РЕШЕНИЕ 2011/235/ОВППС НА СЪВЕТА
от 12 април 2011 година
относно ограничителни мерки, насочени срещу определени лица и образувания с оглед на положението в Иран
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Договора за Европейския съюз, и по-специално член 29 от него,
като има предвид, че:
(1)
На 21 март 2011 г. Съветът отново изрази дълбокото си безпокойство по повод на влошаването на положението с правата на човека в Иран.
(2)
Съветът подчерта по-специално драматичното нарастване на броя на екзекуциите през последните месеци и систематичното потискане на ирански граждани, подложени на преследване и арести, заради това че упражняват законното си право на свобода на словото и право на мирни събрания. Съюзът отново категорично осъди използването на изтезания и на други форми на жестоко, нечовешко и унизително отношение.
(3)
В този контекст Съветът отново изтъкна решимостта си да продължи да се занимава с нарушенията на правата на човека в Иран и заяви готовността си да въведе ограничителни мерки, насочени срещу лицата, отговорни за сериозните нарушения на правата на човека в Иран.
(4)
Ограничителните мерки следва да са насочени срещу лица, които са съучастници в организирането и извършването или отговорни за организирането и извършването на тежки нарушения на правата на човека при репресиите срещу мирни демонстранти, журналисти, защитници на човешките права, студенти и други лица, които издигат глас в защита на законните си права, в т.ч. правото на изразяване; мерките следва да са насочени също срещу лица, които са съучастници в организирането и извършването или отговорни за организирането и извършването на тежки нарушения на правото на справедлив процес, за изтезания, за жестоко, нечовешко или унизително отношение, както и за безразборното, прекомерно и зачестило изпълнение на смъртното наказание, в т.ч. публични екзекуции, пребиване с камъни, обесване или екзекуции на непълнолетни нарушители в разрез с международните задължения на Иран в областта на правата на човека.
(5)
Необходими са по-нататъшни действия от страна на Съюза за изпълнение на някои мерки,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
1. Държавите-членки предприемат необходимите мерки за предотвратяване на влизането или транзитното преминаване през техните територии на лицата, отговорни за сериозните нарушения на правата на човека в Иран, и свързаните с тях лица, посочени в приложението.
2. Параграф 1 не задължава държавите-членки да отказват на техните собствени граждани да влизат на териториите им.
3. Параграф 1 не засяга случаите, когато дадена държава-членка е обвързана от задължение по международното право, а именно:
а)
в качеството ѝ на държава - домакин на международна междуправителствена организация;
б)
в качеството ѝ на държава - домакин на международна конференция, свикана от ООН или провеждана под нейна егида;
в)
по силата на многостранно споразумение, предоставящо привилегии и имунитети; или
г)
по силата на Договора за помирение от 1929 г. (Латеранския договор), сключен от Светия престол (Ватикана) и Италия.
4. Параграф 3 се смята за приложим и в случаите когато дадена държава-членка е държава - домакин на Организацията за сигурност и сътрудничество в Европа (ОССЕ).
5. Съветът се информира надлежно във всеки един от случаите когато някоя държава-членка предоставя освобождаване в съответствие с параграфи 3 или 4.
6. Държавите-членки могат да предоставят освобождаване от мерките, наложени с параграф 1, когато пътуването е оправдано поради спешни хуманитарни нужди или поради участие в междуправителствени срещи, включително срещи, които се провеждат с подкрепата на Съюза или чиито домакин е държава-членка, поела председателството на ОССЕ, и на които се провежда политически диалог, чрез който пряко се насърчават демокрацията, правата на човека и принципите на правовата държава в Иран.
7. Държава-членка, която желае да предостави освобождаване съгласно параграф 6, нотифицира Съвета за това в писмена форма. Счита се, че е предоставено освобождаване, освен ако един или няколко членове на Съвета не се противопоставят в писмена форма в срок от два работни дни, считано от деня на получаване на нотификацията за предложеното освобождаване. В случай че един или повече от членовете на Съвета повдигнат възражение, Съветът при все това може да реши с квалифицирано мнозинство да разреши предложеното освобождаване.
8. Когато в съответствие с параграфи 3, 4, 6 или 7 държава-членка разреши на посочени в приложението лица да влязат на нейна територия или да преминат транзитно през нея, това разрешение важи само за целта, за която е дадено, и за лицата, за които се отнася.
Член 2
1. Замразяват се всички финансови средства и икономически ресурси, принадлежащи на, притежавани, държани или контролирани от лица, отговорни за сериозни нарушения на правата на човека в Иран, и финансови средства и икономически ресурси, принадлежащи на, притежавани, държани или контролирани от свързаните с тях лица и образувания, както е посочено в приложението.
2. Никакви финансови средства или икономически ресурси не могат да се предоставят пряко или непряко на разположение на или за използване от лицата и образуванията, включени в приложението.
3. Компетентният орган на дадена държава-членка може да разреши освобождаването на някои замразени финансови средства или икономически ресурси или предоставянето на някои финансови средства или икономически ресурси при условия, които сметне за подходящи, след като установи, че съответните финансови средства и икономически ресурси са:
а)
необходими за задоволяване на основните нужди на лицата, посочени в приложението, и на членовете на семействата им, които са на тяхна издръжка, включително разходи за храна, наем или ипотечен заем, лекарства и медицинско обслужване, данъци, застрахователни премии и такси за комунални услуги;
б)
предназначени изключително за заплащане на разумни по размера си професионални възнаграждения и възстановяване на направени разноски, свързани с предоставяне на правни услуги;
в)
предназначени изключително за плащане на хонорари или такси за услуги за рутинно поддържане и управление на замразени финансови средства или икономически ресурси; или
г)
необходими за извънредни разходи, при условие че най-малко две седмици преди даването на разрешение компетентният орган е съобщил на компетентните органи на останалите държави-членки и Комисията основанията, поради които смята, че следва да бъде дадено конкретно разрешение.
Съответната държава-членка информира останалите държави-членки и Комисията за всяко разрешение, дадено съгласно настоящия параграф.
4. Чрез дерогация от параграф 1, компетентните органи на държава-членка могат да разрешат освобождаването на определени замразени финансови средства или икономически ресурси, ако са изпълнени следните условия:
а)
финансовите средства или икономическите ресурси са предмет на съдебна, административна или арбитражна обезпечителна мярка, наложена преди датата, на която лицето или образуванието, посочено в параграф 1, е включено в приложението, или са предмет на съдебно, административно или арбитражно решение, постановено преди тази дата;
б)
финансовите средства или икономическите ресурси ще бъдат използвани изключително за удовлетворяване на искове, гарантирани чрез това обезпечение или признати за валидни в това решение, в границите, установени от приложимите закони и разпоредби, уреждащи правата на лицата, подали такива искове;
в)
обезпечението или решението не са в полза на лице или образувание, посочени в приложението; както и
г)
признаването на обезпечението или на решението не противоречи на обществения ред в съответната държава-членка.
Съответната държава-членка информира останалите държави-членки и Комисията за всяко разрешение, дадено съгласно настоящия параграф.
5. Параграф 1 не възпрепятства посочено лице или образувание да извършва плащане, дължимо по договор, сключен преди датата на включването на това лице или образувание в приложението, при условие че съответната държава-членка е установила, че плащането не се получава пряко или косвено от лице или образувание, посочени в параграф 1.
6. Параграф 2 не се прилага към начисляването по замразените сметки на:
а)
лихви или други доходи от тези сметки; или
б)
плащания, дължими по договори, споразумения или задължения, сключени или възникнали преди датата, на която тези сметки стават предмет на мерките, предвидени в параграфи 1 и 2,
при условие че всички такива лихви, други постъпления и плащания продължават да са предмет на мерките, предвидени в параграф 1.
Член 3
1. По предложение на държава-членка или на върховния представител на Съюза по въпросите на външните работи и политиката на сигурност Съветът установява списъка в приложението и измененията в него.
2. Съветът съобщава решението си на засегнатото лице или образувание, включително основанията за включването му в списъка, или пряко, ако адресът е известен, или чрез публикуване на известие, за да се даде възможност на това лице или образувание да представи възражения.
3. Когато са представени възражения или са представени нови съществени доказателства, Съветът преразглежда решението си и съответно уведомява засегнатото лице или образувание.
Член 4
1. В приложението се съдържат основанията за включването на засегнатите лица и образувания.
2. В приложението се съдържа и информацията, необходима за идентифициране на засегнатите лица и образувания, когато такава информация е на разположение. По отношение на лицата такива данни могат да включват имената, включително псевдонимите, датата и мястото на раждане, гражданството, номерата на паспорта и личната карта, пола, адреса, ако е известен, и длъжността или професията. По отношение на образуванията информацията може да включва имената, мястото и датата на регистрация, регистрационния номер и мястото на дейност.
Член 5
За да се увеличи максимално въздействието на предвидените в настоящото решение мерки, Съюзът насърчава трети държави да предприемат подобни ограничителни мерки.
Член 6
Настоящото решение влиза в сила в деня на приемането му.
Настоящото решение се прилага до 13 април 2012 г. То подлежи на постоянно преразглеждане. То се подновява или изменя при необходимост, ако Съветът прецени, че целите му не са постигнати.
Съставено в Люксембург на 12 април 2011 година.
TARYBOS SPRENDIMAS 2011/235/BUSP
2011 m. balandžio 12 d.
dėl ribojamųjų priemonių, taikytinų tam tikriems asmenims ir subjektams atsižvelgiant į padėtį Irane
EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
atsižvelgdama į Europos Sąjungos sutartį, ypač į jos 29 straipsnį,
kadangi:
(1)
2011 m. kovo 21 d. Taryba pakartojo esanti labai susirūpinusi dėl blogėjančios žmogaus teisių padėties Irane.
(2)
Taryba visų pirma pažymėjo, kad pastaraisiais mėnesiais itin padaugėjo egzekucijų atvejų ir sistemingai vykdomos represijos prieš Irano piliečius, kurie bauginami ir suimami dėl to, kad naudojasi savo teisėtomis teisėmis į saviraiškos laisvę ir rinktis į taikius susirinkimus. Sąjunga taip pat pakartojo griežtai smerkianti kankinimą ir kitokį žiaurų, nežmonišką ir žeminantį elgesį.
(3)
Todėl Taryba dar kartą patvirtino savo pasiryžimą toliau kelti žmogaus teisių pažeidimų Irane klausimus ir pareiškė esanti pasirengusi nustatyti ribojamąsias priemones tiems asmenims ir subjektams, kurie yra atsakingi už sunkius žmogaus teisių pažeidimus Irane.
(4)
Ribojamosios priemonės turėtų būti taikomos asmenims, prisidėjusiems prie nurodymo vykdyti sunkius žmogaus teisių pažeidimus arba prie jų vykdymo, arba atsakingiems už nurodymą juos vykdyti arba už jų vykdymą imantis smurtinių veiksmų prieš taikius demonstrantus, žurnalistus, žmogaus teisių gynėjus, studentus ar kitus asmenis, kurie atvirai gina savo teisėtas teises, įskaitant saviraiškos laisvę, bei asmenims, prisidėjusiems prie nurodymo vykdyti sunkius teisės į tinkamą teisinį procesą pažeidimus, kankinimą, žiaurų, nežmonišką ir žeminantį elgesį arba chaotišką, neproporcingą ir vis dažnesnį mirties bausmės taikymą, įskaitant viešas egzekucijas, užmėtymą akmenimis, pakorimą arba nepilnamečių nusikaltėlių egzekucijas, arba prie jų vykdymo, arba atsakingiems už nurodymą juos vykdyti arba už jų vykdymą pažeidžiant Irano tarptautinius įsipareigojimus žmogaus teisių srityje.
(5)
Tam tikroms priemonėms įgyvendinti reikia tolesnių Sąjungos veiksmų,
PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ:
1 straipsnis
1. Valstybės narės imasi būtinų priemonių, kad priede išvardytiems asmenims, kurie yra atsakingi už sunkius žmogaus teisių pažeidimus Irane, bei su jais susijusiems asmenims nebūtų leidžiama atvykti į jų teritorijas ar vykti per jas tranzitu.
2. 1 dalimi valstybė narė neįpareigojama atsisakyti įleisti į savo teritoriją savo piliečių.
3. 1 dalis nedaro poveikio tiems atvejams, kai valstybė narė turi laikytis įsipareigojimo pagal tarptautinę teisę, būtent:
a)
kaip tarptautinės tarpvyriausybinės organizacijos priimančioji šalis;
b)
kaip Jungtinių Tautų rengiamos ar globojamos tarptautinės konferencijos priimančioji šalis;
c)
pagal daugiašalį susitarimą dėl privilegijų ir imunitetų suteikimo; arba
d)
pagal 1929 m. Šventojo Sosto (Vatikano Miesto Valstybės) ir Italijos sudarytą Taikinimo sutartį (Laterano paktą).
4. 3 dalis taikoma ir tais atvejais, kai valstybė narė yra Europos saugumo ir bendradarbiavimo organizacijos (ESBO) priimančioji šalis.
5. Taryba tinkamai informuojama apie visus atvejus, kai valstybė narė taiko išimtį pagal 3 arba 4 dalį.
6. Valstybės narės gali leisti taikyti pagal 1 dalį nustatytų priemonių išimtis, kai kelionė yra pateisinama dėl skubaus humanitarinio poreikio arba dėl dalyvavimo tarpvyriausybiniuose susitikimuose, įskaitant tuos, kuriuos remia Sąjunga arba kurių priimančioji šalis yra ESBO pirmininkaujanti valstybė narė, kuriuose vyksta politinis dialogas, kuriuo tiesiogiai propaguojami demokratija, žmogaus teisės ir teisinės valstybės principai Irane.
7. Valstybė narė, ketinanti leisti taikyti 6 dalyje nurodytas išimtis, apie tai Tarybai praneša raštu. Laikoma, kad išimtį leidžiama taikyti, jeigu viena ar daugiau Tarybos narių per dvi darbo dienas nuo tada, kai buvo gautas pranešimas apie siūlomą išimtį, raštu nepareiškia prieštaravimo. Jeigu viena ar kelios Tarybos narės pareikštų prieštaravimą, Taryba kvalifikuota balsų dauguma visgi gali nuspręsti leisti taikyti siūlomą išimtį.
8. Tais atvejais, kai pagal 3, 4, 6 arba 7 dalis valstybė narė leidžia priede išvardytiems asmenims atvykti į savo teritoriją arba vykti per ją tranzitu, leidimas galioja tik tuo tikslu, kuriam jis buvo suteiktas, ir tik tiems asmenims, kuriems jis suteiktas.
2 straipsnis
1. Įšaldomos visos priede išvardytiems už sunkius žmogaus teisių pažeidimus Irane atsakingiems asmenims priklausančios, jų nuosavybės teise turimos, jų valdomos ar kontroliuojamos lėšos ir ekonominiai ištekliai, taip pat visos su jais susijusiems asmenims ir subjektams priklausančios, jų nuosavybės teise turimos, jų valdomos ar kontroliuojamos lėšos ir ekonominiai ištekliai.
2. Priede išvardytiems asmenims ir subjektams ar jų naudai nesudaroma galimybė nei tiesiogiai, nei netiesiogiai naudotis jokiomis lėšomis ar ekonominiais ištekliais.
3. Valstybės narės kompetentinga institucija gali leisti nutraukti tam tikrų lėšų arba ekonominių išteklių įšaldymą arba leisti jais naudotis tokiomis sąlygomis, kurios, jos nuomone, yra tinkamos, nustačiusi, kad atitinkamos lėšos ar ekonominiai ištekliai yra:
a)
būtini priede išvardytų asmenų ir jų išlaikomų šeimos narių pagrindiniams poreikiams tenkinti, įskaitant mokėjimus už maisto produktus, nuomą ar hipoteką, vaistus ir medicininį gydymą, mokesčius, draudimo įmokas ir mokesčius už komunalines paslaugas;
b)
skirti išimtinai pagrįstiems mokesčiams už profesines paslaugas sumokėti ir su teisinių paslaugų teikimu susijusioms išlaidoms kompensuoti;
c)
skirti išimtinai mokesčiams ar aptarnavimo mokesčiams už įprastą įšaldytų lėšų arba ekonominių išteklių laikymą ar tvarkymą sumokėti; arba
d)
būtini nenumatytoms išlaidoms padengti, su sąlyga, kad kompetentinga institucija apie priežastis, dėl kurių, jos nuomone, turėtų būti suteiktas specialus leidimas, kitų valstybių narių kompetentingoms institucijoms ir Komisijai pranešė ne vėliau kaip prieš dvi savaites iki leidimo suteikimo.
Atitinkama valstybė narė informuoja kitas valstybes nares ir Komisiją apie visus pagal šią dalį suteiktus leidimus.
4. Nukrypstant nuo 1 dalies, valstybės narės kompetentingos institucijos gali leisti nutraukti tam tikrų lėšų arba ekonominių išteklių įšaldymą, jei laikomasi šių sąlygų:
a)
lėšos arba ekonominiai ištekliai yra teismo, administracine ar arbitražo tvarka suvaržyti iki tos dienos, kai 1 dalyje nurodytas asmuo arba subjektas buvo įtraukti į priede esantį sąrašą, arba jei tos lėšos ar ekonominiai ištekliai yra teismo, administracinio ar arbitražo sprendimo, priimto iki tos dienos, objektas;
b)
lėšos ar ekonominiai ištekliai bus naudojami išimtinai reikalavimams, kurių vykdymas užtikrintas tokiu turto suvaržymu arba kurie pripažinti teisėtais tokiu sprendimu, tenkinti, laikantis taikomais įstatymais ir kitais teisės aktais, kuriais reglamentuojamos tokius reikalavimus keliančių asmenų teisės, nustatytų ribų;
c)
toks suvaržymas arba sprendimas nėra naudingas priede išvardytiems asmenims ar subjektams; ir
d)
tokio suvaržymo ar sprendimo pripažinimas neprieštarauja atitinkamos valstybės narės viešajai tvarkai.
Atitinkama valstybė narė informuoja kitas valstybes nares ir Komisiją apie visus pagal šią dalį suteiktus leidimus.
5. 1 dalis neužkerta kelio tam, kad į sąrašą įtrauktas asmuo ar subjektas pervestų mokėtiną sumą pagal sutartį, sudarytą iki tokio asmens ar subjekto įtraukimo į priede pateiktą sąrašą, jeigu atitinkama valstybė narė nustatė, kad mokėjimo tiesiogiai ar netiesiogiai negauna 1 dalyje nurodytas asmuo arba subjektas.
6. 2 dalis netaikoma į įšaldytas sąskaitas pervedamiems:
a)
palūkanoms arba kitoms su tomis sąskaitomis susijusioms pajamoms; arba
b)
mokėjimams pagal sutartis, susitarimus ar įsipareigojimus, kurie buvo sudaryti arba atsirado iki datos, kurią toms sąskaitoms pradėtos taikyti 1 ir 2 dalyse numatytos priemonės,
jeigu tokioms palūkanoms, kitoms pajamoms ir mokėjimams toliau taikomos 1 dalyje numatytos priemonės.
3 straipsnis
1. Valstybės narės arba Sąjungos vyriausiojo įgaliotinio užsienio reikalams ir saugumo politikai pasiūlymu Taryba sudaro priede pateiktą sąrašą ir jį iš dalies keičia.
2. Taryba tiesiogiai, jei adresas žinomas, arba viešai paskelbdama pranešimą, atitinkamam asmeniui arba subjektui praneša apie savo sprendimą, įskaitant įtraukimo į sąrašą priežastis, taip suteikdama tokiam asmeniui ar subjektui galimybę pateikti savo pastabas.
3. Jeigu pateikiama pastabų arba naujų esminių įrodymų, Taryba peržiūri savo sprendimą ir atitinkamai informuoja atitinkamą asmenį arba subjektą.
4 straipsnis
1. Priede nurodomos atitinkamų asmenų ir subjektų įtraukimo į sąrašą priežastys.
2. Be to, priede pateikiama informacija, jei turima, būtina atitinkamų asmenų ar subjektų tapatybei nustatyti. Teikiant informaciją apie asmenis gali būti nurodomas vardas ir pavardė, įskaitant slapyvardžius, gimimo data ir vieta, pilietybė, paso ir asmens tapatybės kortelės numeriai, lytis, adresas, jei žinomas, taip pat pareigos ar profesija. Teikiant informaciją apie subjektus gali būti nurodomas pavadinimas, registracijos vieta ir data, registracijos numeris ir veiklos vykdymo vieta.
5 straipsnis
Kad šiame sprendime numatytų priemonių poveikis būtų kuo didesnis, Sąjunga skatina trečiąsias valstybes patvirtinti panašias ribojamąsias priemones.
6 straipsnis
Šis sprendimas įsigalioja jo priėmimo dieną.
Šis sprendimas taikomas iki 2012 m. balandžio 13 d. Jis nuolat peržiūrimas. Prireikus jis atnaujinamas arba iš dalies keičiamas, jeigu Taryba mano, kad jame numatyti tikslai nepasiekti.
Priimta Liuksemburge 2011 m. balandžio 12 d.