suvaržymas ar sprendimas nėra priede nurodyto fizinio ar juridinio asmens, subjekto ar organizacijos naudai; ir
d)
suvaržymo ar sprendimo pripažinimas neprieštarauja atitinkamos valstybės narės viešajai politikai.
Valstybė narė informuoja kitas valstybes nares ir Komisiją apie bet kokį pagal šią dalį suteiktą leidimą.
5. 2 dalis netaikoma į įšaldytas sąskaitas pervedamiems:
a)
palūkanoms arba kitoms su tomis sąskaitomis susijusioms pajamoms; arba
b)
mokėjimams pagal sutartis arba susitarimus, sudarytiems iki tos dienos, kurią toms sąskaitoms pradėta taikyti Bendroji pozicija 2009/788/BUSP, arba pagal iki tos dienos prisiimtiems įsipareigojimams,
jeigu tokioms palūkanoms, kitoms pajamoms ir mokėjimams yra toliau taikoma 1 dalis.
5 straipsnis
1. Valstybės narės arba Sąjungos vyriausiojo įgaliotinio užsienio reikalams ir saugumo politikai pasiūlymu Taryba priima priede pateikto sąrašo dalinius pakeitimus, jei to reikia atsižvelgiant į politinius įvykius Gvinėjos Respublikoje.
2. Taryba tiesiogiai, jeigu adresas žinomas, arba viešai paskelbdama pranešimą, atitinkamam asmeniui praneša apie savo sprendimą, įskaitant įtraukimo į sąrašą priežastis, taip suteikdama jam galimybę pateikti pastabas.
3. Jeigu pateikiamos pastabos arba pateikiama naujų esminių įrodymų, Taryba peržiūri savo sprendimą ir atitinkamai apie tai informuoja atitinkamą asmenį.
6 straipsnis
Kad būtų pasiektas kuo didesnis pirmiau minėtų priemonių poveikis, ES skatina trečiąsias šalis patvirtinti ribojamąsias priemones, panašias į tas, kurios nurodytos šiame sprendime.
7 straipsnis
Bendroji pozicija 2009/788/BUSP panaikinama.
8 straipsnis
1. Šis sprendimas įsigalioja jo priėmimo dieną.
2. Šis sprendimas taikomas iki 2011 m. spalio 27 d. Jis nuolat peržiūrimas. Prireikus jis gali būti atnaujinamas ar iš dalies keičiamas, jei Taryba mano, kad jame numatyti tikslai nepasiekti.
Priimta Liuksemburge 2010 m. spalio 25 d.