РЕГЛАМЕНТ ЗА ИЗПЪЛНЕНИЕ (ЕС) № 1189/2011 НА КОМИСИЯТА
от 18 ноември 2011 година
за определяне на подробни правила по отношение на някои разпоредби на Директива 2010/24/ЕС на Съвета относно взаимната помощ при събиране на вземания, свързани с данъци, такси и други мерки
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Директива 2010/24/ЕС на Съвета от 16 март 2010 година относно взаимната помощ при събиране на вземания, свързани с данъци, такси и други мерки (1), и по-специално член 26 от нея,
като има предвид, че:
(1)
Директива 2010/24/ЕС съществено измени правилата относно взаимната помощ при събиране на вземания, свързани с данъци, такси и други мерки и определи по нов начин изпълнителните правомощия на Комисията в сравнение с разпоредбите на Директива 2008/55/ЕО на Съвета (2). Следователно е целесъобразно действащите правила за изпълнение, приети от Комисията, да бъдат заменени с нов регламент за изпълнение.
(2)
С цел да се гарантира бърза комуникация между компетентните органи, следва да се приемат подробни правила относно практическите мерки и сроковете за комуникация между запитания и запитващия орган.
(3)
С цел да се осигури правна сигурност е целесъобразно да се посочи, че предаването на документите по електронен път не засяга тяхната валидност.
(4)
С цел да се потвърди, че предадените по пощата документи са изпратени от компетентен орган, е целесъобразно да се предвидят отделни правила, отнасящи се до този вид комуникация.
(5)
С цел да се гарантира предаването на подходящи данни и информация, следва да се изготвят образци на стандартния формуляр, придружаващ искането за уведомяване, и на инструмента за предприемане на изпълнителни мерки в запитаната държава-членка.
(6)
С цел да се осигури правна сигурност е целесъобразно да се посочат изрично правните последици от уведомяванията, направени от запитаната държава-членка по искане на запитващата държава-членка.
(7)
С цел да се осигури правна сигурност е целесъобразно също така да се уточни, че уведомяването или предоставянето на единния инструмент за предприемане на изпълнителни мерки в запитаната държава-членка не оказва каквото и да било влияние върху последиците от уведомяването за първоначалния инструмент за предприемане на изпълнителни мерки и че преработеният инструмент за предприемане на изпълнителни мерки в запитаната държава-членка не оказва каквото и да било влияние върху първоначалното вземане или върху първоначалния инструмент за предприемане на изпълнителни мерки.
(8)
Регламент (ЕО) № 1179/2008 на Комисията от 28 ноември 2008 година за установяване на подробни правила за прилагане на някои разпоредби на Директива 2008/55/ЕО на Съвета относно взаимопомощта при събиране на вземания, свързани с някои видове налози, мита, данъци и други мерки (3) следва да бъде отменен.
(9)
Мерките, предвидени в настоящия регламент, са в съответствие със становището на Комитета по събиране на вземания,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
ГЛАВА I
ОБЩИ РАЗПОРЕДБИ
Член 1
С настоящия регламент се определят подробните правила за прилагане на член 5, параграф 1, член 8, член 10, член 12, параграф 1, член 13, параграфи 2, 3, 4 и 5, член 15, член 16, параграф 1 и член 21, параграф 1 от Директива 2010/24/ЕС, включително подробните правила за конвертирането и прехвърлянето на събраните суми, както и средствата за комуникация, които могат да бъдат използвани от съответните органи.
Член 2
1. Всички искания за информация, уведомяване, събиране на вземания или за обезпечителни мерки в съответствие с член 5, параграф 1, член 8, член 10 и член 16, параграф 1 от Директива 2010/24/ЕС (наричани по-долу „искания за помощ“) и всички приложени инструменти, формуляри и други документи, както и всяка друга информация, предоставена във връзка с тези искания, се изпращат чрез „мрежа CCN“, освен в случаите, когато това е неприложимо по технически причини.
2. Приема се, че предадените по електронен път документи или тяхната разпечатка върху хартиен носител имат същите правни последици като документите, изпратени по пощата.
3. Ако дадено искане не може да бъде изпратено чрез „мрежа CCN“, то се изпраща по пощата. В този случай се прилагат следните правила:
а)
искането се подписва от длъжностно лице на запитващия орган, надлежно оправомощено да отправя такива искания;
б)
стандартният формуляр, придружаващ искането за уведомяване, посочен в член 8, параграф 1, втора алинея от Директива 2010/24/ЕС (наричан по-долу „единен формуляр за уведомяване“) или единният инструмент за предприемане на изпълнителни мерки в запитаната държава-членка, посочен в член 12 от посочената директива, се подписва от надлежно оправомощено длъжностно лице на запитващия орган;
в)
ако искането е придружено от копие на документ, различен от единния формуляр за уведомяване или от единния инструмент за предприемане на изпълнителни мерки в запитаната държава-членка, запитващият орган удостоверява съответствието на копието с оригинала, като вписва върху копието, на официалния език или на един от официалните езици на държавата-членка, в която се намира, думите „вярно с оригинала“, името на длъжностното лице, заверило документа, и датата на заверката.
За целите на първа алинея, буква б) държавите-членки използват единния формуляр за уведомяване, изготвен в съответствие с образеца, посочен в приложение I към настоящия регламент, и единния инструмент за предприемане на изпълнителни мерки в запитаната държава-членка, изготвен в съответствие с образеца, посочен в приложение II към настоящия регламент.
4. Когато единният формуляр за уведомяване или единният инструмент за предприемане на изпълнителни мерки в запитаната държава-членка се изпраща по електронен път, структурата и форматът му може да бъдат адаптирани към изискванията на системата за електронна комуникация с цел да се улесни комуникацията между компетентните органи, при условие че данните и информацията, съдържащи се в него, не са съществено променени в сравнение с образците, посочени в приложения I и II.
Член 3
1. Запитващият орган може да отправи искане за помощ във връзка с едно или няколко вземания, когато те са задължение на едно и също лице.
2. Искането за информация, за събиране на вземания или за обезпечителни мерки може да се отнася до всяко от следните лица:
а)
основния длъжник или съдлъжника;
б)
лице, различно от съдлъжника, отговорно за плащане на данъците, таксите и другите мерки, или за други вземания, отнасящи се до тези данъци, такси и други мерки съгласно действащото законодателство в държавата-членка, в която се намира запитващият орган;
в)
всяка трета страна, която държи активи, собственост на едно от лицата, посочени в буква а) или б) или имаща дългове към това лице.
Член 4
Информацията и другите елементи, съобщени от запитания орган на запитващия орган в съответствие с член 5, параграф 1, членове 8 и 10, и член 16, параграф 1 от Директива 2010/24/ЕС, се предоставят на официалния език или на един от официалните езици на държавата-членка на запитания орган или на друг език, договорен между запитващия и запитания орган.
Член 5
Ако запитаният орган откаже да изпълни искане за помощ, той уведомява запитващия орган за причините за своя отказ, като посочва разпоредбите от Директива 2010/24/ЕС, на които се позовава. Това уведомяване се извършва от запитания орган веднага след като той вземе съответното решение и при всички случаи в срок от един месец от датата на потвърждаване на получаването на искането.
Член 6
Във всяко искане за информация, за събиране на вземания или за обезпечителни мерки се посочва дали подобно искане е било отправено до който и да е друг орган.
ГЛАВА II
ИСКАНИЯ ЗА ИНФОРМАЦИЯ
Член 7
Запитаният орган потвърждава получаването на искането за информация във възможно най-кратък срок и при всички случаи в рамките на седем календарни дни от получаването.
При получаване на искането, ако е целесъобразно, запитаният орган се обръща към запитващия орган с молба за предоставяне на необходимата допълнителна информация. Запитващият орган предоставя цялата необходима допълнителна информация, до която обикновено има достъп.
Член 8
1. Запитаният орган предава всяка част от исканата информация до запитващия орган, както и когато тя е получена.
2. Когато, в зависимост от конкретния случай, цялата искана информация или част от нея не може да бъде получена в разумен срок, запитаният орган информира запитващия орган, като посочва причините за това.
Във всеки случай в края на шестмесечния период от датата на потвърждаване на получаването на искането запитаният орган информира запитващия орган за резултата от проучванията, които е провел, за да получи исканата информация.
Въз основа на получената от запитания орган информация запитващият орган може да поиска от запитания орган да продължи проучванията. Това искане се прави в срок от два месеца от получаването на уведомяването за резултата от проучванията, проведени от запитания орган, и се разглежда от запитания орган в съответствие с разпоредбите, които се прилагат към първоначалното искане.
Член 9
Запитващият орган може по всяко време да оттегли искането за информация, което е изпратил до запитания орган. Решението за оттегляне се изпраща на запитания орган.
ГЛАВА III
ИСКАНИЯ ЗА УВЕДОМЯВАНЕ
Член 10
1. Всяко искане за уведомяване включва оригинала или завереното копие на всеки документ, за който се иска уведомяване.
Единният формуляр за уведомяване, който придружава искането в съответствие с член 8, параграф 1, втора алинея от Директива 2010/24/ЕС, се попълва от запитващия орган или на негова отговорност. С него се предоставя информация на адресата относно документите, за които се иска помощ при уведомяване.
2. По отношение на информацията, посочена в единния формуляр за уведомяване, се прилага следното:
а)
размерът на вземането се посочва, когато вече е установен;
б)
периодът, в рамките на който трябва да се извърши уведомяването, може да се определи, като се посочи датата, преди която запитващият орган предвижда да се извърши уведомяването.
Член 11
Искането за уведомяване може да се отнася до всяко от лицата, посочени в член 3, буква в) от Директива 2010/24/ЕС, което, в съответствие с действащия закон в запитващата държава-членка, следва да бъде информирано за всеки документ, който се отнася до него.
Член 12
1. Запитаният орган потвърждава получаването на искането за уведомяване във възможно най-кратък срок и при всички случаи в рамките на седем календарни дни от получаването.
Веднага след получаване на искането за уведомяване запитаният орган взема необходимите мерки, за да извърши уведомяването в съответствие с действащото законодателство в държавата-членка, в която се намира.
При необходимост, но без да нарушава крайния срок за уведомяване, посочен в искането за уведомяване, запитаният орган иска от запитващия орган да му предостави допълнителна информация.
Запитващият орган предоставя цялата допълнителна информация, до която обикновено има достъп.
2. Запитаният орган незабавно информира запитващия орган за датата на уведомяването, като потвърждава уведомяването във формуляра на искането, който се връща на запитващия орган.
Член 13
1. Смята се, че уведомяване, извършено от запитаната държава-членка в съответствие с действащите в нея национални законови и подзаконови разпоредби и административни практики, има същите последици в запитващата държава-членка като уведомяване, извършено от самата запитващата държава-членка в съответствие с действащите в нея национални законови и подзаконови разпоредби и административни практики.
2. Уведомяване за документ, който се отнася за повече от един вид данък, такса или друга мярка, се счита за валидно, ако е извършено от орган на запитаната държава-членка, който е компетентен най-малко за един от видовете данъци, такси или други мерки, посочени в документа, за който е било извършено уведомяване, при условие че това е позволено от националното законодателство на запитаната държава-членка.
Член 14
За целите на уведомяването запитаната държава-членка може да използва единния формуляр за уведомяване, посочен в член 10, параграф1, на своя официален език или на един от официалните си езици в съответствие със своето национално законодателство.
ГЛАВА IV
ИСКАНИЯ ЗА СЪБИРАНЕ НА ВЗЕМАНЕ ИЛИ ЗА ОБЕЗПЕЧИТЕЛНИ МЕРКИ
Член 15
Исканията за събиране на вземане или за обезпечителни мерки включват декларация, че условията, предвидени в Директива 2010/24/ЕС за откриване на процедура за взаимна помощ, са изпълнени.
Член 16
1. Единният инструмент за предприемане на изпълнителни мерки в запитаната държава-членка, придружаващ искането за събиране на вземане или за обезпечителни мерки се попълва от запитващия орган или на негова отговорност въз основа на първоначалния инструмент за предприемане на изпълнителни мерки в запитващата държава-членка.
Административните наказания, глоби, такси и допълнителни такси, посочени в член 2, параграф 2, буква а) от Директива 2010/24/ЕС, и лихвите и разходите, посочени в член 2, параграф 2, буква в) от същата директива, които, в съответствие с действащите правила в запитващата държава-членка могат да са дължими от датата на първоначалния инструмент за предприемане на изпълнителни мерки до датата преди тази, на която е изпратено искането за събиране на вземане, могат да бъдат добавени в единния инструмент за предприемане на изпълнителни мерки в запитаната държава-членка.
2. За няколко вземания или за няколко лица може да бъде издаден само един единен инструмент за предприемане на изпълнителни мерки в запитаната държава-членка, в съответствие с първоначалния инструмент за предприемане на изпълнителни мерки в запитващата държава-членка.
3. Доколкото дадени първоначални инструменти за предприемане на изпълнителни мерки относно няколко вземания в запитващата държава-членка вече са били заменени с общ инструмент за предприемане на изпълнителни мерки за всички тези вземания в посочената държава-членка, единният инструмент за предприемане на изпълнителни мерки в запитаната държава-членка може да се основава на първоначалните инструменти за предприемане на изпълнителни мерки в запитващата държава-членка или на общия инструмент, който обединява първоначалните инструменти в запитващата държава-членка.
4. За да се изпълнят мерките относно вземанията, за които е поискана помощ при събирането, запитаната държава-членка може да използва единния инструмент за предприемане на изпълнителни мерки в нея на своя официален език или на един от официалните си езици в съответствие със своето национално законодателство.
Член 17
Адресатът на искане за събиране на вземане или за обезпечителни мерки не може да се позовава на уведомяване или съобщаване на единния инструмент за предприемане на изпълнителни мерки в запитаната държава-членка, за да иска удължаване или възстановяване на срока за обжалване на вземането или на първоначалния инструмент за предприемане на изпълнителни мерки, ако за него е направено валидно уведомяване.
Член 18
1. Ако паричната единица на запитаната държава-членка е различна от паричната единица на запитващата държава-членка, запитващият орган посочва размера на вземането, което подлежи на събиране, и в двете парични единици.
2. Обменният курс, който се използва за целите на помощта при събиране на вземане, е последният обменен курс, публикуван в Официален вестник на Европейския съюз преди датата на изпращане на искането.
Член 19
1. Запитаният орган потвърждава получаването на искането за събиране на вземането или за обезпечителни мерки във възможно най-кратък срок и във всички случаи в рамките на седем календарни дни от получаването на съответното искане.
2. Запитаният орган може, ако е необходимо, да поиска от запитващия орган да предостави допълнителна информация или да допълни единния инструмент за предприемане на изпълнителни мерки в запитаната държава-членка. Запитващият орган предоставя цялата необходима допълнителна информация, до която обикновено има достъп.
Член 20
1. Когато, в зависимост от конкретния случай, цялото вземане или част от него не може да бъде събрано или обезпечителните мерки не могат да бъдат предприети в разумен срок, запитаният орган информира запитващия орган, като посочва причините за това.
Въз основа на информацията, получена от запитания орган, запитващият орган може да поиска от запитания орган да открие отново процедурата за събиране на вземане или за обезпечителни мерки. Това искане се прави в срок от два месеца от получаване на уведомяването за резултата от тази процедура и се разглежда от запитания орган в съответствие с разпоредбите, приложими към първоначалното искане.
2. Не по-късно от края на всеки шестмесечен период, следващ датата на потвърждаване на получаването на искането, запитаният орган информира запитващия орган за етапа на изпълнение или за резултата от процедурата по събиране на вземане или за обезпечителни мерки.
Член 21
1. Запитващият орган уведомява писмено запитания орган за всяко действие за обжалване на вземането или на инструмента за предприемане на изпълнителни мерки по него в държавата-членка на запитващия орган веднага след получаване на информация за такова действие.
2. Ако законовите и подзаконовите разпоредби и административните практики, действащи в запитаната държава-членка, не позволяват налагането на обезпечителни мерки или събирането на вземане в съответствие с член 14, параграф 4, алинеи втора и трета от Директива 2010/24/ЕС, запитаният орган уведомява за това запитващия орган в най-кратък срок и при всички случаи в рамките на един месец от получаване на уведомяването, посочено в параграф 1.
3. За всяко действие, предприето в запитаната държава-членка, за възстановяване на събрани суми или на компенсация във връзка със събиране на обжалвани вземания в съответствие с член 14, параграф 4, алинея трета от Директива 2010/24/ЕС, запитаният орган уведомява запитващия орган веднага след получаване на информация за такова действие.
В рамките на възможното, запитаният орган осигурява участието на запитващия орган в процедурите по уреждане на сумата за възстановяване и на дължимата компенсация. При получаване на мотивирано искане от страна на запитания орган, запитващият орган превежда възстановените суми и платената компенсация в срок от два месеца от получаването на посоченото искане.
Член 22
1. Ако искането за събиране на вземане или за обезпечителни мерки стане безпредметно в резултат на изплащане на вземането или на неговото отменяне или по някаква друга причина, запитващият орган незабавно информира запитания орган, така че последният да може да спре всяко предприето от него действие.
2. Ако размерът на вземането, за което е отправено искане за възстановяване или за обезпечителни мерки, е коригиран с решение на компетентния орган, посочен в член 14, параграф 1 от Директива 2010/24/ЕС, запитващият орган информира запитания орган за решението и, ако е поискано възстановяване, предоставя преработен единен инструмент за предприемане на изпълнителни мерки в запитаната държава-членка. Преработеният единен инструмент за предприемане на изпълнителни мерки в запитаната държава-членка се изготвя от запитващия орган или на негова отговорност, въз основа на решението за коригиране на размера на вземането.
3. Преработеният единен инструмент за предприемане на изпълнителни мерки в запитаната държава-членка не води до каквито и да било последици по отношение на възможността да се обжалва първоначалното вземане, първоначалния инструмент за предприемане на изпълнителни мерки в запитващата държава-членка или решението, посочено в предходната алинея.
4. Ако корекцията, посочена в параграф 2, води до намаление на размера на вземането, запитаният орган продължава действието, което е предприел за събиране на вземане или за обезпечителни мерки, но това действие се отнася само до все още неуредената сума.
Ако по времето, когато запитаният орган е информиран за намалението на размера на вземането, вече е била събрана сума, надвишаваща все още неуредената сума по вземането, но процедурата по превода, посочена в член 23, все още не е започнала, запитаният орган връща надплатената сума на съответното лице.
5. Ако корекцията, посочена в параграф 2, води до увеличение на размера на вземането, запитващият орган може да отправи до запитания орган допълнително искане за събиране на вземане или за обезпечителни мерки.
Запитаният орган дава ход на допълнителното искане, доколкото е възможно, едновременно с първоначалното искане от запитващия орган. Когато, предвид етапа, до който е стигнала съществуващата процедура, не е възможна консолидация на допълнителното искане с първоначалното искане, запитаният орган е длъжен да се съобрази с допълнителното искане само ако то се отнася за сума, не по-малка от посочената в член 18, параграф 3 от Директива 2010/24/ЕС.
6. За превръщането на сумата на вземането, получена в резултат на корекцията, посочена в параграф 2, в паричната единица на държавата-членка на запитания орган, запитващият орган използва обменния курс, използван при първоначалното искане.
Член 23
1. Сумите, които трябва да бъдат изплатени на запитващия орган, в съответствие с член 13, параграф 5 от Директива 2010/24/ЕС, се превеждат на запитващия орган в паричната единица на запитаната държава-членка.
Събраните суми се превеждат в срок от два месеца от датата, на която е събрано вземането.
Ако обаче мерките за събиране на вземането, предприети от запитания орган, са обжалвани по причина, която не попада под отговорността на запитващата държава-членка, запитаният орган може да изчака с превеждането на събраните суми по вземането на запитващата държава-членка до уреждането на спора, ако са изпълнени едновременно следните условия:
а)
запитаният орган смята за възможно резултатът от обжалването да е благоприятен за съответната страна и
б)
запитващият орган не е декларирал, че ще възстанови вече преведените суми, ако резултатът от обжалването е благоприятен за съответната страна.
Ако запитващият орган е направил декларация за възстановяване в съответствие с трета алинея, буква б), той връща събраните по вземането суми, които са вече преведени от запитания орган, в срок от един месец от получаването на искането за възстановяване. Всяка друга дължима компенсация в този случай остава изцяло за сметка на запитания орган.
2. Компетентните органи на държавите-членки могат да договорят различни условия за превода на сумите под прага, посочен в член 18, параграф 3 от Директива 2010/24/ЕС.
Член 24
Независимо дали запитаният орган е събрал някакви суми от лихвата, посочена в член 13, параграф 4 от Директива 2010/24/ЕС, вземането се счита за събрано съразмерно на събраната сума, изразена в националната парична единица на държавата-членка на запитания орган, въз основа на обменния курс, посочен в член 18, параграф 2 от настоящия регламент.
ГЛАВА V
ЗАКЛЮЧИТЕЛНИ РАЗПОРЕДБИ
Член 25
Регламент (ЕО) № 1179/2008 се отменя.
Член 26
Настоящият регламент влиза в сила на двадесетия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Той се прилага от 1 януари 2012 г.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Брюксел на 18 ноември 2011 година.
KOMISIJOS IGYVENDINIMO REGLAMENTAS (ES) Nr. 1189/2011
2011 m. lapkričio 18 d.
kuriuo nustatomos išsamios taisyklės, susijusios su tam tikromis Tarybos direktyvos 2010/24/ES dėl savitarpio pagalbos vykdant reikalavimus, susijusius su mokesčiais, muitais ir kitomis priemonėmis, nuostatomis
EUROPOS KOMISIJA,
atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo,
atsižvelgdama į 2010 m. kovo 16 d. Tarybos direktyvą 2010/24/ES dėl savitarpio pagalbos vykdant reikalavimus, susijusius su mokesčiais, muitais ir kitomis priemonėmis (1), ypač į jos 26 straipsnį,
kadangi:
(1)
Direktyva 2010/24/ES, palyginti su Tarybos direktyva 2008/55/EB (2), gerokai pakeistos savitarpio pagalbos vykdant reikalavimus, susijusius su mokesčiais, muitais ir kitomis priemonėmis, taisyklės, ir iš naujo apibrėžti Komisijos įgyvendinimo įgaliojimai. Todėl reikėtų pakeisti esamas Komisijos priimtas įgyvendinimo taisykles nauju įgyvendinimo reglamentu;
(2)
siekiant užtikrinti spartų ryšį tarp kompetentingų institucijų, reikėtų priimti išsamias taisykles dėl prašančiųjų institucijų ir institucijų, į kurias kreipiamasi, tarpusavio ryšio praktinių aspektų ir laiko terminų;
(3)
siekiant užtikrinti teisinį tikrumą reikia nustatyti, kad dokumentų galiojimui įtakos neturi tai, kad jie perduodami elektroniniu būdu;
(4)
kad būtų galima patvirtinti, kad paštu siunčiami dokumentai buvo išsiųsti kompetentingos institucijos, reikia nustatyti specialias šiam ryšių palaikymo būdui taikomas taisykles;
(5)
siekiant užtikrinti, kad būtų perduodami tinkami duomenys ir informacija, reikėtų nustatyti standartinės formos, pridedamos prie pranešimo prašymo, ir dokumento, kuriuo leidžiama vykdyti reikalavimą valstybėje narėje, į kurią kreipiamasi, pavyzdžius;
(6)
siekiant užtikrinti teisinį tikrumą reikia aiškiai nustatyti valstybės narės, į kurią kreipiamasi prašančiosios valstybės narės prašymu, pranešimų teisinę galią;
(7)
siekiant užtikrinti teisinį tikrumą taip pat reikia numatyti, kad perduodamas pranešimas arba suvienodintas dokumentas, kuriuo leidžiama vykdyti reikalavimą valstybėje narėje, į kurią kreipiamasi, neturėtų jokio poveikio dėl pranešimo apie pirminį dokumentą, kuriuo leidžiama vykdyti reikalavimą, kylančioms pasekmėms, ir kad pataisytas dokumentas, kuriuo leidžiama vykdyti reikalavimą valstybėje narėje, į kurią kreipiamasi, neturėtų jokio poveikio pirminiam reikalavimui arba pirminiam dokumentui, kuriuo leidžiama vykdyti reikalavimą;
(8)
2008 m. lapkričio 28 d. Komisijos reglamentas (EB) Nr. 1179/2008, nustatantis išsamias tam tikrų Tarybos direktyvos 2008/55/EB dėl savitarpio paramos patenkinant pretenzijas, susijusias su tam tikromis rinkliavomis, muitais ir mokesčiais bei kitomis priemonėmis, nuostatų įgyvendinimo taisykles (3), turėtų būti panaikintas;
(9)
šiame reglamente numatytos priemonės atitinka Išieškojimo komiteto nuomonę,
PRIĖMĖ ŠĮ REGLAMENTĄ:
I SKYRIUS
BENDROSIOS NUOSTATOS
1 straipsnis
Šiuo reglamentu nustatomos išsamios Direktyvos 2010/24/ES 5 straipsnio 1 dalies, 8 straipsnio, 10 straipsnio, 12 straipsnio 1 dalies, 13 straipsnio 2, 3, 4 ir 5 dalių, 15 straipsnio, 16 straipsnio 1 dalies ir 21 straipsnio 1 dalies nuostatų įgyvendinimo taisyklės, taip pat išsamios išieškotų sumų perskaičiavimo ir pervedimo taisyklės bei priemonės, kuriomis institucijos gali perduoti viena kitai pranešimus.
2 straipsnis
1. Visi prašymai suteikti informaciją, pranešti, vykdyti reikalavimus arba imtis prevencinių priemonių pagal Direktyvos 2010/24/ES 5 straipsnio 1 dalies, 8 straipsnio, 10 straipsnio ir 16 straipsnio 1 dalies nuostatas, visi lydimieji dokumentai, formos, kiti dokumentai ir bet kokia su šiais prašymais susijusi informacija siunčiami bendru ryšių tinklu (CCN), nebent tai būtų neįmanoma dėl techninių priežasčių.
2. Elektronine arba spausdintine forma perduotų dokumentų teisinė galia yra tokia pati, kaip ir paštu perduotų dokumentų.
3. Jeigu prašymo negalima perduoti bendru ryšių tinklu, jis perduodamas paštu. Tokiu atveju taikomos šios taisyklės:
a)
prašymą pasirašo prašančiosios institucijos pareigūnas, tinkamai įgaliotas pateikti tokį prašymą;
b)
Direktyvos 2010/24/ES 8 straipsnio 1 dalies antroje pastraipoje minimą standartinę formą, teikiamą kartu su prašymu pranešti, (toliau - suvienodinta pranešimo forma) arba tos pačios direktyvos 12 straipsnyje minimą suvienodintą dokumentą, kuriuo leidžiama vykdyti reikalavimą valstybėje narėje, į kurią kreipiamasi, pasirašo tinkamai įgaliotas prašančiosios institucijos pareigūnas;
c)
jeigu prie prašymo pridedama ne suvienodinto pranešimo ar suvienodinto dokumento, kuriuo leidžiama vykdyti reikalavimą valstybėje narėje, į kurią kreipiamasi, o kito dokumento kopija, prašančioji institucija patvirtina kopijos atitiktį originalui, toje kopijoje savo valstybės narės oficialia kalba arba viena iš oficialių kalbų įrašydama žodžius „patvirtinta autentiška originalo kopija“, tvirtinančio pareigūno vardą ir pavardę ir to patvirtinimo datą.
Taikydamos pirmos pastraipos b punktą valstybės narės naudoja pagal šio reglamento I priede pateikiamą pavyzdį nustatytą suvienodintą pranešimo formą ir pagal šio reglamento II priede pateikiamą pavyzdį nustatytą suvienodintą dokumentą, kuriuo leidžiama vykdyti reikalavimą valstybėje narėje, į kurią kreipiamasi.
4. Jeigu suvienodinta pranešimo forma arba suvienodintas dokumentas, kuriuo leidžiama vykdyti reikalavimą valstybėje narėje, į kurią kreipiamasi, perduodami elektroniniu būdu, jų struktūra ir išdėstymas gali būti priderinti prie elektroninių ryšių sistemos reikalavimų, kad kompetentingoms institucijoms būtų lengviau palaikyti ryšius, su sąlyga, kad juose pateikiami duomenys ir informacija smarkiai nekeičiami, palyginti su I ir II prieduose pateikiamais pavyzdžiais.
3 straipsnis
1. Prašančioji institucija gali prašyti pagalbos dėl vieno arba kelių reikalavimų, kai jų įvykdymas susijęs su vienu ir tuo pačiu asmeniu.
2. Prašymas suteikti informaciją, vykdyti reikalavimą arba imtis prevencinių priemonių gali būti susijęs su bet kuriuo iš šių asmenų:
a)
pagrindiniu skolininku arba bendraskoliu;
b)
kitu nei skolininkas ar bendraskolis asmeniu, atsakingu už mokesčių ir muitų skolos sumokėjimą ir kitų priemonių taikymą ar kitų reikalavimų, susijusių su šiais mokesčiais, muitais ar kitomis priemonėmis, įvykdymą pagal prašančiojoje valstybėje galiojančius teisės aktus;
c)
bet kuria trečiąja šalimi, kuri valdo vienam iš a arba b punkte minėtų asmenų priklausantį turtą arba yra jiems skolinga.
4 straipsnis
Institucija, į kurią kreipiamasi, prašančiajai institucijai informaciją ir kitus duomenis pagal Direktyvos 2010/24/ES 5 straipsnio 1 dalies, 8 straipsnio, 10 straipsnio ir 16 straipsnio 1 dalies nuostatas siunčia institucijos, į kurią kreipiamasi, valstybės narės oficialia kalba arba viena iš oficialių kalbų, arba kita kalba, dėl kurios susitaria prašančioji institucija ir institucija, į kurią kreipiamasi.
5 straipsnis
Jeigu institucija, į kurią kreipiamasi, atsisako vykdyti pagalbos prašymą, ji prašančiajai institucijai praneša atsisakymo priežastis, nurodydama Direktyvos 2010/24/ES nuostatas, kuriomis vadovaudamasi prašymą atmetė. Institucija, į kurią kreipiamasi, apie tai praneša iš karto, kai priimamas sprendimas, tačiau bet kuriuo atveju ne vėliau kaip per vieną mėnesį nuo prašymo gavimo patvirtinimo dienos.
6 straipsnis
Kiekviename prašyme suteikti informaciją, vykdyti reikalavimą arba imtis prevencinių priemonių turi būti nurodyta, ar panašus prašymas nebuvo išsiųstas kuriai nors kitai institucijai.
II SKYRIUS
PRAŠYMAI SUTEIKTI INFORMACIJĄ
7 straipsnis
Institucija, į kurią kreipiamasi, kuo greičiau, tačiau bet kuriuo atveju ne vėliau kaip per septynias kalendorines dienas nuo prašymo suteikti informaciją gavimo, patvirtina, kad jį gavo.
Gavusi prašymą, institucija, į kurią kreipiamasi, prireikus paprašo prašančiosios institucijos suteikti visą reikiamą papildomą informaciją. Prašančioji institucija suteikia visą reikiamą papildomą informaciją, kuri jai paprastai yra prieinama.
8 straipsnis
1. Institucija, į kurią kreipiamasi, prašančiajai institucijai visą prašyme nurodytą informaciją perduoda iš karto, kai ją gauna.
2. Jeigu dėl atvejo ypatingumo per pagrįstą laiką negalima gauti visos ar dalies prašyme nurodytos informacijos, institucija, į kurią kreipiamasi, apie tai praneša prašančiajai institucijai ir nurodo priežastis.
Bet kuriuo atveju praėjus šešiems mėnesiams nuo prašymo gavimo patvirtinimo dienos, institucija, į kurią kreipiamasi, praneša prašančiajai institucijai apie tyrimų, kuriuos ji atliko, kad gautų prašomą informaciją, rezultatus.
Remdamasi iš institucijos, į kurią kreipiamasi, gauta informacija prašančioji institucija gali jos prašyti tęsti tyrimą. Toks prašymas pateikiamas per du mėnesius nuo pranešimo apie institucijos, į kurią kreipiamasi, atliktų tyrimų rezultatus gavimo, o institucija, į kurią kreipiamasi, jį nagrinėja vadovaudamasi pirminiam prašymui taikytomis nuostatomis.
9 straipsnis
Prašančioji institucija gali bet kuriuo metu atsiimti institucijai, į kurią kreipiamasi, nusiųstą prašymą suteikti informaciją. Sprendimas atsiimti prašymą perduodamas institucijai, į kurią kreipiamasi.
III SKYRIUS
PRAŠYMAI PRANEŠTI
10 straipsnis
1. Pagal prašymą pranešti teikiama kiekvieno dokumento, apie kurį prašoma pranešti, originalas arba patvirtinta kopija.
Standartinę pranešimo formą, pridedamą prie prašymo pagal Direktyvos 2010/24/ES 8 straipsnio 1 dalies antrą pastraipą, pildo prašančioji institucija arba ji prisiima už tai atsakomybę. Ji teikia adresatui informaciją apie dokumentus, dėl kurių prašoma su pranešimu susijusios pagalbos.
2. Suvienodintoje pranešimo formoje pateikiama ši informacija:
a)
turi būti nurodyta reikalavimo suma, jei ji jau nustatyta;
b)
nurodant laikotarpį, per kurį pranešimas turi būti pateiktas, gali būti nurodyta data, iki kurios prašančioji institucija tikisi sulaukti pranešimo.
11 straipsnis
Prašymas pranešti gali būti susijęs su bet kuriuo Direktyvos 2010/24/ES 3 straipsnio c dalyje minimu asmeniu, kuriam pagal prašančiojoje valstybėje narėje galiojančius teisės aktus reikia pranešti apie su šiuo asmeniu susijusį dokumentą.
12 straipsnis
1. Institucija, į kurią kreipiamasi, kuo greičiau, tačiau bet kuriuo atveju ne vėliau kaip per septynias kalendorines dienas nuo prašymo pranešti gavimo, patvirtina, kad jį gavo.
Gavusi prašymą pranešti institucija, į kurią kreipiamasi, imasi būtinų priemonių pranešimui pateikti pagal valstybėje narėje, kurioje ji yra įsikūrusi, galiojančius teisės aktus.
Prireikus, tačiau laikydamasi prašyme pranešti nurodyto galutinio pranešimo termino, institucija, į kurią kreipiamasi, paprašo prašančiosios institucijos pateikti papildomos informacijos.
Prašančioji institucija pateikia visą papildomą informaciją, kuri jai paprastai yra prieinama.
2. Kai tik pranešimas perduodamas, institucija, į kurią kreipiamasi, praneša prašančiajai institucijai pranešimo datą, prašančiajai institucijai grąžinamoje prašymo formoje patvirtindama, kad pranešimas perduotas.
13 straipsnis
1. Valstybės narės, į kurią kreipiamasi, pagal joje galiojančius nacionalinius įstatymus, kitus teisės aktus ir administracinę praktiką perduotas pranešimas turi tokią pačią galią prašančiojoje valstybėje narėje, kaip kad būtų perduotas prašančiosios valstybės narės pagal joje galiojančius nacionalinius įstatymus, kitus teisės aktus ir administracinę praktiką.
2. Pranešimas apie dokumentą, susijusį su daugiau nei vienos rūšies mokesčiu, muitu ir kita priemone, laikomas galiojančiu, jeigu jį perduoda valstybės narės, į kurią kreipiamasi, institucija, turinti kompetenciją dėl bent vieno dokumente, apie kurį pranešta, nurodyto mokesčio, muito ar kitos priemonės, su sąlyga, kad tokia praktika leidžiama pagal valstybės narės, į kurią kreipiamasi, nacionalinę teisę.
14 straipsnis
Pranešdama valstybė narė, į kurią kreipiamasi, gali naudoti savo oficialia kalba ar viena iš oficialių kalbų, kaip nustatyta jos įstatymais, parengtą 10 straipsnio 1 dalyje minimą suvienodintą pranešimo formą.
IV SKYRIUS
PRAŠYMAS VYKDYTI REIKALAVIMĄ ARBA IMTIS PREVENCINIŲ PRIEMONIŲ
15 straipsnis
Prie prašymų vykdyti reikalavimus arba imtis prevencinių priemonių pridedamas pareiškimas, kad laikomasi Direktyvoje 2010/24/ES nustatytų sąlygų dėl savitarpio pagalbos procedūros inicijavimo.
16 straipsnis
1. Suvienodintą dokumentą, kuriuo leidžiama vykdyti reikalavimą valstybėje narėje, į kurią kreipiamasi, pridedamą prie prašymo vykdyti reikalavimą arba imtis prevencinių priemonių, pildo prašančioji institucija (arba ji prisiima už tai atsakomybę) remdamasi pirminiu suvienodintu dokumentu, kuriuo leidžiama vykdyti reikalavimą valstybėje narėje, į kurią kreipiamasi.
Direktyvos 2010/24/ES 2 straipsnio 2 dalies a punkte minimos administracinės baudos, nuobaudos, mokesčiai ir papildomos rinkliavos ir tos pačios direktyvos 2 straipsnio 2 dalies c punkte minimi delspinigiai ir išlaidos, kurie pagal prašančiojoje valstybėje narėje galiojančias taisykles gali būti privalomi sumokėti nuo pirminio dokumento, kuriuo leidžiama vykdyti reikalavimą, datos iki paskutinės dienos prieš išsiunčiant prašymą vykdyti reikalavimą, gali būti įtraukti į suvienodintą dokumentą, kuriuo leidžiama vykdyti reikalavimą valstybėje narėje, į kurią kreipiamasi.
2. Vienas suvienodintas dokumentas, kuriuo leidžiama vykdyti reikalavimą valstybėje narėje, į kurią kreipiamasi, remiantis pirminiu dokumentu, kuriuo leidžiama vykdyti reikalavimą prašančiojoje valstybėje narėje, gali būti išduotas dėl kelių reikalavimų ir kelių asmenų.
3. Jeigu pirminiai dokumentai, kuriais leidžiama vykdyti kelis reikalavimus prašančiojoje valstybėje narėje, jau buvo pakeisti bendru dokumentu, kuriuo visus tuos reikalavimus leidžiama vykdyti toje valstybėje narėje, suvienodintas dokumentas, kuriuo leidžiama vykdyti reikalavimą valstybėje narėje, į kurią kreipiamasi, gali būti grindžiamas pirminiais dokumentais, kuriais leidžiama vykdyti reikalavimą prašančiojoje valstybėje narėje, arba tuo bendru dokumentu, į kurį sutraukti tie prašančiosios valstybės narės pirminiai dokumentai.
4. Siekiant užtikrinti reikalavimų, kuriems vykdyti prašoma pagalbos, vykdymą, valstybė narė, į kurią kreipiamasi, gali naudoti suvienodintą dokumentą, kuriuo leidžiama vykdyti reikalavimą, tos valstybės oficialia kalba arba viena iš oficialių kalbų, kaip nustatyta jos įstatymais.
17 straipsnis
Adresatas, kuriam skirtas prašymas vykdyti reikalavimą arba imtis prevencinių priemonių, negali reikalavimo pratęsti arba atnaujinti laikotarpį, per kurį gali būti užginčytas reikalavimas arba pirminis dokumentas, kuriuo leidžiama vykdyti reikalavimą, grįsti pranešimu apie suvienodintą dokumentą, kuriuo leidžiama vykdyti reikalavimą valstybėje narėje, į kurią kreipiamasi, arba jo perdavimu, jeigu tai buvo tinkamai atlikta.
18 straipsnis
1. Jei valstybės narės, į kurią kreipiamasi, valiuta skiriasi nuo prašančiosios valstybės narės valiutos, prašančioji institucija nurodo išieškotiną reikalavimo sumą abiem valiutomis.
2. Kai teikiama su reikalavimų vykdymu susijusi pagalba, taikomas paskutinę dieną prieš išsiunčiant prašymą Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje paskelbtas valiutos kursas.
19 straipsnis
1. Institucija, į kurią kreipiamasi, kuo greičiau, tačiau bet kuriuo atveju ne vėliau kaip per septynias kalendorines dienas nuo prašymo vykdyti reikalavimą arba imtis prevencinių priemonių gavimo, patvirtina, kad prašymas gautas.
2. Institucija, į kurią kreipiamasi, prireikus gali paprašyti prašančiosios institucijos pateikti papildomos informacijos arba užpildyti suvienodintą dokumentą, kuriuo leidžiama vykdyti reikalavimą valstybėje narėje, į kurią kreipiamasi. Prašančioji institucija suteikia visą reikiamą papildomą informaciją, kuri jai paprastai yra prieinama.
20 straipsnis
1. Jeigu dėl atvejo ypatingumo per pagrįstą laiką negalima išieškoti visos ar dalies reikalavimo sumos arba imtis prevencinių priemonių, institucija, į kurią kreipiamasi, apie tai praneša prašančiajai institucijai ir nurodo priežastis.
Remdamasi iš institucijos, į kurią kreipiamasi, gauta informacija, prašančioji institucija gali jos paprašyti iš naujo pradėti reikalavimo vykdymo arba prevencinių priemonių taikymo procedūrą. Toks prašymas pateikiamas per du mėnesius nuo pranešimo apie tos procedūros rezultatus gavimo, o institucija, į kurią kreipiamasi, jį nagrinėja vadovaudamasi pirminiam prašymui taikytomis nuostatomis.
2. Ne vėliau kaip pasibaigus kiekvienam šešių mėnesių laikotarpiui nuo prašymo gavimo patvirtinimo dienos, institucija, į kurią kreipiamasi, informuoja prašančiąją instituciją apie esamą padėtį arba reikalavimo vykdymo ar prevencinių priemonių taikymo procedūros rezultatus.
21 straipsnis
1. Apie visus reikalavimo arba dokumento, kuriuo leidžiama jį vykdyti, užginčijimo veiksmus, kurių imamasi prašančiosios institucijos valstybėje narėje, prašančioji institucija iš karto, kai yra informuojama apie tokius veiksmus, praneša institucijai, į kurią kreipiamasi.
2. Jeigu institucijos, į kurią kreipiamasi, valstybėje narėje galiojantys įstatymai, kiti teisės aktai ir administracinė praktika draudžia imtis prevencinių priemonių arba vykdyti prašomą reikalavimą pagal Direktyvos 2010/24/ES 14 straipsnio 4 dalies antrą ir trečią pastraipas, institucija, į kurią kreipiamasi, kuo greičiau, tačiau bet kuriuo atveju ne vėliau kaip per vieną mėnesį nuo šio straipsnio 1 dalyje minėto pranešimo gavimo, apie tai praneša prašančiajai institucijai.
3. Institucija, į kurią kreipiamasi, iš karto, kai tik gauna tokią informaciją, prašančiajai institucijai praneša apie bet kokius veiksmus, kurių imtasi jos valstybėje narėje siekiant atlyginti išieškotas sumas arba gauti kompensaciją, susijusią su užginčytų reikalavimų vykdymu pagal Direktyvos 2010/24/ES 14 straipsnio 4 dalies trečią pastraipą.
Institucija, į kurią kreipiamasi, kiek galėdama įtraukia prašančiąją instituciją į grąžintinos sumos ir kompensacijos sumokėjimo procedūras. Gavusi iš institucijos, į kurią kreipiamasi, pagrįstą prašymą, prašančioji institucija per du mėnesius nuo to prašymo gavimo perveda grąžintas sumas ir sumokėtą kompensaciją.
22 straipsnis
1. Jeigu prašymas vykdyti reikalavimą arba imtis prevencinių priemonių netenka prasmės dėl to, kad reikalavimo suma sumokama, reikalavimas panaikinamas arba dėl kokios nors kitos priežasties, prašančioji institucija apie tai iš karto praneša institucijai, į kurią kreipiamasi, kad ši galėtų nutraukti visus veiksmus, kurių ėmėsi.
2. Jeigu Direktyvos 2010/24/ES 14 straipsnio 1 dalyje minimos kompetentingos įstaigos sprendimu patikslinama reikalavimo suma, nurodyta prašyme vykdyti reikalavimą arba imtis prevencinių priemonių, prašančioji institucija praneša apie šį sprendimą institucijai, į kurią kreipiamasi, ir, jeigu prašoma vykdyti reikalavimą, perduoda pataisytą suvienodintą dokumentą, kuriuo leidžiama vykdyti reikalavimą valstybėje narėje, į kurią kreipiamasi. Šį pataisytą suvienodintą dokumentą, kuriuo leidžiama vykdyti reikalavimą valstybėje narėje, į kurią kreipiamasi, rengia pati prašančioji institucija, remdamasi sprendimu, kuriuo patikslinama reikalavimo suma, arba jis rengiamas jos atsakomybe.
3. Pataisytu suvienodintu dokumentu, kuriuo leidžiama vykdyti reikalavimą valstybėje narėje, į kurią kreipiamasi, nepanaikinamos galimybės užginčyti pirminį reikalavimą, pirminį dokumentą, kuriuo leidžiama vykdyti reikalavimą prašančiojoje valstybėje narėje arba ankstesnėje pastraipoje nurodytą sprendimą.
4. Jeigu dėl 2 pastraipoje minėto tikslinimo reikalavimo suma sumažėja, institucija, į kurią kreipiamasi, toliau vykdo reikalavimą arba taiko prevencines priemones, tačiau tik dėl vis dar privalomos sumokėti sumos.
Jeigu tuo metu, kai institucijai, į kurią kreipiamasi, pranešama apie reikalavimo sumos sumažėjimą, ji jau yra išieškojusi sumą, kuri viršija privalomą sumokėti sumą, tačiau 23 straipsnyje minima pervedimo procedūra dar nepradėta, institucija, į kurią kreipiamasi, grąžina permokėtą sumą teisę į ją turinčiam asmeniui.
5. Jeigu dėl 2 pastraipoje minėto tikslinimo reikalavimo suma padidėja, prašančioji institucija gali institucijai, į kurią kreipiamasi, nusiųsti papildomą prašymą vykdyti reikalavimą arba imtis prevencinių priemonių.
Institucija, į kurią kreipiamasi, šį papildomą prašymą nagrinėja, jei įmanoma, tuo pačiu metu kaip ir pirminį prašančiosios institucijos prašymą. Jeigu, atsižvelgiant į vykdomos procedūros stadiją, papildomo prašymo negalima sujungti su pirminiu prašymu, institucija, į kurią kreipiamasi, papildomą prašymą priima tik jeigu jame nurodyta suma yra ne mažesnė už Direktyvos 2010/24/ES 18 straipsnio 3 dalyje nurodytą sumą.
6. Siekdama dėl 2 pastraipoje minimo tikslinimo gautą reikalavimo sumą perskaičiuoti į institucijos, į kurią kreipiamasi, valstybės narės valiutą, prašančioji institucija taiko jos pirminiame prašyme naudotą valiutos kursą.
23 straipsnis
1. Pagal Direktyvos 2010/24/ES 13 straipsnio 5 dalį prašančiajai institucijai perduotinos sumos pervedamos valstybės narės, į kurią kreipiamasi, valiuta.
Išieškotos sumos pervedamos per du mėnesius nuo reikalavimo įvykdymo dienos.
Tačiau jeigu institucijos, į kurią kreipiamasi, taikomos reikalavimo vykdymo priemonės užginčijamos dėl priežasčių, nesusijusių su prašančiosios valstybės narės atsakomybe, institucija, į kurią kreipiamasi, gali pagal prašančiosios valstybės narės reikalavimą išieškotų sumų nepervesti iki kol ginčas bus išspręstas, jeigu kartu tenkinamos šios sąlygos:
a)
institucija, į kurią kreipiamasi mano, kad šio užginčijimo rezultatas bus palankus susijusiai šaliai, ir
b)
prašančioji institucija nepareiškė, kad grąžins jau pervestas sumas, jeigu to užginčijimo rezultatas bus palankus susijusiai šaliai.
Jeigu prašančioji institucija yra pareiškusi, kad grąžins sumas pagal trečios pastraipos b punktą, institucijos, į kurią kreipiamasi, jau pervestas išieškotas sumas ji grąžina per vieną mėnesį nuo prašymo atlyginti gavimo. Tokiu atveju bet kokią kitą privalomą kompensaciją sumoka vien tik prašančioji institucija.
2. Valstybių narių kompetentingos institucijos gali susitarti dėl kitokios Direktyvos 2010/24/ES 18 straipsnio 3 dalyje nurodytos ribos nesiekiančių sumų pervedimo tvarkos.
24 straipsnis
Nepriklausomai nuo sumų, kurias institucija, į kurią kreipiamasi, surinko kaip Direktyvos 2010/24/ES 13 straipsnio 4 dalyje nurodytas palūkanas, reikalavimas laikomas įvykdytas tokia dalimi, kuri proporcinga išieškotai sumai, nurodytai institucijos, į kurią kreipiamasi, valstybės narės valiuta pagal šio reglamento 18 straipsnio 2 dalyje nurodytą valiutos kursą.
V SKYRIUS
BAIGIAMOSIOS NUOSTATOS
25 straipsnis
Reglamentas (EB) Nr. 1179/2008 panaikinamas.
26 straipsnis
Šis reglamentas įsigalioja dvidešimtą dieną po jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.
Jis taikomas nuo 2012 m. sausio 1 d.
Šis reglamentas privalomas visas ir tiesiogiai taikomas visose valstybėse narėse.
Priimta Briuselyje 2011 m. lapkričio 18 d.