РЕГЛАМЕНТ ЗА ИЗПЪЛНЕНИЕ (ЕС) № 1138/2011 НА СЪВЕТА
от 8 ноември 2011 година
за налагане на окончателно антидъмпингово мито и окончателно събиране на временното мито, наложено върху вноса на някои мастни алкохоли и техните смеси с произход от Индия, Индонезия и Малайзия
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Регламент (ЕО) № 1225/2009 на Съвета от 30 ноември 2009 г. за защита срещу дъмпингов внос от страни, които не са членки на Европейската общност (1) („основният регламент“), и по-специално член 9 от него,
като взе предвид предложението на Европейската комисия („Комисията“), представено след консултация с Консултативния комитет,
като има предвид, че:
А. ПРОЦЕДУРА
1. Временни мерки
(1)
С Регламент (ЕС) № 446/2011 (2) (наричан по-долу „регламентът за временните мерки“) Комисията наложи временно антидъмпингово мито върху вноса на някои мастни алкохоли и техните смеси („FOH“) с произход от Индия, Индонезия и Малайзия („засегнатите държави“).
(2)
Процедурата започна с известие за откриване на антидъмпингова процедура, публикувано на 13 август 2010 г. (3), въз основа на жалба, подадена на 30 юни 2010 г. от двама производители от Съюза - дружеството Cognis GmbH (Cognis) и дружеството Sasol Olefins & Surfactants GmbH (Sasol) (наричани по-долу двете заедно „жалбоподателите“). Тези две дружества съставляват съществен дял, в конкретния случай над 25 %, от общото производство в Съюза на продукта, предмет на разследването.
(3)
Както е посочено в съображение 9 от регламента за временните мерки, разследването на дъмпинга и вредата обхвана периода от 1 юли 2009 г. до 30 юни 2010 г. („разследваният период“ или „РП“). Проучването на тенденциите, които са от значение за оценката на вредата, обхвана периода от 1 януари 2007 г. до края на РП („разглежданият период“).
2. Последваща процедура
(4)
След оповестяването на основните факти и съображения, на базата на които беше взето решението за налагане на временни антидъмпингови мерки („оповестяване на временните мерки“), няколко заинтересовани страни представиха в писмен вид своите становища по временните констатации. На заинтересованите страни, които изявиха такова желание, беше предоставена възможността да бъдат изслушани.
(5)
Комисията продължи да търси и проверява цялата информация, която смяташе за необходима за изготвянето на своите окончателни констатации.
(6)
Впоследствие всички страни бяха информирани за основните факти и съображения, стоящи в основата на намерението да се препоръча налагането на окончателно антидъмпингово мито върху вноса на някои мастни алкохоли и техните смеси с произход от Индия, Индонезия и Малайзия и окончателното събиране на обезпечените чрез временно мито суми („оповестяване на окончателните мерки“). На страните бе даден срок, в който те да могат да представят своите коментари по оповестяването на окончателните мерки.
(7)
Представените от заинтересованите страни устни и писмени коментари бяха разгледани и по целесъобразност взети под внимание.
Б. РАЗГЛЕЖДАН ПРОДУКТ И СХОДЕН ПРОДУКТ
1. Разглеждан продукт
(8)
Разглежданият продукт, в съответствие с посоченото в съображения 10 и 11 от регламента за временните мерки, е наситени мастни алкохоли с дължина на въглеродната верига от C8, C10, C12, C14, C16 или C18 (не се включват разклонените изомери), включително наситените мастни алкохоли с една дължина на въглеродната верига (наричани също наситени мастни алкохоли с еднакъв брой на въглеродните атоми), смесите, съдържащи предимно комбинация от въглеродни вериги с дължина C6-C8, C6-C10, C8-C10, C10-C12 (обикновено категоризирани като C8-C10), смесите, съдържащи предимно комбинация от въглеродни вериги с дължина C12-C14, C12-C16, C12-C18, C14-C16 (обикновено категоризирани като C12-C14), и смесите, съдържащи предимно комбинация от въглеродни вериги с дължина C16-C18, с произход от Индия, Индонезия и Малайзия, които понастоящем попадат в кодове по КН ex 2905 16 85, 2905 17 00, ex 2905 19 00 и ex 3823 70 00.
(9)
След налагането на временните мерки, някои страни изразиха недоволство във връзка с двусмислеността на определението на разглеждания продукт. Те заявиха, че според известието за откриване на процедурата в продуктовия обхват са включени единствено линейните FOH, като по този начин са изключени FOH, съдържащи разклонени изомери, или разклонени FOH. Други страни заявиха, че няма смисъл да се изключват FOH, съдържащи разклонени изомери, получени чрез оксопроцес, защото те имат същата употреба и се конкурират с линейните FOH на пазара.
(10)
Беше установено, че всички видове FOH, предмет на настоящото разследване, както е описано в съображение 8, независимо от възможните различия в използваните за тяхното производство суровини или разновидности на производствения процес, притежават едни и същи или много сходни основни физически, химични и технически характеристики и се използват за едни и същи цели. Възможните разновидности на разглеждания продукт не променят с нищо основното му определение, неговите характеристики или възприемането му от различните страни.
(11)
На горното основание временното решение за изключването на FOH, съдържащи разклонени изомери, от обхвата на продукта, упоменато в известието за откриване на процедурата, и за изключването на производството на разклонени FOH от тези дружества от определението за производство на Съюза (включително онези дружества, които произвеждат FOH чрез оксопроцес) следва да остане в сила. Поради липсата на други коментари по отношение на разглеждания продукт, съображения 10 и 11 от регламента за временните мерки се потвърждават.
2. Сходен продукт
(12)
Следва да се припомни, че в съображение 13 от регламента за временните мерки беше направено временното заключение, че линейните FOH и разклонените FOH не са сходни продукти, поради което данните, с които разполагат производителите на FOH, изработени от разклонени изомери, следва да бъдат изключени от анализа на вредите.
(13)
При липсата на други коментари относно сходния продукт, съображения 12 и 13 от регламента за временните мерки се потвърждават.
В. ДЪМПИНГ
1. Индия
1.1. Нормална стойност
(14)
При липсата на коментари относно определянето на нормалната стойност, временните констатации в съображения 14-18 от регламента за временните мерки се потвърждават.
1.2. Експортна цена
(15)
При липсата на коментари относно определянето на експортната цена, временните констатации в съображение 19 от регламента за временните мерки се потвърждават.
1.3. Сравнение
(16)
След оповестяването на временните и на окончателните мерки и двамата индийски производители износители подновиха искането си продажбите, извършени от тях на единия от първоначалните жалбоподатели в Съюза по време на РП, да не се вземат предвид при изчисляване на дъмпинговия марж (вж. съображение 22 от регламента за временните мерки). Дружествата мотивираха искането си с обстоятелството, че в член 9.1 от Антидъмпинговото споразумение на СТО се предвижда размерът на митото, което следва да се наложи, да бъде по-малък или равен на дъмпинговия марж. Индийските производители износители се позоваха и на член 2.4 от Антидъмпинговото споразумение на СТО, съгласно който следва да се направи обективно сравнение между експортната цена и нормалната стойност. На тази основа те заявиха, че жалбоподателят е договорил с тях закупуването на много големи количества на много ниски цени в момента, в който той е подготвял жалбата, и че от това следва, че цените по тези сделки не са били определени коректно и по тази причина тези сделки не следва да се включват в изчисленията на дъмпинга.
(17)
Преди всичко следва да се отбележи, че фактът, че Антидъмпинговото споразумение на СТО позволява налагането на мито под пълния размер на дъмпинговия марж не поражда задължение за налагането на мито в такъв размер. Член 9, параграф 4 от основния регламент установява само задължение за ограничаване на антидъмпинговото мито до равнище, което е достатъчно за отстраняване на вредата. Нещо повече, липсват доказателства за това, че цените не са били свободно договорени между страните. Проверка на всички покупки, направени от въпросния жалбоподател, също показа, че цените, договаряни от двамата индийски производители износители, са в съответствие с цените, договорени от въпросния жалбоподател при покупки на съпоставими продукти от други доставчици. Освен това беше установено, че жалбоподателят е внасял разглеждания продукт от индийските производители износители в продължение на няколко години, а не само по време на РП. Нещо повече, един от производителите износители заяви в устно изслушване, председателствано от служителя по изслушванията, че фактурираните от него цени на името на въпросния жалбоподател са били структурно по-ниски от фактурираните на името на други клиенти. В заключение, няма доказателства, че цените не са били определени по справедлив начин само поради това, че продажбите са били направени на жалбоподател, и се потвърждава, че твърдението се отхвърля.
(18)
След оповестяването на временните и на окончателните мерки и двамата индийски производители износители подновиха искането си за корекция с цел вземане под внимание на конвертирането в друга валута в съответствие с член 2, параграф 10, буква й) от основния регламент, изтъквайки, че от ноември 2009 г. е налице трайно поскъпване на индийската рупия (INR) спрямо еврото (EUR), което е възможно да попречи на правилното изчисление на дъмпинга (вж. съображение 23 от регламента за временните мерки). И двамата производители износители потвърдиха, че техните продажни цени през втората половина на РП са били по-високи от тези през първата половина на РП, но заявиха, че тази тенденция се дължи изключително на увеличение на разходите за суровини и на общото подобрение на пазарните условия след края на икономическата криза и не отразява поскъпването на индийската рупия спрямо еврото. Освен това дружествата заявиха, че дори да са били в състояние да коригират редовно и на кратки интервали своите цени, никога не биха могли точно да предвидят промените в обменните курсове за бъдещ период.
(19)
Разследването показа, че въпреки постепенното поскъпване на индийската рупия спрямо еврото през втората половина на РП, цените, на които всеки индийски производител износител е извършвал продажби на основните продукти на няколко основни клиенти, всъщност са се променяли ежемесечно, по-специално през втората половина на РП. Поради това няма индикация за това, че цените на продажбите за Съюза не са могли да бъдат променяни в същото време, за да отразят и промените във валутните обменни курсове в рамките на 60 дни, както е предвидено в член 2, параграф 10, буква й) от основния регламент и член 2.4.1 от Антидъмпинговото споразумение на СТО. Тъй като в някои случаи цените често са били променяни, всяка промяна в обменните курсове също е можела да бъде отразена. Освен това, това показва, че пазарът на FOH като цяло е отворен за приемане на честите промени на цените. Поради това, дори в случаите когато цените са били променяни по-рядко, няма доказателства, че това не е било поради направения от страните търговски избор. Фактът, че цените могат бързо да бъдат приспособявани, за да отразят променените пазарни условия (в конкретния случай се твърди, че последните се дължат на промени във валутните обменни курсове), е дал на индийските производители износители възможността да вземат предвид тези промени в своите продажни цени, при желание от тяхна страна, което очевидно е било направено в редица случаи. С оглед на гореизложеното, корекция за валутното конвертиране не се приема и искането се отхвърля.
(20)
След оповестяването на временните мерки един производител износител от Индия заяви, че корекция като тази, отчитаща разликите в косвените данъци, предвидена в член 2, параграф 10, буква б) от основния регламент и направена по отношение на определени видове продукти, също така би трябвало да бъде направена и по отношение на продукти и смеси с дължина на веригата C12 и C14, тъй като платеното мито върху суровините, вложени при производството на тези продукти, се възстановява при износ на продукта. По време на разследването обаче не бе предоставена никаква информация, която да може да бъде проверена на място и да доказва, че впоследствие тези мита действително са били възстановявани. След оповестяването на окончателните мерки дружеството заяви, че неговите коментари не са били правилно разбрани и че всички суровини, използвани за производството на продукти и смеси с дължина на веригата C12 и C14, са били внесени безмитно. Тъй като се налага заплащането на косвен данък, ако тези суровини впоследствие бъдат включени в продукти, продавани на вътрешния пазар, дружеството заяви, че е необходимо да бъде направена корекция на нормалната стойност за тези специфични видове продукти. Представените по време на проверката доказателства обаче сочат, че специфичните суровини, които са необходими за производството на продуктовите видове с дължина на веригата C12 и C14 и които са били внесени безмитно по време на РП, са били достатъчни за производството само на сравнително малка част от продажбите на дружеството за износ на този продукт по време на РП. Затова е сигурно, че най-малко две трети от изнесения продукт с дължина на веригата C12 и C14 са били произведени чрез използване на суровини, за които са били платени вносни мита. Тъй като дружеството така и не представи никакви доказателства, които да сочат, че някоя от тези безмитно внесени суровини е била използвана за продажби за износ в Съюза, а не за продажби за износ в трети държави, горното твърдение се отхвърля.
(21)
При липсата на други коментари по отношение на сравнението, изложеното в съображения 20-23 от регламента за временните мерки се потвърждава.
1.4. Дъмпингов марж
(22)
При липсата на коментари относно изчислението на дъмпинговия марж, изложеното в съображения 24-26 от регламента за временните мерки се потвърждава.
(23)
Размерът на окончателно определения дъмпинг в процентно изражение от нетната цена CIF франко границата на Съюза, преди облагане с мито, е, както следва:
Дружество
Окончателен дъмпингов марж
Godrej Industries Limited
9,3 %
VVF Limited
4,8 %
Всички други дружества
9,3 %
2. Индонезия
2.1. Нормална стойност
(24)
След оповестяването на временните и на окончателните мерки един индонезийски производител износител заяви, че при определянето на рентабилността на сделките, търговските, общите и административните разходи (ТОА разходите) не е трябвало да бъдат разпределени между отделните сделки въз основа на оборота и че това е довело до констатацията за нерентабилност на редица сделки. Твърдението бе разгледано, но беше счетено за по-подходящо ТОА разходите да бъдат разпределени между отделните сделки въз основа на оборота, предвид естеството на тези разходи, а именно предвид обстоятелството, че те са по-тясно свързани със стойността, отколкото с обема. Следва да се отбележи, че общият размер на ТОА разходите, свързани с всеки вид продукт, остава същият, независимо от това кой от двата метода се използва за разпределянето на ТОА разходите в рамките на индивидуалните сделки. Накрая, сделките, по отношение на които производителят износител оспори резултатите от оценката за рентабилността, бяха преразгледани и отново се потвърди заключението, че сделките са били нерентабилни. Поради това горното искане се отхвърля.
(25)
Същият индонезийски производител износител заяви също така, че при определянето на нивото на печалбата, използвано при конструиране на нормалната стойност, следва да не се изключва печалбата от продажби, за които е установено, че не са били извършени при обичайни търговски условия на ниво вид на продукта, тъй като повече от 80 % от общият обем на продажбите на вътрешния пазар са донесли печалба. По отношение на това твърдение следва да се припомни, че определянето на това кои продажби са били извършени при обичайни търговски условия, става по видове продукти, както е обяснено в съображения 29-32 от регламента за временните мерки, тъй като това е най-подходящият начин продажните цени да съответстват точно на свързаните с тях производствени разходи. Освен това член 2, параграф 6 от основния регламент не изключва разделянето на продукта, предмет на разследването, на видове продукти, когато това е целесъобразно. Поради това продажбите, за които не е установено, че са били извършени при обичайни търговски условия, са изключени на ниво вид продукт при изчисляването на печалбата, която се взема под внимание при конструирането на нормалната стойност. Поради това горното искане се отхвърля.
(26)
Същият индонезийски производител износител заяви също така, че при конструирането на нормалната стойност за някои видове продукти, не е било направено приспадане във връзка с извършени корекции с цел привеждане на нормалните стойности обратно до равнище франко завода. Искането беше прието, а изчислението - съответно изменено.
(27)
При липсата на други коментари, отнасящи се до определянето на нормалната стойност, временните констатации в съображения 27-33 от регламента за временните мерки, коригирани, както е посочено в съображение 26 от настоящия регламент, с настоящото се потвърждават.
2.2. Експортна цена
(28)
След оповестяването на временните мерки един индонезийски производител износител заяви, че не е приведен нито един аргумент цената за свързаното с него дружество вносител в Съюза да бъде счетена за ненадеждна, и за конструирането на експортната цена, по отношение на такива продажби, в съответствие с член 2, параграф 9 от основния регламент. В това отношение следва да се отбележи, че трансферните цени между свързани лица не се считат за надеждни, тъй като те биха могли да бъдат изкуствено определени на различни нива в зависимост от това кое би било по-изгодно за съответните свързани дружества. Поради тази причина конструирането на експортната цена в съответствие с член 2, параграф 9 от основния регламент, с използване на разумен марж на печалбата, независимо от действителната печалба в резултат на трансферните цени, предотвратява нарушаващите търговията последици, които могат да възникнат от трансферните цени. Поради това горното искане се отхвърля.
(29)
По отношение на експортните продажби за Съюза чрез свързани вносители, намиращи се в Съюза, след оповестяването на временните мерки и двамата индонезийски износители заявиха, че маржът на печалбата, използван при конструиране на експортната цена в съответствие с член 2, параграф 9 от основния регламент, е бил неподходящ. И двамата изтъкнаха, че данните за печалбата, използвани на етапа на формулиране на временните констатации, са се отнасяли само до един оказал частично съдействие вносител и не са били проверени, поради което не са били надеждни. По тази причина те предложиха да се използва печалба в размер на 5 %, както това е направено при други разследвания. Предвид ниското ниво на съдействие от страна на независими вносители при настоящото разследване, горният аргумент се приема и беше приложено ниво на печалбата от 5 %, което е в съответствие с нивата на печалба, използвани при предходни разследвания в същия сектор.
(30)
При липсата на други коментари по отношение на сравнението, изложеното в съображения 34-36 от регламента за временните мерки, коригирано както е посочено в съображение 29 от настоящия регламент, се потвърждава.
2.3. Сравнение
(31)
След оповестяването на временните мерки и двамата индонезийски износители отбелязаха, че не е трябвало да се прави никаква корекция за разлики в комисионите в съответствие с член 2, параграф 10, буква и), що се отнася до продажбите, извършени чрез съответните свързани търговци в трета държава. И двете дружества изтъкнаха, че техните производствени дружества в Индонезия и съответните свързани търговци в Сингапур представляват единен стопански субект и че търговците в третата държава действат като експортен отдел на свързаните с тях индонезийски дружества. И в двата случая обаче вътрешните продажби, а също и някои експортни продажби за трети държави, са фактурирани непосредствено от производителя в Индонезия, а търговците в Сингапур получават специфична комисиона. По отношение на едно от индонезийските дружества комисионата е упомената в договор, обхващащ само експортни продажби. Освен това търговците в третата държава продават и продукти, произведени от други производители, в един от случаите - също от несвързани производители. Поради това и двамата свързани търговци в Сингапур явно изпълняват функции, които са сходни с тези на представител, работещ на базата на комисиона. Поради това горното искане се отхвърля.
(32)
След оповестяването на окончателните мерки индонезийското правителство и един индонезийски производител износител повториха твърдението за единен стопански субект, посочен в предходното съображение. Те изтъкнаха, че по дело Matsushitа/Съвета (4) Съдът е постановил, че фактът, че производителят изпълнява определени функции по продажби, не означава, че дружество-производител и търговско дружество не могат да представляват единен стопански субект. Освен това те също така заявиха, че продажбите на трети държави, които се извършват от износителя директно, без участието на търговеца в Сингапур, представляват само малък процент от продажбите за износ и че в решението по делото Interpipe (5) Първоинстанционният съд е постановил, че малкият обем на осъществените от производителя преки продажби не подкрепя твърдението, че не е имало единен стопански субект. На последно място, те изтъкнаха, че по делото Canon/Съвета (6) фактът, че филиал за продажби също така е действал като дистрибутор на продукти на други дружества, не променя констатацията за единен стопански субект.
(33)
Макар че по делото Matsushitа /Съвета Съдът е постановил, че институциите в този случай са можели да заключат, че даден производител, заедно с едно или повече дистрибуторски дружества, които той контролира, представлява стопански субект, макар той самият да изпълнява определени функции по продажби, от това не следва непременно, че е налице задължение даден производител и свързаните с него дружества за продажби да се разглеждат като единен стопански субект. Освен това, за разлика от индонезийския производител износител, самият производител по делото Matsushitа /Съвета не е правил преки продажби. На второ място, в решението по делото Interpipe фактът, че осъществените от производителя износител преки продажби са представлявали само ограничен процент от общия обем на продажбите в Съюза, е бил само един от аспектите, анализирани от Първоинстанционния съд. По-важното е, че Съдът подчерта факта, че тези преки продажби са били извършени на новите държави-членки само в течение на един преходен период. Обратно, в настоящия случай наличните данни указват, че преките продажби на производителя на определени трети държави не са временни, а - поне по принцип - са структурни, т.е. постоянни. Освен това за всеки от засегнатите производители тези продажби представляват значителен процент от неговите продажби на вътрешния пазар. На последно място, по делото Canon/Съвета продажбите на филиала за продажби на производителя износител на вътрешния пазар са включвали и други продукти, които са се продавали само под различно наименование на марката, но въпреки това всички са били произведени от самия производител износител. Поради това горното твърдение отново се отхвърля.
(34)
Едно индонезийско дружество освен това заяви, че дори да не бъде възприето виждането за единен стопански субект, Комисията е наложила „двоен марж“ чрез приспадане от експортната цена за независими клиенти в Съюза както на печалбата за свързания вносител в Съюза, така и на комисионата за свързания търговец в третата държава. И двете обаче са били взети предвид за различни цели и са били приспаднати поотделно. Както е обяснено в съображение 28, при експортни продажби чрез свързани вносители в Съюза, експортната цена е конструирана в съответствие с член 2, параграф 9 от основния регламент въз основа на цената, на която внесените продукти са били препродадени за първи път на независим купувач. В тези случаи е необходима корекция, която да отчете начислената печалба, с цел да се определи надеждна експортна цена на ниво границата на Съюза. Обратно на това, комисионата за свързания търговец в третата държава е приспадната в съответствие с член 2, параграф 10, буква и) от основния регламент. Поради това горното твърдение се отхвърля.
(35)
Освен това дружеството заяви, че в случай че експортната цена трябва да се коригира, за да се вземе под внимание комисионата на свързания търговец в третата държава в съответствие с член 2, параграф 10, буква и), следва да се направи идентична корекция по отношение на нормалната стойност, тъй като този търговец е координирал също така продажби на вътрешния пазар. Писменият договор между търговеца и производителя в Индонезия обаче обхваща само експортни продажби. Освен това продажбите на вътрешния пазар са фактурирани от дружеството в Индонезия. Поради това горното искане се отхвърля.
(36)
По отношение на корекцията в съответствие с член 2, параграф 10, буква и) от основния регламент се счита за целесъобразно да се използва разумен марж на печалбата, независимо от действителната печалба в резултат на трансферни цени, за да се предотвратят нарушаващите търговията последици, които могат да възникнат от трансферните цени. Поради това действителните маржове на печалбата на търговците в третата държава, които бяха използвани на етапа на формулиране на временните констатации, бяха заменени с печалба в размер на 5 %, която се счита за разумна печалба при дейностите, извършвани от търговски дружества в химическия сектор, както беше направено в предишните случаи. (7)
(37)
Друго индонезийско дружество заяви, че Комисията е приспаднала на два пъти разходите за комисиони, свързани с продажбите, осъществени чрез негов свързан вносител в Съюза. Дружеството изтъкна, че корекция както за сметка на ТОА разходите на свързания вносител, така и за сметка на разходите за комисиони като пряк разход по реализацията, е направена при конструиране на експортната цена в съответствие с член 2, параграф 9 от основния регламент. Тъй като разходите за комисиони вече са включени в ТОА разходите, това е довело до двойно приспадане на разходите за комисиони. Бе констатирано, че това твърдение е основателно и изчислението беше съответно изменено.
(38)
Едно дружество отново настоя за корекция поради разлики във физичните характеристики с аргумента, че то изнася за Съюза продукта, предмет на разследването, както в течно, така и в твърдо състояние, докато на вътрешния пазар го продава само в твърдо състояние, и че цените на продукта, предмет на разследването, в течно състояние са по-ниски, отколкото цените на същия продукт в твърдо състояние (вж. съображение 39 от регламента за временните мерки). В подкрепа на това твърдение дружеството представи копие от две фактури за продажби на други експортни пазари. Тези доказателства обаче не можаха да бъдат проверени на този късен етап от процедурата, нито беше възможно да се установи приложимостта на изтъкнатата разлика спрямо всички случаи, в които съществуваха споменатите по-горе разлики във физичните характеристики. Поради това горното искане се отхвърля.
(39)
След оповестяването на временните мерки един индонезийски износител заяви, че лихвеният процент, използван в регламента за временните мерки за изчисляване на кредитните разходи на свързания с него вносител в Съюза, е непропорционален и предложи да бъде използван лихвен процент, основаващ се на данните за РП, публикувани от Deutsche Bundesbank. Тъй като лихвеният процент, използван в регламента за временните мерки за изчисляване на кредитните разходи на това дружество, е основан на информация, предоставена от други страни, поради което отразява тяхното конкретно финансово състояние, а не непременно това на въпросния свързан вносител, искането беше прието и беше извършена съответна промяна в изчислението.
(40)
При липсата на други коментари относно сравнението, временните констатации в съображения 37-40 от регламента за временните мерки - коригирани както е обяснено в съображения 36, 37 и 39 от настоящия регламент - се потвърждават.
2.4. Дъмпингов марж
(41)
При липсата на други коментари относно изчислението на дъмпинговия марж, изложеното в съображения 41 и 42 от регламента за временните мерки се потвърждава.
(42)
Размерът на окончателно определения дъмпинг в процентно изражение от нетната цена CIF франко границата на Съюза, преди облагане с мито, е, както следва:
Дружество
Временен дъмпингов марж
P.T. Ecogreen Oleochemicals
7,3 %
P.T. Musim Mas
5,4 %
Всички други дружества
7,3 %
3. Малайзия
3.1. Нормална стойност
(43)
След оповестяването на временните мерки един от малайзийските производители износители заяви, че оценката на рентабилността в рамките на оценяването при обичайни търговски условия (вж. съображение 46 от регламента за временните мерки) не е трябвало да се основава на среднопретеглените годишни производствени разходи, а че, предвид всекидневните колебания в цените на основните суровини, за тази цел следва да се използва индивидуалният размер на разходите за всяка сделка на вътрешния пазар. По отношение на това твърдение следва да се подчертае, че последователна практика на Комисията е да използва среднопретеглените производствени разходи като показател при оценката на рентабилността. Този формат е следван от дружеството в неговия отговор на изпратения въпросник и залегна в основата на извършената проверка на място, при която отчетените от дружеството данни бяха сверени с неговите счетоводни отчети. Искането за прилагане на подход, основаващ се на производствените разходи за отделните сделки, който представлява значително отклонение от обичайната практика на Комисията, беше предявено за първи път в коментарите на дружеството по документа с временните мерки, поради което съответните данни не можаха да бъдат проверени на място. Следва също да се отбележи, че разходните ведомости за отделните сделки, представени от дружеството в подкрепа на неговите твърдения, до голяма степен се основават на разчетни данни, поради което не предоставят по-точни и представителни разходни данни в сравнение с първоначално предоставените от дружеството и проверени на място. Накрая, следва да се отбележи, че структурата на представената нова разходна ведомост не позволява сверка с онази част от управленските отчети, която беше проверена на място. Поради това горното твърдение се отхвърля.
(44)
Малайзийският износител без продажби на вътрешния пазар (вж. съображение 51 от регламента за временните мерки) заяви, че използваният при изчисляване на нормалната стойност размер на ТОА разходите и на печалбата не следва да се основава на среднопретеглената стойност на действителните суми, определени за другите двама производители износители, продаващи сходния продукт на малайзийския пазар. Дружеството заяви, че тези данни не са представителни, тъй като дружеството използва различни методи на производство, включващи различни основни суровини. По отношение на това твърдение следва да се припомни, че при изчисляването на нормалната стойност са използвани собствените производствени разходи на дружеството. Само сумите за ТОА разходите се основаваха на данните, получени от другите двама малайзийски производители износители. Що се отнася до размера на печалбата, същият беше определен, както е обяснено в съображение 45 от настоящия регламент. На второ място, дружеството не успя да обясни предполагаемото въздействие на използвания метод на производство върху ТОА разходите. Освен това следва да се отбележи, че само ограничена част от производството на дружеството се основава на метод на производство, за който се твърди, че е различен, докато съществена част от производството се произвежда със същия производствен процес и с използване на същите основни суровини, както в случая с другите двама малайзийски производители. Поради това беше направено заключението, че дружеството не успя да докаже, че използваните данни не са представителни, и твърдението в тази връзка се отхвърля.
(45)
Същият малайзийски износител освен това заяви, че ако Комисията все пак използва данните от другите двама износители за установяване на ТОА разходите, тези данни следва да се основават на среднопретеглените стойности, свързани с всички сделки на вътрешния пазар на тези производители износители, а не само с печелившите сделки. По принцип това искане беше прието. Така, по отношение на ТОА разходите е потвърдено, че при конструирането на нормалната стойност са използвани среднопретеглените ТОА разходи за всички сделки на вътрешния пазар на двамата малайзийски производители износители. Данните, използвани при това изчисление, бяха проверени по време на посещения за проверка в съответните малайзийски дружества. Що се отнася до определянето на печалбата, следва да се отбележи, че не беше възможно да се определи конкретен размер на печалбата въз основа на сумите, изразходвани и реализирани от другите двама производители износители. Подобен начин на изчисление действително води до обща сума с отрицателен знак. Поради това не беше възможно на тази основа да бъдат установени данни за печалба. Във връзка с това се отхвърля твърдението на малайзийския износител, че при конструирането на нормалната стойност като сума на печалбата може да се използва отрицателна сума. В действителност понятието за печалба по необходимост предполага съществуването на положителна сума. Разгледан беше също така въпросът дали сумата на печалбата може да бъде установена въз основа на рентабилните продажби на производителя износител в Малайзия, но този подход беше отхвърлен, тъй като би бил в противоречие с направените от СТО констатации по случая с вноса на памучно спално бельо от Индия (8). Поради това, в съответствие с член 2, параграф 6, буква в) от основния регламент изчисляването на печалбата трябва да се основава на всеки друг обоснован метод, а при липсата на всякакви други налични данни дългосрочната процентна ставка на търговската лихва в Малайзия бе преценена като най-подходяща основа за установяване на печалбата. Този метод беше счетен за умерен, обоснован и най-подходящ по смисъла на член 2, параграф 6, буква в) от основния регламент. Следва да се отбележи, че така установеният марж на печалбата не превишава печалбата, реализирана от други производители износители от продажбите на продукти от същата обща категория на вътрешния пазар на страната на произход.
(46)
При липсата на други коментари, отнасящи се до определянето на нормалната стойност, временните констатации в съображения 44-51 от регламента за временните мерки, с изключение на изменението, обяснено в съображение 45 от настоящия регламент, се потвърждават.
3.2. Експортна цена
(47)
Що се отнася до експортните продажби за Съюза чрез свързани вносители, установени в Съюза, след оповестяването на временните мерки двамата индонезийски износители заявиха, че маржът на печалбата, използван за конструиране на експортната цена в съответствие с член 2, параграф 9 от основния регламент, е неподходящ. Едното от дружествата представи в подкрепа на твърденията си данни за рентабилността през РП на някои от европейските си несвързани търговци. В това отношение следва да се отбележи, че тези данни не могат да бъдат считани за представителни, тъй като търговската дейност на въпросните стопански субекти обхваща широк набор от химически продукти, а в единия от случаите търговецът е и производител. Поради това те са отхвърлени като надежден критерий. Второто дружество заяви, че свързаният с него вносител в Съюза не би следвало да се третира като дистрибутор, а като свързан представител, поради което корекцията на ТОА разходите и на печалбата при конструирането на експортната цена не следва да превишава процента на обичайната комисиона, предоставяна на независимите търговски представители в този сектор. Дружеството представи своите споразумения с независимите представители като база за сравнение. Твърдението беше доразвито след оповестяването на окончателните мерки с аргумента, че в случая с волфрамовите електроди (9) печалбата на един свързан вносител е била счетена за надеждна и е била приета при конструирането на експортната цена. В отговор на това твърдение следва да се отбележи, че в член 2, параграф 9 от основния регламент не се предвижда различно третиране на свързаните вносители, за които се твърди, че действат като дистрибутори, от една страна, и на вносителите, за които се твърди, че действат като представители, от друга.
Член 2, параграф 9 изисква корекции, за да се вземат под внимание всички разходи, направени между вноса и препродажбата, както и получените печалби. Освен това следва да се отбележи, че разследването показа, че свързаното дружество се намира в Съюза. То обслужва, inter alia, клиентските поръчки и фактурирането на разглеждания продукт, произвеждан от свързания с него износител, а също така отговаря за изпълнението на формалностите по митническото оформяне на територията на Съюза. Следва да се отбележи, че обстоятелството, че определени дейности се извършват от свързания износител преди вноса, не означава, че експортната цена не може да бъде конструирана на основата на цената на препродажбата на първия независим клиент с необходимите корекции в съответствие с член 2, параграф 9. Различията във функциите, изтъкнато от дружеството, в сравнение с други свързани вносители обикновено намират отражение в ТОА разходите, когато Комисията е използвала действителни данни на дружеството. Поради това горното твърдение не може да бъде прието. Освен това следва да се отбележи, че в случая с посочените по-горе волфрамови електроди свързаният вносител е бил допълнително интегриран в произвеждания от свързаната група продукт надолу по веригата и също така е упражнявал и други дейности, освен тези на търговско дружество. Поради това, по отношение на такава сложна структура, беше установено, че печалбата на независимите вносители не е достатъчно представителна. Ситуацията в този случай не е съпоставима с положението на въпросния малайзийски свързан вносител, който изпълнява само търговски функции. При все това, поради причините, обяснени в съображение 29, въпросният марж на печалбата е коригиран на 5 %. При липсата на други коментари, отнасящи се до определянето на експортната цена, временните констатации в съображения 52-54 от регламента за временните мерки, изменени, както е обяснено по-горе, се потвърждават.
3.3. Сравнение
(48)
След оповестяването на временните мерки един малайзийски износител повтори твърдението си (вж. също съображение 57 от регламента за временните мерки), че свързаният с него вносител в Съюза всъщност е експортен отдел на производителя и че ако бъдат направени пълни корекции по отношение на ТОА разходите и размера на печалбата, в съответствие с член 2, параграф 9 от основния регламент, това би довело до прекомерни приспадания при определяне на експортната цена франко завода. Дружеството заяви, че като алтернативна мярка подобна корекция следва да бъде направена при изчисляване на нормалната стойност. Твърдението беше отново подновено в коментара, представен след оповестяването на окончателните мерки. Не бе представен обаче нов аргумент, който да доведе до промяна на заключенията в това отношение. По-специално следва да се припомни, че свързаното дружество е издавало фактури на клиенти в Съюза и че е получавало плащания от клиенти в Съюза. Следва също така да се отбележи, че извършваните от свързаното дружество продажби са включвали надценка. Също така финансовите отчети на свързаното дружество показаха, че то е покривало обичайните ТОА разходи, понасяни между вноса и препродажбата. Поради това свързаното дружество действително осъществява типичните функции на вносител. Накрая, следва да се отбележи, че производителят от Малайзия също така е извършвал преки продажби на независими клиенти в Съюза и други държави. По последния въпрос дружеството се позова на решението по делото Interpipe с аргументи, подобни на приведените от индонезийските производители износители. Поради причините, вече разяснени в съображение 33 от настоящия регламент, обстоятелствата в този случай са различни от обстоятелствата, обсъждани в решението Interpipe. Освен това твърдението на малайзийския износител, че независимите продажби на дружеството са били договорени от свързания с него вносител в Съюза, действащ в качеството на отдел по експортните продажби на малайзийското дружество, противоречи на обяснението, дадено по време на посещението за проверка, когато вместо това беше подчертана ключовата роля, която е изиграло дружеството майка в Япония в този контекст. Посочените по-горе констатации доведоха до заключението, че корекцията по отношение на ТОА и печалбата следва да се запази и не е оправдана подобна корекция при изчисляването на нормалната стойност.
(49)
Същото дружеството заяви още, че при повторното конструиране на експортната цена двукратно са били приспаднати някои разходи по реализацията на свързания с него вносител. Изчисленията бяха проверени и съответно коригирани, тъй като твърдението бе счетено за обосновано.
(50)
Един от малайзийските износители заяви, че сравнението между нормалната стойност и експортната цена не следва да се основава на видовете продукти, идентифицирани с контролен номер на продукта (КНП), а на данните, предоставени от продуктовите кодове на самите дружества. Според това дружество използваните в хода на разследването КНП не отразявали достатъчно подробно специфичните особености на производствения процес и различията в разходите и цените. В подкрепа на това твърдение дружеството се позовава на някои свои продукти, които са произведени чрез използване на различни производствени процеси и различни основни суровини, което е довело до по-високи разходи за единица продукция. Следва да се отбележи, че това твърдение не беше повдигнато нито на предварителния етап от разследването, нито по време на проверката на място. Освен това използването на собствените продуктови кодове на дружеството при изчисляването не би разрешило проблема с различните методи на производство, тъй като едни и същи производствени кодове на дружеството са били използвани и за продукти, произведени чрез различни производствени процеси. Поради това горното искане се отхвърля.
(51)
При липсата на коментари, отнасящи се до сравнението, временните констатации в съображения 55-58 от регламента за временните мерки, изменени както е обяснено в съображение 49 от настоящия регламент, се потвърждават.
3.4. Дъмпингов марж
(52)
След оповестяването на временните мерки един малайзийски производител, който не е изнасял за Съюза, направи коментар на съображение 60 от регламента за временните мерки, твърдейки за съществуването и на други производители на разглеждания продукт в Малайзия. В това отношение следва да се отбележи, че съществуването на допълнителен производител в Малайзия, който не осъществява износ за Съюза, не променя заключението по отношение на нивото на сътрудничество в Малайзия, тъй като не бе представено доказателство, че разследваните дружества не са отчитали целия износ на разглеждания продукт за Съюза през РП. Освен това същият малайзийски производител разкритикува факта, че производители като него, които не са изнасяли за Съюза през РП, ще бъдат обект на остатъчна ставка на митото. В това отношение трябва да се отбележи, че дружествата, които не са изнасяли за Съюза по време на РП, не могат да имат индивидуална ставка на митото. Въпреки това веднага след като тези дружества започнат да изнасят, или встъпят в неотменимо задължение да продават на Съюза, те могат да кандидатстват за преразглеждане за новоизносители в съответствие с член 11, параграф 4 от основния регламент, което може да доведе до индивидуален марж на митото, ако са изпълнени условията, определени в посочения член.
(53)
Един от малайзийските производители заяви, че CIF стойността, използвана като основа за изчислението на процента на дъмпинговия марж, не следва да се основава на цената, декларирана пред митницата, а следва да се изчисли, изхождайки от препродажната цена с приспаднати от нея всички разходи след вноса в Съюза. Тъй като цената CIF е била използвана за основа на декларациите за митническата стойност на границите на Съюза и видимо не е била невярно декларирана, същата цена трябва да се използва и за основа при изчисляването на процента на дъмпинговия марж. Дружеството заяви, че съществува разлика във времето между свързаните доставки от Малайзия и митническото освобождаване за целите на препродажбите в Съюза. Въпреки това, дори фактурите за митническо освобождаване да са издадени на по-късен етап, на цени, които следват FIFO метода на фондовата оценка, именно трансферната цена, а не цената на препродажбата, служи като основа за изчисляване на митническата стойност. Поради това горното твърдение се отхвърля.
(54)
При липсата на други коментари относно изчислението на дъмпинговия марж, изложеното в съображения 59 и 60 от регламента за временните мерки се потвърждава.
(55)
Размерът на окончателно определения дъмпинг в процентно изражение от нетната цена CIF франко границата на Съюза, преди облагане с мито, е, както следва:
Дружество
Окончателен дъмпингов марж
KL-Kepong Oleomas Sdn. Bhd.
3,3 %
Emery Oleochemicals (M) Sdn. Bhd.
5,3 %
Fatty Chemicals Malaysia Sdn. Bhd.
5,7 %
Всички други дружества
5,7 %
Г. ВРЕДА
1. Предварителни бележки
(56)
След публикуването на регламента за временните мерки бе установено, че е необходимо да бъдат направени незначителни корекции на данните за потреблението поради техническа грешка. Това доведе до незначителни промени в обема на продажбите, пазарния дял на промишлеността на Съюза и пазарния дял на засегнатите държави. Тези корекции обаче нямат съществено въздействие върху тенденциите и заключенията, направени по отношение на потреблението, обема на продажбите, пазарния дял на промишлеността на Съюза и пазарния дял на засегнатите държави на пазара на Съюза през разглеждания период.
2. Производство на Съюза и промишленост на Съюза
(57)
Както е споменато в съображение 62 от регламента за временните мерки, бе установено, че сходният продукт е бил произведен от двамата жалбоподатели и от дребни производители в Съюза. Както е посочено в съображения 11 и 12 от настоящия регламент, производителите на FOH, съдържащи разклонени изомери, бяха изключени от определението за производство на FOH в Съюза. Въпреки фактическото положение, обяснено в съображение 58 от настоящия регламент, определението за промишлеността на Съюза, дадено в съображения 62 и 63 от регламента за временните мерки, се потвърждава.
(58)
Единият от двамата жалбоподатели е бил погълнат от дружество, което участва в настоящата процедура като потребител. Този жалбоподател зае неутрална позиция след публикуването на регламента за временните мерки.
(59)
Във връзка с това някои страни поставиха под въпрос степента на подкрепа или поддръжка, с които се ползва разследването, заявявайки, че подкрепата за разследването трябва да се запази по време на цялото разследване.
(60)
Анализът на това твърдение показа, че другият жалбоподател представлява над 40 % от общото производство на Съюза, което означава, че повече от 25 % от общото производство на Съюза и 100 % от производителите на FOH в Съюза изразяват своята подкрепа за жалбата или несъгласието си с нея. Следователно изискуемите по член 5, параграф 4 от основния регламент прагови стойности в размер на 25 % и 50 % са спазени изцяло и наличието на поддръжка може да бъде потвърдено.
(61)
Някои от страните заявиха, че след като и двамата жалбоподатели са внасяли разглеждания продукт по време на РП, те не трябва да бъдат разглеждани като част от производството на Съюза. Проверката показа обаче, че количеството продукт, внесено от тези дружества от засегнатите държави, в процентно изражение е било несъществено в сравнение със собственото им производство на сходния продукт. Освен това този внос е имал преди всичко временен характер. Поради това може да бъде потвърдено, че основната дейност на тези дружества се заключава в производството и продажбите на сходния продукт. Поради това съображения 62 и 63 от регламента за временните мерки се потвърждават.
3. Потребление в Съюза
(62)
При липсата на коментари за потреблението в Съюза, съображения 64-66 от регламента за временните мерки се потвърждават.
4. Внос в Съюза от засегнатите държави и подбиване на цените
4.1. Кумулиране
(63)
Редица страни възразиха срещу извършената в регламента за временните мерки кумулативна оценка за трите засегнати държави. Според тях не са изпълнени условията за кумулиране, изложени в член 3, параграф 4 от основния регламент. По-конкретно, те твърдят, че установеното подбиване с отрицателен знак при една от държавите изключва възможността за кумулация. Освен това те изтъкнаха, че по време на разглеждания период и при трите държави износителки тенденциите по отношение на обема на продажбите са се различавали и че достъпът до суровини и суровините, използвани в трите държави износителки, също са били различни. И на последно място, беше отбелязано, че експортните продажби от една от засегнатите държави са били движени от свързани дружества. По тяхно мнение са съществували различни условия за конкуренция между засегнатите държави на пазара на Съюза. Член 3, параграф 4 от основния регламент гласи, че когато вносът на определен продукт от повече от една държава е едновременно предмет на антидъмпингово разследване, въздействието на такъв внос се оценява кумулативно, само ако се установи, че: а) дъмпинговият марж, определен спрямо вноса от всяка държава, е по-висок от маржa de minimis, както е определен в член 9, параграф 3 от посочения регламент, и обемът на този внос от всяка държава не е несъществен; и б) кумулативна оценка на ефекта от вноса е допустима от гледна точка на условията за конкуренция между внесените продукти и условията на конкуренция между внесените продукти и сходния с тях продукт с произход от Съюза.
а)
Както е обяснено в точка 4.3.2 от регламента за временните мерки, обемът на дъмпинговия внос от всяка държава не е несъществен и наличието на дъмпингов внос е останало значително по време на разглеждания период.
б)
Беше установено, че условията за конкуренция и ценоопределянето в засегнатите държави са подобни, що се отнася до внесените продукти и сходния продукт, по-специално по време на РП. Както е обяснено в съображение 127 от регламента за временните мерки, нивата на отстраняване на вредата, установени за засегнатите държави, бяха значително над прага de minimis от 2 %. Оттук следва, че подбиването на цените не отразява точно ситуацията, която би настъпила на пазар, характеризиращ се с реална конкуренция при цените. Освен това каналите за продажба и ценовите тенденции при всяка от засегнатите държави бяха подложени на анализ и беше установено, че са сходни, както е показано в таблицата по-долу. Цените на вноса от разглежданите държави следват низходяща тенденция и бяха особено ниски по време на РП, в сравнение със средните цени на промишлеността на Съюза.
Реализиран внос по данни на Евростат (със съответна корекция, така че да бъде обхванат единствено разглежданият продукт)
2007 г.
2008 г.
2009 г.
РП
Средна цена в EUR/тон (Малайзия)
911
944
799
857
Индекс: 2007 г. = 100
100
104
88
94
Годишно изменение (в %)
3,6
-15,4
7,3
Средна цена в EUR/тон (Индонезия)
996
1 169
899
912
Индекс: 2007 г. = 100
100
117
90
92
Годишно изменение (в %)
17,3
-23,1
1,4
Средна цена в EUR/тон (Индия)
997
1 141
897
915
Индекс: 2007 г. = 100
100
114
90
92
Годишно изменение (в %)
14,4
-21,4
2,1
(64)
Вследствие на това изложеното в съображения 67-70 от регламента за временните мерки се потвърждава.
4.2. Обем, цена и пазарен дял на дъмпинговия внос от засегнатите държави
(65)
При липсата на коментари относно обема, цената и пазарния дял на дъмпинговия внос от засегнатите държави, изложеното в съображения 71-73 от регламента за временните мерки се потвърждава.
4.3. Подбиване на цените
(66)
Някои страни заявиха, че съществуват разлики в цените на суровините между FOH, произведени от естествени масла и мазнини, и FOH, произведени от синтетични източници като сурово или минерално масло, и че е трябвало да бъде въведен допълнителен критерий, свързан с контролния номер на продукта (КНП), за да се вземат под внимание разликите в производствените разходи, произтичащи от различните производствени процеси. КНП обаче се определят въз основа на индивидуалните характеристики на всяка подкатегория позиции, която попада в обхвата на определението на разглеждания продукт, а не въз основа на цената на всяка от тези позиции. Освен това беше установено, че няма съществена разлика по отношение на основните характеристики на FOH, произведени от естествени масла и мазнини, и FOH, произведени от сурови или минерални масла, нито разликата в производствените разходи е такава, че да оправдае евентуална диференциация от гледна точка на КНП. Поради това твърдението се отхвърля.
(67)
Някои страни заявиха, че конкретните данни, използвани за отразяване на разходите, последващи вноса, възлизащи на около 3 % от цената на вноса, използвани за установяване нивото на подбиване на цените от засегнатите държави, са неясни и не изглежда да са подходящи за конкретния случай. От проверената по време на разследването информация стана ясно обаче, че страните вносителки, в лицето на вносители и потребители, е трябвало да заплатят последващите разходи след вноса на продукта в посочения размер, за да бъде пуснат разглежданият продукт в свободно обращение на пазара на Съюза. Освен това страните не представиха никакви доказателства, които да сочат, че разходите след вноса не са били правилно установени в конкретния случай. Поради това горното твърдение бе отхвърлено. Методиката, използвана за изчисляване на подбиването на цените и описана в съображения 74 и 75 от регламента за временните мерки, се потвърждава.
5. Икономическо състояние на промишлеността на Съюза
5.1. Предварителни бележки
(68)
Въпреки споменатата в съображение 58 промяна в собствеността, бе прието, че данните, предоставени от оттеглилия се жалбоподател и проверени в помещенията на същия, не следва да бъдат автоматично изключени от анализа на вредата, тъй като неговото производство продължава да бъде част от производството на Съюза.
(69)
Някои страни заявиха, че някои данни, предоставени от промишлеността на Съюза, в частност по отношение на закупени от тях количества от разглеждания продукт с произход от Индия, Малайзия и Индонезия, следва да бъдат изключени от анализа на вредата и изчислението на маржа на вредата, тъй като всякаква претендирана вреда, свързана с тяхното закупуване, била самопричинена. Въпреки това, както е посочено в съображение 63 от регламента за временните мерки, те са били закупени главно поради временното затваряне на един от производствените обекти на един производител. Освен това тези покупки са незначителни в сравнение с общия обем на производството на жалбоподателите. Поради това не са съществували никакви наложителни причини за изключване на осъществените от посочените производители покупки от анализа на вредата или от изчислението на нивото на отстраняване на вредата.
(70)
Предварителните бележки, споменати в съображение 76 от регламента за временните мерки, се потвърждават.
5.2. Производство, производствен капацитет и използване на капацитета, обем на продажбите и пазарен дял
(71)
При липсата на коментари относно производството, производствения капацитет, използването на капацитета, обема на продажбите и пазарния дял на промишлеността на Съюза, съображения 77-81 от регламента за временните мерки се потвърждават.
5.3. Средни цени за единица продукция на промишлеността на Съюза
(72)
След публикуването на регламента за временните мерки бе установено, че поради техническа грешка трябва да се направят корекции на средните цени за единица продукция на промишлеността на Съюза. Таблицата по-долу показва, след извършената корекция, тенденцията в цената за единица продукция на промишлеността на Съюза по време на разглеждания период.
Цена за единица продукция, продажби на несвързани клиенти в Съюза
2007 г.
2008 г.
2009 г.
РП
Индекс: 2007 = 100
100
123
102
96
Годишно изменение (в %)
22,6 %
-16,9 %
-5,3 %
Източник: отговори на въпросника
(73)
Обратно на това, което е посочено в съображение 84 от регламента за временните мерки, цените на промишлеността на Съюза са намалели с 4 % по време на разглеждания период. Спадът е значителен от 2008 до 2009 година и е последван от допълнителен спад по време на РП. През този период продажните цени са намалели общо с 22 %. Горната промяна с нищо не променя извода за икономическото състояние на промишлеността на Съюза; при липсата на коментари по отношение на средните цени за единица продукция на промишлеността на Съюза, съображения 82 и 83 от регламента за временните мерки се потвърждават.
5.4. Складови наличности; заетост, заплати и производителност; рентабилност, парични потоци, инвестиции, възвръщаемост на инвестициите и способност за привличане на капитали, растеж, размер на действителния дъмпингов марж
(74)
Някои страни заявиха, че не е било възможно промишлеността на Съюза да е понесла вреда, тъй като дружествата, които са част от промишлеността на Съюза, са вертикално интегрирани и са внасяли разглеждания продукт от трети държави. Поради това те са могли да използват внасяния продукт за своето производство надолу по веригата и да продават своята нерентабилна продукция.
(75)
Следва да се отбележи, че в някои антидъмпингови разследвания производителите от рода на производителите на стомана и производителите на химични продукти, включени в определението за промишленост на Съюза в тези случаи, имат дейност надолу по веригата и че част от производството им на разглеждания продукт е предназначено за собствено потребление. Въпреки това в подобна ситуация разследването за евентуално наличие на съществена вреда за промишлеността на Съюза засяга изключително производството и продажбите на разглеждания продукт. В конкретния случай съществена вреда е установена в сектора на разглеждания продукт, както е обяснено в съображения 77-93 от регламента за временните мерки. Страните не представиха никакво доказателство, което да покаже, че констатациите в тези съображения не са верни и че промишлеността на Съюза не е понесла съществена вреда по време на РП. Поради това горното твърдение се отхвърля.
(76)
Някои страни заявиха, че затварянето на някои производствени мощности на жалбоподателите дават лъжлива картина за понесената от тях, по техни собствени твърдения, вина. Те изтъкват аргумента, че други производители в Съюза са с принос за капацитета, с който разполага Съюзът, и че капацитетът на промишлеността на Съюза е нараснал благодарение на инвестициите в нови мощности. Това едва ли свидетелства за промишленост, на която е била нанесена вреда. Други страни заявиха, че намаляването на инвестиции не е синоним на вреда, а означава преместване на производството извън Съюза.
(77)
Разследването установи в съображение 78 от регламента за временните мерки, че производственият капацитет на промишлеността на Съюза се е увеличил с 9 % през 2008 г., но след това отново е намалял с 10 % по време на РП. Това развитие е резултат на решения, взети с цел да се отговори на конкуренцията от страна на засегнатите страни, като последвалите случаи на временно затваряне също се дължат на натиска, упражняван от дъмпинговия внос. По отношение на инвестициите, в съображение 89 от регламента за временните мерки беше установено, че инвестициите от страна на промишлеността на Съюза на територията на Съюза са намалели с 35 % през разглеждания период. Това е единият от няколкото фактори за вредата, които позволиха в съображения 92 и 93 от регламента за временните мерки да се направи заключението, че промишлеността на Съюза е понесла съществена вреда по време на РП.
(78)
При липсата на други коментари относно стоковите наличности, заетостта, заплатите и производителността, рентабилността, паричните потоци, инвестициите, възвръщаемостта на инвестициите и способността за привличане на капитали, растежа и размера на действителния дъмпингов марж, съображения 85-91 от регламента за временните мерки се потвърждават.
5.5. Развитие след РП
(79)
Някои страни изтъкнаха липсата на доказателства за съществена вреда, причинена на промишлеността на Съюза, и че обстоятелството, че единият от първоначалните двама жалбоподатели е оттеглил своята подкрепа за разследването, свидетелства за това, че не ѝ е била причинена вреда. Изтъкнато беше също така, че показателите за вреда, що се отнася до другия жалбоподател, не сочат картина за вреда.
(80)
Следва да се отбележи, че въпросното дружество не се противопостави на разследването, но зае неутрална позиция. Поради това, както е обяснено в съображение 57, все пак бе сметнато за целесъобразно двамата производители от Съюза да се разглеждат като част от производството на Съюза.
(81)
Беше изказано твърдението, че е отбелязан забележим ръст на цените в периода след РП и че тези ценови тенденции през посочения период веднага ще доведат до печалба за жалбоподателите, които сами обявиха по-добри резултати в публичните си изявления за периода 2010-2011 година.
(82)
Някои страни наблегнаха на факта, че е било наблюдавано значително подобрение в състоянието на промишлеността на Съюза в периода след РП, като същевременно изтъкнаха, че някои дружества планират изграждането на нови съоръжения в Съюза. Също така бе заявено, че предвид неотдавнашното увеличение на цените на вноса, следва да се преустанови действието на мерките или те да бъдат наложени под формата на минимална цена при внос.
(83)
Събитията, настъпили след РП, като правило не следва да се взимат под внимание при антидъмпингово разследване. Освен това не бяха представени доказателства, които да сочат, че споменатите събития, настъпили след РП, имат явен, безспорен и траен характер. Всяко преустановяване на окончателните мерки следва да се разглежда с оглед настъпилото развитие след РП, което ще трябва да бъде с дълготраен характер.
(84)
По отношение на разясненото в съображения 123-126 въвеждане на минимална цена при внос, приема се, че обстоятелствата не са такива, че да оправдаят подобна мярка. Поради това всички изложени по-горе твърдения се отхвърлят.
6. Заключение относно вредата
(85)
Разследването потвърди, че повечето показатели за вреда, отнасящи се до промишлеността на Съюза, регистрират низходяща тенденция по време на разглеждания период. Въз основа на гореизложеното, направеното в съображения 92 и 93 от регламента за временните мерки заключение, че промишлеността на Съюза е понесла съществена вреда по време на РП, се потвърждава.
Д. ПРИЧИННО-СЛЕДСТВЕНА ВРЪЗКА
1. Въздействие на дъмпинговия внос
(86)
Една от страните отбеляза, че анализът в съображение 108 от регламента за временните мерки е опорочен, тъй като изглежда свързва евентуалното наличие на общ и непрекъснат спад в потреблението с увеличението на вноса, докато според същата страна вносът от засегнатите държави се е развивал успоредно с потреблението.
(87)
В действителност следва да се поясни, че както е посочено в съображения 64-66 от регламента за временните мерки, общото потребление се е увеличило с 2 % през разглеждания период. Това увеличение на потреблението обаче не е пречка да бъде наблюдавано значително общо увеличение на обема и пазарния дял на дъмпинговия внос на ниски цени от засегнатите страни през разглеждания период (вж. съображение 96 от регламента за временните мерки), докато размерът на пазара е останал почти непроменен, а промишлеността на Съюза е загубила значителен пазарен дял, по-специално между 2009 г. и РП.
(88)
Някои страни изложиха аргумента, че тенденциите при вноса от засегнатите държави нямат връзка с влошаването на икономическото състояние на промишлеността на Съюза, по-специално обема на продажбите, стойностите на продажбите и рентабилността. Те твърдят, че рентабилността на промишлеността на Съюза е отбелязала подобрение в периода на увеличение на вноса през 2008 г., а впоследствие е намаляла значително по време, когато вносът е останал стабилен.
(89)
Противно на горното твърдение, разследването разкри наличието на обща взаимозависимост между дъмпинговия внос на ниски цени и вредата, понесена от промишлеността на Съюза през целия разглеждан период (вж. съображения 95-98 от регламента за временните мерки). Разследването също така показа, че промишлеността на Съюза не е могла да се възстанови през разглеждания период поради увеличеното присъствие на дъмпингов внос на ниски цени на пазара на Съюза. Поради това горното твърдение следва да се отхвърли.
(90)
Също така беше заявено, че са съществували различия в тенденциите при вноса в зависимост от вида алкохоли, произвеждани от някои производители износители, и че по тази причина следва да се направи отделен анализ на вредата по отношение на тези алкохоли. Различните видове, включени в продуктовия обхват, обаче имат същите основни характеристики. Разследването не открои никаква съществена разлика между FOH, произведени от различни суровини. Поради това няма причина, която да налага в конкретния случай да се пристъпи към изготвянето на отделен анализ на тенденциите по видове алкохоли.
(91)
Също така беше изтъкнато, че отговорността за вредата не би могла да се припише на Индия, защото нейният внос не се е увеличил през разглеждания период, по-специално когато покупките от жалбоподателите не се вземат под внимание. Беше установено обаче, че вносът от Индия е бил извършван на дъмпингови цени на пазара на Съюза и че маржът на вредата е доста над нивото de minimis от 2 %. Освен това, както е разяснено в съображения 63-65, са били изпълнени условията за кумулативна оценка по отношение на засегнатите държави. Поради това горното твърдение следва да се отхвърли.
(92)
Също така беше заявено, че отговорността за вредата не би могла да се припише на дружествата, чийто индивидуален марж на подбиване на цените е бил отрицателен, нито по същата тази причина - на вноса от Индонезия като цяло.
(93)
Както е обяснено в съображения 63-65, били са изпълнени всички условия за кумулативна оценка на разглеждания внос. Съответно въздействието на дъмпинговия внос на ниски цени на продукти с произход от засегнатите държави върху промишлеността на Съюза беше оценено съвместно за целите на анализа на вредата и на причината за нея. Освен това липсата на подбиване на цените не изключва наличието на съществена вреда, причинена на промишлеността на Съюза. В действителност, както е обяснено в съображения 124-127 от регламента за временните мерки, беше установено, че цената, фактурирана от промишлеността на Съюза, не е била достатъчна за покриването на всички производствени разходи и за постигането на разумната печалба, която тя би могла да постигне в отсъствието на дъмпингов внос по време на РП. Поради това горното твърдение се отхвърля.
(94)
При липсата на други коментари във връзка с въздействието на дъмпинговия внос, съображения 95-98 от регламента за временните мерки се потвърждават.
2. Влияние на други фактори
(95)
Няколко страни изтъкнаха, че истинската причина за вредата, понесена от промишлеността на Съюза, следва да се припише на финансовата криза, тъй като основната вреда, понесена от тази промишленост, е била причинена, когато вносът от засегнатите държави се е стабилизирал. Също така беше споменато, че влошаването на рентабилността на промишлеността на Съюза е било сходно с наблюдаваното при другите дружества, действащи в химическия сектор.
(96)
Кризата изигра определена роля за продуктивността на промишлеността на Съюза. Тенденциите при такива фактори за вредата, като например използването на капацитета и обемът на продажбите, показват, че състоянието на промишлеността на Съюза се e влошило още повече по време на кризата и донякъде се е подобрило с възстановяването на пазара. Разследването обаче показа, че подобрението далеч не е било достатъчно, за да позволи на промишлеността на Съюза да се възстанови и да възвърне обичайното си икономическо състояние от началото на разглеждания период. Освен това, както е посочено в съображение 89, 2008 година, която непосредствено предшества началото на финансовата криза, е била годината с най-голямо увеличение на дъмпинговия внос от засегнатите държави и най-рязък спад в обема на продажбите на промишлеността на Съюза. След тази година промишлеността на Съюза така и не се възстанови и дъмпинговият внос продължи солидно да присъства на пазара на Съюза. По тези причини е ясно, че независимо от другите фактори, дъмпинговият внос до голяма степен е допринесъл за съществената вреда, понесена от промишлеността на Съюза през РП. Поради това горното твърдение се отхвърля.
(97)
Няколко страни също така заявиха, че действителната причина за вредата, за която се твърди, че е била причинена на промишлеността на Съюза, са били вносът от други трети държави, намаленото търсене, увеличените цени на суровините и липсата на удобен достъп до тези суровини, погрешни стратегически решения, взети от промишлеността на Съюза, конкурентният натиск на техния пазар надолу по веригата, спадът в производството на разглеждания продукт, предназначен за собствено потребление, промяната като цяло в пазарните условия и конкурентната ситуация на пазара на Съюза.
(98)
Струва си да се отбележи, че споменатите по-горе страни не успяха да обосноват твърденията си и да докажат, че фактори, различни от дъмпинговия внос на ниски цени от засегнатите държави, са нарушавали причинно-следствената връзка между вредата, понесена от промишлеността на Съюза, и дъмпинговия внос.
(99)
Няколко страни заявиха, че Комисията не е анализирала възможното въздействие на продажбите на разклонени FOH върху продажбите на разглеждания продукт, реализирани от промишлеността на Съюза, и по какъв начин то се е отразило на икономическото ѝ състояние. Разследването беше съсредоточено върху продукта, определен в съображения 8-12, и нито една от страните не предостави надеждни данни, които да дадат възможност за оценка на възможното отрицателно въздействие на разклонените FOH върху икономическото състояние на промишлеността на Съюза. Ето защо горното твърдение се отхвърля.
(100)
При липсата на каквито и да било коментари във връзка с влиянието на други фактори, съображения 99-106 от регламента за временните мерки се потвърждават.
3. Заключение относно причинно-следствената връзка
(101)
Разследването не открои наличието на други фактори, различни от дъмпинговия внос на ниски цени от засегнатите държави, които да нарушават причинно-следствената връзка между съществената вреда, понесена от промишлеността на Съюза, и дъмпинговия внос.
(102)
При липсата на каквито и да било коментари по отношение на заключението за причинно-следствената връзка, съображения 107-110 от регламента за временните мерки се потвърждават.
Е. ИНТЕРЕС НА СЪЮЗА
1. Промишленост на Съюза
(103)
При липсата на каквито и да било коментари по отношение на интереса на промишлеността на Съюза, съображения 112 и 113 от регламента за временните мерки се потвърждават.
2. Вносители
(104)
При липсата на коментари относно интереса на вносителите, съображения 115 и 116 от регламента за временните мерки се потвърждават.
3. Потребители
(105)
Следва да се припомни, че с цел да се оцени възможното въздействие на антидъмпинговите мерки върху потребителите от Съюза, разследването се съсредоточи основно върху обобщените данни, предоставени от пет големи потребителски дружества, посетени на предварителния етап.
(106)
На тази основа беше направена временната констатация, че делът на разходите за разглеждания продукт от общите производствени разходи на тази група е бил значителен и е варирал между 10 и 20 %, в зависимост от крайния продукт. Наличните данни обаче бяха преразгледани и въз основа на направените нови изчисления и корекция на някои данни беше установено, че този дял варира между 15 и 25 %. По подобен начин беше установено, че средният марж на печалбата за предприятията, използващи разглеждания продукт, е бил около 6 % при групата от петте посетени предприятия; новите изчисления показват по-висок среден марж на печалбата, който е около 7,5 %. Накрая, средният дял на предприятията, използващи разглеждания продукт, от всички предприятия също беше коригиран. Първоначално оценен на около 22 %, според последните изчисления той възлизаше на 25 %.
(107)
След публикуването на регламента за временните мерки редица потребители реагираха и направиха своите коментари във връзка с оповестяването на окончателните мерки. Те оспориха избора на петте потребителски дружества, споменати в съображение 118 от регламента за временните мерки, като заявиха, че данните, използвани за оценка на възможното въздействие на мерките върху потребителския сектор, не са били прозрачни и че страните, предоставили тези данни, не са били представителни, нито достатъчно на брой. Беше заявено, че при анализа следва да се вземат предвид данните, предоставени от всички потребители, оказали съдействие при разследването.
(108)
Както обаче е споменато в съображения 117 и 118 от регламента за временните мерки, докато оказалите съдействие 21 дружества представляват, взети заедно, около 25 % от общия размер на закупените от Съюза количества от разглеждания продукт по време на РП, петте дружества, използвани за оценка на интереса на потребителите, представляваха около 18 % от тези покупки, т.е. 72 % от количествата от разглеждания продукт, закупени от оказалите съдействие потребители. Освен че са представителни по отношение на закупените количества от разглеждания продукт, тези петима потребители също така представляваха много добро различните стопански сектори на преработвателната промишленост. Действително, петте посетени дружества са разнородна група, която включва не само производители първични потребители, т.е. производители на повърхностноактивни вещества, но и потребители на повърхностноактивни вещества, както и потребители надолу по веригата.
(109)
Независимо от това беше направен по-обширен анализ, при който беше взета предвид цялата информация, предоставена от оказалите съдействие потребители. По-специално беше извършена конкретна оценка на възможното въздействие на антидъмпингови мита върху производителите на повърхностноактивни вещества като отделна група, тъй като тази група евентуално би могла да бъде засегната в най-голяма степен от налагането на мерките. Отделен анализ беше направен за втора група потребители, съставена от всички други потребителски дружества, оказали съдействие при разследването.
(110)
Беше извършена оценка чрез метода на моделиране на възможното въздействие на средно мито от 5 % върху вноса на FOH, първо, върху всички оказали съдействие потребители, а след това и върху двете отделни групи. Резултатите от моделирането показаха, че крайното отражение на това средно мито върху общите производствени разходи на предприятията, използващи разглеждания продукт, би било в размер на около 0,09 % за всички потребители, докато въздействието на същото мито върху продукта в края на производствената верига, използваща разглеждания продукт, за групата на производителите на повърхностноактивни вещества ще бъде от около 0,05 %, а за втората група от дружества би било в размер на около 0,29 %.
(111)
Анализът показа също така, че производителите на повърхностноактивни вещества са реализирали по-ниски маржове на печалба в секторите, използващи продукта, предмет на разследването; тази група обаче е внесла от засегнатите държави едва около 2,6 % от общото количество от продукта, предмет на разследването, закупено по време на РП. Освен това, процентът на производителите на повърхностноактивни вещества, използващи FOH, в сравнение с общия им оборот е около 24 %. Ето защо, дори с прилагането на средно антидъмпингово мито от 5 %, крайното въздействие върху производствените разходи за продуктите, в т.ч. за разследвания продукт, е много ограничено и дори незначително от гледна точка на тяхната обща рентабилност.
(112)
При все това някои производители на повърхностноактивни вещества изтъкнаха, че антидъмпинговите мита ще им попречат свободно да закупуват своите суровини, което от своя страна ще се отрази неблагоприятно на нормалното функциониране на техния пазарен сегмент.
(113)
Както е посочено в съображение 120 от регламента за временните мерки, равнището на антидъмпинговите мита и възможното въздействие върху преработвателната индустрия и пазара надолу по веригата, не създават сериозни пречки пред вноса на разглеждания продукт. Разследването потвърди, че окончателните антидъмпингови мита не биха могли да доведат до нарушаване на нормалното функциониране на пазара надолу по веригата. В същото време не би следвало да бъде трудно за производителите на повърхностноактивни вещества да начислят това твърде слабо увеличение на разходите в крайната цена на техните продукти. Поради това твърденията, че антидъмпинговите мита ще доведат до нарушаване на нормалното функциониране на пазара надолу по веригата, се отхвърлят.
(114)
След оповестяването на окончателните констатации, някои потребители настоятелно заявиха, че производителите в Съюза са отказвали да доставят стоки за тях и че почти не са съществували алтернативи за доставки. Както е посочено в съображение 120 от регламента за временните мерки обаче, относително ниското ниво на предложените мерки не трябва да изключва възможността за внос на разглеждания продукт. Освен това производителите в Съюза не са произвеждали при използване на пълния си капацитет през разглеждания период. В допълнение, възможно е да се осъществява внос и от други трети държави, спрямо които няма наложени мерки, като по данни на Евростат за вноса на FOH от останалата част на света след РП този внос нараства, което свидетелства за това, че твърденият риск от липса на предлагане е необоснован. Поради това горното твърдение беше отхвърлено.
(115)
Някои сдружения на потребители, които не успяха да заявят себе си в срока, предвиден съгласно точка 5.3 от известието за откриване на антидъмпингова процедура, изказаха твърдението, че техните становища, особено по отношение на възможното въздействие на мерките върху малките и средните предприятия и специфични сектори, не са отразени оценката на интереса на Съюза. Следва обаче да се отбележи, че всички коментари, направени от тези сдружения, бяха взети предвид в настоящото разследване. Освен това, както е заявено в съображение 109, в оценката на интереса на Съюза е взета предвид цялата информация, предоставена от оказващите съдействие потребители. Поради това посоченото твърдение беше отхвърлено.
(116)
Няколко страни заявиха, че в случай на налагане на мерки срокът на действието им следва да се ограничи до период от максимум две години. Съгласно основния регламент при налагането на окончателна антидъмпингова мярка обичайният ѝ срок на действие е пет години. Тъй като никоя от страните не доказа, че период от две години ще бъде достатъчен, за да се неутрализира ефектът от причиняващия вреда дъмпинг, както се изисква в член 11, параграф 1 от основния регламент, изглежда няма основателна причина за отклонение от стандартния срок на действие на мерките. Поради това посоченото искане беше отхвърлено.
(117)
При липсата на други коментари относно интереса на потребителите, се потвърждава, че налагането на окончателни мерки върху вноса на разглеждания продукт не би било срещу интереса на Съюза; съответно съображения 117-121 от регламента за временните мерки се потвърждават.
4. Заключение относно интереса на Съюза
(118)
Въз основа на гореизложеното може да бъде потвърдено заключението, направено в съображение 122 от регламента за временните мерки. Не съществуват убедителни доводи срещу налагането на окончателни антидъмпингови мита върху вноса на FOH от засегнатите държави.
Ж. ОКОНЧАТЕЛНИ АНТИДЪМПИНГОВИ МЕРКИ
1. Степен на отстраняване на вредата
(119)
Следва да се припомни, че маржът на печалбата, използван за изчисляване на целевата печалба на предварителния етап, е бил в размер на 7,7 %. Жалбоподателите твърдят, че целева печалба от 15 % би била по-подходяща. В тази връзка следва да се отбележи, че те не успяха да представят поддаващи се на проверка доказателства в подкрепа на твърдението, че целевата печалба е била твърде ниска. Поради това се предлага да се потвърди временната целева печалба от 7,7 %, която се основава на маржа на печалбата, реализиран за целия алкохолен бизнес на единствения жалбоподател в последната рентабилна за него година преди нарастването на дъмпинговия внос на ниски цени.
(120)
Някои страни заявиха, че 7,7 % не са реалистични и са твърде високи като размер. Те предложиха да се използва по-малък марж на печалбата от порядъка на 3-5 % за определяне на нивото на отстраняване на вредата. Това твърдение обаче не бе подкрепено с никакви доказателства, които да покажат, че предложената печалба е била тази, която промишлеността на Съюза би могла да постигне при липса на дъмпингов внос на пазара на Съюза, и поради това бе отхвърлено.
(121)
Някои страни заявиха, че Комисията погрешно е определила нивото на отстраняване на вредата въз основа на маржа на подбиване на индикативните цени, вместо да използва маржа на подбиване на реалните цени. В конкретния случай бе счетено, че маржът на подбиване на реалните цени не е подходяща основа за определяне на степента на отстраняване на вредата за промишлеността на Съюза, тъй като той няма да отрази нивото на цените, което би могло да бъде постигнато в отсъствието на дъмпингов внос на пазара на Съюза. С оглед на гореизложеното въпросното твърдение беше отхвърлено.
(122)
На тази основа временните маржове на вредата, изразени като процент от цената CIF на границата на Съюза, преди обмитяване, както е посочено в съображение 127 от регламента за временните мерки, могат да бъдат потвърдени.
2. Окончателни мерки
2.1. Форма на окончателните мерки
(123)
Както е посочено в съображения 79-84, някои страни заявиха, inter alia, че действието на прилаганите към настоящия момент мерки следва да бъде преустановено, защото събитията след РП, свързани с увеличението на цената на разглеждания продукт на пазара на Съюза, са имали явен, безспорен и траен характер. Те също така изтъкнаха, че евентуалните окончателни мерки не трябва да бъдат под формата на адвалорно мито, а по-скоро да бъдат наложени под формата на минимална цена при внос.
(124)
Смята се обаче, че в този конкретен случай обстоятелствата не са такива, че да оправдават налагането на минимална цена при внос. Тази форма на мярката би могла лесно да се заобиколи, като се имат предвид естеството на разглеждания продукт и сложните корпоративни структури на въпросните износители.
(125)
Въпреки това се приема, че на пазара на въпросния продукт съществува определен ценови праг на чувствителност, поради което би било разумно въздействието на окончателните мерки върху потребителите от Съюза да бъде сведено до минимум в случай на възможни значителни увеличения на цените на разглеждания продукт. Ето защо се счита за целесъобразно формата на окончателните мерки да се промени от адвалорни на специфични мита.
(126)
Тази форма на мерките се очаква да ограничи до известна степен всяко възможно нежелано отрицателно въздействие върху потребителите в случай на значително и бързо увеличение на цените. Ако, от друга страна, цените се понижат, специфичните мита ще продължат да осигуряват достатъчна защита за производителите в Съюза. Специфичните мита се основават на CIF стойностите на износа за Съюза, осъществен през РП от оказалите съдействие дружества, конвертиран в EUR при използване на месечните обменни курсове, умножени по дъмпинговия марж или маржа на вредата, в зависимост от това кой от двата е по-нисък, в съответствие с правилото за по-ниското мито.
(127)
В това отношение двама производители износители заявиха, че вместо месечния следва да се използва средногодишният обменен курс. Въпреки това следва да се отбележи, че в съответствие със стандартната практика всяко конвертиране от една валута в друга в хода на антидъмпингови разследвания се прави при използване на месечните обменни курсове. Така беше и в случая с настоящото разследване. Поради това горното твърдение беше отхвърлено.
(128)
Жалбоподателят заяви, че при установяването на специфичните мита е следвало да се използват текущите цени на FOH, а не CIF стойностите по време на РП. Следва да се отбележи, че специфичните мита са установени на основата на изчисленията на дъмпинга и вредата за РП. Не бяха представени никакви основателни доводи за това, изчисляването на специфичните мита в конкретния случай да се основава на периода след РП. Поради това горното твърдение беше отхвърлено.
2.2. Налагане на окончателните мерки
(129)
След публикуването на временните мерки потенциален производител износител реагира на тях с твърдението, че ставката на остатъчното мито следва да бъде определена на нивото на най-високото наложено мито, а не на най-високия намерен дъмпингов марж за Индонезия. Остатъчното мито обаче се определя на нивото на остатъчния дъмпингов марж или на остатъчния марж на вредата чрез прилагане на правилото за по-ниското мито. Поради това горното твърдение беше отхвърлено.
(130)
С оглед на гореизложеното се счита, че в съответствие с член 9, параграф 4 от основния регламент следва да бъдат наложени окончателни антидъмпингови мерки върху вноса на разглеждания продукт на нивото на по-ниския от двата маржа (дъмпинговия марж и маржа на вредата) в съответствие с правилото за по-ниското мито.
(131)
Всички страни бяха информирани за основните факти и съображения, въз основа на които се предвиждаше да се препоръча налагането на окончателни антидъмпингови мита. На страните беше предоставена също така възможност в рамките на определен срок след оповестяването на окончателните мерки да направят своя коментар. Направените от тях коментари бяха надлежно разгледани и в случаите, в които беше обосновано, констатациите бяха съответно изменени.
(132)
Предложените окончателни антидъмпингови мита са, както следва:
Държава
Дружество
Окончателно специфично антидъмпингово мито (EUR на тон нето)
Индия
VVF Limited
46,98
Всички други дружества
86,99
Индонезия
P.T. Musim Mas
45,63
Всички други дружества
80,34
Малайзия
KL-Kepong Oleomas Sdn.Bhd.
35,19
Emery Oleochemicals (M) Sdn. Bhd.
61,01
Fatty Chemical Malaysia Sdn. Bhd
51,07
Всички други дружества
61,01
(133)
Посочените в настоящия регламент индивидуални антидъмпингови митнически ставки за дружествата се прилагат единствено и само за внос на разглеждания продукт, произведен от тези дружества, и съответно от споменатите конкретни правни субекти. Вносът на разглеждания продукт, произведен от което и да било друго дружество, което не е конкретно посочено в настоящия регламент със своето наименование и адрес, включително правни субекти, свързани с конкретно посочените, не може да се ползва от тези ставки и следва да се облага с митото, приложимо за „всички други дружества“.
(134)
Всяко искане за прилагане на тези индивидуални ставки на антидъмпинговото мито (напр. след промяна на наименованието на стопанския субект или след създаването на нови производствени или занимаващи се с продажби субекти) следва да се изпраща до Комисията (10) заедно с цялата значима информация, по-специално относно евентуална промяна в дейността на дружеството, свързана с производството, продажбите на вътрешния пазар и за износ, например във връзка с посочената промяна на наименованието или посочената промяна в производствените и занимаващите се с продажби субекти. Ако е целесъобразно, настоящият регламент следва да бъде съответно изменен чрез актуализация на списъка на дружествата, ползващи се с правото на индивидуални ставки на антидъмпинговото мито.
3. Гаранции
(135)
Един индийски, както и един малайзийски производител износител, заедно със своя свързан вносител, предложиха ценова гаранция в съответствие с член 8, параграф 1 от основния регламент. И двете предложения за гаранции съдържаха голям брой продуктови групи (определени от химическата спецификация), като всяка група е обвързана с различна минимална цена при внос, с ценови разлики между групите, достигащи до 25 % за малайзийския износител и до 100 % за индийския износител. Наред с това, цените варираха до 20 % в рамките на отделните групи, като по този начин пораждаха много висок риск от взаимно компенсиране. Също така беше отбелязано, че офертата на индийския износител не разрешаваше проблема с нестабилността на цените на разглеждания продукт. Установени бяха допълнителни рискове от взаимно компенсиране по отношение на малайзийския износител и свързания с него вносител в Съюза, който е ползвал като източник на разглеждания продукт не само малайзийския износител, но и други доставчици. И накрая, би било трудно за митническите власти да определят химическата спецификация на продукта без индивидуален анализ, което прави мониторинга твърде обременителен, ако не и практически неприложим. Поради това предложенията за гаранции бяха отхвърлени. След предложението за промяна на формата на мерките един производител износител промени своето предложение за гаранции, като предложи средна минимална цена при внос за всички продуктови групи и заяви, че така вече няма да съществува опасност от взаимно компенсиране. Другият производител износител просто потвърди предложението си. С оглед на броя на видовете продукти и на ценовата разлика между тях обаче евентуална минимална цена при внос би компрометирала напълно ефективността на мерките. Освен това структурата на дружествата, както и на техните предложения, очертани по-горе, продължава да представлява пречка за приемането на гаранции. Схемата на докладване и ценовият режим, предложени от единия износител, не отстраняват тези опасения и във всички случаи ще направят мониторинга твърде обременителен, ако не и практически неприложим. Следователно предложенията за гаранции не могат да бъдат приети.
4. Окончателно събиране на временните антидъмпингови мита
(136)
Предвид размера на установените дъмпингови маржове и от гледна точка на размера на причинената на промишлеността на Съюза вреда се счита за необходимо сумите, обезпечени чрез временното антидъмпингово мито, наложено с регламента за временните мерки, да бъдат окончателно събрани до размера на наложените с настоящия регламент окончателни мита. Когато окончателните мита са по-ниски от временните мита, сумите, обезпечени за временните мита, които превишават окончателните ставки на антидъмпинговите мита, следва да бъдат освободени,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
1. Налага се окончателно антидъмпингово мито върху вноса на наситени мастни алкохоли с дължина на въглеродната верига от C8, C10, C12, C14, C16 или C18 (не се включват разклонените изомери), включително наситените мастни алкохоли с една дължина на въглеродната верига (наричани също наситени мастни алкохоли с еднакъв брой на въглеродните атоми), смесите, съдържащи предимно комбинация от въглеродни вериги с дължина C6-C8, C6-C10, C8-C10, C10-C12 (обикновено категоризирани като C8-C10), смесите, съдържащи предимно комбинация от въглеродни вериги с дължина C12-C14, C12-C16, C12-C18, C14-C16 (обикновено категоризирани като C12-C14), и смесите, съдържащи предимно комбинация от въглеродни вериги с дължина C16-C18, които понастоящем попадат в кодове по КН ex 2905 16 85, 2905 17 00, ex 2905 19 00 и ex 3823 70 00 (кодове по ТАРИК 2905168510, 2905190060, 3823700011 и 3823700091) и са с произход от Индия, Индонезия и Малайзия.
2. Ставката на окончателното антидъмпингово мито за продукта, описан в параграф 1 и произведен от посочените по-долу дружества, е в следния размер:
Държава
Дружество
Окончателно антидъмпингово мито (EUR на тон нето)
Допълнителен код по ТАРИК
Индия
VVF Ltd, Taloja, Maharashtra
46,98
B110
Всички други дружества
86,99
B999
Индонезия
P.T. Musim Mas, Tanjung Mulia, Medan, Sumatera Utara
45,63
B112
Всички други дружества
80,34
B999
Малайзия
KL-Kepong Oleomas Sdn Bhd., Pelabuhan Klang Selangor Darul Ehsan
35,19
B113
Emery Oleochemicals (M) Sdn. Bhd., Kuala Langat, Selangor
61,01
B114
Fatty Chemical Malaysia Sdn. Bhd. Prai, Penang
51,07
B117
Всички други дружества
61,01
B999
3. В случаите, в които стоките са били повредени преди влизането им в свободно обращение и поради това действително платената или подлежаща на плащане цена е пропорционално разпределена с цел определяне на митническата стойност в съответствие с член 145 от Регламент (ЕИО) № 2454/93 на Комисията от 2 юли 1993 г. за определяне на разпоредби за прилагане на Регламент (ЕИО) № 2913/92 на Съвета за създаване на Митнически кодекс на Общността (11), размерът на антидъмпинговото мито, изчислен върху сумите, определени по-горе, се намалява с процент, който съответства на пропорционалното разпределение на действително платената или подлежаща на плащане цена.
4. Прилагат се действащите митнически разпоредби, освен ако не е предвидено друго.
Член 2
Сумите, обезпечени чрез временните антидъмпингови мита в съответствие с Регламент (ЕС) № 446/2011, се събират окончателно. Обезпечените суми, които превишават сумите, съответстващи на ставките на окончателното антидъмпингово мито, се освобождават.
Член 3
Настоящият регламент влиза в сила в деня след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Брюксел на 8 ноември 2011 година.
TARYBOS ĮGYVENDINIMO REGLAMENTAS (ES) Nr. 1138/2011
2011 m. lapkričio 8 d.
kuriuo tam tikrų rūšių importuojamam Indijos, Indonezijos ir Malaizijos kilmės riebalų alkoholiui ir jo mišiniams nustatomas galutinis antidempingo muitas ir laikinojo muito galutinis surinkimas
EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo,
atsižvelgdama į 2009 m. lapkričio 30 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1225/2009 dėl apsaugos nuo importo dempingo kaina iš Europos bendrijos narėmis nesančių valstybių (1) (toliau - pagrindinis reglamentas), ypač į jo 9 straipsnį,
atsižvelgdama į Europos Komisijos (toliau - Komisija) pasiūlymą, pateiktą pasikonsultavus su Patariamuoju komitetu,
kadangi:
A. PROCEDŪRA
1. Laikinosios priemonės
(1)
2011 m. gegužės 10 d. Reglamentu (ES) Nr. 446/2011 (2) (toliau - laikinasis reglamentas) Komisija nustatė laikinąjį antidempingo muitą tam tikrų rūšių importuojamam Indijos, Indonezijos ir Malaizijos (toliau - nagrinėjamosios šalys) kilmės riebalų alkoholiui ir jo mišiniams (toliau - FOH).
(2)
Tyrimas inicijuotas 2010 m. rugpjūčio 13 d. paskelbus pranešimą apie inicijavimą (3), remiantis 2010 m. birželio 30 d. dviejų Sąjungos gamintojų - Cognis GmbH (toliau - Cognis) ir Sasol Olefins & Surfactants GmbH (toliau - Sasol) - pateiktu skundu (toliau kartu - skundo pateikėjai). Šios dvi bendrovės pagamina didžiąją dalį (šiuo atveju daugiau nei 25 %) viso Sąjungoje pagaminamo tiriamojo produkto.
(3)
Kaip nustatyta laikinojo reglamento 9 konstatuojamojoje dalyje, atliekant dempingo ir žalos tyrimą nagrinėtas 2009 m. liepos 1 d.-2010 m. birželio 30 d. laikotarpis (toliau - tiriamasis laikotarpis arba TL). Tiriant žalai įvertinti svarbias tendencijas nagrinėtas laikotarpis nuo 2007 m. sausio 1 d. iki TL pabaigos (toliau - nagrinėjamasis laikotarpis).
2. Tolesnė procedūra
(4)
Paskelbus pagrindinius faktus ir aplinkybes, kuriais remiantis nuspręsta nustatyti laikinąsias antidempingo priemones (toliau - pirminis faktų atskleidimas), kelios suinteresuotosios šalys raštu pateikė savo pastabas apie preliminarias išvadas. Šalims, kurios to pageidavo, buvo suteikta galimybė būti išklausytoms.
(5)
Komisija toliau rinko ir tikrino visą informaciją, kuri, jos nuomone, buvo būtina norint padaryti galutines išvadas.
(6)
Vėliau visoms šalims buvo pranešta apie esminius faktus ir aplinkybes, kuriais remiantis ketinta rekomenduoti nustatyti galutinį antidempingo muitą tam tikrų rūšių importuojamam Indijos, Indonezijos ir Malaizijos kilmės riebalų alkoholiui ir jo mišiniams ir galutinai surinkti garantijomis užtikrintas laikinojo muito sumas (toliau - galutinis atskleidimas). Visoms šalims buvo suteiktas laikotarpis, per kurį jos galėjo teikti pastabas dėl šio galutinio faktų atskleidimo.
(7)
Suinteresuotųjų šalių žodžiu ir raštu pateiktos pastabos išnagrinėtos ir prireikus į jas atsižvelgta.
B. NAGRINĖJAMASIS PRODUKTAS IR PANAŠUS PRODUKTAS
1. Nagrinėjamasis produktas
(8)
Nagrinėjamasis produktas yra, kaip nustatyta laikinojo reglamento 10 ir 11 konstatuojamosiose dalyse, Indijos, Indonezijos ir Malaizijos kilmės sotieji riebalų alkoholiai, kurių grandinę sudaro C8, C10, C12, C14, C16 ar C18 anglies atomų (neįskaitant šakotųjų izomerų), įskaitant atskirus sočiuosius riebalų alkoholius (dar vadinamus atskirosiomis frakcijomis) ir mišinius, kurių grandinę daugiausiai sudaro C6-C8, C6-C10, C8-C10, C10-C12 anglies atomų deriniai (paprastai klasifikuojami kaip C8-C10 anglies atomų deriniai), mišinius, kurių grandinę daugiausiai sudaro C12-C14, C12-C16, C12-C18, C14-C16 anglies atomų deriniai (paprastai klasifikuojami kaip C12-C14 anglies atomų deriniai), bei mišinius, kurių grandinę daugiausiai sudaro C16-C18 anglies atomų deriniai, kurie šiuo metu priskiriami prie KN kodų ex 2905 16 85, 2905 17 00, ex 2905 19 00 ir ex 3823 70 00.
(9)
Nustačius laikinąsias priemones, tam tikros šalys pareiškė skundą dėl nagrinėjamojo produkto apibrėžties nevienareikšmiškumo. Jos teigė, kad remiantis pranešimu apie inicijavimą į produkto apibrėžtąją sritį įtraukti tik linijiniai FOH, todėl šakotųjų izomerų turintys FOH arba šakotieji FOH į ją nepatenka. Kitos šalys teigė, kad nėra prasmės neįtraukti FOH, turinčių šakotųjų izomerų, susidariusių oksoreakcijos metu, nes jų naudojimo paskirtis yra ta pati ir rinkoje jie konkuruoja su linijiniais FOH.
(10)
Nustatyta, kad šiame tyrime nagrinėjami visų rūšių FOH, aprašyti 8 konstatuojamoje dalyje, nepaisant galimų gamybai naudotos žaliavos ar gamybos procesų skirtumų, pasižymi tomis pačiomis arba labai panašiomis pagrindinėmis fizinėmis, cheminėmis ir techninėmis savybėmis, be to, yra naudojami tai pačiai paskirčiai. Dėl galimų nagrinėjamojo produkto nuokrypių šio produkto pagrindinė apibrėžtis, jo savybės ar įvairių šalių suvokimas apie jį nesikeičia.
(11)
Todėl pirminis sprendimas į produkto apibrėžtąją sritį neįtraukti šakotųjų izomerų turinčių FOH, kaip nurodyta pranešime apie inicijavimą, ir juos gaminančių bendrovių šakotųjų FOH produkcijos neįtraukti į Sąjungos gamybos apibrėžtį (nei bendrovių, gaminančių FOH oksoreakcijos procesu) turėtų būti patvirtintas. Kadangi jokių kitų pastabų dėl nagrinėjamojo produkto negauta, laikinojo reglamento 10 ir 11 konstatuojamosios dalys patvirtinamos.
2. Panašus produktas
(12)
Reikėtų priminti, kad laikinojo reglamento 13 konstatuojamoje dalyje preliminariai nustatyta, kad linijiniai FOH ir šakotieji FOH nėra panašūs produktai, todėl su šakotųjų izomerų turinčių FOH gamintojais susiję duomenys neturėtų būti naudojami tiriant žalą.
(13)
Kadangi jokių kitų pastabų dėl panašaus produkto negauta, laikinojo reglamento 12 ir 13 konstatuojamosios dalys patvirtinamos.
C. DEMPINGAS
1. Indija
1.1. Normalioji vertė
(14)
Kadangi jokių pastabų dėl normaliosios vertės nustatymo negauta, laikinojo reglamento 14-18 konstatuojamųjų dalių preliminarios išvados patvirtinamos.
1.2. Eksporto kaina
(15)
Kadangi jokių pastabų dėl eksporto kainos nustatymo negauta, laikinojo reglamento 19 konstatuojamosios dalies preliminarios išvados patvirtinamos.
1.3. Palyginimas
(16)
Po pirminio ir galutinio faktų atskleidimo abu Indijos eksportuojantys gamintojai pakartojo teiginį, kad apskaičiuojant dempingo skirtumą nereikėtų atsižvelgti į nagrinėjamojo produkto pardavimą TL vienam iš pirminių skundo pateikėjų Sąjungoje (žr. laikinojo reglamento 22 konstatuojamąją dalį). Bendrovės savo teiginį pagrindė tuo, kad PPO antidempingo susitarimo 9 straipsnio 1 dalyje nustatyta, jog nustatomo antidempingo muito dydis turi būti lygus visam dempingo skirtumui, ar už jį mažesnis. Indijos eksportuojantys gamintojai taip pat rėmėsi PPO antidempingo susitarimo 2 straipsnio 4 dalimi, kurioje nustatyta, kad eksporto kaina ir normalioji vertė turi būti palygintos sąžiningai. Toks buvo jų pagrindas teigti, kad skundo pateikėjas tuo pačiu metu, kai rengėsi pateikti skundą, susitarė iš jų įsigyti labai didelį kiekį labai mažomis kainomis, todėl šio sandorio kainos buvo nustatytos nesąžiningai ir į jį neturėtų būti atsižvelgta apskaičiuojant dempingą.
(17)
Pirmiausia, reikėtų pažymėti, kad net jei PPO antidempingo susitarime numatyta galimybė nustatyti mažesnį muitą nei visas dempingo skirtumas, prievolės tai daryti nėra. Pagrindinio reglamento 9 straipsnio 4 dalyje tiesiog nustatyta prievolė apriboti antidempingo muitą iki žalai pašalinti pakankamo dydžio. Be to, įrodymų, paneigiančių, kad šalys dėl kainų susitarė laisvai, nėra. Be to, išnagrinėjus visus susijusio skundo pateikėjo pirkimo sandorius, paaiškėjo, kad kainos, dėl kurių jis susitarė su dviem Indijos eksportuojančiais gamintojais, atitiko susijusio skundo pateikėjo su kitais tiekėjais sutartas panašių produktų pirkimo kainas. Taip pat nustatyta, kad skundo pateikėjas nagrinėjamąjį produktą iš Indijos eksportuojančio gamintojo importavo jau daugelį metų, ne tik TL. Be to, vienas eksportuojantis gamintojas per klausymą, kuriam pirmininkavo bylas nagrinėjantis pareigūnas, nurodė, kad susijusiam skundo pateikėjui nustatytos kainos buvo struktūriškai mažesnės, nei mokamos kitų vartotojų. Vadinasi, nėra įrodymų, kad kaina nustatyta nesąžiningai, vien tik dėl to, kad nagrinėjamasis produktas buvo parduotas skundo pateikėjui, ir patvirtinama, kad teiginys atmetamas.
(18)
Po pirminio ir galutinio faktų atskleidimo, abu Indijos eksportuojantys gamintojai pakartojo prašymą pakoreguoti valiutos konvertavimo kursą pagal pagrindinio reglamento 2 straipsnio 10 dalies j punktą, teigdami, kad nuo 2009 m. lapkričio mėn. Indijos rupijos (INR) vertė euro (EUR) atžvilgiu pastoviai didėjo, todėl duomenys apskaičiuojant dempingą galėjo būti iškreipti (žr. laikinojo reglamento 23 konstatuojamą dalį). Abu eksportuojantys gamintojai pripažino, kad TL antroje pusėje jų pardavimo kainos buvo didesnės nei TL pirmoje pusėje, tačiau jie nurodė, kad ši tendencija susijusi tik su žaliavų kainos padidėjimu ir bendru rinkos padėties pagerėjimu pasibaigus ekonomikos krizei ir neatspindėjo INR vertės padidėjimo EUR atžvilgiu. Be to, bendrovės teigė, kad net jei jos galėtų reguliariai ir dažnai koreguoti kainas, jos niekada negalėtų tiksliai nuspėti valiutos keitimo kurso pokyčių ateityje.
(19)
Tyrimo metu nustatyta, kad net jei TL antroje pusėje INR vertė EUR atžvilgiu laipsniškai didėjo, kiekvieno Indijos eksportuojančio gamintojo pagrindinių produktų pardavimo keliems pagrindiniams vartotojams kainos buvo keičiamos kas mėnesį, ypač TL antroje pusėje. Todėl nėra įrodymų, kad pardavimo Sąjungai kainos negalėjo būti pakeistos tuo pačiu metu, kad būtų atsižvelgta ir į valiutos keitimo kurso pokyčius - per 60 dienų, kaip nustatyta pagrindinio reglamento 2 straipsnio 10 dalies j punkte ir PPO antidempingo susitarimo 2 straipsnio 4 dalies 1 punkte. Kadangi tam tikrais atvejais kainos buvo keičiamos dažnai, tuo pačiu galėjo būti atsižvelgta į valiutos kurso pokyčius. Be to, tai parodė, kad FOH rinkoje dažni kainų keitimai iš esmės yra priimtini. Todėl net kai kainos buvo keičiamos rečiau, nėra įrodymų, kad tai nebuvo šalių verslo sprendimas. Kadangi prie pasikeitusios padėties rinkoje (šiuo atveju, tariamų valiutos keitimo kurso pokyčių) gali būti prisitaikyta greitai pakeičiant kainas, Indijos eksportuojantys gamintojai turėjo galimybę į šiuos pokyčius atsižvelgti pakeisdami pardavimo kainas, jei to būtų norėję ir kaip jau buvo darę tam tikrais atvejais. Atsižvelgiant į tai kas išdėstyta, nesutinkama keisti valiutos keitimo kurso ir teiginys atmetamas.
(20)
Po pirminio faktų atskleidimo vienas Indijos eksportuojantis gamintojas teigė, kad pagal pagrindinio reglamento 2 straipsnio 10 dalies b punktą atsižvelgus į skirtingus netiesioginius mokesčius, susijusius su tam tikrų tipų produktais, taip pat reikėtų atsižvelgti į produktus ir mišinius, kurių grandinės ilgis C12 ir C14, nes už šiems produktams panaudotas žaliavas sumokėtas muitas buvo grąžintas produktą eksportavus. Tačiau tyrimo metu nepateikta jokios informacijos, iš tiesų įrodančios, kad sumokėti muitai vėliau buvo grąžinti, kurią būtų galima patikrinti vietoje. Po galutinio atskleidimo, bendrovė teigė, kad jos pastabos buvo suprastos klaidingai ir kad visos žaliavos, panaudotos C12 ir C14 grandinės ilgio produktams ir mišiniams gaminti, buvo importuotos be muito. Jei šios žaliavos panaudojamos produktams, parduodamiems vidaus rinkoje, gaminti, reikia sumokėti netiesioginį mokestį, todėl bendrovė teigia, kad šių rūšių produktų normalioji vertė turi būti pakoreguota. Tačiau iš patikrinimo metu pateiktų įrodymų matyti, kad C12 ir C14 grandinės ilgio rūšies produktams gaminti reikalingos specifinės žaliavos, kurios TL buvo importuotos be muitų, pakako tik daliai bendrovės produktų, TL parduotų eksportui, pagaminti. Todėl nėra jokios abejonės, kad bent du trečdaliai C12 ir C14 grandinės ilgio eksportuotų produktų buvo pagaminti naudojant žaliavas, už kurias importo muitas buvo sumokėtas. Kadangi bendrovė taip ir nepateikė jokių įrodymų, kad kurios nors be muitų importuotos žaliavos buvo panaudotos produktams, parduotiems eksportui į Sąjungą, o ne į trečiąsias šalis, teiginys atmetamas.
(21)
Kadangi jokių kitų pastabų dėl palyginimo negauta, laikinojo reglamento 20 ir 23 konstatuojamosios dalys patvirtinamos.
1.4. Dempingo skirtumas
(22)
Kadangi jokių pastabų dėl dempingo skirtumo skaičiavimo negauta, laikinojo reglamento 24-26 konstatuojamosios dalys patvirtinamos.
(23)
Procentais išreikštas CIF neto kainos Sąjungos pasienyje prieš sumokant muitą galutinis dempingo dydis yra toks:
Bendrovė
Galutinis dempingo skirtumas
Godrej Industries Limited
9,3 %
VVF Limited
4,8 %
Visos kitos bendrovės
9,3 %
2. Indonezija
2.1. Normalioji vertė
(24)
Po pirminio ir galutinio faktų atskleidimo, vienas Indonezijos eksportuojantis gamintojas teigė, kad, tikrinant sandorių pelningumą, pardavimo, bendrosios ir administracinės (toliau - PBA) sąnaudos neturėjo būti priskirtos kiekvienam sandoriui atskirai pagal apyvartą, nes taip daug sandorių pasirodė esantys nepelningi. Teiginys buvo išnagrinėtas, tačiau nustatyta, kad PBA sąnaudas tinkamiau priskirti atskiriems sandoriams pagal apyvartą, nes sąnaudų pobūdis labiau susijęs su verte nei su kiekiu. Reikėtų pažymėti, kad bendra PBA sąnaudų suma, skirta kiekvienai produkto rūšiai, nekinta, nesvarbu, kuris iš dviejų metodų naudojamas PBA sąnaudas priskiriant kiekvienam sandoriui atskirai. Galiausiai, sandoriai, kurių pelningumo tyrimo rezultatais suabejojo eksportuojantis gamintojas, buvo dar kartą išnagrinėti ir patvirtinta, kad tie sandoriai buvo nepelningi. Todėl šis teiginys atmetamas.
(25)
Tas pats Indonezijos eksportuojantis gamintojas taip pat teigė, kad nustatant pelno dydį, skirtą normaliajai vertei apskaičiuoti, pardavimo pelnas, gautas ne įprastomis prekybos to produkto rūšimi sąlygomis, neturėtų būti atskaitomas, nes daugiau kaip 80 % viso pardavimo vidaus rinkoje buvo pelningi. Dėl šio teiginio primenama, kad nustatant, ar pardavimas vyko įprastomis prekybos sąlygomis, atsižvelgiama į kiekvienos rūšies produktą, kaip paaiškinta laikinojo reglamento 29-32 konstatuojamosiose dalyse, nes tai tinkamiausias būdas tinkamai susieti pardavimo kainas su susijusiomis gamybos sąnaudomis. Be to, pagrindinio reglamento 2 straipsnio 6 dalyje nedraudžiama tiriamąjį produktą prireikus suskirstyti į produkto rūšis. Todėl į kiekvienos rūšies produkto pardavimą ne įprastomis prekybos sąlygomis neatsižvelgiama skaičiuojant pelną, kuris bus naudojamas normaliajai vertei apskaičiuoti. Todėl šis teiginys atmetamas.
(26)
Tas pats Indonezijos eksportuojantis gamintojas tai pat teigė, kad apskaičiuojant tam tikrų rūšių produktų normaliąją vertę, neatskaičiuotos išmokos, kad normalioji vertė būtų skaičiuojama gamintojo EXW sąlygomis. Teiginys priimtas ir skaičiavimas atitinkamai pakeistas.
(27)
Kadangi jokių kitų pastabų dėl normaliosios vertės nustatymo negauta, laikinojo reglamento 27-33 konstatuojamųjų dalių preliminarios išvados su šio reglamento 26 konstatuojamoje dalyje nurodytais pakeitimais patvirtinamos.
2.2. Eksporto kaina
(28)
Po pirminio faktų atskleidimo, vienas Indonezijos eksportuojantis gamintojas teigė, kad nėra jokio pagrindo susijusiai importo į Sąjungą bendrovei nustatytas kainas laikyti nepatikimomis ir šio produkto eksporto kainą skaičiuoti pagal pagrindinio reglamento 2 straipsnio 9 dalį. Dėl šio teiginio reikėtų pažymėti, kad susijusių šalių tarpusavio sandorių kainos nelaikomos patikimomis, nes jas įvairiu lygmeniu galima nustatyti dirbtinai, priklausomai nuo to, kas palankiau atitinkamoms susijusioms bendrovėms. Todėl pagal pagrindinio reglamento 2 straipsnio 9 dalį apskaičiuojant eksporto kainą naudojamas pagrįstas pelno dydis, nepriklausantis nuo faktinio pardavimo pagal sandorių kainas pelno, leidžia išvengti galimų iškraipymų dėl sandorių kainų. Todėl šis teiginys atmetamas.
(29)
Po pirminio faktų dėl pardavimo eksportui į Sąjungą, tarpininkaujant susijusiems Sąjungoje įsisteigusiems importuotojams, atskleidimo, abu Indonezijos eksportuotojai teigė, kad eksporto kainai apskaičiuoti pagal pagrindinio reglamento 2 straipsnio 9 dalį buvo panaudotas netinkamas pelno skirtumas. Jie abu teigė, kad pirminiu etapu panaudotas pelnas buvo susijęs tik su vienu iš dalies bendradarbiaujančiu importuotoju ir nebuvo patikrintas, todėl jis nepatikimas. Jie pasiūlė naudoti 5 % pelną, kaip tai daryta kituose tyrimuose. Kadangi šiame tyrime bendradarbiauja mažai nepriklausomų importuotojų, teiginys priimamas ir sutinkama taikyti 5 % pelno dydį, kuris atitinka ankstesniuose to paties sektoriaus tyrimuose naudotą pelno dydį.
(30)
Kadangi jokių kitų pastabų dėl palyginimo negauta, laikinojo reglamento 34-36 konstatuojamosios dalys su pakeitimais, paaiškintais šio reglamento 29 konstatuojamoje dalyje, patvirtinamos.
2.3. Palyginimas
(31)
Po pirminio faktų atskleidimo abu Indonezijos eksportuotojai nurodė, kad remiantis 2 straipsnio 10 dalies i punktu komisinių, gautų už pardavimą tarpininkaujant atitinkamam susijusiam prekybininkui trečioje šalyje, skirtumai neturėjo būti taisomi. Abi bendrovės teigė, kad jų gamybos bendrovės Indonezijoje ir atitinkami susiję prekybininkai Singapūre sudaro vieną ūkio subjektą, todėl prekybininkai trečioje šalyje veikia kaip jų susijusių bendrovių Indonezijoje eksporto departamentai. Tačiau abiem atvejais pardavimo vidaus rinkoje, kaip ir pardavimo eksportui į trečiąsias šalis, sąskaitas faktūras tiesiogiai išrašo gamintojas Indonezijoje, o prekybininkai Singapūre gauna tam tikrus komisinius. Vienos Indonezijos bendrovės atveju, komisiniai nurodyti sutartyje tik dėl pardavimo eksportui. Be to, prekybininkai trečiojoje šalyje taip pat parduoda produktus, pagamintus kitų gamintojų, vienu atveju net nesusijusių gamintojų. Taigi abiejų susijusių prekybininkų Singapūre funkcijos akivaizdžiai panašios į komisinių pagrindu dirbančio agento funkcijas. Todėl šis teiginys atmetamas.
(32)
Po galutinio atskleidimo, Indonezijos Vyriausybė ir vienas Indonezijos eksportuojantis gamintojas pakartojo pirmesnėje konstatuojamoje dalyje nurodytą teiginį dėl vieno ūkio subjekto. Jie tvirtino, kad Matsushita prieš Tarybą byloje (4) Teismas nusprendė, kad tai, jog gamintojas atlieka tam tikras pardavimo funkcijas, nereiškia, kad gamybos ir prekybos bendrovės negali sudaryti vieno ūkio subjekto. Be to, jie teigė, kad eksportuotojo vykdomas tiesioginis pardavimas trečiosioms šalims, netarpininkaujant prekybininkams Singapūre, sudaro tik mažą pardavimo eksportui procentinę dalį, o Pirmosios instancijos teismas Interpipe byloje (5) nusprendė, kad maži gamintojo tiesiogiai parduodami kiekiai nepatvirtina teiginio, kad jie nesudaro vieno ūkio subjekto. Galiausiai jie taip pat pažymėjo, kad Canon prieš Tarybą byloje (6) nuspręsta, jog tai, kad patronuojamoji pardavimo bendrovė taip pat veikė kaip kitų bendrovių produktų platintoja, nepaneigia vieno ūkio subjekto fakto.
(33)
Nors Matsushita prieš Tarybą byloje Teismas nurodė, kad šiuo atveju institucijos gali gamintoją ir vieną ar daugiau jo kontroliuojamų platinimo bendrovių laikyti vienu ūkio subjektu, net jei pats gamintojas atlieka tam tikras pardavimo funkcijas, tai nebūtinai reiškia, kad gamintoją ir susijusias pardavimo bendroves visada privalu laikyti vienu ūkio subjektu. Be to, Matsushita prieš Tarybą bylos gamintojas tiesiogiai nieko nepardavinėjo, o Indonezijos eksportuojantis gamintojas pardavinėjo. Interpipe sprendime nagrinėtas eksportuojančio gamintojo tiesioginis pardavimas sudarė tik nedidelę viso į Sąjungą parduodamo kiekio procentinę dalį ir buvo tik vienas iš Pirmosios instancijos teismo nagrinėtų elementų. Svarbiau tai, kad Teismas pabrėžė, jog tiesiogiai parduodama buvo tik į naujas valstybes nares ir tik pereinamuoju laikotarpiu. Šiuo atveju priešingai, iš turimų įrodymų matyti, kad gamintojo vykdomas tiesioginis pardavimas tam tikroms trečiosioms šalims nėra laikinas, greičiau, struktūrinis, t. y. vykdomas nuolat. Be to, toks kiekvieno nagrinėjamojo gamintojo pardavimas sudaro didelę jo vidaus pardavimo procentinę dalį. Galiausiai, Canon prieš Tarybą byloje eksportuojančio gamintojo patronuojamosios pardavimo bendrovės vidaus rinkoje pardavinėjo ir kitus produktus, kurie, nors ir pagaminti to paties eksportuojančio gamintojo, buvo parduodami su kitokiu prekės ženklu. Todėl šis teiginys atmetamas.
(34)
Viena Indonezijos bendrovė taip pat teigė, kad net jei vieno ūkio subjekto sąvoka nepriimtina, Komisija, iš eksporto kainos nepriklausomiems vartotojams Sąjungoje atskaičiuodama pelną susijusiam importuotojui Sąjungoje ir komisinius susijusiam prekybininkui trečiojoje šalyje, nustatė „dvigubą skirtumą“. Tačiau į abu rodiklius atsižvelgta siekiant skirtingų tikslų ir jie atskaičiuoti atskirai. Kaip paaiškinta 28 konstatuojamoje dalyje, pardavimo eksportui tarpininkaujant susijusiems importuotojams į Sąjungą, eksporto kaina nustatoma pagal pagrindinio reglamento 2 straipsnio 9 dalį remiantis kaina, kuria importuoti produktai pirmiausia perparduodami nepriklausomam pirkėjui. Tokiais atvejais, siekiant nustatyti patikimą eksporto kainą Sąjungos pasienyje, ji koreguojama atsižvelgiant į gaunamą pelną. Kitais atvejais, susijusio prekybininko trečiojoje šalyje komisiniai atskaičiuojami pagal pagrindinio reglamento 2 straipsnio 10 dalies i punktą. Todėl šis teiginys atmetamas.
(35)
Bendrovė taip pat teigė, kad, remiantis 2 straipsnio 10 dalies i punktu, pakoregavus eksporto kainą pagal susijusio prekybininko trečiojoje šalyje komisinius, taip pat reikėtų pakoreguoti normaliąją vertę, nes šis prekybininkas taip pat bus koordinavęs pardavimą vidaus rinkoje. Vis dėlto, rašytinis prekybininko ir gamintojo Indonezijoje susitarimas aprėpia tik pardavimą eksportui. Be to, pardavimo vidaus rinkoje sąskaitas faktūras išrašo bendrovė Indonezijoje. Todėl šis teiginys atmetamas.
(36)
Remiantis pagal pagrindinio reglamento 2 straipsnio 10 dalies i punktą atliktu koregavimu, manoma, kad tinkama naudoti pagrįstą pelno skirtumą, nesusijusį su faktiniu pelnu, gautu pagal sandorių kainas, siekiant išvengti iškraipymų dėl sandorių kainų. Todėl prekybininkų trečiojoje šalyje faktinis pelno dydis, naudotas pirminiu etapu, buvo pakeistas 5 % pelnu, kuris laikomas pagrįstu chemijos sektoriaus prekybos bendrovių veiklos pelnu, kaip tai daryta pirmiau (7).
(37)
Kita Indonezijos bendrovė teigė, kad Komisija du kartus atskaičiavo išlaidas komisiniams už pardavimą tarpininkaujant susijusiam importuotojui į Sąjungą. Bendrovė teigė, kad pagal pagrindinio reglamento 2 straipsnio 9 dalį apskaičiuojant eksporto kainą buvo pakoreguotos tiek susijusio importuotojo PBA sąnaudos, tiek tiesioginėmis pardavimo sąnaudomis esančios išlaidos komisiniams. Kadangi išlaidos komisiniams jau įtrauktos į PBA sąnaudas, išlaidos komisiniams buvo atskaičiuotos du kartus. Šis teiginys yra pagrįstas ir skaičiavimas atitinkamai pakeistas.
(38)
Viena bendrovė pakartojo savo teiginį dėl koregavimo, atsižvelgiant į fizinių savybių skirtumus, remdamasi tuo, kad į Sąjungą ji eksportuoja ir skysto, ir kieto pavidalo nagrinėjamąjį produktą, tačiau vidaus rinkoje ji parduoda tik kieto pavidalo produktą, o skysto pavidalo produkto kaina yra mažesnė nei kieto pavidalo tiriamojo produkto kaina (žr. laikinojo reglamento 39 konstatuojamąją dalį). Teiginiui pagrįsti bendrovė pateikė dviejų pardavimo į kitas eksporto rinkas sąskaitų faktūrų kopijas. Tačiau patikrinti pateikto įrodymo šiuo vėliu tyrimo etapu negalima, nei įsitikinti, kad parodytas skirtumas egzistavo visais atvejais, kai būta minėtų fizinių savybių skirtumų. Todėl šis teiginys atmetamas.
(39)
Po pirminio faktų atskleidimo, vienas Indonezijos eksportuotojas teigė, kad laikinajame reglamente apskaičiuojant susijusio importuotojo į Sąjungą kredito sąnaudas naudota palūkanų norma buvo neproporcinga, ir pasiūlė naudoti pagal Deutsche Bundesbank paskelbtus TL duomenis apskaičiuotą palūkanų normą. Kadangi apskaičiuojant šios bendrovės kredito sąnaudas laikinajame reglamente naudota palūkanų norma buvo pagrįsta kitų šalių pateikta informacija ir atspindi būtent jų finansinę padėtį, bet nebūtinai aptariamo susijusio importuotojo finansinę padėtį, teiginys buvo priimtas ir skaičiavimas atitinkamai pakeistas.
(40)
Kadangi jokių kitų pastabų dėl palyginimo negauta, laikinojo reglamento 37-40 konstatuojamųjų dalių preliminarios išvados su pakeitimais, paaiškintais šio reglamento 36, 37 ir 39 konstatuojamosiose dalyse, patvirtinamos.
2.4. Dempingo skirtumas
(41)
Kadangi jokių kitų pastabų dėl dempingo skirtumo skaičiavimo negauta, laikinojo reglamento 41 ir 42 konstatuojamosios dalys patvirtinamos.
(42)
Procentais išreikštas CIF neto kainos Sąjungos pasienyje prieš sumokant muitą galutinis dempingo dydis yra toks:
Bendrovė
Laikinasis dempingo skirtumas
P.T. Ecogreen Oleochemicals
7,3 %
P.T. Musim Mas
5,4 %
Visos kitos bendrovės
7,3 %
3. Malaizija
3.1. Normalioji vertė
(43)
Po pirminio faktų atskleidimo, vienas Malaizijos eksportuojantis gamintojas teigė, kad atliekant pelningumo įprastomis prekybos sąlygomis tyrimą (žr. laikinojo reglamento 46 konstatuojamąją dalį) reikėjo remtis ne svertiniu metinių gamybos sąnaudų vidurkiu, o atskiromis kiekvieno sandorio vidaus rinkoje sąnaudomis dėl kasdienio pagrindinės žaliavos kainos svyravimo. Atsakant į šį teiginį, reikėtų pažymėti, kad atlikdama pelningumo tyrimą Komisija nuosekliai naudoja svertinį gamybos sąnaudų vidurkį. Šio metodo bendrovė laikėsi ir atsakydama į klausimyną, juo buvo remiamasi per tikrinamąjį vizitą, bendrovės pateiktus duomenis lyginant su bendrovės apskaita. Prašymas naudoti pagal atskirus sandorius apskaičiuojamas gamybos sąnaudas, kuriuo gerokai nutolstama nuo įprastinės Komisijos praktikos, pirmą kartą pateiktas bendrovės pastabose dėl pirminio faktų atskleidimo dokumento, todėl atitinkamų duomenų patikrinti vietoje nebebuvo galima. Taip pat reikėtų pažymėti, kad teiginiui pagrįsti bendrovės pateiktos atskirų sandorių sąnaudų išklotinės daugiausia pagrįstos vertinimais, todėl jomis nepateikiama tikslesnių ir tipiškesnių duomenų apie sąnaudas nei tie, kuriuos bendrovė pateikė iš pradžių ir kurie buvo patikrinti vietoje. Galiausiai, reikėtų pažymėti, kad dėl pateiktos naujos sąnaudų išklotinės struktūros jų neįmanoma palyginti su vietoje patikrinta valdymo ataskaitų dalimi. Todėl šis teiginys atmetamas.
(44)
Malaizijos eksportuotojas, nevykdęs pardavimo vidaus rinkoje (žr. laikinojo reglamento 51 konstatuojamąją dalį), teigė, kad nustatant PBA sąnaudų ir pelno dydį, naudotą apskaičiuojant normaliąją vertę, neturėtų būti remiamasi kitiems dviems eksportuojantiems gamintojams, panašų produktą parduodantiems Malaizijos rinkoje, nustatytu faktinių sumų svertiniu vidurkiu. Bendrovė teigė, kad šie skaičiai nėra tipiški, nes bendrovė taiko kitokį gamybos metodą ir naudoja kitą žaliavą. Atsakant į šį teiginį reikėtų priminti, kad normaliajai vertei apskaičiuoti buvo naudojamos pačios bendrovės gamybos sąnaudos. Tik apskaičiuojant PBA sąnaudas buvo remiamasi iš kitų dviejų Malaizijos eksportuojančių gamintojų gautais duomenimis. Pelno suma nustatyta, kaip paaiškinta šio reglamento 45 konstatuojamojoje dalyje. Antra, bendrovei nepavyko paaiškinti, kokį poveikį PBA sąnaudoms tariamai turi gamybos metodas. Be to, pažymėtina, kad tik tam tikra bendrovės gamybos dalis yra gaminama tariamai kitu metodu, didžioji produkcijos dalis gaminama taip pat ir naudojant tas pačias pagrindines žaliavas kaip ir kitų dviejų Malaizijos gamintojų. Todėl daroma išvada, kad bendrovei nepavyko įrodyti, kad naudoti duomenys nebuvo tipiški, ir šis teiginys atmetamas.
(45)
Tas pats Malaizijos eksportuotojas taip pat teigė, kad tuo atveju, jei Komisija vis dėlto PBA sąnaudoms nustatyti naudotų kitų dviejų eksportuotojų duomenis, jie turėtų būti grindžiami visų šių eksportuojančių gamintojų sandorių vidaus rinkoje svertiniais vidurkiais, o ne tik pelningų sandorių. Iš esmės šis teiginys buvo priimtas. Tačiau dėl PBA sąnaudų patvirtinama, kad apskaičiuojant normaliąją vertę naudotos dviejų Malaizijos eksportuojančių gamintojų sandorių vidaus rinkoje vidutinės PBA sąnaudos. Jai apskaičiuoti naudoti duomenys buvo patikrinti per tikrinamuosius vizitus atitinkamose Malaizijos bendrovėse. Dėl pelno nustatymo reikėtų pažymėti, kad nustatyti pelno sumą remiantis kitų dviejų eksportuojančių gamintojų gautomis ir realizuotomis sumomis buvo neįmanoma. Iš tiesų, taip skaičiuojant gaunama bendra nuostolių suma. Todėl taip skaičiuojant nebuvo galima nustatyti jokių duomenų apie pelną. Todėl Malaizijos eksportuotojo teiginys, kad neigiama suma gali būti naudojama kaip pelno suma, apskaičiuojant normaliąją vertę, yra atmetamas. Pelno sąvoka juk nurodo, kad tai turi būti teigiama suma. Taip pat svarstyta, ar pelno suma galėtų būti nustatyta remiantis pelningu eksportuojančio gamintojo pardavimu Malaizijoje, bet šis metodas atmestas, nes prieštarautų PPO sprendimo išvadoms iš Indijos importuojamos medvilninės patalynės byloje (8). Todėl, remiantis pagrindinio reglamento 2 straipsnio 6 dalies c punktu, apskaičiuojant pelną turi būti remiamasi bet kuriuo pagrįstu metodu, o neturint jokių kitų duomenų, nuspręsta, kad ilgalaikės komercinės palūkanų normos Malaizijoje yra tinkamiausias pagrindas pelnui nustatyti. Kaip apibrėžta pagrindinio reglamento 2 straipsnio 6 dalies c punkte, šis metodas yra konservatyvus, pagrįstas ir tinkamiausias. Pažymėtina, kad taip nustatytas pelno dydis neviršija pelno, kurį gauna kiti eksportuojantys gamintojai parduodami tos pačios pagrindinės kategorijos produktus jų kilmės šalies vidaus rinkoje.
(46)
Kadangi jokių kitų pastabų dėl normaliosios vertės nustatymo negauta, laikinojo reglamento 44-51 konstatuojamųjų dalių preliminarios išvados su pakeitimu, paaiškintu šio reglamento 45 konstatuojamoje dalyje, patvirtinamos.
3.2. Eksporto kaina
(47)
Po pirminio faktų dėl pardavimo eksportui į Sąjungą, tarpininkaujant susijusiems Sąjungoje įsisteigusiems importuotojams, atskleidimo, du Malaizijos eksportuotojai teigė, kad eksporto kainai apskaičiuoti pagal pagrindinio reglamento 2 straipsnio 9 dalį buvo panaudotas netinkamas pelno skirtumas. Viena iš bendrovių savo teiginį pagrindė kai kurių nesusijusių Europos prekybininkų pelningumo TL duomenimis. Šiuo atžvilgiu reikėtų pažymėti, kad šių duomenų negalima laikyti tipiškais, nes nurodyti prekybininkai prekiauja įvairiausiais cheminiais produktais, o vienu atveju prekybininkas taip pat yra ir gamintojas. Todėl jų negalima laikyti patikimu lyginamuoju standartu. Antroji bendrovė teigė, kad susijęs importuotojas į Sąjungą turėtų būti laikomas ne jos platintoju, bet susijusiu agentu, todėl PBA sąnaudos ir patikslintas pelnas, skaičiuojant eksporto kainą, neturėtų viršyti įprasto šiame sektoriuje prekiaujantiems nepriklausomiems agentams mokamo komisinių procento. Palyginimui bendrovė pateikė susitarimus su nepriklausomais agentais. Po galutinio atskleidimo teiginys buvo išplėstas tvirtinant, kad volframo elektrodų atveju (9) susijusio importuotojo pelnas buvo pripažintas patikimu ir sutikta jį naudoti apskaičiuojant eksporto kainą. Atsakant į šį teiginį, reikėtų pažymėti, kad pagrindinio reglamento 2 straipsnio 9 dalyje nenustatyta skirtingo požiūrio į susijusius importuotojus, tariamai veikiančius kaip platintojai arba agentai.
2 straipsnio 9 dalyje nustatyta, kad koreguojama pagal visas išlaidas, patirtas tarp importavimo ir perpardavimo, taip pat priaugantį pelną. Be to, reikėtų pažymėti, kad atlikus tyrimą paaiškėjo, kad susijusi bendrovė yra įsisteigusi Sąjungoje. Ji tvarko, inter alia, vartotojų užsakymus ir nagrinėjamojo produkto sąskaitas faktūras, išduotas susijusio eksportuotojo ir atsako už Sąjungos muitinį įforminimą. Tai, kad susijęs eksportuotojas atlieka tam tikrus veiksmus iki importo, nereiškia, kad eksporto kaina negali būti apskaičiuota remiantis perpardavimo pirmajam nepriklausomam pirkėjui kaina, atliekant būtinus koregavimus pagal 2 straipsnio 9 dalį. Bendrovės nurodomi funkcijų, palyginti su kitais susijusiais importuotojais, skirtumai paprastai atsispindi PBA sąnaudose, kurias Komisija apskaičiavo remdamasi faktiniais bendrovės duomenimis. Todėl šis teiginys negali būti priimtas. Taip pat reikėtų pažymėti, kad pirmiau minėtu volframo elektrodų atveju susijęs importuotojas dalyvavo susijusiai grupei gaminant produktą vartotojų grandies rinkai ir dar vykdė kitą prekybos bendrovės veiklą. Dėl tokios sudėtingos struktūros, nesusijusių importuotojų pelnas buvo pripažintas nepakankamai tipišku. Šis atvejis nepalyginamas su šio Malaizijos susijusio importuotojo atveju, nes jis atlieka tik prekybos funkcijas. Vis dėlto dėl 29 konstatuojamojoje dalyje nurodytų priežasčių, atitinkamas pelno dydis koreguojamas į 5 %. Kadangi jokių kitų pastabų dėl eksporto kainos nustatymo negauta, laikinojo reglamento 52-54 konstatuojamųjų dalių preliminarios išvados su pakeitimu, paaiškintu pirmiau, patvirtinamos.
3.3. Palyginimas
(48)
Po pirminio faktų atskleidimo vienas Malaizijos eksportuotojas pakartojo savo teiginį (taip pat žr. laikinojo reglamento 57 konstatuojamąją dalį), kad su juo susijęs importuotojas į Sąjungą iš tiesų yra gamintojo eksporto skyrius ir kad jeigu pagal pagrindinio reglamento 2 straipsnio 9 dalį būtų koreguojamos visos PBA sąnaudos ir pelnas, būtų per daug atskaitoma nustatant gamintojo kainą EXW sąlygomis. Bendrovė teigė, kad antraip panašiai koreguoti reikėtų apskaičiuojant normaliąją vertę. Teiginys buvo pakartotas pastabose, pateiktose po galutinio atskleidimo. Tačiau nepateikta naujų argumentų, dėl kurių galėtų būti keičiamos išvados šiuo klausimu. Reikėtų priminti, kad susijusi bendrovė sąskaitas faktūras pateikdavo Sąjungos vartotojams ir pastarieji mokėjimus atlikdavo susijusiai bendrovei. Be to, reikia pažymėti, kad į šios susijusios bendrovės pardavimo kainą buvo įskaičiuojamas antkainis. Iš susijusios bendrovės finansinės apskaitos matyti, kad ji patyrė normalias PBA sąnaudas tarp importavimo ir perpardavimo. Todėl susijusi bendrovė iš tiesų atlieka tipiškas importuotojo funkcijas. Galiausiai, reikėtų pažymėti, kad Malaizijos gamintojas taip pat vykdė tiesioginį pardavimą nepriklausomiems pirkėjams Sąjungoje ir kitose šalyse. Dėl šio fakto, bendrovė rėmėsi Interpipe sprendimu ir pateikė panašių argumentų į pateiktus Indonezijos eksportuojančių gamintojų. Dėl šio reglamento 33 konstatuojamojoje dalyje paaiškintų priežasčių, šio atvejo aplinkybės skiriasi nuo sprendime dėl Interpipe aptartų aplinkybių. Be to, Malaizijos eksportuotojo teiginys, kad dėl bendrovės nepriklausomo pardavimo derėjosi su juo susijęs importuotojas į Sąjungą, veikiantis kaip Malaizijos bendrovės pardavimo eksportui skyrius, prieštarauja tikrinamojo vizito metu pateiktiems paaiškinimams, kuriuose buvo pabrėžtas pagrindinis Japonijos patronuojančiosios bendrovės atliekamas vaidmuo. Dėl šių priežasčių daroma išvada, kad PBA sąnaudų ir pelno koregavimas neturėtų būti keičiamas, o apskaičiuojant normaliąją vertę panašus koregavimas nėra pagrįstas.
(49)
Ta pati bendrovė taip pat teigė, kad tam tikros su ja susijusio importuotojo pardavimo sąnaudos buvo atskaičiuotos antrą kartą iš naujo apskaičiuojant eksporto kainą. Patikrinus skaičiavimus, nustatyta, kad teiginys yra pagrįstas, todėl skaičiavimas atitinkamai pataisytas.
(50)
Vienas Malaizijos eksportuotojas teigė, kad normaliosios vertės ir eksporto kainos palyginimas turėtų būti grindžiamas ne pagal produkto rūšį nustatytais produkto kontrolės numeriais (toliau - PKN), o pačios bendrovės nustatytais produktų kodais. Pasak šios bendrovės, atliekant tyrimą naudojami PKN nepakankamai tiksliai atspindi gamybos proceso ypatumus ir sąnaudų bei kainų skirtumus. Teiginiui pagrįsti bendrovė nurodė kai kuriuos jos produktus, kurie buvo pagaminti naudojant skirtingus gamybos procesus ir skirtingas žaliavas ir dėl to jų vieneto gamybos sąnaudos buvo didesnės. Atkreipiame dėmesį, kad šis teiginys nebuvo iškeltas nei tyrimo pirminiu etapu, nei tikrinamojo vizito metu. Be to, jei skaičiuojant būtų naudojami bendrovės nustatyti produktų kodai, tai skirtingų gamybos metodų problemos neišspręstų, nes ir pačios bendrovės produktų kodai buvo naudojami produktams, pagamintiems skirtingais gamybos procesais. Todėl šis teiginys atmetamas.
(51)
Kadangi jokių pastabų dėl palyginimo negauta, laikinojo reglamento 55-58 konstatuojamųjų dalių preliminarios išvados su pakeitimu, paaiškintu šio reglamento 49 konstatuojamoje dalyje, patvirtinamos.
3.4. Dempingo skirtumas
(52)
Po pirminio faktų atskleidimo, Malaizijos gamintojas, neeksportuojantis į Sąjungą, pateikė pastabą dėl laikinojo reglamento 60 konstatuojamosios dalies, teigdamas, kad Malaizijoje yra kitų nagrinėjamojo produkto gamintojų. Šiuo atžvilgiu pažymima, kad dėl papildomo Malaizijoje esančio gamintojo, neeksportuojančio į Sąjungą, išvada dėl Malaizijos bendradarbiavimo masto lieka nepakitusi, nes nepateikta jokių įrodymų, kad tiriamos bendrovės atsiskaitė ne už visą nagrinėjamojo produkto eksportą į Sąjungą TL. Be to, tas pats Malaizijos gamintojas kritikavo tai, kad tokiems gamintojams kaip jis, TL neeksportavusiems į Sąjungą, bus taikomas muitas kitiems eksportuotojams. Šiuo atžvilgiu reikia pažymėti, kad bendrovės TL neeksportavusios į Sąjungą, negali prašyti nustatyti individualios muito normos. Tačiau kai tik šios bendrovės pradės eksportuoti arba sudarys neatšaukiamą pardavimo Sąjungai susitarimą, jos galės prašyti atlikti peržiūrą dėl naujo eksportuotojo pagal pagrindinio reglamento 11 straipsnio 4 dalį, po kurios gali būti nustatytas individualus muito dydis, jei tenkinamos tame straipsnyje nustatytos sąlygos.
(53)
Vienas Malaizijos gamintojas teigė, kad dempingo skirtumo procentui apskaičiuoti naudojama CIF vertė turėtų būti grindžiama ne muitinei deklaruojama kaina, o atskaičiuojama nuo perpardavimo kainos, atėmus visas po importavimo į Sąjungą patirtas sąnaudas. Tačiau, kadangi CIF kaina buvo naudota kaip pagrindas teikiant muitinės vertės deklaracijas Sąjungos pasienyje, ir neatrodo, kad būtų deklaruota neteisingai, apskaičiuojant dempingo skirtumo procentą turi būti naudojama ši kaina. Bendrovė teigė, kad tarp susijusių siuntų pristatymo iš Malaizijos ir muitinio įforminimo, siekiant perparduoti Sąjungoje, praeina tam tikras laiko tarpas. Tačiau net jei muitinio įforminimo sąskaitos faktūros išduodamos vėliau, kainas nurodant pagal atsargų įvertinimo metodą (FIFO), apskaičiuojant muitinę vertę remiamasi ne perpardavimo kaina, o sandorio kaina. Todėl šis teiginys atmetamas.
(54)
Kadangi jokių kitų pastabų dėl dempingo skirtumo skaičiavimo negauta, laikinojo reglamento 59 ir 60 konstatuojamosios dalys patvirtinamos.
(55)
Procentais išreikštas CIF neto kainos Sąjungos pasienyje prieš sumokant muitą galutinis dempingo dydis yra toks:
Bendrovė
Galutinis dempingo skirtumas
KL-Kepong Oleomas Sdn. Bhd.
3,3 %
Emery Oleochemicals (M) Sdn. Bhd.
5,3 %
Fatty Chemicals Malaysia Sdn. Bhd.
5,7 %
Visos kitos bendrovės
5,7 %
D. ŽALA
1. Įžanginės pastabos
(56)
Paskelbus laikinąjį reglamentą, nustatyta, kad dėl korektūros klaidos reikia atlikti mažus vartojimo duomenų pataisymus. Dėl šios klaidos reikėjo truputį pakeisti pardavimo apimtį, Sąjungos pramonės rinkos dalį ir nagrinėjamųjų šalių rinkos dalį. Tačiau šie pataisymai neturi didelio poveikio tendencijoms ir išvadoms, padarytoms dėl vartojimo, pardavimo apimties, Sąjungos pramonės rinkos dalies ir nagrinėjamųjų šalių rinkos dalies nagrinėjamuoju laikotarpiu Sąjungos rinkoje.
2. Sąjungos gamyba ir Sąjungos pramonė
(57)
Kaip minėta laikinojo reglamento 62 konstatuojamojoje dalyje, buvo nustatyta, kad Sąjungoje panašų produktą gamino du skundo pateikėjai ir labai maži gamintojai. Kaip minėta šio reglamento 11 ir 12 konstatuojamosiose dalyse, šakotųjų izomerų turinčių FOH gamintojai nepateko į Sąjungos FOH gamybos apibrėžtąją sritį. Nepaisant šio reglamento 58 konstatuojamojoje dalyje paaiškinto fakto, laikinojo reglamento 62 ir 63 konstatuojamosiose dalyse pateikta Sąjungos pramonės apibrėžtis patvirtinama.
(58)
Vienas iš dviejų skundo pateikėjų buvo perimtas bendrovės, kuri šiame nagrinėjime dalyvauja kaip naudotoja. Paskelbus laikinąjį reglamentą šis skundo pateikėjas pradėjo laikytis neutralios pozicijos.
(59)
Dėl to kai kurios šalys pradėjo abejoti tyrimo pagrįstumu ir pritarimu jam, teigdamos, kad tyrimui turi būti pritariama visu tyrimo laikotarpiu.
(60)
Išnagrinėjus teiginį, paaiškėjo, kad likęs skundo pateikėjas pagamina daugiau kaip 40 % visos Sąjungos produkcijos, taigi daugiau nei 25 % visos Sąjungos produkcijos, be to, savo pritarimą arba nepritarimą dėl tyrimo pareiškė 100 % Sąjungos FOH gamintojų. Todėl pagrindinio reglamento 5 straipsnio 4 dalyje nustatyti 25 % ir 50 % ribos reikalavimai įvykdyti ir pagrįstumas patvirtinamas.
(61)
Kai kurios šalys teigė, kad kadangi abu skundo pateikėjai TL importavo nagrinėjamąjį produktą, jie neturėtų būti laikomi Sąjungos pramonės dalimi. Buvo patvirtinta, kad šių bendrovių iš nagrinėjamųjų šalių importuoto produkto procentinė dalis nėra didelė, palyginti su jų panašaus produkto gamyba. Be to, importas dažniausiai buvo laikino pobūdžio. Todėl galima patvirtinti, kad pagrindinė šių bendrovių veikla yra panašaus produkto gamyba ir pardavimas. Todėl laikinojo reglamento 62-63 konstatuojamosios dalys patvirtinamos.
3. Sąjungos suvartojimas
(62)
Kadangi jokių pastabų dėl Sąjungos suvartojimo negauta, laikinojo reglamento 64-66 konstatuojamosios dalys patvirtinamos.
4. Importas į Sąjungą iš nagrinėjamųjų šalių ir priverstinis kainų mažinimas
4.1. Kumuliacija
(63)
Daug šalių prieštaravo faktui, kad laikinajame reglamente trijų nagrinėjamųjų šalių importas buvo vertinamas bendrai. Jų nuomone, pagrindinio reglamento 3 straipsnio 4 dalyje nustatytos kumuliacijos sąlygos neįvykdytos. Jos teigė, kad nustačius vienos iš šalių vykdytą neigiamą kainų mažinimą kumuliacijos atlikti nebegalima. Be to, jos tvirtino, kad nagrinėjamuoju laikotarpiu trijų eksportuojančių šalių pardavimo apimties tendencijos buvo skirtingos, kaip ir skirtingos trijų eksportuojančių šalių galimybės gauti žaliavą ir skirtinga pati žaliava. Galiausiai nurodyta, kad vienos iš nagrinėjamųjų šalių pardavimas eksportui buvo vykdomas tarpininkaujant susijusioms bendrovėms. Jų nuomone, Sąjungos rinkoje nagrinėjamosios šalyse veikė skirtingomis konkurencijos sąlygomis. Pagrindinio reglamento 3 straipsnio 4 dalyje nustatyta, kad jei atliekant antidempingo tyrimą tuo pat metu nagrinėjamas importas daugiau kaip iš vienos valstybės, tokio importo iš visų valstybių poveikis vertinamas bendrai tiktai tuomet, jei nustatoma: a) kad dempingo skirtumas, apskaičiuotas importui iš kiekvienos valstybės, yra didesnis nei to reglamento 9 straipsnio 3 dalyje apibrėžtas de minimis, ir kad importo iš kiekvienos valstybės kiekis nėra nereikšmingas ir b) kad atsižvelgus į importuotų produktų tarpusavio konkurencijos sąlygas ir į importuotų produktų ir panašių Sąjungos produktų konkurencijos sąlygas, importo poveikį tikslinga vertinti bendrai.
a)
Kaip paaiškinta laikinojo reglamento 4.3.2 dalyje, importo dempingo kaina iš kiekvienos nagrinėjamosios šalies apimtis nebuvo nereikšminga ir nagrinėjamuoju laikotarpiu importas dempingo kaina liko reikšmingas.
b)
Nustatyta, kad iš nagrinėjamųjų šalių importuotų produktų ir panašių produktų konkurencijos ir kainodaros sąlygos buvo panašios, ypač TL. Kaip paaiškinta laikinojo reglamento 127 konstatuojamojoje dalyje, nagrinėjamosioms šalims nustatytas žalos pašalinimo lygis buvo gerokai didesnis nei de minimis 2 % riba. Todėl priverstinis kainų mažinimas netiksliai atspindi padėtį, kuri vyrautų rinkoje su veiksminga kainų konkurencija. Be to, buvo ištirti kiekvienos nagrinėjamosios šalies pardavimo kanalai ir kainų tendencijos ir nustatyta, kad jie panašūs, kaip parodyta toliau pateiktoje lentelėje. Nagrinėjamųjų šalių importo kaina mažėjo ir, palyginti su vidutinėmis Sąjungos pramonės kainomis, TL buvo itin maža.
Importas, remiantis Eurostato duomenimis (pakoreguotas, kad apimtų tik nagrinėjamąjį produktą)
2007 m.
2008 m.
2009 m.
TL
Vidutinė Malaizijos kaina (EUR/toną)
911
944
799
857
Indeksas: 2007 = 100
100
104
88
94
Metinis Δ %
3,6
-15,4
7,3
Vidutinė Indonezijos kaina (EUR/toną)
996
1 169
899
912
Indeksas: 2007 = 100
100
117
90
92
Metinis Δ %
17,3
-23,1
1,4
Vidutinė Indijos kaina (EUR/toną)
997
1 141
897
915
Indeksas: 2007 = 100
100
114
90
92
Metinis Δ %
14,4
-21,4
2,1
(64)
Todėl patvirtinamos laikinojo reglamento 67-70 konstatuojamosios dalys.
4.2. Importo iš nagrinėjamųjų šalių dempingo kaina apimtis, kaina ir rinkos dalis
(65)
Kadangi jokių pastabų dėl importo iš nagrinėjamųjų šalių dempingo kaina apimties, kainos ir rinkos dalies negauta, laikinojo reglamento 71-73 konstatuojamosios dalys patvirtinamos.
4.3. Priverstinis kainų mažinimas
(66)
Šalys teigė, kad gaminant FOH iš natūralių aliejų ir riebalų ir iš sintetinių šaltinių, pvz., iš naftos ar alyvos, skiriasi žaliavos kaina ir kad gamybos sąnaudų skirtumams, atsiradusiems dėl skirtingų gamybos procesų, įvertinti turėjo būti remiamasi papildomu produkto kontrolės numerio (toliau - PKN) kriterijumi. Tačiau PKN nustatomas remiantis individualiomis nagrinėjamojo produkto apibrėžtajai sričiai priskiriamų subkategorijų savybėmis, o ne kiekvieno iš šių vienetų kaina. Be to, nustatyta, kad FOH, pagaminto iš natūralių aliejų ir riebalų arba iš naftos ir alyvos, pagrindinės savybės iš esmės nesiskiria, gamybos sąnaudų skirtumas taip pat nėra toks didelis, kad į tai būtų atsižvelgiama suteikiant PKN. Todėl šis teiginys atmetamas.
(67)
Kai kurios šalys teigė, kad po importo patirtas sąnaudas nurodantis duomuo, sudarantis maždaug 3 % importo kainos, naudotas nustatant nagrinėjamųjų šalių sukelto priverstinio kainų mažinimo lygį pasirodė šiuo atveju neaiškus ir nepagrįstas. Tačiau tyrimo metu patikrinus informaciją, paaiškėjo, kad importuojančios šalys, pvz., importuotojai ir naudotojai, turėjo sumokėti tokią sąnaudų po importo sumą, kad nagrinėjamasis produktas būtų išleistas į laisvą apyvartą Sąjungos rinkoje. Be to, šalys nepateikė jokių įrodymų, kad sąnaudos po importo šiuo atveju buvo apskaičiuotos neteisingai. Todėl šis teiginys atmetamas. Priverstiniam kainų mažinimui apskaičiuoti naudotas metodas, paaiškintas laikinojo reglamento 74 ir 75 konstatuojamosiose dalyse patvirtinamas.
5. Sąjungos pramonės ekonominė padėtis
5.1. Įžanginės pastabos
(68)
Nepaisant 58 konstatuojamojoje dalyje minėtos nuosavybės pakeitimo, nuspręsta, kad į pasitraukusio skundo pateikėjo pateiktus ir jo patalpose patikrintus duomenis turėtų būti toliau atsižvelgiama tiriant žalą, nes jo gamyba lieka Sąjungos gamybos dalimi.
(69)
Kai kurios šalys teigė, kad tiriant žalą ir apskaičiuojant žalos skirtumą neturėtų būti atsižvelgiama į tam tikrus Sąjungos pramonės pateiktus duomenis, visų pirma susijusius su Indijos, Malaizijos ir Indonezijos kilmės nagrinėjamojo produkto įsigijimu, nes šiuo įsigijimu pati Sąjunga sau padarė tariamą žalą. Tačiau, kaip nurodyta laikinojo reglamento 63 konstatuojamojoje dalyje, produktas iš esmės buvo įsigyjamas dėl vieno gamintojo laikinai uždarytos vienos gamyklos. Be to, įsigytas kiekis buvo nedidelis, palyginti su bendru skundo pateikėjų gaminamu kiekiu. Todėl įtikinamų priežasčių neatsižvelgti į šio gamintojo įsigytą kiekį tiriant žalą arba apskaičiuojant žalos pašalinimo lygį nėra.
(70)
Laikinojo reglamento 76 konstatuojamojoje dalyje minėtos įžanginės pastabos patvirtinamos.
5.2. Gamyba, gamybos pajėgumai ir pajėgumų naudojimas; pardavimas ir rinkos dalis
(71)
Kadangi jokių pastabų dėl gamybos, gamybos pajėgumų, pajėgumų naudojimo, pardavimo ir rinkos dalies negauta, laikinojo reglamento 77-81 konstatuojamosios dalys patvirtinamos.
5.3. Vidutinės Sąjungos pramonės vieneto kainos
(72)
Paskelbus laikinąjį reglamentą, nustatyta, kad dėl korektūros klaidos reikia atlikti vidutinių Sąjungos pramonės vieneto kainų duomenų pataisymus. Toliau pateiktoje lentelėje parodytos pakeistos Sąjungos pramonės vieneto kainos tendencijos nagrinėjamuoju laikotarpiu.
Pardavimo nesusijusiems pirkėjams Sąjungos vieneto kaina
2007 m.
2008 m.
2009 m.
TL
Indeksas 2007 = 100
100
123
102
96
Metinis Δ %
22,6 %
-16,9 %
-5,3 %
Šaltinis: klausimyno atsakymai.
(73)
Priešingai nei minėta laikinojo reglamento 84 konstatuojamojoje dalyje, nagrinėjamuoju laikotarpiu Sąjungos pramonės kainos sumažėjo 4 %. Didelis kainų kritimas pastebėtas 2008-2009 m. ir tęsėsi TL. Šiuo laikotarpiu pardavimo kaina sumažėjo 22 %. Šis pataisymas neturi įtakos išvadai dėl ekonominės Sąjungos pramonės padėties. Kadangi jokių pastabų dėl vidutinių Sąjungos pramonės vieneto kainų negauta, laikinojo reglamento 82 ir 83 konstatuojamosios dalys patvirtinamos.
5.4. Atsargos, užimtumas, darbo užmokestis ir našumas, pelningumas, grynųjų pinigų srautas, investicijos, investicijų grąža ir gebėjimas padidinti kapitalą, augimas, faktinio dempingo skirtumo dydis
(74)
Kai kurios šalys teigė, kad Sąjungos pramonė negalėjo patirti žalos, nes stačiosios integracijos bendrovės yra Sąjungos pramonės dalis ir nagrinėjamąjį produktą importavo iš trečiųjų šalių. Todėl importuotą produktą jos galėjo naudoti tolesnei gamybai, o savo nepelningą produktą - parduoti.
(75)
Reikėtų pažymėti, kad tam tikruose antidempingo tyrimuose tokie gamintojai, kaip pavyzdžiui, plieno ir cheminių produktų gamintojai, tokiais atvejais patenkantys į Sąjungos pramonės apibrėžtį, vykdo tolesnę vartojimo veiklą ir jų gaminamo nagrinėjamojo produkto dalis yra skirta uždarajam naudojimui. Vis dėlto, tokiu atveju materialinės žalos Sąjungos pramonei galimybė tiriama nagrinėjant tik nagrinėjamojo produkto gamybą ir pardavimą. Šiuo atveju, kaip paaiškinta laikinojo reglamento 77-93 konstatuojamosiose dalyse, materialinė žala nagrinėjamojo produkto verslui buvo nustatyta. Šalys nepateikė jokių įrodymų, kurie patvirtintų, kad šių konstatuojamųjų dalių išvados yra neteisingos ir kad Sąjungos pramonė materialinės žalos TL nepatyrė. Todėl šis argumentas atmetamas.
(76)
Kai kurios šalys teigė, kad sumažinus tam tikrus skundo pateikėjų gamybos pajėgumus buvo iškreiptas tariamai jiems padarytos žalos dydis. Jos teigė, kad Sąjungoje buvo ir kitų gamintojų, prisidėjusių prie Sąjungos pajėgumų, ir kad Sąjungos pramonės pajėgumai padidėjo dėl investicijų į naujus pajėgumus. Tai nedaug ką pasako apie pramonės patirtą žalą. Kitos šalys teigė, kad sumažėjusios investicijos nėra žala, tiesiog gamybos perkėlimas už Sąjungos ribų.
(77)
Atlikus tyrimą, nustatyta, kaip nurodyta laikinojo reglamento 78 konstatuojamojoje dalyje, kad Sąjungos pramonės gamybos pajėgumai 2008 m. padidėjo 9 %, bet TL sumažėjo 10 %. Tai siekiant kovoti su nagrinėjamųjų šalių konkurencija priimtų sprendimų rezultatas; vėliau dėl importo dempingo kainomis daromo spaudimo taip pat buvo laikinai uždaromos gamyklos. Kalbant apie investicijas, laikinojo reglamento 89 konstatuojamojoje dalyje nustatyta, kad nagrinėjamuoju laikotarpiu Sąjungos pramonės investicijos Sąjungoje sumažėjo 35 %. Tai vienas iš kelių žalos veiksnių, dėl kurių laikinojo reglamento 92 ir 93 konstatuojamosiose dalyse buvo padarytos išvados, kad TL Sąjungos pramonė patyrė materialinę žalą.
(78)
Kadangi jokių kitų pastabų dėl atsargų, užimtumo, darbo užmokesčio ir našumo, pelningumo, grynųjų pinigų srauto, investicijų, investicijų grąžos ir gebėjimo padidinti kapitalą, augimo ir faktinio dempingo skirtumo dydžio negauta, laikinojo reglamento 85-91 konstatuojamosios dalys patvirtinamos.
5.5. Pokyčiai po TL
(79)
Kai kurios šalys teigė, kad nebuvo pateikta Sąjungos pramonės patirtos materialinės žalos įrodymų, ir tai, kad vienas iš dviejų pirminių skundo pateikėjų atšaukė savo pritarimą tyrimui, rodo, kad jis nuo žalos nenukentėjo. Taip pat buvo teigiama, kad iš kito skundo pateikėjo žalos rodiklių nematyti, kad būta žalos.
(80)
Reikėtų pažymėti, kad aptariama bendrovė neprieštaravo tyrimui, tiesiog užėmė neutralią poziciją. Todėl, kaip paaiškinta 57 konstatuojamojoje dalyje, vis dar manoma, kad tinkama abu Sąjungos gamintojus laikyti Sąjungos pramone.
(81)
Buvo teigiama, kad laikotarpiu po TL kainos gerokai padidėjo ir kad toks kainų didėjimas šiuo laikotarpiu iš karto duos pelno skundo pateikėjams, kurie 2010-2011 m. viešose ataskaitose paskelbė apie geresnius rezultatus.
(82)
Kai kurios šalys primygtinai teigė, kad Sąjungos pramonės padėtis laikotarpiu po TL gerokai pagerėjo, ir nurodė, kad kai kurios bendrovės planuoja Sąjungoje atidaryti naujas gamyklas. Taip pat teigta, kad atsižvelgiant į neseniai padidėjusias importo kainas, priemonių taikymas turėtų būti laikinai sustabdytas arba jos turėtų būti pakeistos minimalia importo kaina (toliau - MIK).
(83)
Į po TL sekusius įvykius antidempingo tyrime paprastai neatsižvelgiama. Be to, nepateikta jokių įrodymų, kad po TL sekę įvykiai yra akivaizdūs, neginčijami ir ilgalaikiai. Dėl galutinių priemonių laikino sustabdymo sprendžiama atsižvelgiant į įvykius po TL, kurie yra ilgalaikio pobūdžio.
(84)
Kaip paaiškinta 123-126 konstatuojamosiose dalyse, MIK nustatyti netinkama dėl to, kad neįvykdytos reikalingos sąlygos. Dėl šių priežasčių visi šie teiginiai atmetami.
6. Išvada dėl žalos
(85)
Atlikus tyrimą, patvirtinta, kad iš daugumos žalos rodiklių, kuriuos pateikė Sąjungos pramonė, matyti prastėjanti tendencija nagrinėjamuoju laikotarpiu. Atsižvelgiant į tai, laikinojo reglamento 92 ir 93 konstatuojamųjų dalių išvados, kad TL Sąjungos pramonė patyrė materialinę žalą, patvirtinamos.
E. PRIEŽASTINIS RYŠYS
1. Importo dempingo kaina poveikis
(86)
Viena šalis pastebėjo, kad laikinojo reglamento 108 konstatuojamosios dalies analizėje yra trūkumų, nes bendras ir nuolatinis vartojimo mažėjimas buvo siejamas su padidėjusiu importu, tačiau, pasak šios šalies, importo iš nagrinėjamųjų šalių raida atitiko vartojimą.
(87)
Iš tiesų reikėtų paaiškinti, kad nagrinėjamuoju laikotarpiu bendras vartojimas padidėjo 2 %, kaip minėta laikinojo reglamento 64-66 konstatuojamosiose dalyse. Tačiau tai neprieštarauja faktui, kad nagrinėjamuoju laikotarpiu gerokai padidėjo bendra importo mažomis dempingo kainomis iš nagrinėjamųjų šalių apimtis ir rinkos dalis (žr. laikinojo reglamento 96 konstatuojamąją dalį), o rinkos dydis liko beveik nepakitęs ir Sąjungos pramonė prarado didelę rinkos dalį, ypač laikotarpiu nuo 2009 m. iki TL.
(88)
Kai kurios šalys teigė, kad importo iš nagrinėjamųjų šalių tendencijos nėra susijusios su Sąjungos pramonės ekonominės padėties pablogėjimu, visų pirma pardavimo apimtimi, pardavimo verte ir pelningumu. Jos teigė, kad Sąjungos pramonės pelningumas didėjo, kai 2008 m. didėjo importas, o vėliau stipriai sumažėjo, nors importas liko nepakitęs.
(89)
Priešingai nei teigiama, atlikus tyrimą nustatyta, kad importas mažomis dempingo kainomis ir Sąjungos pramonei padaryta žala visu nagrinėjamuoju laikotarpiu yra glaudžiai susiję (žr. laikinojo reglamento 95-98 konstatuojamąsias dalis). Atlikus tyrimą taip pat paaiškėjo, kad nagrinėjamuoju laikotarpiu Sąjungos pramonė negalėjo atsigauti, nes importas mažomis dempingo kainomis į Sąjungos rinką buvo padidėjęs. Todėl šis teiginys atmetamas.
(90)
Taip pat buvo teigiama, kad importo tendencijos skyrėsi priklausomai nuo kai kurių eksportuojančių gamintojų gaminamos alkoholio rūšies, todėl turėtų būti atlikta atskira šių rūšių alkoholio analizė. Tačiau į produkto apibrėžtąją sritį patenkančios skirtingos rūšys turi tas pačias savybes. Tyrimo metu nenustatyta jokių esminių FOH, gaminamų iš skirtingų žaliavų, skirtumų. Todėl jokių priežasčių atskirai analizuoti alkoholio rūšių tendencijas šiuo atveju nėra.
(91)
Taip pat buvo teigiama, kad importas iš Indijos nepadarė žalos, nes nagrinėjamuoju laikotarpiu jis nepadidėjo, ypač jei neatsižvelgiama į skundo pateikėjų įsigytus kiekius. Vis dėlto nustatyta, kad importas iš Indijos buvo vykdomas dempingo kainomis ir kad žalos skirtumas buvo gerokai didesnis nei 2 % de minimis lygis. Be to, kaip paaiškinta 63-65 konstatuojamosiose dalyse, nagrinėjamųjų šalių bendro vertinimo sąlygos buvo įvykdytos. Todėl šis teiginys atmetamas
(92)
Taip pat buvo teigiama, kad bendrovės, kurių individualus priverstinio kainų mažinimo skirtumas buvo neigiamas, nesukėlė žalos, vadinasi jos nesukėlė ir bendras importas iš Indonezijos.
(93)
Kaip paaiškinta 63-65 konstatuojamosiose dalyse, nagrinėjamojo importo bendro vertinimo sąlygos buvo įvykdytos. Todėl, analizuojant žalą ir tiriant jos priežastis, nagrinėjamųjų šalių kilmės produkto mažomis dempingo kainomis importo padariniai Sąjungos pramonei buvo vertinami bendrai. Be to, tai, kad kainos priverstinai mažinamos nebuvo, nereiškia, kad Sąjungos pramonei materialinės žalos nepadaryta. Kaip paaiškinta laikinojo reglamento 124-127 konstatuojamosiose dalyse, nustatyta, kad Sąjungos pramonės kaina buvo nepakankama, kad būtų padengtos visos gamybos sąnaudos ir pasiektas pagrįstas pelno dydis, kuris galėjo būti pasiektas, jei TL nebūtų importo dempingo kaina. Todėl šis teiginys atmetamas.
(94)
Kadangi jokių kitų pastabų dėl importo dempingo kaina poveikio negauta, laikinojo reglamento 95-98 konstatuojamosios dalys patvirtinamos.
2. Kitų veiksnių poveikis
(95)
Keletas šalių teigė, kad tikroji Sąjungos pramonės patirtos žalos priežastis buvo finansų krizė, nes labiausiai pramonei buvo pakenkta, kai importas iš nagrinėjamųjų šalių jau buvo nusistovėjęs. Taip pat buvo nurodyta, kad Sąjungos pramonės pelningumas sumažėjo panašiai tiek, kiek sumažėjo kitų chemijos sektoriaus bendrovių pelningumas.
(96)
Krizė turėjo įtakos Sąjungos pramonės rezultatams. Žalos veiksnių, tokių kaip pajėgumų naudojimas ir pardavimo apimtis, tendencijos liudija, kad Sąjungos pramonės padėtis pablogėjo prasidėjus krizei ir pagerėjo rinkai atsigavus. Tačiau atlikus tyrimą nustatyta, kad padėties pagerėjimas nepadėjo atsigauti Sąjungos pramonei, kuri dar buvo stipriai atsilikusi nuo nagrinėjamojo laikotarpio pradžioje užimtos padėties. Be to, kaip minėta 89 konstatuojamojoje dalyje, 2008 m., prieš pat finansų krizės pradžią, buvo didžiausio importo iš nagrinėjamųjų šalių dempingo kaina metai ir staigaus Sąjungos pramonės pardavimo apimties sumažėjimo metai. Po šių metų Sąjungos pramonė neatsigavo, o dempingo kaina importuojami produktai ir toliau buvo masiškai parduodami Sąjungos rinkoje. Dėl šių priežasčių aišku, kad nepaisant kitų veiksnių, importas dempingo kaina iš esmės prisidėjo prie Sąjungos pramonei padarytos materialinės žalos TL. Todėl šis teiginys atmetamas.
(97)
Keletas šalių taip pat teigė, kad tikroji tariamai Sąjungos pramonei padarytos žalos priežastis yra importas iš kitų trečiųjų šalių, sumažėjusi paklausa, padidėjusi žaliavos kaina ir nuosavos prieigos prie šių žaliavų trūkumas, Sąjungos pramonės strateginių sprendimų klaidos, vartotojų grandies rinkoje padidėjusi konkurencija, sumažėjusi uždarajam naudojimui skirto nagrinėjamojo produkto gamyba, bendri rinkos sąlygų pokyčiai ir konkurencija Sąjungos rinkoje.
(98)
Pažymime, kad šios šalys negalėjo pagrįsti savo teiginių ir įrodyti, kad kitais, nei importo iš nagrinėjamųjų šalių mažomis dempingo kainomis veiksniais galima paneigti Sąjungos pramonės patirtos žalos ir importo dempingo kaina priežastinius ryšius.
(99)
Kai kurios šalys teigė, kad Komisija netyrė, ar šakotųjų FOH pardavimas galėjo turėti poveikio Sąjungos pramonės gaminamo nagrinėjamojo produkto pardavimui ir jos ekonominei padėčiai. Buvo tiriamas 8-12 konstatuojamosiose dalyse apibrėžtas produktas ir nė viena šalis nepateikė patikimų duomenų, kuriais remiantis būtų galima vertinti, ar šakotieji FOH galėjo turėti neigiamo poveikio Sąjungos pramonės ekonominei padėčiai. Todėl šis teiginys atmetamas.
(100)
Kadangi jokių pastabų dėl kitų veiksnių poveikio negauta, laikinojo reglamento 99-106 konstatuojamosios dalys patvirtinamos.
3. Išvada dėl priežastinio ryšio
(101)
Tyrimo metu nenustatyta, kad būta kitų nei importo iš nagrinėjamųjų šalių mažomis dempingo kainomis veiksnių, kuriais būtų galima paneigti Sąjungos pramonės patirtos materialinės žalos ir importo dempingo kaina priežastinį ryšį.
(102)
Kadangi jokių pastabų dėl išvados dėl priežastinio ryšio negauta, laikinojo reglamento 107-110 konstatuojamosios dalys patvirtinamos.
F. SĄJUNGOS INTERESAI
1. Sąjungos pramonė
(103)
Kadangi jokių pastabų dėl Sąjungos pramonės interesų negauta, laikinojo reglamento 112 ir 113 konstatuojamosios dalys patvirtinamos.
2. Importuotojai
(104)
Kadangi negauta jokių pastabų dėl importuotojų interesų, laikinojo reglamento 115 ir 116 konstatuojamosios dalys patvirtinamos.
3. Naudotojai
(105)
Primenama, kad siekiant įvertinti galimą antidempingo priemonių poveikį Sąjungos naudotojams, tiriant daugiausiai remtasi suvestiniais duomenimis, kuriuos pateikė penkios didelės naudotojų bendrovės, kuriose apsilankyta pirminiu etapu.
(106)
Taip daroma preliminari išvada, kad nagrinėjamojo produkto sąnaudos sudarė didelę bendrų šios grupės gamybos sąnaudų dalį ir priklausomai nuo galutinio produkto svyravo nuo 10 % iki 20 %. Tačiau turimi duomenys buvo patikrinti ir atsižvelgiant į naujus skaičiavimus ir kai kuriuos pataisytus skaičius, ši dalis yra nuo 15 % iki 25 %. Vidutinis verslo pelno dydis, naudojant nagrinėjamąjį produktą, penkiose aplankytose bendrovėse sudarė maždaug 6 %; skaičiuojant iš naujo gautas didesnis vidutinis pelno dydis, maždaug 7,5 %. Galiausiai, taip pat pataisyta vidutinė verslo, naudojant nagrinėjamąjį produktą, dalis, palyginti su visu verslu. Pirminiu etapu nustatyta, kad ji sudaro 22 %, o pagal naujus skaičiavimus - 25 %.
(107)
Paskelbus laikinąjį reglamentą, atsiliepė daug naudotojų ir pateikė pastabas dėl galutinio atskleidimo. Jie paprieštaravo penkių naudotojų bendrovių, kaip minėta laikinojo reglamento 118 konstatuojamojoje dalyje, atrankai, teigdami, kad galimam priemonių poveikiui naudotojų pramonei įvertinti naudoti duomenys buvo neskaidrūs, gauti ne iš tipinių šalių ir iš per mažo bendrovių skaičiaus. Buvo teigiama, kad tiriant reikėtų atsižvelgti į visų bendradarbiaujančių atliekant tyrimą naudotojų pateiktus duomenis.
(108)
Tačiau, kaip minėta laikinojo reglamento 117 ir 118 konstatuojamosiose dalyse, 21 bendradarbiaujanti bendrovė sudaro maždaug 25 % viso Sąjungos įsigyjamo nagrinėjamojo produkto kiekio TL, o penkios naudotojų interesams įvertinti atrinktos bendrovės įsigijo maždaug 18 % viso kiekio ir 72 % viso bendradarbiaujančių naudotojų įsigyto nagrinėjamojo produkto kiekio. Šių penkių naudotojų ne tik įsigytas nagrinėjamojo produkto kiekis yra tipiškas, bet ir jie patys yra tipiški įvairių naudotojų pramonės verslo sektorių atstovai. Iš tiesų, penkios aplankytos bendrovės sudaro nevienalytę grupę, kurioje yra ne tik pirmaeilių gamintojų, t. y. paviršinio aktyvumo medžiagų gamintojų, bet ir paviršinio aktyvumo medžiagų naudotojų ir kitų tolesnių naudotojų.
(109)
Nepaisant to buvo atlikta platesnė, visų bendradarbiaujančių naudotojų pateiktos informacijos, analizė. Be to, buvo atliktas atskiras galimo antidempingo muito poveikio paviršinio aktyvumo medžiagų gamintojams vertinimas, nes jų grupė galėtų labiausiai nukentėti nuo nustatomų priemonių. Kita atskira analizė atlikta dėl antros naudotojų grupės, kurią sudaro visos kitos atliekant tyrimą bendradarbiavusios naudotojų bendrovės.
(110)
Buvo atlikti vidutinio 5 % dydžio muito importuojamam FOH galimo poveikio skaičiavimai pirmiausia visiems bendradarbiaujantiems naudotojams, o paskui kitoms dviem grupėms atskirai. Iš gautų rezultatų matyti, kad galutinis šio vidutinio muito poveikis nagrinėjamąjį produktą naudojančių bendrovių bendroms gamybos sąnaudoms visiems naudotojams sudarys maždaug 0,09 %, o to paties muito poveikis paviršinio aktyvumo medžiagų gamintojams, gaminantiems tolesnį produktą, kuriam naudojamas nagrinėjamasis produktas, sudarytų maždaug 0,05 %, o antrai bendrovių grupei - maždaug 0,29 %.
(111)
Atlikus tyrimą taip pat paaiškėjo, kad paviršinio aktyvumo medžiagų gamintojų pelno dydis tiriamąjį produktą naudojančiame sektoriuje buvo žemesnis; tačiau ši grupė TL iš nagrinėjamųjų šalių importavo tik maždaug 2,6 % viso jų įsigyjamo tiriamojo produkto kiekio. Be to, paviršinio aktyvumo medžiagų gamintojai, naudojantys FOH, įsigyja tik maždaug 24 % visos jų apyvartos. Todėl net taikant vidutinį 5 % dydžio dempingo muitą, galutinis poveikis produktų, kurių sudėtyje yra tiriamasis produktas, gamybos sąnaudoms yra labai silpnas ir net nereikšmingas jų bendram pelningumui.
(112)
Vis dėlto kai kurie paviršinio aktyvumo medžiagų gamintojai teigė, kad nustačius antidempingo muitus, jie negalės laisvai pirkti jiems reikalingų žaliavų ir taip padėtis jų rinkos segmente bus iškreipta.
(113)
Kaip nurodyta laikinojo reglamento 120 konstatuojamojoje dalyje, antidempingo muitų dydis ir galimas jų poveikis naudotojų pramonei ir vartotojų grandies rinkai nėra rimtos kliūtys nagrinėjamojo produkto importui. Atlikus tyrimą patvirtinta, kad galutiniai antidempingo muitai negali iškreipti padėties vartotojų grandies rinkoje. Be to, paviršinio aktyvumo medžiagų gamintojams neturėtų būti sunku šį gana mažą sąnaudų padidėjimą įtraukti į galutinę jų produktų kainą. Todėl teiginiai, kad antidempingo muitai iškreiptų padėtį vartotojų grandies rinkoje atmetami.
(114)
Atskleidus galutinius faktus, kai kurie naudotojai tvirtino, kad Sąjungos gamintojai atsisakė jiems tiekti prekes ir kad yra tik keli alternatyvūs tiekimo būdai. Tačiau, kaip nurodyta laikinojo reglamento 120 konstatuojamojoje dalyje, santykinai žemas siūlomų priemonių dydis neturėtų pakenkti galimybei importuoti nagrinėjamąjį produktą. Be to, nagrinėjamuoju laikotarpiu Sąjungos gamintojai negamino visu pajėgumu. Taip pat importuoti galima iš kitų trečiųjų šalių, kurioms priemonės netaikomos, o, remiantis Eurostato duomenimis apie FOH importą iš kitų pasaulio šalių po TL, nustatyta, kad šis importas didėja, todėl tariamas tiekimo trūkumo pavojus negresia. Todėl šis teiginys atmetamas.
(115)
Kai kurios naudotojų asociacijos, kurios apie save nepranešė per pranešimo apie inicijavimą 5.3 punkte nustatytą laikotarpį, teigė, kad vertinant Sąjungos interesus nebuvo atsižvelgta į jų nuomonę, visų pirma dėl galimo priemonių poveikio mažosioms ir vidutinėms įmonėms ir konkretiems sektoriams. Vis dėlto reikėtų pažymėti, kad atliekant tyrimą buvo atsižvelgta į visas šių asociacijų pateiktas pastabas. Be to, kaip nurodyta 109 konstatuojamojoje dalyje, vertinant Sąjungos interesus buvo atsižvelgta į visą bendradarbiaujančių naudotojų pateiktą informaciją. Todėl šis teiginys atmetamas.
(116)
Keletas šalių teigė, kad priemonių trukmė, jei jos bus nustatytos, turėtų būti apribota iki daugiausiai dvejų metų. Remiantis pagrindiniu reglamentu, galutinė antidempingo priemonė paprastai nustatoma penkeriems metams. Kadangi nė viena šalis neįrodė, kad dvejų metų laikotarpio pakaktų dempingu padarytai žalai neutralizuoti, kaip to reikalaujama pagrindinio reglamento 11 straipsnio 1 dalyje, atrodo, kad nėra rimtų priežasčių keisti įprastinę priemonių taikymo trukmę. Todėl šis teiginys atmetamas.
(117)
Kadangi jokių kitų pastabų dėl naudotojų interesų negauta, patvirtinama, kad importuojamam nagrinėjamajam produktui nustačius galutines priemones Sąjungos interesai nebus pažeisti, todėl laikinojo reglamento 117-121 konstatuojamosios dalys patvirtinamos.
4. Išvada dėl Sąjungos interesų
(118)
Remiantis tuo, kas išdėstyta pirmiau, laikinojo reglamento 122 konstatuojamojoje dalyje padaryta išvada patvirtinama. Įtikinamų priežasčių nenustatyti galutinių antidempingo muitų iš nagrinėjamųjų šalių importuojamam FOH nėra.
G. GALUTINĖS ANTIDEMPINGO PRIEMONĖS
1. Žalos pašalinimo lygis
(119)
Primenama, kad pirminiu etapu apskaičiuojant tikslinį pelną naudotas 7,7 % pelno dydis. Skundo pateikėjai tvirtino, kad 15 % dydžio tikslinis pelnas būtų tinkamesnis. Reikėtų pažymėti, kad jiems nepavyko pateikti patikrinamų įrodymų, kad pagrįstų savo teiginį, jog tikslinio pelno dydis yra per mažas. Todėl siūloma patvirtinti pirminio 7,7 % dydžio tikslinį pelną, nustatytą remiantis vieno skundo pateikėjo paskutiniais pelningais metais prieš importo mažomis dempingo kainomis pradžią visoje alkoholio verslo dalyje gauto pelno dydžiu.
(120)
Tam tikros šalys teigė, kad 7,7 % dydis nėra tikroviškas ir yra per didelis. Žalos panaikinimo lygiui nustatyti jos siūlė naudoti žemesnį 3-5 % pelno dydį. Tačiau šis teiginys nepagrįstas jokiais įrodymais, patvirtinančiais, kad jų siūlomas dydis atitinka galimą Sąjungos pramonės pelną, nesant importo į Sąjungos rinką dempingo kainomis, todėl jis atmetamas.
(121)
Tam tikros šalys teigė, kad Komisiją klaidingai nustatė žalos pašalinimo lygį, remdamasi priverstinio pardavimo mažesnėmis kainomis skirtumu, nes turėjo remtis priverstinio kainų mažinimo skirtumu. Šiuo atveju nuspręsta, kad priverstinio kainų mažinimo skirtumas nėra tinkamas pagrindas Sąjungos pramonei padarytos žalos pašalinimo lygiui nustatyti, nes jame nebūtų atspindėtas kainos, kuri galėjo būti sumokėta, jei nebūtų importo į Sąjungos rinką dempingo kainomis, dydis. Todėl teiginys atmetamas.
(122)
Atsižvelgiant į tai, pirminis žalos skirtumas, išreikštas CIF kainos Sąjungos pasienyje prieš sumokant muitą procentine dalimi, nurodytas laikinojo reglamento 127 konstatuojamojoje dalyje, patvirtinamas.
2. Galutinės priemonės
2.1. Galutinių priemonių forma
(123)
Kaip minėta 79-84 konstatuojamosiose dalyse, kai kurios šalys, inter alia, teigė, kad dabartinės priemonės turėtų būti laikinai sustabdytos, nes laikotarpio po TL įvykiai, susiję su nagrinėjamojo produkto kainos Sąjungos rinkoje didėjimu, buvo akivaizdūs, neginčijami ir ilgalaikiai. Jos taip pat teigė, kad galutinės priemonės jokiu būdu neturėtų būti pridėtinės vertės muitai, geriau jos būtų nustatytos kaip MIK.
(124)
Vis dėlto manoma, kad šiuo konkrečiu atveju minimalios importo kainos nustatymo sąlygos nėra įvykdytos. Tokios priemonės būtų galima lengvai išvengti, žinant nagrinėjamojo produkto rūšį ir sudėtingas nagrinėjamųjų eksportuojančių bendrovių struktūras.
(125)
Tačiau pripažįstama, kad šio produkto rinkoje kainos aspektas yra itin svarbus, todėl būtų prasminga sumažinti galutinių priemonių poveikį Sąjungos naudotojams, jei nagrinėjamojo produkto kainos gerokai padidėtų. Taigi, manoma, kad tikslinga pakeisti galutinių priemonių formą ir vietoje pridėtinės vertės muitų nustatyti specifinius muitus.
(126)
Manoma, kad, stipriai ir sparčiai išaugus kainoms, tokiomis priemonėmis bus apribotas galimas nenumatytas neigiamas poveikis naudotojams. Kita vertus, sumažėjus kainoms, specifiniais muitais ir toliau bus užtikrinta pakankama Sąjungos gamintojų apsauga. Specifiniai muitai nustatomi remiantis bendradarbiaujančių bendrovių eksporto į Sąjungą CIF verte TL, konvertuota į EUR naudojant mėnesinį valiutos keitimo kursą, padauginta iš mažesnio iš dempingo arba žalos skirtumų, laikantis mažesnio muito taisyklės.
(127)
Šiuo klausimu du eksportuojantys gamintojai teigė, kad vietoje mėnesinio valiutos keitimo kurso reikėtų naudoti vidutinį metinį valiutos keitimo kursą. Pažymima, kad pagal įprastą tvarką atliekant antidempingo tyrimus valiuta konvertuojama pagal mėnesinį valiutos keitimo kursą. Ta pati tvarka taikyta ir atliekant šį tyrimą. Todėl šis teiginys atmetamas.
(128)
Skundo pateikėjas teigė, kad nustatant specifinius muitus reikėjo naudoti dabartines FOH kainas, o ne CIF vertes TL. Reikėtų pažymėti, kad specifiniai muitai nustatomi remiantis dempingo ir žalos TL skaičiavimais. Jokių pagrįstų įrodymų, dėl kurių šiuo atveju skaičiuojant specifinius muitus reikėtų remtis laikotarpio po TL duomenimis, nepateikta. Todėl šis teiginys atmetamas.
2.2. Galutinių priemonių nustatymas
(129)
Paskelbus laikinąsias priemonės, apie save informavo vienas potencialus eksportuojantis gamintojas, teigdamas, kad visoms kitoms bendrovėms nustatyta muito norma turėtų atitikti didžiausią nustatytą muitą, o ne didžiausią Indonezijai nustatytą dempingo skirtumą. Tačiau muitas kitiems eksportuotojams nustatomas kaip dempingo kitiems eksportuotojams arba kitų eksportuotojų daromos žalos skirtumas, taikant mažesnio muito taisyklę. Todėl šis teiginys atmetamas.
(130)
Atsižvelgiant į tai, kas išdėstyta, manoma, kad, vadovaujantis pagrindinio reglamento 9 straipsnio 4 dalimi, importuojamam nagrinėjamam produktui turėtų būti nustatytos galutinės antidempingo priemonės, kurių dydis prilygtų mažesniam iš dempingo arba žalos skirtumų, vadovaujantis mažesnio muito taisykle.
(131)
Visoms šalims buvo pranešta apie esminius faktus ir aplinkybes, kuriais remiantis ketinta rekomenduoti nustatyti galutinius antidempingo muitus. Be to, joms nustatytas laikotarpis, per kurį, atskleidus galutinius faktus, jos galėjo pareikšti prieštaravimus. Šalių pateiktos pastabos buvo tinkamai apsvarstytos ir prireikus išvados buvo atitinkamai pataisytos.
(132)
Siūlomi galutiniai antidempingo muitai yra tokie:
Šalis
Bendrovė
Galutinis specifinis antidempingo muitas (EUR už neto toną)
Indija
VVF Limited
46,98
Visos kitos bendrovės
86,99
Indonezija
P.T. Musim Mas
45,63
Visos kitos bendrovės
80,34
Malaizija
KL-Kepong Oleomas Sdn.Bhd.
35,19
Emery Oleochemicals (M) Sdn. Bhd.
61,01
Fatty Chemical Malaysia Sdn. Bhd
51,07
Visos kitos bendrovės
61,01
(133)
Šiame reglamente konkrečioms bendrovėms nurodytos antidempingo muito normos taikomos tik šių bendrovių, t. y. konkrečiai paminėtų juridinių asmenų, pagamintam importuojamam nagrinėjamajam produktui. Importuojamajam nagrinėjamajam produktui, pagamintam bet kurios kitos bendrovės, kurios pavadinimas ir adresas konkrečiai nenurodytas šiame reglamente, įskaitant subjektus, susijusius su konkrečiai nurodytomis bendrovėmis, negali būti taikomos šios normos - joms turėtų būti taikoma visoms kitoms bendrovėms nustatyta muito norma.
(134)
Visus prašymus taikyti šias individualias antidempingo muito normas (pvz., pasikeitus įmonės pavadinimui arba įsteigus naujas gamybos ar pardavimo įmones) iš karto reikėtų siųsti Komisijai (10) kartu su visa svarbia informacija, ypač apie bendrovės veiklos pasikeitimus, susijusius su gamyba, vidaus ir eksporto pardavimu, kurie, pavyzdžiui, yra susiję su tokiu pavadinimo arba gamybos ir pardavimo įmonių pasikeitimu. Prireikus šis reglamentas turėtų būti iš dalies pakeistas atnaujinant bendrovių, kurioms taikomos individualios antidempingo muito normos, sąrašą.
3. Įsipareigojimai
(135)
Vienas Indijos ir vienas Malaizijos eksportuojantis gamintojas bei su juo susijęs importuotojas pasiūlė įsipareigoti dėl kainos pagal pagrindinio reglamento 8 straipsnio 1 dalį. Abiejuose pasiūlymuose įsipareigoti buvo nurodyta daug produkto grupių (apibrėžtų pagal chemines specifikacijas) ir kiekvienai grupei nustatyta skirtinga minimali importo kaina (toliau - MIK), o kai kurių grupių kainų skirtumas sudarė 25 % Malaizijos eksportuotojo pasiūlyme ir 100 % Indijos eksportuotojo pasiūlyme. Be to, tos pačios grupės kainų skirtumas kartais buvo 20 %, todėl kyla labai didelis kryžminio kompensavimo pavojus. Taip pat pastebėta, kad Indijos eksportuotojo pasiūlyme neatsižvelgiama į nagrinėjamojo produkto kainų nepastovumą. Kitas nustatytas kryžminio kompensavimo pavojus susijęs su Malaizijos eksportuotoju ir su juo susijusiu importuotoju į Sąjungą, kuris nagrinėjamąjį produktą gauna ne tik iš Malaizijos eksportuotojo, bet ir iš kitų tiekėjų. Galiausiai, muitinei būtų sudėtinga nustatyti produkto cheminę specifikaciją be atskiros analizės, todėl kontrolė būtų labai sudėtinga ar net neįmanoma. Todėl pasiūlymai įsipareigoti atmetami. Pateikus pasiūlymą pakeisti priemonių formą, vienas eksportuojantis gamintojas iš dalies pakeitė savo pasiūlymą įsipareigoti ir visoms produktų grupėms nustatė vidutinę minimalią importo kainą, teigdamas, kad taip bus išvengta kryžminės kompensacijos pavojaus. Kitas eksportuojantis gamintojas savo pasiūlymo nepakeitė. Vis dėlto, atsižvelgiant į produkto rūšių skaičių ir jų kainų svyravimus, nustačius MIK priemonių veiksmingumas būtų visiškai panaikintas. Be to, bendrovių struktūra ir jų pasiūlymai dėl pirmiau nurodytų priežasčių tebetrukdo priimti įsipareigojimus. Vieno eksportuotojo pasiūlytas ataskaitų teikimo ir kainų režimas neišsprendžia šių problemų ir vis tiek būtų labai sudėtinga, net neįmanoma, vykdyti kontrolę. Todėl pasiūlymai įsipareigoti negali būti priimti.
4. Galutinis laikinųjų muitų surinkimas
(136)
Atsižvelgiant į nustatytų dempingo skirtumų dydį ir įvertinus Sąjungos pramonei padarytą žalą, manoma, kad reikėtų galutinai surinkti garantijomis užtikrintas laikinojo antidempingo muito, nustatyto laikinuoju reglamentu, sumas, neviršijant šiame reglamente nustatytų galutinių muitų sumos. Jeigu galutiniai muitai yra mažesni nei laikinieji muitai, laikinai garantijomis užtikrintos sumos, viršijančios galutinę antidempingo muitų normą, turėtų būti nerenkamos,
PRIĖMĖ ŠĮ REGLAMENTĄ:
1 straipsnis
1. Importuojamiems Indijos, Indonezijos ir Malaizijos kilmės sočiųjų riebalų alkoholiams, kurių grandinę sudaro C8, C10, C12, C14, C16 ar C18 anglies atomų (neįskaitant šakotųjų izomerų), įskaitant atskirus sočiuosius riebalų alkoholius (dar vadinamus atskirosiomis frakcijomis) ir mišinius, kurių grandinę daugiausiai sudaro C6-C8, C6-C10, C8-C10, C10-C12 anglies atomų deriniai (paprastai klasifikuojami kaip C8-C10 anglies atomų deriniai), mišinius, kurių grandinę daugiausiai sudaro C12-C14, C12-C16, C12-C18, C14-C16 anglies atomų deriniai (paprastai klasifikuojami kaip C12-C14 anglies atomų deriniai), bei mišinius, kurių grandinę daugiausiai sudaro C16-C18 anglies atomų deriniai, kurie šiuo metu priskiriami prie KN kodų ex 2905 16 85, 2905 17 00, ex 2905 19 00 ir ex 3823 70 00 (TARIC kodai 2905168510, 2905190060, 3823700011 ir 3823700091), nustatomas galutinis antidempingo muitas.
2. Galutinio antidempingo muito norma, taikoma 1 dalyje aprašytiems produktams, kuriuos gamina toliau išvardytos bendrovės, yra tokia:
Šalis
Bendrovė
Galutinis antidempingo muitas (EUR už neto toną)
Papildomas TARIC kodas
Indija
VVF Ltd, Taloja, Maharashtra
46,98
B110
Visos kitos bendrovės
86,99
B999
Indonezija
P.T. Musim Mas, Tanjung Mulia, Medan, Sumatera Utara
45,63
B112
Visos kitos bendrovės
80,34
B999
Malaizija
KL-Kepong Oleomas Sdn. Bhd, Pelabuhan Klang, Selangor Darul Ehsan
35,19
B113
Emery Oleochemicals (M) Sdn. Bhd., Kuala Langat, Selangor
61,01
B114
Fatty Chemical Malaysia Sdn. Bhd. Prai, Penang
51,07
B117
Visos kitos bendrovės
61,01
B999
3. Jeigu prekės buvo sugadintos prieš jas išleidžiant į laisvą apyvartą ir todėl faktiškai sumokėta arba mokėtina kaina, siekiant nustatyti muitinę vertę, paskirstoma proporcingai pagal 1993 m. liepos 2 d. Komisijos reglamento (EEB) Nr. 2454/93, išdėstančio Tarybos reglamento (EEB) Nr. 2913/92, nustatančio Bendrijos muitinės kodeksą, įgyvendinimo nuostatas (11), 145 straipsnį, antidempingo muito dydis, apskaičiuotas remiantis pirmiau nustatytomis sumomis, sumažinamas proporcingai faktiškai sumokėtai arba mokėtinai kainai.
4. Jeigu nenurodyta kitaip, taikomos galiojančios muitus reglamentuojančios nuostatos.
2 straipsnis
Galutinai surenkamos garantijomis užtikrintos laikinojo antidempingo muito, nustatyto Reglamentu (ES) Nr. 446/2011, sumos. Sumos, viršijančios galutinio antidempingo muito normą, nerenkamos.
3 straipsnis
Šis reglamentas įsigalioja kitą dieną po jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.
Šis reglamentas privalomas visas ir tiesiogiai taikomas visose valstybėse narėse.
Priimta Briuselyje 2011 m. lapkričio 8 d.