РЕШЕНИЕ НА КОМИСИЯТА
от 13 юли 2011 година
относно държавна помощ SA.28903 (C 12/10) (ex N 389/09) приведена в действие от България в полза на „Русе индъстри“
(нотифицирано под номер C(2011) 4903)
(Само текстът на български език е автентичен)
(текст от значение за ЕИП)
(2012/706/ЕС)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 108, параграф 2, алинея 1 от него,
като взе предвид Споразумението за Европейското икономическо пространство, и по-специално член 62, параграф 1, буква а) от него,
като прикани заинтересованите страни да представят мненията си в съответствие с посочените по-горе разпоредби (1),
като има предвид, че:
I ПРОЦЕДУРА
(1)
На 30 юни 2009 г. българските власти уведомиха Комисията за мярка за преструктуриране в полза на „Русе индъстри“ АД (по-нататък „Русе индъстри“ или „дружеството“) под формата на разсрочване и отсрочване на публично задължение в размер на 9,85 млн. EUR.
(2)
На 28 юли 2009 г. до българските власти беше изпратен подробен въпросник. На 24 август 2009 г. България отговори частично и в същото писмо поиска удължаване на срока, което беше разрешено с писмо от 28 август 2009 г. На 30 септември 2009 г. България предостави още информация. На 27 ноември 2009 г. Комисията поиска още пояснения, които България предостави на 15 декември 2009 г. На 20 декември 2009 г. още веднъж беше разрешено удължаване на срока за попълване на липсващата информация. На 17 февруари 2010 г. България предостави още информация.
(3)
С писмо от 14 април 2010 г. Комисията уведоми България за решението си да открие процедурата, предвидена в член 108, параграф 2 от Договора за функционирането на Европейския съюз (2) („ДФЕС“) относно тази помощ.
(4)
Решението на Комисията да открие процедурата беше публикувано в Официален вестник на Европейския съюз (3).
(5)
Комисията не получи мнения от заинтересованите страни.
(6)
България изпрати коментари във връзка с решението на Комисията за откриване на процедура по член 108, параграф 2 от ДФЕС с писмо от 10 май 2010 г., изпратено до Комисията и регистрирано от нея на 17 юни 2010 г. На 17 юни 2010 г. българските власти предоставиха допълнителна информация.
(7)
На 29 октомври 2010 г. Комисията изпрати допълнително искане за информация, на което българските власти отговориха с писмо от 12 ноември 2010 г., изпратено до Комисията и регистрирано от нея на 23 ноември 2010 г., и с писмо от 3 декември 2010 г., изпратено до Комисията и регистрирано от нея на 6 декември 2010 г.
(8)
На 11 ноември 2010 г. българските власти започнаха производство по несъстоятелност срещу дружеството.
(9)
С писмо от 14 юни 2010 г., изпратено до Комисията на 23 ноември 2010 г., българските власти оттеглиха своето уведомление от 30 юни 2009 г.
II ОПИСАНИЕ
(10)
Получател на мярката за помощ е „Русе индъстри“. Дружеството (с предишно име „Русенска корабостроителница“ (4)) е създадено през 1991 г. със седалище в Русе, България, което е регион, допустим за помощ съгласно член 107, параграф 3, буква а) от ДФЕС. Дружеството е приватизирано през април 1999 г., като 80 % от неговите акции са продадени на германското дружество Rousse Beteiligungsgesellschaft mbH.
(11)
„Русе индъстри“ е активно в производството и ремонта на метални структури, както и в производството на кранове, кораби и морски съоръжения (5). През 2009 г. дружеството е имало 196 служители.
(12)
Във финансово отношение се наблюдава постоянна тенденция на спад в оборота на дружеството и увеличаващи се загуби за период от няколко години преди уведомлението, както е посочено в таблицата по-долу. През 2008 г. дружеството регистрира отрицателна оперативна печалба и отрицателен паричен поток.
Таблица 1
Годишен стокооборот и печалба на „Русе индъстри“
в млн. BGN (6)
2005
2006
2007
2008
годишен стокооборот
76 239
65 086
17 963
7 035
печалба преди облагане
(2 091)
1 977
(827)
(3 924)
(13)
Към момента на уведомлението „Русе индъстри“ дължи 9,85 млн. EUR на българската държава.
(14)
Дългът произлиза от споразумения за заеми (7), датиращи от 1996 г. и 1997 г., между Държавен фонд за реконструкция и развитие и „Русенска корабостроителница“ относно главница, която по онова време е възлизала на 8,45 млн. USD.
(15)
През април 1999 г. е сключено споразумение („Разсрочване 1999 г.“) с Министерството на финансите (по-нататък „МФ“), което е поело исковете на Държавния фонд за реконструкция и развитие, съгласно което споразумение 8 млн. USD от гореописания дълг плюс натрупаната лихва се превалутират (8) в EUR и Rousse Beteiligungsgesellschaft mbH се ангажира да изплати тази сума между 1 декември 2000 г. и 30 юни 2006 г. при условията на разсрочено плащане.
(16)
На 21 май 2001 г. МФ и „Русе индъстри“ сключват друго споразумение, с което пълното възстановяване на задължението на дружеството към държавата (9), плюс натрупаните лихви, се отлага до 30 септември 2015 г., с гратисен период (през който се изплащат само лихвите без главницата) до 31 март 2006 г. („Разсрочване 2001 г.“).
(17)
Според разсрочването от 2001 г. цялото задължение е както следва: главницата става 7,97 млн. EUR, а лихвите (натрупани до 1 април 1999 г.) 2 млн. EUR. Според това споразумение по главницата се начислява годишна лихва от 1 %, а наказателна годишна лихва от 3 % се начислява върху просрочените суми (т.е. в случай че дружеството закъснее с плащането).
(18)
През септември 2005 г. точно преди края на гратисния период получателят иска ново предоговаряне на задълженията си (в допълнение към споразумението от 2001 г.). През декември 2006 г. българската Комисия за защита на конкуренцията намира искането за неоснователно съгласно българския закон за държавните помощи. „Русе индъстри“ обжалва решението на Комисията за защита на конкуренцията пред Върховния административен съд, който отхвърля жалбата през юли 2007 г. Следващо обжалване на това решение също е отхвърлено. Въпреки това държавата не се е опитала да изиска по законов път просрочената сума в съответствие с разсрочването от 2001 г.
(19)
През юли 2008 г. получателят е предложил да плати доброволно 1 млн. EUR от просрочените суми на два равни транша. Спроед това предложение първият транш е трябвало да бъде платен до октомври 2008 г., а вторият до февруари 2009 г. Когато „Русе индъстри“ не е платило нито един от тези таншове, държавата - по искане на дружеството, е удължила два пъти срока на първия транш съответно до декември 2008 г. и до януари 2009 г.
(20)
След като обещаните от „Русе индъстри“ плащания не са осъществени, през февруари 2009 г. българските власти изпращат напомняне за плащане. Допълнително напомняне за плащане на просрочените суми е изпратено през април и два пъти през юни 2010 г. Въпреки това държавата не успява да изиска по законов път задължението, което не е било изплатено съгласно разсрочването от 2001 г.
(21)
С писмо от 4 юни 2009 г.„Русе индъстри“ отново поиска от българските власти да разсрочат задължението му към държавата до 2019 г. с гратисен период до 2012 г. След това искане и в съответствие с член 108, параграф 3 от ДФЕС България изпрати уведомление за планираното разсрочване на задължението като помощ за преструктуриране.
(22)
С писмо от 28 юни 2010 г.„Русе индъстри“ отново предложи на държавата да изплати оставащите задължения съгласно споразуменията за плащане от разсрочването от 2001 г. През юли 2010 г. дружеството се ангажира да покрие всички просрочени и неизплатени суми на два равни транша: първия до края на юли 2010 г. и втория до края на август 2010 г. Въпреки това дружеството не успя да изпълни това споразумение.
(23)
Според информацията, предоставена от българските власти, до края на 2010 г. получателят е платил 1 млн. EUR от общата дължима сума съгласно разсрочването от 2001 г. В края на 2010 г. неизплатеното и просрочено задължение спрямо общата дължима сума възлиза на 3,7 млн. EUR.
(24)
От кореспонденцията между „Русе индъстри“ и българските власти личи, че българските власти са изпратили няколко напомняния за плащане за дължимата неизплатена сума. Въпреки че получателят е изразил желание или доброволно е предложил изплащане, на практика той никога не е върнал цялата оставаща сума според разсрочването от 2001 г. Освен напомнянията няма доказателства, че българските власти са предприели някакви стъпки за изискване по законов път на своите вземания.
(25)
Що се отнася до главницата, „Русе индъстри“ не е платило посочените суми (10) и затова не е спазило шестмесечната схема за разсрочване. Освен това обикновената лихва е плащана само до юли 2008 г.
(26)
Що се отнася до наказателната лихва, българските власти посочиха, че договорно определените 3 % (вж. параграф (3) по-горе) са начислени върху дължимите траншове от 2006 г. насам, когато дружеството е трябвало да започне да изплаща траншовете. Тези наказателни лихви са плащани от „Русе индъстри“ само между август 2006 г. и юли 2008 г. От юли 2008 г. дружеството не е плащало начислената наказателна лихва.
(27)
На 3 ноември 2010 г. българските власти направиха официално искане за плащане. Към момента на това искане просроченото задължение възлизаше на 3,7 млн. EUR (от които 3,4 млн. EUR главница, 151 000 EUR лихви и 140 000 EUR наказателни лихви).
(28)
Към момента на искането получателят е изплатил общо 1 млн. EUR, дължими съгласно разсрочването от 2001 г. (от които 245 000 EUR главница, 705 000 EUR лихви и 50 000 EUR наказателни лихви). Последното реално плащане, което „Русе индъстри“ е направило, датира от 11 юли 2008 г.
(29)
След искането и след като дружеството не е изпълнило своите задължения, националните органи започнаха процедура по несъстоятелност срещу получателя на 11 ноември 2010 г. (т.е. девет години след разсрочването от 2001 г., което е над 4 години след края на гратисния период и над 2 години от последното плащане от страна на „Русе индъстри“).
(30)
На 11 ноември 2010 г. българските власти започнаха процедура по несъстоятелност срещу получателя.
III РЕШЕНИЕТО ЗА ОТКРИВАНЕ НА ПРОЦЕДУРА НА ПРОЦЕДУРА ПО ЧЛЕН 108, ПАРАГРАФ 2 ОТ ДФЕС
(31)
Както е посочено по-горе (вж. параграф (21)), през юни 2009 г. получателят подаде ново искане за разсрочване на задължението според разсрочването от 2001 г. Това планирано разсрочване бе мярката, за която на 30 юни 2009 г. бе изпратено уведомление до Комисията за помощ за преструктуриране.
(32)
Според уведомлението планът би спомогнал за изплащането на задължението от 9,85 млн. EUR за срок от 10 години (т.е. до 2019 г.), с гратисен период до 30 юни 2012 г.
(33)
България бе на мнение, че планираната мярка е съвместима с вътрешния пазар въз основа на Съобщението на Комисията за Насоки на Общността за държавните помощи за оздравяване и преструктуриране на предприятия в затруднение (11) като помощ за преструктуриране.
(34)
Комисията имаше съмнения по отношение на съвместимостта на помощта, за която бе изпратено уведомление. Съответно на 14 април 2010 г. Комисията започна процедурата, посочена в член 108, параграф 2 от ДФЕС.
(35)
Освен това, решението за откриване на процедура по член 108, параграф 2 от ДФЕС повдигна съмнения за това дали фактът, че в миналото от дружеството не са изискани по законовия ред просрочените задължения съгласно споразумението за разсрочване от 2001 г., може да представлява допълнителна държавна помощ.
(36)
Българските власти оттеглиха това уведомление на 23 ноември 2010 г., поради което официалното разследване за мярката стана безпредметно.
IV МНЕНИЯ НА БЪЛГАРИЯ ОТНОСНО РЕШЕНИЕТО ЗА ОТКРИВАНЕ НА ПРОЦЕДУРА ПО ЧЛЕН 108, ПАРАГРАФ 2 ОТ ДФЕС
(37)
Що се отнася до въздържането от изискване по законов път на дълга, България само заяви, че държавата е действала като частен инвеститор в условията на пазарна икономика, което максимизира шансовете за събиране на нейния дълг, като позволява доброволно плащане. България не е предоставила подробни аргументи в тази връзка.
V ОЦЕНКА
(38)
България оттегли уведомлението за разсрочването на задължението на „Русе индъстри“ към държавата през ноември 2010 г. В резултат официалната процедура по разследване относно помощта за преструктуриране, за която е изпратено уведомление, стана безпредметна съгласно член 8, параграф 2 от Регламент № 659/1999 на Съвета от 22 март 1999 г. за установяване на подробни правила за прилагането на член 93 от Договора за ЕО (12).
(39)
Разглежданата мярка е въздържането от изискване по законов път на плащане на дълга в съответствие с разсрочването от 2001 г.
(40)
Що се отнася до присъединяването на България към ЕС и следователно до въпроса дали въздържането от изискване на дълга от 1 януари 2007 г. потенциално представлява нова помощ по смисъла на член 1, буква д) от Процедурния регламент, Комисията отбелязва, че неплащането от страна на получателя на сумите, дължими съгласно разсрочването от 2001 г., и липсата на държавни действия е довело до промени в общия риск за държавата според разсрочването от 2001 г. Това увеличение на задължението на държавата (т.е. въздържането от изпълнение) води до последици след датата на присъединяване и следователно мярката трябва да се разглежда като приложима след присъединяването, което означава, че тя представлява нова държавна помощ.
(41)
Трябва да се отбележи също, че тази мярка, за която не е изпратено уведомление, не е включена в допълнението към приложение V към Акта за присъединяване на България (13). По-специално тя не е била а) нито приведена в действие преди 31 декември 1994 г., б) нито включена в допълнението към приложение V и в) нито включена във временния механизъм, приложен във връзка с присъединяването.
(42)
В този контекст Комисията допълнително ще прецени дали въздържането от изискване по законов ред на дълга от 1 януари 2007 г. представлява нова помощ по смисъла на член 107, параграф 1 от ДФЕС.
(43)
Съгласно член 107, параграф 1 от ДФЕС всяка помощ, предоставена от държава-членка или чрез държавни ресурси под каквато и да е форма, която нарушава или заплашва да наруши конкуренцията чрез поставянето в по-благоприятно положение на определени предприятия или производството на определени стоки е несъвместима с вътрешния пазар.
(44)
Мярката е финансирана с държавни ресурси - тъй като води до пропуснати приходи за държавата - и решенията на МФ се считат за преки решения на държавата.
(45)
Въздържането от изискване по законов ред на дълга също засяга „Русе индъстри“ индивидуално и поради това е селективно.
(46)
В допълнение, „Русе индъстри“ е предприятие, произвеждащо стоки, които се търгуват свободно в Съюза. Затова Комисията смята, че е изпълнено условието за засягане на конкуренцията и търговията в Съюза.
(47)
Комисията следва допълнително да прецени дали мярката под формата на въздържане от изискване на дълга предоставя предимство на дружеството, което то не би могло да получи иначе на пазара.
(48)
Както е обяснено по-горе, задължението датира от 1996-97 г. и вече два пъти е било разсрочвано (през 1999 г. и 2001 г.). Що се отнася до въздържането от изискване на дълга съгласно разсрочването от 2001 г., както и неизпълнението на задълженията на дружеството, никой частен кредитор не би имал поведение като това на българската държава. В действителност от наличната информация следва, че не са предприети конкретни стъпки за изискване на дълга от 30 март 2006 г., когато гратисният период е изтекъл и първите траншове от главницата са станали дължими, но не са били платени. Освен това, финансовото положение на дружеството е било слабо (вж. таблица 1 по-горе), тъй като се наблюдава спад в стокооборота и увеличаване на загубите и няма перспективи дружеството отново да стане печелившо. Освен това трябва да се отбележи, че макар част от дълга (1,13 млн. BGN (14)) да е гарантиран с обезпечения (15), българските власти не са предприели никакви стъпки за изискване по законов ред на тази част от дълга.
(49)
В действителност, българските власти не предоставиха никакви обяснения затова защо схемата за разсрочване не е изпълнена по законов ред и не обясниха своето твърдение, че изчакването на доброволното плащане (в контекста на отрицателната кредитна история на дружеството) би максимизирало техния шанс за събиране на дълга.
(50)
При подобни обстоятелства частен кредитор би изискал по законов ред изпълнението на споразумението. Затова неспазването на разсрочването от 2001 г. и въздържането на България от изискване на дълга по законов ред е предоставя предимство на „Русе индъстри“.
(51)
Въз основа на горепосоченото Комисията смята, че въздържането от изискване на дълга към държавата в полза на „Русе индъстри“ представлява нова помощ, считано от 1 януари 2007 г. по смисъла на член 107, параграф 1 от ДФЕС.
(52)
По отношение на евентуалната съвместимост следва да се отбележи, че България не е представила никакви аргументи в тази връзка.
(53)
Дори ако „Русе индъстри“ се приеме официално за дружество в затруднение по смисъла на Съобщението на Комисията за Насоки на Общността държавните помощи за оздравяване и преструктуриране на предприятия в затруднение, критериите за съвместима помощ за оздравяване и преструктуриране не са изпълнени. По-специално що се отнася до помощта за оздравяване, не е доказано, че мярката ще е ограничена до необходимия минимум, че ще се предостави на основание на сериозни социални трудности и няма да предизвика нежелан ефект на разпространение в други държави-членки. Освен това нейният срок е над 6 месеца. Що се отнася до помощта за преструктуриране, при липсата на план за преструктуриране възстановяването на жизнеспособността в дългосрочен план не е доказано. Освен това не е демонстрирано, че помощта ще бъде минимална и ще се избягва ненужното нарушаване на конкуренцията.
(54)
Дружеството се намира в подпомаган район съгласно член 107, параграф 3, буква а) от ДФЕС и като такова то е допустимо за регионална помощ съгласно Насоките за национална регионална помощ за 2007-2013 г. (16) (по-нататък: НРП). Въпреки това мярката не съответства на НРП. По-специално, що се отнася до евентуалната оперативна помощ, тази помощ не улеснява развитието на никакви дейности или икономически области и не е ограничена във времето, не е намаляваща или пропорционална на това, което е нужно за преодоляване на специфични икономически недостатъци.
(55)
Няма други мотиви за съвместимост, които могат да се приложат. Следователно помощта е неправомерна и несъвместима в ДФЕС.
(56)
В съответствие с ДФЕС и установената практика на Съда Комисията е компетентна да реши, че въпросната държава трябва да отмени или да измени помощта (17), когато Комисията установи, че помощта е несъвместима с вътрешния пазар. Съдът също така нееднократно е постановявал, че задължението на дадена държава да отмени помощ, счетена от Комисията за несъвместима с общия пазар, цели да възстанови съществувалото преди това положение (18). В този контекст Съдът постанови, че целта е постигната, когато получателят е изплатил сумите, предоставени чрез неправомерна помощ, като така се е отказал от преимуществото, което е имал над конкурентите си на пазара, и ситуацията от преди плащането на помощта е възстановена (19).
(57)
Следвайки тази съдебна практика, член 14 от Регламент (ЕО) № 659/99 на Съвета постановява, че „когато са взети отрицателни решения в случаи с неправомерна помощ, Комисията решава съответната държава-членка да вземе всички необходими мерки за възстановяване на помощта от получателя“.
(58)
Следователно, предвид факта, че въпросната мярка трябва да се счита за неправомерна и несъвместима, сумата на помощта трябва да бъде върната, за да бъде възстановена ситуацията на пазара от преди плащането на помощта. Затова възстановяването трябва да се приложи от момента, в който е възникнало предимство за получателя, т.е. когато помощта е предоставена на разположение на получателя, и ще бъдат наложени лихви за възстановяване до момента на ефективното възстановяване.
(59)
Несъвместимият елемент на помощ на мярката се изчислява като дължимата и неизплатена сума според разсрочването от 2001 г., от 1 януари 2007 г. до 11 ноември 2010 г., когато България е регистрирала вземането си в производството по несъстоятелност. По това време просрочената сума възлиза на 3,7 млн. EUR. Точната сума за възстановяване и лихвата, която ще бъде приложена към тази сума, трябва да бъдат изчислени от България. Направените плащания, различни от сумите, платени съгласно споразумението, могат да бъдат приспаднати от сумата за възстановяване на неправомерната и несъвместима помощ.
VI ЗАКЛЮЧЕНИЕ
(60)
Първо, Комисията отбелязва, че България оттегли уведомлението относно разсрочването на дълга от 9,85 млн. EUR, като по този начин официалната процедура по разследване стана безпредметна.
(61)
Второ, Комисията заключава, че въздържането от изискване на дълга към държавата от 1 януари 2007 г. представлява нова държавна помощ в полза на „Русе индъстри“ по смисъла на член 107, параграф 1 от ДФЕС.
(62)
Тъй като тази държавна помощ е неправомерна и несъвместима, тя трябва да бъде върната от получателя.
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
Комисията реши да закрие официалната процедура по разследване по член 108, параграф 2 от Договора за функционирането на Европейския съюз относно разсрочването на дълга от 9,85 млн. EUR, за което е изпратено уведомление, като отбелязва, че България оттегли своето уведомление.
Член 2
Държавната помощ, неправомерно предоставена от България в нарушение на член 108, параграф 3 от Договора за функционирането на Европейския съюз в полза на „Русе индъстри“ чрез въздържане от изискване на плащането на задължението към държавата от 1 януари 2007 г., е несъвместима с вътрешния пазар.
Член 3
1. България трябва да си възстанови от получателя помощта, посочена в член 2.
2. Сумите, които подлежат на възстановяване, носят лихва за периода от 1 януари 2007 г. до тяхното пълно възстановяване.
3. Лихвата се изчислява с натрупване в съответствие с глава V от Регламент (ЕО) № 794/2004 Комисията (20).
Член 4
1. Възстановяването на помощта, посочена в член 2, е незабавно и ефективно.
2. България предприема мерки за това, че настоящото решение ще бъде изпълнено в срок от четири месеца от датата на уведомяване на него.
Член 5
1. В срок от два месеца от уведомяването за настоящото решение България предоставя следната информация на Комисията:
а)
общата сума (главница и лихви по възстановяването), която ще бъда възстановена от получателя;
б)
подробно описание на вече предприетите и планираните мерки за изпълнение на настоящото решение;
в)
документи, които доказват, че на получателя е било наредено да върне помощта.
2. България информира Комисията за напредъка по националните мерки, предприети за прилагане на настоящото решение до приключването на възстановяването на помощта, посочена в член 2. При обикновено искане от Комисията България изпраща незабавно информация за вече взетите и планираните мерки с цел спазването на това решение. Тя също предоставя подробна информация относно размера на помощта и лихвата по възстановяване, които вече са възстановени от получателя.
Член 6
Адресат на настоящото решение е България.
Съставено в Брюксел на 13 юли 2011 година.
KOMISIJOS SPRENDIMAS
2011 m. liepos 13 d.
dėl valtybės pagalbos SA.28903 (C 12/10) (ex N 389/09) kurią Bulgarija suteikė Ruse Industry
(pranešta dokumentu Nr. C(2011) 4903)
(Tekstas autentiškas tik bulgarų kalba)
(Tekstas svarbus EEE)
(2012/706/ES)
EUROPOS KOMISIJA,
atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 108 straipsnio 2 dalies pirmą pastraipą,
atsižvelgdama į Europos ekonominės erdvės susitarimą, ypač į jo 62 straipsnio 1 dalies a punktą,
pakvietusi suinteresuotąsias šalis pateikti savo pastabas pagal minėtas nuostatas (1),
kadangi
I PROCEDŪRA
(1)
2009 m. birželio 30 d. Bulgarijos valdžios institucijos pranešė Komisijai apie įmonės Ruse Industry AD (toliau - Ruse Industry arba įmonė) restruktūrizavimo priemonę 9,85 mln. EUR vertės skolos valstybei atidėjimo ir terminų pakeitimo pavidalu.
(2)
2009 m. liepos 28 d. Bulgarijos valdžios institucijoms išsiųstas išsamus prašymas pateikti informacijos. 2009 m. rugpjūčio 24 d. Bulgarija iš dalies į šį prašymą atsakė ir tame pačiame rašte paprašė pratęsti terminą, šis pratęstas 2009 m. rugpjūčio 28 d. raštu. 2009 m. rugsėjo 30 d. Bulgarija pateikė papildomos informacijos. 2009 m. lapkričio 27 d. Komisija paprašė papildomų paaiškinimų, 2009 m. gruodžio 15 d. Bulgarija atsakė į šį prašymą. 2009 m. gruodžio 20 d. papildomai pratęstas terminas trūkstamai informacijai pateikti. 2010 m. spalio 17 d. Bulgarija pateikė papildomos informacijos.
(3)
2010 m. balandžio 14 d. raštu Komisija pranešė Bulgarijai, kad nusprendė pradėti Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 108 straipsnio (2) 2 dalyje nustatytą procedūrą dėl pagalbos.
(4)
Komisijos sprendimas pradėti procedūrą paskelbtas Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje (3).
(5)
Pastabų iš suinteresuotųjų šalių Komisija negavo.
(6)
2010 m. gegužės 10 d. raštu, kurį išsiuntė Komisijai ir kurį ši užregistravo 2010 m. birželio 17 d. Bulgarija pateikė pastabas dėl Komisijos sprendimo pradėti procedūrą. 2010 m. birželio 7 d. Bulgarijos valdžios institucijos pateikė papildomos informacijos.
(7)
2010 m. spalio 29 d. Komisija išsiuntė papildomą prašymą pateikti informacijos, į kurį Bulgarijos valdžios institucijos atsakė 2010 m. lapkričio 12 d. Komisijai išsiųstu raštu, kurį ši užregistravo 2010 m. lapkričio 23 d., taip pat 2010 m. gruodžio 3 d. Komisijai išsiųstu raštu, kurį ši užregistravo 2010 m. gruodžio 6 d.
(8)
2010 m. lapkričio 11 d. Bulgarijos valdžios institucijos pradėjo įmonės bankroto procedūrą.
(9)
2010 m. birželio 14 d. raštu, kuris Komisijai išsiųstas 2010 m. lapkričio 23 d., Bulgarijos valdžios institucijos atšaukė savo 2009 m. birželio 30 d. pranešimą.
II APRAŠYMAS
(10)
Pagalbos priemonė buvo skirta įmonei Ruse Industry. Įmonė (kurios pavadinimas iš pradžių buvo Ruse Shipyard (4)) įsteigta 1991 m. ir veikia Rusėje (Bulgarijoje) - regione, kuriam gali būti teikiama pagalba pagal SESV 107 straipsnio 3 dalies a punktą. 1999 m. balandžio mėn. įmonė privatizuota - 80 % jos akcijų parduota Vokietijos įmonei Rousse Beteiligungsgesellschaft mbH.
(11)
Ruse Industry veikla apima metalo konstrukcijų gamybą ir remontą, taip pat kranų, laivų ir laivų įrenginių gamybą (5). 2009 m. įmonėje dirbo 196 darbuotojai.
(12)
Finansiniu atžvilgiu įmonės apyvarta kelerius metus iki pranešimo nuolat mažėjo, o nuostoliai - didėjo, kaip nurodyta toliau pateiktoje lentelėje. 2008 m. įmonės veiklos rezultatai ir grynųjų pinigų srautas buvo neigiami.
1
lentelė
Ruse Industry metinė apyvarta ir pelnas
mln. BGN (6)
2005 m.
2006 m.
2007 m.
2008 m.
metinė apyvarta
76 239
65 086
17 963
7 035
pelnas neatskaičius mokesčių
(2 091)
1 977
(827)
(3 924)
(13)
Pranešimo pateikimo metu įmonė Ruse Industry Bulgarijos valstybei buvo skolinga 9,85 mln. EUR.
(14)
Skola atsirado pagal 1996 ir 1997 m. Valstybinio rekonstrukcijos ir plėtros fondo bei Ruse Shipyard sudarytas paskolų sutartis (7) dėl tuometinės 8,45 mln. USD vertės pagrindinės sumos.
(15)
1999 m. balandžio mėn. su Finansų ministerija sudarytas susitarimas (toliau - 1999 m. susitarimas dėl terminų pakeitimo), į kurį perkelti Valstybinio rekonstrukcijos ir plėtros fondo reikalavimai. Pagal susitarimą 8 mln. USD vertės minėtos paskolos dalis ir susikaupusios palūkanos perskaičiuotos eurais (8) ir Rousse Beteiligungsgesellschaft mbH įsipareigojo grąžinti šią sumą nuo 2000 m. gruodžio 1 d. iki 2006 m. birželio 30 d. pagal pakeistą skolos grąžinimo planą.
(16)
2001 m. gegužės 21 d. Finansų ministerija ir Ruse Industry sudarė dar vieną susitarimą, pagal kurį įmonės visos skolos valstybei (9) ir susikaupusių palūkanų grąžinimas atidėtas iki 2015 m. rugsėjo 30 d., o iki 2006 m. kovo 31 d. numatytas lengvatinis laikotarpis (kuriuo turėjo būti mokamos tik palūkanos, ne grąžinama pagrindinė skolos suma) (2001 m. susitarimas dėl terminų pakeitimo).
(17)
Pagal 2001 m. susitarimą dėl terminų pakeitimo visą skolą sudarė pagrindinė 7,97 mln. EUR suma ir 2 mln. EUR vertės palūkanos (susikaupusios iki 1999 m. balandžio 1 d.). Pagal šį susitarimą pagrindinei sumai buvo nustatytos 1 % metinės palūkanos ir 3 % delspinigiai per metus už laiku negrąžintas sumas (t. y. jeigu įmonė būtų vėlavusi grąžinti skolą).
(18)
2005 m. rugsėjo mėn., prieš pat lengvatinio laikotarpio pabaigą, pagalbos gavėjas paprašė darkart pakeisti jos skolos valstybei grąžinimo terminus (be jau minėto 2001 m. susitarimo). 2006 m. gruodžio mėn. Bulgarijos konkurencijos komisija pareiškė, kad pagal Bulgarijos įstatymą dėl valstybės pagalbos šis prašymas nepriimtinas. Ruse Industry Aukščiausiajame administracinių bylų teisme pateikė skundą prieš Konkurencijos komisijos sprendimą; 2007 m. liepos mėn. skundas atmestas. Skundas prieš šį sprendimą taip pat atmestas. Vis dėlto valstybė nemėgino veiksmingai išieškoti laiku negrąžintos skolos pagal 2001 m. sprendimą dėl terminų pakeitimo.
(19)
2008 m. liepos mėn. pagalbos gavėjas savo noru pasiūlė dviem lygiomis dalimis sumokėti laiku negrąžintos sumos dalį, kurios vertė buvo 1 mln. EUR. Pagal šį pasiūlymą pirmoji dalis turėjo būti sumokėta iki 2008 m. spalio mėn., o antroji - iki 2009 m. vasario mėn. Kai nė vienos iš šių dalių Ruse Industry nesumokėjo, valstybė, įmonės prašymu, du kartus pratęsė pirmosios dalies sumokėjimo terminą: pirmą kartą iki 2008 m. gruodžio mėn., o vėliau - iki 2009 m. sausio mėn.
(20)
Kai Ruse Industry negrąžino žadėtų sumų, Bulgarijos valdžios institucijos 2009 m. vasario mėn. išsiuntė priminimą jas sumokėti. 2010 m. balandžio mėn. ir dukart birželio mėn. išsiųsti papildomi priminimai sumokėti laiku negrąžintas sumas. Vis dėlto valstybė nesugebėjo išieškoti skolos - pagal 2001 m. susitarimą dėl terminų pakeitimo ji negrąžinta.
(21)
2009 m. birželio 4 d. raštu Ruse Industry dar kartą paprašė Bulgarijos valdžios institucijų pakeisti jos skolos valstybei grąžinimo terminą iki 2019 m. ir nustatyti lengvatinį laikotarpį iki 2012 m. Gavusi šį prašymą Bulgarija pranešė apie numatytos skolos grąžinimo termino pakeitimą kaip apie restruktūrizavimo pagalbą pagal SESV sutarties 108 straipsnio 3 dalį.
(22)
2010 m. birželio 28 d. raštu Ruse Industry vėl pasiūlė valstybei sugrąžinti nesumokėtas skolas, kaip buvo numatyta 2001 m. susitarime dėl terminų pakeitimo. 2010 m. liepos mėn. įmonė įsipareigojo sumokėti visas laiku negrąžintas sumas dviem lygiomis dalimis: pirmą - iki 2010 m. liepos mėn. pabaigos, antrą - iki 2010 m. rugpjūčio mėn. pabaigos. Tačiau įmonė nesilaikė šio susitarimo.
(23)
Pagal Bulgarijos valdžios institucijų pateiktą informaciją iki 2010 m. pabaigos pagalbos gavėjas iš visos sumos, kurią turėjo grąžinti pagal 2001 m. susitarimą dėl terminų pakeitimo, grąžino 1 mln. EUR. 2010 m. pabaigoje likusi negrąžinta skolos suma buvo 3,7 mln. EUR.
(24)
Iš Ruse Industry ir Bulgarijos valdžios institucijų susirašinėjimo matyti, kad minėtos valdžios institucijos išsiuntė ne vieną priminimą sumokėti negrąžintas sumas. Nors pagalbos gavėjas išreiškė norą tai padaryti ir savanoriškai pasiūlė sumas grąžinti, visų pagal 2001 m. susitarimą dėl terminų pakeitimo numatytų sumų negrąžino. Be minėtų priminimų, nėra įrodymų, kad Bulgarijos valdžios institucijos ėmėsi kokių nors veiksmų, kad užtikrintų veiksmingą jos reikalavimų vykdymą.
(25)
Kalbant apie pagrindinę skolos sumą, Ruse Industry nesumokėjo nustatytų sumų (10), taigi nesilaikė plano, pagal kurį skolą turėjo grąžinti dalimis kas pusmetį. Be to, įprastos palūkanos mokėtos tik iki 2008 m. liepos mėn.
(26)
Kalbant apie delspinigius, Bulgarijos valdžios institucijos nurodė, kad susitarime numatyti 3 % (žr. 17 dalį) priskaičiuoti už mokėtinas skolos dalis nuo 2006 m., kai įmonė turėjo pradėti jas mokėti. Šiuos delspinigius Ruse Industry mokėjo tik nuo 2006 m. rugpjūčio mėn. iki 2008 m. liepos mėn. Nuo 2008 m. liepos mėn. įmonė nemokėjo priskaičiuotų delspinigių.
(27)
2010 m. lapkričio 3 d. Bulgarijos valdžios institucijos pateikė oficialų prašymą grąžinti skolą. Šio prašymo pateikimo metu laiku negrąžinta skola siekė 3,7 mln. EUR (3,4 mln. EUR vertės pagrindinė suma, 151 000 EUR vertės palūkanos ir 140 000 EUR vertės delspinigiai).
(28)
Šio prašymo pateikimo metu pagalbos gavėjas buvo sugrąžinęs 1 mln. EUR iš sumos, kurią turėjo grąžinti pagal 2001 m. susitarimą dėl terminų pakeitimo (245 000 EUR vertės pagrindinė suma, 705 000 EUR vertės palūkanos ir 50 000 EUR vertės delspinigiai). Paskutinį kartą dalį skolos Ruse Industry sumokėjo 2008 m. liepos 11 d.
(29)
Pateikusios prašymą ir įmonei nesilaikant įsipareigojimų, 2010 m. lapkričio 11 d. nacionalinės valdžios institucijos pradėjo pagalbos gavėjo bankroto procedūrą - praėjus devyneriems metams nuo 2001 m. susitarimo dėl terminų pakeitimo sudarymo, daugiau negu ketveriems metams nuo lengvatinio laikotarpio pabaigos ir daugiau negu dvejiems metams nuo bet kokios Ruse Industry įmokos.
(30)
2010 m. lapkričio 11 d. Bulgarijos valdžios institucijos pradėjo pagalbos gavėjo bankroto procedūrą.
III SPRENDIMAS PRADĖTI PROCEDŪRĄ
(31)
Kaip minėta (žr. 21 dalį), 2009 m. birželio mėn. pagalbos gavėjas pateikė papildomą prašymą pakeisti skolos, kurios negrąžino pagal 2001 m. susitarimą, grąžinimo terminą. Šis planuotas skolos grąžinimo termino pakeitimas buvo priemonė, apie kurią Komisijai 2009 m. birželio 30 d. pranešta kaip apie restruktūrizavimo pagalbą.
(32)
Pagal pranešimą plane buvo numatyta, kad 9,85 mln. EUR skola būtų grąžinta per 10 metų (t. y. iki 2019 m.) ir būtų nustatytas lengvatinis laikotarpis iki 2012 m. birželio 30 d.
(33)
Bulgarija laikėsi požiūrio, kad planuota priemonė buvo suderinama su vidaus rinka kaip restruktūrizavimo pagalba pagal Komisijos komunikatą „Bendrijos gairės dėl valstybės pagalbos sunkumus patiriančioms įmonėms sanuoti ir restruktūrizuoti“ (11).
(34)
Komisija abejojo dėl pagalbos, apie kurią pranešta, suderinamumo. Todėl 2010 m. balandžio 14 d. ji pradėjo SESV 108 straipsnio 2 dalyje nustatytą procedūrą.
(35)
Be to, sprendime pradėti procedūrą išreikštos abejonės, ar įmonės nesumokėtos skolos pagal 2001 m. sprendimą dėl terminų pakeitimo neišieškojimas galėtų būti laikomas papildoma valstybės pagalba.
(36)
Bulgarijos valdžios institucijos atšaukė 2010 m. lapkričio 23 d. pranešimą, taigi oficialus priemonės, apie kurią pranešta, tyrimas tapo nereikalingas.
IV BULGARIJOS PASTABOS DĖL SPRENDIMO PRADĖTI PROCEDŪRĄ
(37)
Dėl skolos neišieškojimo Bulgarija tik teigia, kad valstybė elgėsi kaip privatus rinkos ekonomikos sąlygomis veikiantis investuotojas - padidino galimybę susigrąžinti skolą, leisdama ją grąžinti savo noru. Išsamių pastabų šiuo klausimu Bulgarija nepateikė.
V VERTINIMAS
(38)
2010 m. lapkričio mėn. Bulgarija atšaukė pranešimą apie Ruse Industry skolos valstybei grąžinimo termino pakeitimą. Taigi pagal 1999 m. kovo 22 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 659/1999, nustatančio išsamias EB Sutarties 93 straipsnio taikymo taisykles (12), 8 straipsnio 2 dalį oficialus tyrimas dėl restruktūrizavimo pagalbos priemonės, apie kurią pranešta, tapo nereikalingas.
(39)
Vertinama priemonė - skolos neišieškojimas pagal 2001 m. susitarimą dėl terminų pakeitimo.
(40)
Kalbant apie Bulgarijos įstojimą į ES ir apie tai, ar šis skolos neišieškojimas nuo 2007 m. sausio 1 d. gali būti laikomas nauja pagalba pagal Reglamento (EB) Nr. 659/1999 1 straipsnio c punktą, Komisija pažymi, kad dėl to, kad pagalbos gavėjas nesugrąžino pagal 2001 m. susitarimą dėl terminų pakeitimo nustatytų sumų, o valstybė nesiėmė priemonių, pasikeitė valstybės bendra pozicija pagal 2001 m. susitarimą dėl terminų pakeitimo. Šis skolos valstybei padidėjimas (t. y. neišieškojimas) turi įtakos po įstojimo į ES, taigi priemonė laikytina taikyta po įstojimo, tad yra nauja valstybės pagalba.
(41)
Taip pat pažymėtina, kad ši priemonė, apie kurią nepranešta, nenumatyta Bulgarijos stojimo akto V priedo priedėlyje (13). Konkrečiau: a) ji nebuvo pradėta taikyti iki 1994 m. gruodžio 31 d., b) ji nebuvo įtraukta į V priedo priedėlį ir c) jos neapėmė pereinamojo laikotarpio mechanizmas, kuris taikytas dėl stojimo.
(42)
Atsižvelgdama į šias aplinkybes Komisija toliau pateikia vertinimą, ar skolos neišieškojimas nuo 2007 m. sausio 1 d. yra laikytinas nauja pagalba pagal SESV 107 straipsnio 1 dalį.
(43)
SESV 107 straipsnio 1 dalyje nustatyta, kad valstybės narės arba iš jos valstybinių išteklių bet kokia forma suteikta pagalba, kuri, palaikydama tam tikras įmones arba tam tikrų prekių gamybą, iškraipo konkurenciją arba gali ją iškraipyti ir daro įtaką valstybių narių tarpusavio prekybai, yra nesuderinama su vidaus rinka.
(44)
Priemonė finansuojama valstybės ištekliais, nes valstybė atsisakė pajamų, o Finansų ministerijos sprendimai laikytini tiesioginiais valstybės sprendimais.
(45)
Skola neišieškota konkrečiai iš Ruse Industry, taigi tai atrankioji priemonė.
(46)
Be to, Ruse Industry yra įmonė, gaminanti prekes, kuriomis laisvai prekiaujama Sąjungos viduje. Todėl Komisija mano, kad atitinkama sąlyga dėl poveikio konkurencijai ir prekybai Sąjungoje.
(47)
Komisija taip pat turi įvertinti, ar priemone, kai neišieškota skola, įmonei suteiktas pranašumas rinkoje, kurio ji priešingu atveju nebūtų įgijusi.
(48)
Kaip minėta, skola atsirado 1996-1997 m. ir jos grąžinimo terminas pakeistas jau du kartus (1999 ir 2001 m.). Kalbant apie skolos neišieškojimą pagal 2001 m. susitarimą dėl terminų pakeitimo ir ankstesnius atvejus, kai įmonė nesilaikė įsipareigojimų, joks privatus kreditorius nebūtų elgęsis, kaip elgėsi Bulgarijos valstybė. Iš turimos informacijos matyti, kad nuo 2006 m. kovo 30 d., kai pasibaigė lengvatinis laikotarpis ir nebuvo sumokėtos pirmos pagrindinės skolos sumos dalys, kurios turėjo būti sumokėtos, nesiimta jokių konkrečių priemonių skolai išieškoti. Be to, įmonės finansinė padėtis buvo prasta (žr. 1 lentelę) - užregistruota mažėjanti apyvarta ir didėjantys nuostoliai ir nebuvo galima numatyti, kad įmonė vėl bus pelninga. Be to, pažymėtina, kad nors dalis skolos (1,13 mln. BGN (14)) buvo užtikrinta įkaitu (15), Bulgarijos valdžios institucijos taip pat nesiėmė jokių priemonių tai skolos daliai išieškoti.
(49)
Iš tiesų Bulgarijos valdžios institucijos nenurodė, kokiais pagrindais neprivertė laikytis skolos grąžinimo plano, taip pat nepagrindė teiginio, kad laukdama, kol skolą įmonė grąžins savo noru, ji padidino galimybę susigrąžinti skolą (anksčiau įmonė skolinių įsipareigojimų nevykdė).
(50)
Panašiomis sąlygomis privatus kreditorius būtų siekęs susitarimo priverstinio vykdymo. Dėl to, kad nesilaikyta 2001 m. susitarimo dėl terminų pakeitimo ir Bulgarija neišieškojo skolos, Ruse Industry buvo suteiktas pranašumas.
(51)
Atsižvelgdama į tai, kas minėta, Komisija mano, kad tai, kad valstybė neišieškojo Ruse Industry skolos, yra nauja pagalba pagal SESV 107 straipsnio 1 dalį nuo 2007 m. sausio 1 d.
(52)
Kalbant apie galimą priemonės suderinamumą, pažymėtina, kad Bulgarija šiuo klausimu nepateikė jokių argumentų.
(53)
NET jeigu Ruse Industry formaliai galėtų būti laikoma sunkumus patiriančia įmone remiantis Bendrijos gairėmis dėl valstybės pagalbos sunkumus patiriančioms įmonėms sanuoti ir restruktūrizuoti, suderinamos sanavimo ir restruktūrizavimo pagalbos kriterijai neįvykdyti. Kalbant konkrečiau apie sanavimo pagalbą, neįrodyta, kad priemonė būtų apribota iki mažiausio būtino dydžio, būtų pagrįsta rimtais socialiniais sunkumais ir nedarytų neigiamo poveikio kitoms valstybėms narėms. Be to, jos trukmė ilgesnė negu šeši mėnesiai. Kalbant apie restruktūrizavimą, be restruktūrizavimo plano neįrodyta galimybė atkurti ilgalaikį gyvybingumą. Be to, neįrodyta, kad būtų teikiama tik mažiausio būtino dydžio pagalba ir kad būtų išvengta netinkamo konkurencijos iškraipymo.
(54)
Įmonė yra remiamoje vietovėje pagal SESV 107 straipsnio 3 dalies a punktą, taigi pagal 2007-2013 m. nacionalines regioninės pagalbos teikimo gaires (16) ji galėtų atitikti regioninės pagalbos kriterijus. Tačiau priemonė minėtų gairių taip pat neatitinka. Visų pirma kalbant apie galimą veiklos pagalbą pažymėtina, kad šia pagalba nepadedama plėtoti jokios veiklos ar ekonominių sričių, be to, ji nėra ribotos trukmės, nėra laipsniškai mažinama ir proporcinga priemonėms, būtinoms konkrečioms ekonominėms problemoms spręsti.
(55)
Nėra ir kitų suderinamumo pagrindų. Taigi pagalba neteisėta ir nesuderinama su SESV.
(56)
Pagal SESV ir nusistovėjusią Teisingumo Teismo praktiką, Komisija kompetentinga nuspręsti, kad atitinkama valstybė turi nutraukti arba pakeisti teikiamą pagalbą, jeigu Komisija nustatė, kad ji nesuderinama su vidaus rinka (17). Teismas taip pat nuolat laikėsi nuomonės, kad valstybės įpareigojimas nutraukti pagalbą, kurią Komisija laiko nesuderinama su vidaus rinka, skirtas anksčiau buvusiai padėčiai atkurti (18). Šiomis aplinkybėmis Komisija nustatė, kad tikslas pasiekiamas, kai pagalbos gavėjas grąžina kaip neteisėtą pagalbą jau suteiktas sumas, atsisakydamas turėto pranašumo prieš konkurentus rinkoje, ir atkuriama prieš pagalbos suteikimą buvusi padėtis (19).
(57)
Atsižvelgiant į Teismo praktiką, reglamento (EB) Nr. 659/99 14 straipsnyje nustatyta, kad „jeigu esant neteisėtai pagalbai priimami neigiami sprendimai, Komisija nusprendžia, kad suinteresuotoji valstybė narė turi imtis visų priemonių, kurios būtinos, kad pagalba būtų išieškota iš gavėjo“.
(58)
Kadangi aptariama priemonė laikytina neteisėta ir nesuderinama pagalba, pagalbos sumos turi būti išieškotos, kad būtų atkurta prieš pagalbos suteikimą rinkoje buvusi padėtis. Todėl turi būti išieškotos sumos nuo to laiko, kai pagalbos gavėjas įgijo pranašumą, t. y. kai jam suteikta galimybė naudotis pagalba, be to, už išieškotinas sumas turi būti priskaičiuotos palūkanos, kol tos sumos bus visiškai išieškotos.
(59)
Nesuderinamas priemonių pagalbos elementas apskaičiuotas kaip pagal 2001 m. susitarimą dėl terminų pakeitimo nesumokėta suma nuo 2007 m. sausio 1 d. iki 2010 m. lapkričio 11 d., kai Bulgarija užregistravo ieškinį pagal bankroto procedūrą. Tuo metu laiku negrąžinta 3,7 mln. vertės suma. Bulgarija turės apskaičiuoti tikslią išieškotiną sumą, įskaitant palūkanas. Kitos, ne pagal susitarimą išmokėtos sumos gali būti išskaičiuotos iš sumos, kuri išieškotina kaip neteisėta ir nesuderinama pagalba.
VI IŠVADA
(60)
Pirma, Komisija pažymi, kad Bulgarija atšaukė pranešimą apie 9,85 mln. EUR vertės skolos grąžinimo terminų pakeitimą, taigi šios priemonės oficiali tyrimo procedūra tapo nereikalinga.
(61)
Antra, Komisija daro išvadą, kad valstybės nuo 2007 m. sausio 1 d. neišieškota skola yra nauja valstybės pagalba, suteikta įmonei Ruse Industry pagal SESV 107 straipsnio 1 dalį.
(62)
Ši valstybės pagalba yra neteisėta ir nesuderinama, todėl turi būti išieškota iš pagalbos gavėjo,
NUSPRENDĖ
1 straipsnis
Komisija nusprendė baigti oficialią tyrimo procedūrą pagal SESV 108 straipsnio 2 dalį dėl 9,85 mln. EUR vertės skolos grąžinimo terminų pakeitimo, apie kurį pranešta, pažymėdama, kad Bulgarija savo pranešimą atšaukė.
2 straipsnis
Valstybės pagalba, kurią Bulgarija neteisėtai suteikė įmonei Ruse Industry, pažeisdama SESV 108 straipsnio 3 dalį, ir kurios neišieškojo nuo 2007 m. sausio 1 d., yra nesuderinama su vidaus rinka.
3 straipsnis
1. Bulgarija išieško 2 straipsnyje nurodytą pagalbą iš pagalbos gavėjo.
2. Išieškotinoms sumoms priskaičiuojamos palūkanos nuo 2007 m. sausio 1 d., kol sumos bus visiškai išieškotos.
3. Palūkanų norma taikoma pagrindinei sumai ir susikaupusioms palūkanoms, kaip nustatyta Komisijos Reglamento (EB) Nr. 794/2007 V skyriuje. (20)
4 straipsnis
1. 2 straipsnyje minėta pagalba išieškoma nedelsiant ir veiksmingai.
2. Bulgarija užtikrina, kad šis sprendimas būtų įgyvendintas per keturis mėnesius nuo jo paskelbimo dienos.
5 straipsnis
1. Per du mėnesius nuo šio sprendimo paskelbimo dienos Bulgarija Komisijai pateikia šią informaciją:
a)
visą iš pagalbos gavėjo išieškotiną sumą (pagrindinę sumą ir palūkanas);
b)
išsamų priemonių, kurių jau imtasi ir kurios planuojamos siekiant laikytis šio sprendimo, apibūdinimą;
c)
dokumentus, kuriais įrodoma, kad pagalbos gavėjui nurodyta grąžinti pagalbą.
2. Bulgarija informuoja Komisiją apie pažangą vykdant nacionalines priemones siekiant įgyvendinti šį sprendimą, kol 2 straipsnyje nurodyta pagalba bus visiškai išieškota. Komisijos prašymu Bulgarija nedelsdama pateikia informaciją apie jau priimtas ir planuojamas priemones siekiant laikytis šio sprendimo. Bulgarija taip pat pateikia išsamią informaciją apie pagalbos ir palūkanų už išieškotinas sumas, kurios jau išieškotos iš pagalbos gavėjo, dydį.
6 straipsnis
Šis sprendimas skirtas Bulgarijos Respublikai.
Priimta Briuselyje 2011 m. liepos 13 d.