РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 817/2010 НА КОМИСИЯТА
от 16 септември 2010 година
относно определяне на подробни правила по силата на Регламент (ЕО) № 1234/2007 на Съвета по отношение на изискванията за предоставяне на възстановявания при износ, свързани с хуманно отношение към живите животни от рода на едрия рогат добитък по време на транспорт
(преработена версия)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Регламент (ЕО) № 1234/2007 на Съвета от 22 октомври 2007 г. за установяване на обща организация на селскостопанските пазари и относно специфични разпоредби за някои земеделски продукти („Общ регламент за ООП“) (1), и по-специално член 170 във връзка с член 4 от него,
като има предвид, че:
(1)
Регламент (ЕО) № 639/2003 на Комисията от 9 април 2003 г. относно определяне на подробни правила по силата на Регламент (ЕО) № 1254/1999 на Съвета по отношение на изискванията за отпускане на възстановявания при износ, свързани с хуманно отношение към живите животни от рода на едрия рогат добитък по време на транспорт (2) е бил неколкократно и съществено изменян (3). Поради по-нататъшни изменения и с оглед постигане на яснота, посоченият регламент следва да бъде преработен.
(2)
По силата на член 168 от Регламент (ЕО) № 1234/2007 предоставянето и изплащането на възстановяванията при износ за живите животни от рода на едрия рогат добитък се подчинява на спазването на законодателството на Съюза, отнасящо се до хуманното отношение към животните и по-специално спазването на Регламент (ЕО) № 1/2005 на Съвета от 22 декември 2004 г. относно защитата на животните по време на транспортиране и свързаните с това операции (4).
(3)
С цел да се спазят стандартите относно хуманното отношение към животните, е необходимо да се въведе система за контрол, която да включва задължителните проверки, извършвани в изходните пунктове от митническата територия на Общността, след като животните са напуснали митническата територия на Общността в случай на смяна на транспортното средство, както и на мястото на първото разтоварване на животните в третата страна на крайното местоназначение.
(4)
За улесняване на доброто протичане на проверките на изхода от митническата територия на Общността е необходимо да се определят изходните пунктове.
(5)
Оценката на физическото и здравословното състояние на животните изисква специфични познания и опит. Затова е целесъобразно проверките да се извършват от ветеринарни лекари. Освен това, за да бъдат точни и хармонизирани тези проверки, е необходимо да се уточни техният обхват и да се установи образец на доклад.
(6)
Необходимо е за целите на настоящия регламент проверките в третите страни да бъдат задължителни и да бъдат извършвани от агенции на държавите-членки или от агенции, специализирани на международно ниво в областта на контрола и надзора (по-долу „надзорни агенции“), одобрени и контролирани от държавите-членки в съответствие с Регламент (ЕО) № 612/2009 на Комисията от 7 юли 2009 г. за установяване на общи подробни правила за прилагане на режима на възстановяванията при износ на земеделски продукти (5). За да се извършват проверките за целите на настоящия регламент, е целесъобразно, по-специално, надзорните агенции да отговарят на изискванията за одобряване и контрол, определени в приложение VIII към Регламент (ЕО) № 612/2009.
(7)
В съответствие с член 168 от Регламент (ЕО) № 1234/2007 и с настоящия регламент спазването на законодателството на Съюза относно хуманното отношение към животните е условие за плащането на възстановявания при износ. Следователно следва ясно да се уточни, че без да се засягат случаите на непреодолима сила, признати от съдебната практика на Съда на Европейския съюз, нарушаването на тези разпоредби относно хуманното отношение към животните води не до намаляване, а до неизплащане на възстановяването при износ за тези животни, за които изискванията за хуманно отношение не са спазени. От тези разпоредби, както и от правилата за хуманно отношение към животните, установени в членове 3-9 от Регламент (ЕО) № 1/2005 и в посочените в тях приложения, следва също така, че възстановявания не следва да се изплащат за животните, за които не са спазени посочените правила за хуманно отношение, независимо от конкретното физическо състояние на животните.
(8)
Ако се окаже, че Регламент (ЕО) № 1/2005 не се спазва по отношение на голям брой животни, е необходимо да се приложат подходящи санкции в допълнение към неизплащането на възстановяванията при износ. Освен това, когато неспазването е резултат от пълното незачитане на изискванията, приложими в областта на хуманното отношение към животните, следва да се установи пълната загуба на възстановяването при износ.
(9)
Тъй като съществуват несъответствия между различните езикови врсии, е необходимо да се изясни, че възстановяването за всички животни, посочено в декларацията за износ, трябва да бъде отказано, ако броят на животните, за които не е изплатено възстановяване, е повече от 5 % от броя, посочен в приетата декларация за износ, но поне три животни, или е десет животни или повече, но поне 2 % от броя, посочен в приетата деклараця за износ. Следователно член 6, параграф 2, буква б) следва да бъде изменен съответно.
(10)
Държавите-членки следва да предоставят на Комисията информацията, необходима за контрола и докладването във връзка с прилагането на настоящия регламент.
(11)
Мерките, предвидени в настоящия регламент, са в съответствие със становището на Управителния комитет за общата организация на селскостопанските пазари,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Приложно поле
По силата на член 168 от Регламент (ЕО) № 1234/2007, изплащането на възстановявания при износ за живите животни от рода на едрия рогат добитък, обхванати от код по КН 0102 (по-долу „животните“) се извършва, при условие че по време на транспорта на животните до първия пункт за разтоварване в третата страна на крайното местоназначение са спазени членове 3-9 от Регламент (ЕО) № 1/2005 и приложенията, посочени в тях, както и настоящия регламент.
За целите на настоящия регламент в случай на транспорт по шосе „първото място на разтоварване в третата страна на крайно местоназначение“ означава мястото, на което първото животно е окончателно разтоварено от пътното транспортно средство, като по този начин се изключва място, на което пътуването се прекъсва, с цел да се осигури почивка, храна или вода на животните.
Член 2
Проверки, извършвани в митническата територия на Общността
1. Животните могат да напускат митническата територия на Общността единствено през следните изходни пунктове:
а)
граничен инспекционен пункт, одобрен с решение на Комисията за ветеринарните проверки на живи еднокопитни животни, пристигащи от трети страни,
или
б)
изходен пункт, определен от държавата-членка.
2. По отношение на животните, за които се приема декларация за износ, официалният ветеринарен лекар на изходния пункт проверява в съответствие с Директива 96/93/ЕО на Съвета (6) дали:
а)
изискванията, установени в Регламент (ЕО) № 1/2005, са спазени от мястото на тръгване така, както е определено в член 2, буква с) от посочения регламент до изходния пункт;
и
б)
условията за транспорт за останалата част от пътуването отговарят на Регламент (ЕО) № 1/2005 и са взети необходимите мерки за гарантиране на спазването им до първото разтоварване в третата страна на крайното местоназначение.
След като извърши проверките, официалният ветеринарен лекар попълва доклад в съответствие с образеца, представен в приложение I към настоящия регламент, с който удостоверява, че резултатите от извършените съгласно първа алинея проверки са задоволителни или не са.
Ветеринарният орган, отговорен за изходния пункт, съхранява този доклад в продължение най-малко на три години. Копие от доклада се изпраща на разплащателната агенция.
3. Ако официалният ветеринарен лекар на изходния пункт прецени, че изискванията на параграф 2 са изпълнени, той удостоверява това чрез едно от вписванията, изброени в приложение II и с полагане на печат и подпис върху документа, представляващ доказателство за напускането на митническата територия на Общността, в клетка J на контролен документ Т5 или на най-подходящото място върху националния документ.
4. Официалният ветеринарен лекар на изходния пункт отбелязва върху документа, посочен в параграф 3, общия брой животни, за които е приета декларация за износ без броя животни, родили или пометнали по време на транспорта, мъртвите животни или тези, за които изискванията на Регламент (ЕО) № 1/2005 не са били спазени.
5. Държавите-членки могат да поискат от износителя да пре-дупреди предварително официалния ветеринарен лекар на изходния пункт за пристигането на партидата на изходния пункт.
6. Чрез дерогация от параграф 1, когато се прилага опростеният общностен транзитен режим за превоз чрез железопътен транспорт или в големи контейнери, посочен в член 11 от Регламент (ЕО) № 612/2009, официалният ветеринарен лекар извършва проверките в службата, където животните са поставени под този режим.
Заверките и удостоверяването, посочени в параграфи 3 и 4 от настоящия член, се нанасят върху документа, използван за изплащането на възстановяването при износ или върху контролния документ Т5 в случая, описан в член 11, параграф 4 от Регламент (ЕО) № 612/2009.
Член 3
Проверки, извършвани в третите страни
1. Износителят гарантира, че животните ще бъдат предмет на проверка, след като са напуснали митническата територия на Общността:
а)
на всяко място, където се извършва смяна на транспортното средство, освен ако тази смяна не е планирана и не се дължи на изключителни и непредвидими обстоятелства;
б)
на мястото на първото разтоварване в третата страна на крайно местоназначение.
2. Специализирана на международно ниво агенция в областта на контрола и надзора, одобрена и контролирана за тази цел от държава-членка в съответствие с членове 18-23 от Регламент (ЕО) № 612/2009 или официална агенция на държава-членка се натоварва с изпълнението на предвидените в параграф 1 проверки.
Проверките, предвидени в параграф 1, се извършват от ветеринарен лекар, който притежава диплома, свидетелство или друго удостоверение за професионална квалификация по ветеринарна медицина, както е посочено в член 21 от Директива 2005/36/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (7). Въпреки това, държавите-членки, които са одобрили агенциите, специализирани на международно ниво в областта на контрола и надзора, посочени в първа алинея от настоящия параграф, проверяват дали тези агенции извършват проверка доколко ветеринарните лекари, чиято квалификация не е обхваната от посочената директива, познават изискванията, наложени от Регламент (ЕО) № 1/2005. Тези проверки се извършват по разумен, обективен и безпристрастен начин чрез подходящи за целта процедури.
За всяка проверка, проведена съгласно параграф 1, се изготвя доклад в съответствие с образците, установени в приложения III и IV към настоящия регламент, който се попълва от ветеринарния лекар, извършил проверката.
Член 4
Процедура за изплащане на възстановяванията при износ
1. Износителят предоставя на компетентния орган на държавата-членка, в която е приета декларацията за износ, всички необходими сведения, отнасящи се до пътуването, най-късно до момента на подаване на декларацията за износ.
В същото време или най-късно до момента, в който го узнава, износителят уведомява компетентния орган за всяка евентуална смяна на транспортното средство.
2. Заявленията за изплащане на възстановяванията при износ, изготвени в съответствие с член 46 от Регламент (ЕО) № 612/2009, се допълват в срока, определен в същия член, със:
а)
надлежно попълнения документ, посочен в член 2, параграф 3 от настоящия регламент,
и
б)
докладите, предвидени в член 3, параграф 2, трета алинея от настоящия регламент.
3. Когато вследствие на независещи от износителя обстоятелства, не е било възможно провеждането на посочените в член 3, параграф 1 проверки, компетентният орган, въз основа на мотивирано искане от износителя, може да приеме други документи, удостоверяващи, че разпоредбите на Регламент (ЕО) № 1/2005 са били спазени.
Член 5
Неизплащане на възстановяванията при износ
1. Общата сума на възстановяването при износ на животно, изчислена в съответствие с втората алинея, не се изплаща за:
а)
животните, умрели по време на транспорта, освен при обстоятелствата, предвидени в параграф 2;
б)
животните, родили или пометнали по време на транспорта преди първото им разтоварване в третата страна на крайно местоназначение;
в)
животните, за които, в съответствие с документите, посочени в член 4, параграф 2, и/или всеки друг елемент на негово разположение, отнасящ се до съобразяването с настоящия регламент, компетентният орган счита, че членове 3-9 от Регламент (ЕО) № 1/2005 и посочените в тях приложения не са спазени.
Теглото на едно животно, за което възстановяването при износ не е изплатено, се определя на фиксирана основа, като се раздели общото тегло в килограми, така както е записано в декларацията за износ, на общия брой животни, посочени в същата декларация.
2. Когато животните са умрели по време на транспорта в резултат на непреодолима сила, след като са напуснали митническата територия на Общността:
а)
в случай на недиференцирано възстановяване, се изплаща общата стойност на възстановяването при износ;
б)
в случай на диференцирано възстановяване, се изплаща частта от възстановяването при износ, изчислена в съответствие с член 25, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 612/2009.
Член 6
Санкции
1. Възстановяването при износ се намалява с размер, равен на размера на възстановяването при износ, което не е изплатено в съответствие с член 5, параграф 1, ако броят животни, изключени от правото на плащане на възстановяване при износ, е:
а)
равен на повече от 1 % от броя, посочен в приетата декларация за износ, но поне две животни;
или
б)
повече от пет животни.
2. Възстановяването при износ се отказва за всички животни, посочени в декларацията за износ, ако броят животни, изключени от правото на плащане на възстановяване по силата на член 5, параграф 1, е:
а)
повече от 5 % от броя животни, посочен в приетата декларация за износ, но поне три животни;
или
б)
десет животни или повече, но поне 2 % от броя животни, посочен в приетата декларация за износ.
3. За целите на параграфи 1 и 2 не се вземат предвид животните, умрели по време на транспорта и животните, родили или пометнали преди първото разтоварване в третата страна на крайно местоназначение, за които износителят представи доказателства, удовлетворяващи компетентния орган, че смъртта или помятането не се дължат на неспазване на Регламент (ЕО) № 1/2005.
4. Санкцията, посочена в член 48 от Регламент (ЕО) № 612/2009, не се прилага за неизплатената стойност, нито за стойността на намалението, посочено в член 5 от настоящия регламент и в параграфи 1 и 2 от настоящия член.
Член 7
Връщане на недължимо платени суми
Когато след изплащането на възстановяването при износ, се установи, че Регламент (ЕО) № 1/2005 не е спазен, съответната част от възстановяването при износ, включително и при необходимост санкцията, посочена в член 6 от настоящия регламент, се считат за недължимо платени и се връщат в съответствие с член 49 от Регламент (ЕО) № 612/2009.
Член 8
Предоставяне на информация
Най-късно до 31 март на всяка година, държавите-членки пре-доставят на Комисията следната информация, отнасяща се до прилагането на настоящия регламент за изтеклата календарна година:
а)
броя декларации за износ на животни, за които е изплатено възстановяване при износ, и броя животни, за които е изплатено възстановяването при износ;
б)
броя декларации за износ, за които не е изплатено възстановяване при износ или е изплатено частично, и броя животни, за които не е изплатено възстановяване при износ;
в)
броя декларации за износ, за които цялото възстановяване при износ е върнато или част от него, и броя животни, за които възстановяването при износ е било върнато, включително тези, за които връщането на възстановяванията при износ се отнася до операции по износ, предхождащи въпросния период;
г)
причините за неизплащането и връщането на възстановяването за животните, посочени в букви б) и в), както и броя на тези животни, вписан съответно под категории Б, В и Г, посочени в приложения I, III и IV;
д)
броя на санкциите за всяка категория, предвидена в член 6, параграфи 1 и 2, със съответния брой на животните и сумите на неизплатеното възстановяване;
е)
стойността в евро на неизплатените възстановявания при износ и върнатите суми, включително върнатите суми, отнасящи се до операции по износ, предхождащи въпросния период;
ж)
броя декларации за износ и размерите, за които тече процедура по връщане на суми;
з)
всякаква друга информация, която държавите-членки считат за необходима по отношение на прилагането на настоящия регламент.
Член 9
Отмяна
Регламент (ЕО) № 639/2003 се отменя.
Позоваванията на отменения регламент се считат за позовавания на настоящия регламент и се четат съгласно таблицата на съответствието в приложение VI.
Член 10
Влизане в сила
Настоящият регламент влиза в сила на двадесетия ден след деня на публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Брюксел на 16 септември 2010 година.
KOMISIJOS REGLAMENTAS (ES) Nr. 817/2010
2010 m. rugsėjo 16 d.
nustatantis išsamias taisykles, laikantis Tarybos reglamento (EB) Nr. 1234/2007 dėl reikalavimų skiriant eksporto grąžinamąsias išmokas, susijusias su gyvų galvijų gerove juos transportuojant
(nauja redakcija)
EUROPOS KOMISIJA,
atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo,
atsižvelgdama į 2007 m. spalio 22 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1234/2007, nustatantį bendrą žemės ūkio rinkų organizavimą ir konkrečias tam tikriems žemės ūkio produktams taikomas nuostatas (Bendras bendro žemės ūkio rinkų organizavimo reglamentas) (1), ypač į jo 170 straipsnį kartu su 4 straipsniu,
kadangi:
(1)
2003 m. balandžio 9 d. Komisijos reglamentas (EB) Nr. 639/2003, nustatantis išsamias taisykles, laikantis Tarybos reglamento (EB) Nr. 1254/1999 dėl reikalavimų skiriant eksporto grąžinamąsias išmokas, susijusias su gyvų galvijų gerove juos transportuojant (2) buvo keletą kartų iš esmės keičiamas (3). Kadangi šį reglamentą reikia keisti dar kartą, siekiant aiškumo jis turėtų būti išdėstytas nauja redakcija.
(2)
Remiantis Reglamento (EB) Nr. 1234/2007 168 straipsniu grąžinamųjų išmokų už gyvų galvijų eksportą skyrimas ir mokėjimas priklauso nuo to, kaip laikomasi Sąjungos teisės aktų dėl gyvūnų gerovės ir ypač 2004 m. gruodžio 22 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 1/2005 dėl gyvūnų apsaugos juos vežant ir atliekant susijusias operacijas (4).
(3)
Siekiant užtikrinti, kad būtų išlaikyti gyvūnų gerovės standartai, reikėtų įvesti stebėjimo sistemą, pagal kurią būtų atliekami privalomi patikrinimai išvežimo iš Bendrijos muitų teritorijos punkte ir išvažiavus iš Bendrijos muitų teritorijos, jeigu keičiamos transporto priemonės, ir taip pat pirmojo iškrovimo galutinės paskirties trečiojoje šalyje vietoje.
(4)
Siekiant palengvinti tinkamus patikrinimus išvažiuojant iš Bendrijos muitų teritorijos, būtina nustatyti išvežimo punktus.
(5)
Gyvūnų fizinės būklės ir sveikatos įvertinimui reikia specialių žinių ir patyrimo. Todėl patikrinimus turi atlikti veterinaras. Be to, reikia patikslinti tokių patikrinimų mastą ir sudaryti ataskaitos modelį siekiant, kad tokie patikrinimai būtų tikslūs ir suderinti.
(6)
Patikrinimai trečiosiose šalyse pagal šį reglamentą turėtų būti privalomi ir juos turi atlikti valstybių narių agentūros arba tarptautinės kontrolės bei priežiūros agentūros (toliau - „PA“), kurias patvirtina ir kontroliuoja valstybės narės laikydamosi 2009 m. liepos 7 d. Komisijos reglamento (EB) Nr. 612/2009, nustatančio bendrąsias išsamias eksporto grąžinamųjų išmokų sistemos taikymo žemės ūkio produktams taisykles (5). Norint atlikti šiame reglamente numatytus patikrinimus, PA turėtų visų pirma atitikti Reglamento (EB) Nr. 612/2009 VIII priede nustatytus patvirtinimo ir kontrolės reikalavimus.
(7)
Reglamento (EB) Nr. 1234/2007 168 straipsnyje ir šiame reglamente nustatyta, kad eksporto grąžinamosios išmokos gali būti skiriamos tik tada, jei laikomasi Sąjungos teisės aktų dėl gyvūnų gerovės. Todėl turėtų būti aiškiai nurodyta, kad, išskyrus Europos Sąjungos Teisingumo Teismo praktikoje numatytus force majeure atvejus, pažeidus tas gyvūnų gerovės nuostatas, eksporto grąžinamoji išmoka už gyvūnus, kuriems nebuvo taikomi gyvūnų gerovės reikalavimai, yra ne sumažinama, bet visiškai neskiriama. Lygiai taip pat iš tų nuostatų, taip pat iš Reglamento (EB) Nr. 1/2005 2 ir 3 straipsniuose, 4-9 straipsniuose bei tame reglamente nurodytuose prieduose pateiktų gyvūnų gerovės taisyklių aišku, kad grąžinamoji išmoka prarandama už tuos gyvūnus, kurių atžvilgiu nebuvo laikomasi nurodytų gyvūnų gerovės taisyklių, nepaisant gyvūnų konkrečios fizinės būklės.
(8)
Jeigu yra įrodymų, jog dėl didelio skaičiaus gyvūnų nesilaikoma Reglamento (EB) Nr. 1/2005, prie to, kad nėra mokama eksporto grąžinamoji išmoka, dar turėtų būti skiriamos ir atitinkamos nuobaudos. Taip pat, jeigu toks nesilaikymas yra dėl visiško gyvūnų gerovės reikalavimų nepaisymo, reikėtų įvesti visišką grąžinamosios išmokos netekimą.
(9)
Atsižvelgiant į skirtumus, esančius skirtingose kalbų versijose, reikėtų patikslinti, kad grąžinamoji išmoka už visus eksporto deklaracijoje nurodytus galvijus neskiriama, jeigu galvijų, už kuriuos grąžinamoji išmoka neskiriama, skaičius yra didesnis kaip 5 % priimtoje eksporto deklaracijoje pažymėto skaičiaus, bet ne mažiau kaip trys galvijai, arba 10 ar daugiau galvijų, bet bent 2 % priimtoje eksporto deklaracijoje pažymėto skaičiaus. Todėl 6 straipsnio 2 dalies b punktą reikia atitinkamai pakeisti.
(10)
Stebėjimo ir atsiskaitymo apie šio reglamento taikymą tikslams valstybės narės turėtų teikti Komisijai reikiamą informaciją.
(11)
Šiame reglamente numatytos priemonės atitinka Bendro žemės ūkio rinkų organizavimo vadybos komiteto nuomonę,
PRIĖMĖ ŠĮ REGLAMENTĄ:
1 straipsnis
Taikymo sritis
Eksporto grąžinamosios išmokos už gyvus galvijus, kurių klasifikacinis KN kodas yra 0102 (toliau - „galvijai“), laikantis Reglamento (EB) Nr. 1234/2007 168 straipsnio, skiriamos, jeigu transportuojant galvijus į pirmojo iškrovimo galutinės paskirties trečiojoje šalyje vietą laikomasi Reglamento (EB) Nr. 1/2005 3-9 straipsnių ir tame reglamente nurodytų priedų nuostatų bei šio reglamento.
Šiame reglamente, vežant kelių transportu, „pirmojo iškrovimo galutinės paskirties trečiojoje šalyje vieta“ - tai vieta, kurioje pirmasis galvijas yra galutinai iškraunamas iš kelių transporto priemonės, išskyrus vietą, kurioje kelionė nutraukiama, kad galvijai pailsėtų, būtų pašerti ar pagirdyti.
2 straipsnis
Patikrinimai Bendrijos muitų teritorijoje
1. Galvijus išvežti iš Bendrijos muitų teritorijos galima tik per tokius išvežimo punktus:
a)
Komisijos sprendimu gyvų kanopinių iš trečiųjų šalių veterinariniams patikrinimams atlikti patvirtintą pasienio patikrinimo postą;
arba
b)
valstybės narės nustatytą išvežimo punktą.
2. Išvežimo punkte oficialiai paskirtas veterinarijos gydytojas laikydamasis Tarybos direktyvos 96/93/EB (6) dėl tų galvijų, už kuriuos priimama eksporto deklaracija, patikrina ar:
a)
buvo laikomasi Reglamentu (EB) Nr. 1/2005 nustatytų reikalavimų nuo išsiuntimo vietos, kaip apibrėžta to reglamento 2 straipsnio r punkte, iki išvežimo punkto;
ir
b)
transporto sąlygos likusiai kelionės daliai atitinka Reglamentą (EB) Nr. 1/2005 ir, kad buvo imtasi reikalingų priemonių užtikrinti jo laikymąsi iki pirmojo iškrovimo galutinės paskirties trečiojoje šalyje vietos.
Patikrinimus atlikęs oficialiai paskirtas veterinarijos gydytojas parengia ataskaitą laikydamasis šio reglamento I priede nurodyto modelio ir pažymėdamas, ar laikantis pirmosios pastraipos atliktų patikrinimų rezultatai yra patenkinami, ar nepatenkinami.
Už išvežimo punktą atsakinga veterinarijos institucija saugo tą ataskaitą mažiausiai trejus metus. Ataskaitos kopija siunčiama mokėjimo agentūrai.
3. Jeigu oficialiai paskirtas veterinarijos gydytojas išvežimo punkte mano, kad 2 dalies reikalavimų buvo laikytasi, jis tai paliudija įrašydamas vieną iš II priede nurodytų įrašų ir uždėdamas antspaudą bei pasirašydamas dokumentą, liudijantį apie išvažiavimą iš Bendrijos muitų teritorijos T5 kontrolinės kopijos J skirsnyje arba tinkamiausioje nacionalinio dokumento vietoje.
4. Oficialiai paskirtas išvežimo punkto veterinarijos gydytojas pažymi 3 dalyje minėtame dokumente bendrą galvijų skaičių, už kurį buvo priimta eksporto deklaracija atėmęs transportavimo metu apsiveršiavusių ar išsimetusių, kritusių arba tų galvijų, kurių atžvilgiu buvo nesilaikyta Reglamento (EB) Nr. 1/2005 reikalavimų, skaičių.
5. Valstybės narės gali reikalauti, kad eksportuotojas iš anksto raštu praneštų išvežimo punkto oficialiai paskirtam veterinarijos gydytojui apie krovinio atvykimą į išvežimo punktą.
6. Kai taikoma supaprastinta Bendrijos tranzito procedūra pervežant geležinkeliu arba dideliuose konteineriuose, kaip minima Reglamento (EB) Nr. 612/2009 11 straipsnyje, nukrypdamas nuo 1 dalies oficialiai paskirtas veterinarijos gydytojas atlieka patikrinimus biure, jeigu galvijams taikoma tokia procedūra.
Šio straipsnio 3 ir 4 dalyse minėti patvirtinimai ir atžymos atliekami dokumente, kuris naudojamas skiriant grąžinamąją išmoką, arba T5 kontrolinėje kopijoje Reglamento (EB) Nr. 612/2009 11 straipsnio 4 dalyje apibūdintu atveju.
3 straipsnis
Patikrinimai trečiosiose šalyse
1. Išvažiavus iš Bendrijos muitų teritorijos, eksportuotojas užtikrina, kad galvijai būtų patikrinti:
a)
bet kokioje vietoje, kur keičiamos transporto priemonės, išskyrus atvejus, kai toks pakeitimas yra neplanuotas ir atliekamas ypatingomis ir nenumatytomis aplinkybėmis;
b)
pirmojo iškrovimo galutinės paskirties trečiojoje šalyje vietoje.
2. Tarptautinė kontrolės ir priežiūros agentūra, valstybės narės šiam tikslui patvirtinta ir kontroliuojama laikantis Reglamento (EB) Nr. 612/2009 18-23 straipsnių arba oficiali valstybės narės agentūra yra atsakinga už patikrinimų atlikimą, kaip numatyta 1 dalyje.
1 dalyje numatytus patikrinimus atlieka veterinarijos gydytojas, turintis diplomą, pažymėjimą ar kitus oficialią veterinarijos gydytojo kvalifikaciją patvirtinančius dokumentus, nurodytus Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2005/36/EB (7) 21 straipsnyje. Vis dėlto valstybės narės, kurios patvirtino šios straipsnio dalies pirmoje pastraipoje nurodytas tarptautines kontrolės ir priežiūros agentūras, patikrina, ar tos agentūros patikrina, ar veterinarijos gydytojai, turintys kvalifikaciją, kurios neapima ši direktyva, žino apie Reglamento (EB) Nr. 1/2005 reikalavimus. Tie patikrinimai vykdomi tinkamai, objektyviai ir nešališkai pagal atitinkamas procedūras.
Kiekvieno laikantis 1 dalies atlikto patikrinimo ataskaitą pagal šio reglamento III ir IV prieduose nustatytus pavyzdžius parengia patikrinimą atlikęs veterinarijos gydytojas.
4 straipsnis
Eksporto grąžinamųjų išmokų mokėjimo tvarka
1. Jeigu eksporto deklaracija yra priimama, eksportuotojas pateikia valstybės narės kompetentingai institucijai visą reikalingą informaciją apie kelionę vėliausiai iki tada, kai yra pateikiama eksporto deklaracija.
Tuo pat metu arba vėliausiai tada, kai apie tai sužino, eksportuotojas informuoja kompetentingą instituciją apie bet kokį galimą transporto priemonės pakeitimą.
2. Laikantis Reglamento (EB) Nr. 612/2009 46 straipsnio parengtas paraiškas eksporto grąžinamosioms išmokoms gauti per tame straipsnyje nustatytą laiką privalo papildyti:
a)
tinkamai užpildytas šio reglamento 2 straipsnio 3 dalyje nurodytas dokumentas;
ir
b)
šio reglamento 3 straipsnio 2 dalies 3 pastraipoje numatytos ataskaitos.
3. Jeigu 3 straipsnio 1 dalyje nurodytų patikrinimų atlikti nepavyksta dėl aplinkybių, kurių eksportuotojas kontroliuoti negali, kompetentinga institucija pagrįstu eksportuotojo pageidavimu gali priimti kitus dokumentus, kurie patenkinamai įrodo, kad buvo laikytasi Reglamento (EB) Nr. 1/2005.
5 straipsnis
Eksporto grąžinamųjų išmokų neišmokėjimas
1. Visa eksporto grąžinamosios išmokos suma už galviją, apskaičiuota pagal antrą pastraipą, neskiriama už:
a)
transportavimo metu kritusius gyvūnus, išskyrus 2 dalyje numatytus atvejus;
b)
transportavimo metu iki pirmojo jų iškrovimo galutinės paskirties trečiojoje šalyje apsiveršiavusius ar išsimetusius galvijus;
c)
galvijus, kurių atžvilgiu, remdamasi 4 straipsnio 2 dalyje nurodytais dokumentais ir (arba) visais kitais jai pateiktais elementais dėl šio reglamento nuostatų laikymosi, kompetentinga valdžios institucija mano, kad nesilaikyta Reglamento (EB) Nr. 1/2005 3-9 straipsnių bei tame reglamente nurodytų priedų.
Galvijo, už kurį grąžinamoji išmoka neskiriama, svoris nustatomas pagal vienodą normą dalijant eksporto deklaracijoje nurodytą bendrą svorį kilogramais iš toje pačioje deklaracijoje nurodyto bendro galvijų skaičiaus.
2. Jeigu galvijai krito juos transportuojant dėl force majeure išvežus juos iš Bendrijos muitų teritorijos:
a)
nediferencijuotos grąžinamosios išmokos atveju skiriama visa grąžinamoji išmoka;
b)
diferencijuotos grąžinamosios išmokos atveju, skiriama grąžinamosios išmokos dalis apskaičiuota laikantis Reglamento (EB) Nr. 612/2009 25 straipsnio 2 dalies.
6 straipsnis
Nuobaudos
1. Grąžinamoji išmoka dar sumažinama suma, lygia grąžinamosios išmokos sumai, kuri neskiriama laikantis 5 straipsnio 1 dalies, jeigu galvijų, už kuriuos eksporto grąžinamoji išmoka neskiriama, skaičius:
a)
didesnis kaip 1 % priimtoje eksporto deklaracijoje pažymėto skaičiaus, bet ne mažiau kaip du galvijai;
arba
b)
didesnis kaip penki galvijai.
2. Grąžinamoji išmoka už visus eksporto deklaracijoje nurodytus galvijus neskiriama, jeigu galvijų, už kuriuos grąžinamoji išmoka neskiriama laikantis 5 straipsnio 1 dalies, skaičius yra:
a)
didesnis kaip 5 % priimtoje eksporto deklaracijoje pažymėto skaičiaus, bet ne mažiau kaip trys galvijai;
arba
b)
10 ar daugiau galvijų, bet bent 2 % priimtoje eksporto deklaracijoje pažymėto skaičiaus.
3. Laikantis 1 ir 2 dalių į transportuojant kritusius ir apsiveršiavusius ar išsimetusius iki jų pirmojo iškrovimo galutinės paskirties trečiojoje šalyje galvijus, dėl kurių eksportuotojas tinkamai įrodo kompetentingai institucijai, kad jų kritimas, veršiavimasis ar išsimetimas nebuvo Reglamento (EB) Nr. 1/2005 nesilaikymo rezultatas, neatsižvelgiama.
4. Reglamento (EB) Nr. 612/2009 48 straipsnyje minėta nuobauda netaikoma neišmokėtai sumai ir sumažinimo sumai laikantis šio reglamento 5 straipsnio ir šio straipsnio 1 ir 2 dalių.
7 straipsnis
Permokėtų sumų atgavimas
Jeigu išmokėjus grąžinamąją išmoką nustatoma, kad Reglamento (EB) Nr. 1/2005 buvo nesilaikyta, atitinkama išmokos suma, tam tikrais atvejais įskaitant pagal šio reglamento 6 straipsnį skiriamą nuobaudą, laikoma išmokėta nepagrįstai ir yra išieškoma laikantis Reglamento (EB) Nr. 612/2009 49 straipsnio.
8 straipsnis
Informacijos perdavimas
Ne vėliau kaip iki kiekvienų metų kovo 31 d. valstybės narės praneša Komisijai tokią informaciją, susijusią su šio reglamento taikymu praėjusiais kalendoriniais metais:
a)
galvijų, už kuriuos buvo išmokėta grąžinamoji išmoka, eksporto deklaracijų skaičių ir galvijų, už kuriuos buvo išmokėta grąžinamoji išmoka, skaičių;
b)
eksporto deklaracijų, už kurias grąžinamoji išmoka buvo visiškai arba dalinai neišmokėta, skaičių ir galvijų, už kuriuos grąžinamoji išmoka buvo neišmokėta, skaičių;
c)
eksporto deklaracijų, už kurias grąžinamoji išmoka buvo visiškai arba dalinai išieškota, skaičių ir galvijų, už kuriuos grąžinamoji išmoka buvo išieškota, skaičių, įskaitant tuos, už kuriuos išmokų išieškojimas susijęs su iki konkretaus laikotarpio atliktomis eksporto operacijomis;
d)
grąžinamųjų išmokų už b ir c punktuose nurodytus galvijus neišmokėjimo ir išieškojimo priežastis ir galvijų, užregistruotų atitinkamai pagal I, III, ir IV prieduose nurodytas B, C ir D kategorijas, skaičių;
e)
nuobaudų skaičių kiekvienai kategorijai, numatytai 6 straipsnio 1 ir 2 dalyje su atitinkamais galvijų skaičiais ir neišmokėtomis grąžinamųjų išmokų sumomis;
f)
neišmokėtų ir išieškotų grąžinamųjų išmokų sumas eurais, įskaitant išieškotas sumas, susijusias su iki konkretaus laikotarpio atliktomis eksporto operacijomis;
g)
eksporto deklaracijų, dėl kurių išieškojimo procedūra vis dar vykdoma, skaičių ir sumas;
h)
bet kurią kitą informaciją, kurią valstybės narės laiko svarbia, apie šio reglamento funkcionavimą.
9 straipsnis
Panaikinimas
Reglamentas (EB) Nr. 639/2003 yra panaikinamas.
Nuorodos į panaikintą reglamentą laikomos nuorodomis į šį reglamentą, ir skaitomos pagal VI priede pateiktą atitikmenų lentelę.
10 straipsnis
Įsigaliojimas
Šis reglamentas įsigalioja dvidešimtą dieną nuo jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.
Šis reglamentas yra privalomas visas ir tiesiogiai taikomas visose valstybėse narėse.
Priimta Briuselyje 2010 m. rugsėjo 16 d.