РЕШЕНИЕ НА СЪВЕТА
от 26 юли 2010 година
относно ограничителни мерки срещу Иран и за отмяна на Обща позиция 2007/140/ОВППС
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Договора за Европейския съюз, и по-специално член 29 от него,
като има предвид, че:
(1)
На 27 февруари 2007 г. Съветът на Европейския съюз прие Обща позиция 2007/140/ОВППС относно ограничителните мерки срещу Иран (1) в изпълнение на Резолюция 1737 (2006) на Съвета за сигурност на Организацията на обединените нации.
(2)
На 23 април 2007 г. Съветът прие Обща позиция 2007/246/ОВППС (2) в изпълнение на Резолюция 1747 (2007) на Съвета за сигурност на Организацията на обединените нации.
(3)
На 7 август 2008 г. Съветът прие Обща позиция 2008/652/ОВППС (3) в изпълнение на Резолюция 1803 (2008) на Съвета за сигурност на ООН.
(4)
На 9 юни 2010 г. Съветът за сигурност на Организацията на обединените нации („Съветът за сигурност“) прие Резолюция 1929 (2010) на Съвета за сигурност на ООН), която разшири обхвата на ограничителните мерки, наложени с Резолюция 1737 (2006) на Съвета за сигурност на ООН, Резолюция 1747 (2007) на Съвета за сигурност на ООН и Резолюция 1803 (2008) на Съвета за сигурност на ООН, и въведе допълнителни ограничителни мерки срещу Иран.
(5)
На 17 юни 2010 г. Европейският съвет подчерта все по-дълбоката си загриженост относно иранската ядрена програма и приветства приемането на Резолюция 1929 (2010) на Съвета за сигурност на ООН. Като припомни декларацията си от 11 декември 2009 г., Европейският съвет прикани Съвета да приеме мерки за изпълнение на мерките, предвидени в Резолюция 1929 (2010) на Съвета за сигурност на ООН, както и съпътстващи мерки, за да подпомогне разрешаването чрез преговори на всички нерешени въпроси, свързани с разработването от Иран на чувствителни технологии за неговата ядрена и ракетна програма. Тези мерки следва да бъдат насочени към областите на търговията, финансовия сектор, иранския транспортен сектор, ключовите сектори на петролната и газовата промишленост и към допълнителни цели, по-специално Ислямската революционна гвардия.
(6)
Резолюция 1929 (2010) на Съвета за сигурност на ООН забранява инвестирането от страна на Иран, негови граждани и образувания, учредени в Иран или попадащи под неговата юрисдикция, или от страна на лица или образувания, действащи от тяхно име или по техни указания, или от страна на образувания, притежавани или контролирани от тях, в каквато и да било търговска дейност, включваща добиването на уран, производството или употребата на ядрени материали и технологии.
(7)
Резолюция 1929 (2010) на Съвета за сигурност на ООН разширява обхвата на финансовите ограничения и на ограниченията за пътуване, наложени с Резолюция 1737 (2006) на Съвета за сигурност на ООН, като включва допълнителни лица и образувания, включително членове и образувания на Ислямската революционна гвардия (ИРГ) и образувания на Islamic Republic of Iran Shipping Lines (IRISL).
(8)
В съответствие с декларацията на Европейския съвет, ограниченията за допускане и замразяването на финансови средства и икономически ресурси следва да бъдат прилагани спрямо допълнителни лица и образувания, освен определените от Съвета за сигурност или от Комитета, създаден по силата на параграф 18 от Резолюция 1737 (2006) на Съвета за сигурност на ООН („Комитета“), като се използват критериите, прилагани от Съвета за сигурност или от Комитета.
(9)
В съответствие с декларацията на Европейския съвет е уместно да се забрани доставката, продажбата или прехвърлянето на Иран на още изделия, материали, оборудване, стоки и технологии, в допълнение към посочените от Съвета за сигурност или от Комитета, които биха могли да подпомогнат дейностите на Иран, свързани с обогатяването и преработката на уран или с производството на тежка вода, с разработването на носители на ядрено оръжие или с извършването на дейности, свързани с други въпроси, по които Международната агенция за атомна енергия (МААЕ) е изразила загриженост или е определила като нерешени, или с други програми за оръжия за масово унищожение. Тази забрана следва да включва изделия и технологии с двойна употреба.
(10)
В съответствие с декларацията на Европейския съвет държавите-членки следва да проявяват сдържаност към поемането на нови краткосрочни ангажименти за предоставяне на публична или частна финансова подкрепа за търговия с Иран с оглед на намаляването на неизплатени суми, по-специално за да се избегне финансовата подкрепа за чувствителните ядрени дейности на Иран, свързани с разпространението на ядрени оръжия, или за разработването на носители на ядрено оръжие, и следва да забранят всякакви средносрочни и дългосрочни ангажименти за предоставяне на публична или частна финансова подкрепа за търговия с Иран.
(11)
Резолюция 1929 (2010) на Съвета за сигурност на ООН призовава всички държави да правят проверки, в съгласие с националните си органи и в съответствие с националното си законодателство, и при зачитане на международното право, на всички товарни пратки към и от Иран на тяхна територия, включително морските пристанища и летищата, ако съответната държава има информация, даваща достатъчно основания да се смята, че товарът съдържа изделия, чиято доставка, продажба, трансфер или износ са забранени от резолюции 1737 (2006), 1747 (2007), 1803 (2008) или 1929 (2010) на Съвета за сигурност на ООН.
(12)
В Резолюция 1929 (2010) на Съвета за сигурност на ООН се посочва също, че държавите-членки, в съответствие с международното право, и по-специално морското право, могат да изискат проверки на плавателни съдове в открито море със съгласието на държавата на знамето, ако имат информация, даваща достатъчно основания да се смята, че плавателните съдове превозват изделия, чиято доставка, продажба, трансфер или износ са забранени по силата на резолюции 1737 (2006), 1747 (2007), 1803 (2008) или 1929 (2010) на Съвета за сигурност на ООН.
(13)
В Резолюция 1929 (2010) на Съвета за сигурност на ООН се предвижда държавите членки на ООН да конфискуват и неутрализират изделия, чиято доставка, продажба, трансфер или износ са забранени от резолюции 1737 (2006), 1747 (2007), 1803 (2008) или 1929 (2010) на Съвета за сигурност на ООН, по начин, който не противоречи на задълженията им по приложимите резолюции на Съвета за сигурност и международните конвенции.
(14)
В Резолюция 1929 (2010) на Съвета за сигурност на ООН освен това се предвижда държавите членки на ООН да забранят предоставянето от техни граждани или от тяхна територия на услуги за кораби, свързани със зареждане с гориво или друг вид обслужване, на Иран, ако имат информация, даваща достатъчно основания да се смята, че те превозват изделия, чиято доставка, продажба, трансфер или износ са забранени от резолюции 1737 (2006), 1747 (2007), 1803 (2008) или 1929 (2010) на Съвета за сигурност на ООН.
(15)
В съответствие с декларацията на Европейския съвет държавите-членки, в съгласие с националните си правни органи и в съответствие с националното си законодателство, и при зачитане на международното право, по-специално международните споразумения в областта на гражданското въздухоплаване, следва да предприемат необходимите мерки за предотвратяване на достъпа до летищата под тяхна юрисдикция на всички въздушни превози на товари от Иран, с изключение на смесените пътнически и товарни полети.
(16)
Освен това предоставянето от граждани на държави-членки или от територията на държави-членки на инженерни услуги или услуги по поддръжката на ирански товарни самолети следва да бъде забранено, ако съответната държава има информация, даваща достатъчно основания да се смята, че те превозват изделия, чиято доставка, продажба, трансфер или износ са забранени по силата на резолюции 1737 (2006), 1747 (2007), 1803 (2008) или 1929 (2010) на Съвета за сигурност на ООН.
(17)
Резолюция 1929 (2010) на Съвета за сигурност на ООН призовава също всички държави членки на ООН да не допускат предоставяне на финансови услуги, включително застраховане и презастраховане, или трансфер към, през или от тяхна територия, или на или от техни граждани или образувания, организирани съгласно техните законодателства, или лица или финансови институции на тяхна територия, на каквито и да е финансови или други активи или ресурси, които биха могли да подпомогнат чувствителните ядрени дейности на Иран, свързани с разпространението на ядрени оръжия, или разработването на носители на ядрено оръжие.
(18)
В съответствие с декларацията на Европейския съвет държавите-членки следва да забранят предоставянето на застраховане и презастраховане на правителството на Иран, на образувания, учредени в Иран или попадащи под иранска юрисдикция, на лица и образувания, действащи от тяхно име или по тяхно указание, и на образувания, притежавани и контролирани от тях, включително по незаконен начин.
(19)
Освен това следва да се забранят продажбата, покупката, брокерството и подпомагането при емитирането на държавни облигации или на гарантирани от държавата облигации на или от правителството на Иран, Централната банка на Иран или ирански банки, включително клонове и дъщерни дружества, и финансови образувания, контролирани от лица и образувания, установени в Иран.
(20)
В съответствие с декларацията на Европейския съвет и за изпълнение на целите на Резолюция 1929 (2010) на Съвета за сигурност на ООН, следва да се забрани откриването на нови клонове, дъщерни дружества или представителства на ирански банки на територията на държавите-членки, както и установяването на нови съвместни предприятия или дяловото участие на ирански банки в банки под юрисдикцията на държавите-членки. Освен това държавите-членки следва да предприемат необходимите мерки, за да забранят на финансовите институции, на тяхната територия или под тяхна юрисдикция, да откриват представителства или дъщерни дружества или банкови сметки в Иран.
(21)
Резолюция 1929 (2010) на Съвета за сигурност на ООН предвижда също държавите да изискват от своите граждани, от лицата под тяхна юрисдикция или от дружествата, учредени на тяхна територия или под тяхната юрисдикция, да проявяват бдителност при извършването на бизнес с образувания, учредени в Иран или попадащи под иранска юрисдикция, ако имат достатъчно основания да смятат, че такъв бизнес може да подпомогне чувствителните ядрени дейности на Иран, свързани с разпространението на ядрени оръжия, или за разработването на носители на ядрено оръжие, или за нарушаване на резолюции 1737 (2006), 1747 (2007), 1803 (2008) или 1929 (2010) на Съвета за сигурност на ООН.
(22)
В Резолюция 1929 (2010) на Съвета за сигурност на ООН се отбелязва потенциалната връзка между доходите на Иран от неговия енергиен сектор и финансирането на чувствителните ядрени дейности на Иран, свързани с разпространението на ядрени оръжия, и освен това се отбелязва, че оборудването и материалите за химическа обработка, необходими в нефтохимическата промишленост, имат много общо с оборудването и материалите, необходими за определени чувствителни дейности, свързани с ядрения горивен цикъл.
(23)
В съответствие с декларацията на Европейския съвет държавите-членки следва да забранят продажбата, доставката или трансфера на Иран на ключово оборудване и технологии, както и на свързаната с тях техническа и финансова помощ, които биха могли да се използват в ключовите сектори на промишлеността в областта на петрола и природния газ. Освен това държавите-членки следва да забранят всякакви нови инвестиции в тези сектори в Иран.
(24)
Процедурата по изменение на приложения I и II към настоящото решение следва да предвижда на посочените лица и образувания да бъдат предоставени основанията за включването им в списъка, за да им се даде възможност да представят забележки. Когато бъдат представени забележки или нови доказателства по същество, Съветът следва да преразгледа решението си в светлината на тези забележки и да информира съответното засегнато лице или образувание.
(25)
Настоящото решение зачита основните права и спазва принципите, признати по-специално от Хартата на основните права на Европейския съюз, най-вече правото на ефективни правни средства за защита и на справедлив съдебен процес, правото на собственост и правото на защита на личните данни. Настоящото решение следва да се прилага в съответствие с тези права и принципи.
(26)
Настоящото решение зачита в пълна степен задълженията на държавите-членки съгласно Устава на Организацията на обединените нации и правно обвързващото естество на резолюциите на Съвета за сигурност.
(27)
Необходими са по-нататъшни действия от страна на Съюза за изпълнение на някои мерки,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
ГЛАВА 1
ОГРАНИЧЕНИЯ ВЪРХУ ИЗНОСА И ВНОСА
Член 1
1. Забранява се пряката или непряката доставка, продажба или трансфер на следните изделия, материали, оборудване, стоки и технологии, включително софтуер, на или за ползване във, или в полза на Иран от граждани на държавите-членки или през териториите на държавите-членки, или ползвайки плавателни съдове или въздухоплавателни средства под тяхно знаме, независимо дали са с произход от техните територии:
а)
изделия, материали, оборудване, стоки и технологии, изброени в списъците на Групата на ядрените доставчици и Режима за контрол върху ракетните технологии;
б)
всички допълнителни изделия, материали, оборудване, стоки и технологии, определени от Съвета за сигурност или от Комитета, които биха могли да допринесат за дейности, свързани с обогатяването и преработката на уран или с производството на тежка вода, или с разработването на носители на ядрено оръжие;
в)
оръжия и свързани с тях материали от всички видове, включително оръжия и боеприпаси, военни транспортни средства и оборудване, паравоенно оборудване и резервни части за такива оръжия и свързани с тях материали, както и оборудване, което би могло да се използва за вътрешни репресии. Тази забрана не се прилага за невоенни превозни средства, произведени или оборудвани с материали за осигуряване на балистична защита, предназначени единствено за защита на персонал на ЕС и неговите държави-членки в Иран;
г)
някои други изделия, материали, оборудване, стоки и технологии, които биха могли да подпомогнат дейности, свързани с обогатяването и преработката на уран или с производството на тежка вода, с разработването на носители на ядрено оръжие или с извършването на дейности, свързани с други въпроси, по които МААЕ е изразила загриженост или е определила като нерешени. Съюзът предприема необходимите мерки за определяне на съответните изделия, които да бъдат обхванати от настоящата разпоредба;
д)
други изделия и технологии с двойна употреба, изброени в приложение I към Регламент (ЕО) № 428/2009 на Съвета от 5 май 2009 г. за въвеждане режим на Общността за контрол на износа, трансфера, брокерската дейност и транзита на изделия и технологии с двойна употреба (4), които не са обхванати от буква а), с изключение на категория 5 - част 1 и категория 5 - част 2 от приложение I към Регламент (ЕО) № 428/2009.
2. Забраната в параграф 1 не се прилага към прекия или непрекия трансфер към или за ползване във, или в полза на Иран през териториите на държавите-членки, на изделия, посочени в параграф 3, буква б), подточки i) и ii) от Резолюция 1737 (2006) на Съвета за сигурност на ООН, предназначени за реактори с лека вода, започнати преди декември 2006 г.
3. Забранява се също:
а)
предоставянето на техническа помощ или обучение, инвестиции или брокерски услуги, свързани с изделия, материали, оборудване, стоки и технологии, посочени в параграф 1, или с предоставянето, производството, поддръжката и употребата на тези изделия, материали, оборудване, стоки и технологии, пряко или косвено, на което и да било лице, образувание или орган във или за ползване в Иран;
б)
предоставянето на финансиране или финансова помощ, свързана с изделия и технологии, посочени в параграф 1, включително по-специално безвъзмездни средства, заеми и застраховка на експортни кредити, за каквато и да било продажба, доставка, трансфер или износ на тези изделия и технологии или за предоставянето на свързано с тях техническо обучение, услуги или помощ, пряко или косвено, на което и да било лице, образувание или орган във или за ползване в Иран;
в)
участието, съзнателно или умишлено, в дейности, чиято цел или резултат е заобикалянето на забраните, посочени в букви а) и б).
4. Забранява се доставката от Иран, от граждани на държавите-членки или чрез използване на плавателни или въздухоплавателни съдове под тяхно знаме, на изделия, материали, оборудване, стоки и технологии, посочени в параграф 1, независимо дали произходът им е или не е от територията на Иран.
Член 2
1. Пряката или непряката доставка, продажба или трансфер към или за ползване във, или в полза на Иран от граждани на държавите-членки или през териториите на държавите-членки, или чрез използване на плавателни съдове или въздухоплавателни средства под тяхна юрисдикция, на изделия, материали, оборудване, стоки и технологии, включително софтуер, необхванати от член 1, които биха могли да допринесат за дейности, свързани с обогатяването и преработката на уран или с производството на тежка вода, с разработването на носители на ядрено оръжие, или с упражняването на дейности, свързани с други въпроси, по които МААЕ е изразила загриженост или ги е определила като нерешени, подлежат на издаване на разрешение за всеки отделен случай от страна на компетентните органи на изнасящата държава-членка. Съюзът предприема необходимите мерки за определяне на съответните изделия, които да бъдат обхванати от настоящата разпоредба.
2. Предоставянето на:
а)
техническа помощ, обучение, инвестиции или брокерски услуги, свързани с изделия, материали, оборудване, стоки и технологии, посочени в параграф 1, или с предоставянето, производството, поддръжката и употребата на тези изделия, пряко или косвено, за което и да било лице, образувание или орган във или за ползване в Иран;
б)
финансиране или финансова помощ, свързани с изделия и технологии, посочени в параграф 1, включително по-специално безвъзмездни средства, заеми и застраховка на експортни кредити, за каквато и да било продажба, доставка, трансфер или износ на тези изделия, или за предоставянето на свързано с тях техническо обучение, услуги или помощ, пряко или косвено, за което и да било лице, образувание или орган във или за ползване в Иран;
също подлежат на разрешение от компетентния орган на изнасящата държава-членка.
3. Компетентните органи на държавите-членки не предоставят разрешение за доставка, продажба или трансфер на изделия, материали, оборудване, стоки и технологии, посочени в параграф 1, ако установят, че съответната продажба, доставка, трансфер или износ или предоставянето на съответната услуга биха допринесли за дейностите, посочени в параграф 1.
Член 3
1. Мерките, наложени по член 1, параграф 1, букви а), б) и в) и параграф 3, не се прилагат, когато е уместно, когато Комитетът установи предварително и за всеки отделен случай, че доставката, продажбата, трансферът или предоставянето на такива изделия или помощ очевидно няма да допринесат за развитието на иранските технологии в подкрепа на неговите чувствителни ядрени дейности, свързани с разпространението на ядрени оръжия, или за разработването на носители на ядрено оръжие, включително в случаите, когато тези изделия или помощ са предназначени за храна, селскостопански, медицински или други хуманитарни цели, при условие че:
а)
договорите за доставка на такива изделия или помощ включват подходящи гаранции по отношение на крайния потребител; и
б)
Иран е поел ангажимент да не употребява такива изделия в чувствителни ядрени дейности, свързани с разпространението на ядрени оръжия, или за разработване на носители на ядрено оръжие.
2. Мерките, наложени по член 1, параграф 1, буква д) и параграф 3, не се прилагат, когато компетентният орган в съответната държава-членка установи предварително и за всеки отделен случай, че доставката, продажбата, трансферът или предоставянето на такива изделия или помощ очевидно няма да допринесат за развитието на иранските технологии в подкрепа на неговите чувствителни ядрени дейности, свързани с разпространението на ядрени оръжия, или за разработването на носители на ядрено оръжие, включително в случаите, когато тези изделия или помощ са предназначени за медицински или други хуманитарни цели, при условие че:
а)
договорите за доставка на такива изделия или помощ включват подходящи гаранции по отношение на крайния потребител; и
б)
Иран е поел ангажимент да не употребява такива изделия в чувствителни ядрени дейности, свързани с разпространението на ядрени оръжия, или за разработване на носители на ядрено оръжие.
Съответната държава-членка уведомява другите държави-членки за всеки отказ да приложи изключение.
Член 4
1. Забраняват се продажбата, доставката или трансферът на ключово оборудване и технологии за посочените по-долу основни сектори на петролната и газовата промишленост на Иран или за ирански или притежавани от Иран предприятия, които извършват дейности в тези сектори извън Иран, от граждани на държавите-членки или от териториите на държавите-членки, или чрез използване на плавателни съдове или въздухоплавателни средства под юрисдикцията на държавите-членки, независимо дали произхождат от техните територии или не:
а)
рафиниране;
б)
втечнен природен газ;
в)
сондиране;
г)
производство.
Съюзът предприема необходимите мерки за определяне на съответните изделия, които да бъдат обхванати от настоящата разпоредба.
2. Забранява се на предприятията в Иран, които извършват дейности в основните сектори на петролната и газовата промишленост на Иран, посочени в параграф 1, или на ирански или притежавани от Иран предприятия, които извършват дейности в тези сектори извън Иран, да се предоставя следното:
а)
техническа помощ или обучение и други услуги, свързани с ключово оборудване и технологии, определени съгласно параграф 1;
б)
предоставянето на финансиране или финансова помощ за продажба, доставка, трансфер или износ на ключово оборудване и технологии, определени съгласно параграф 1, или за предоставяне на свързана с тях техническа помощ или обучение.
3. Забранява се съзнателното или умишленото участие в дейности, чиято цел или резултат е заобикалянето на забраните, посочени в параграфи 1 и 2.
ОГРАНИЧЕНИЯ ЗА ФИНАНСИРАНЕ НА ОПРЕДЕЛЕНИ ПРЕДПРИЯТИЯ
Член 5
Забраняват се инвестициите на територии, които са под юрисдикцията на държавите-членки, от страна на Иран, неговите граждани и образувания, учредени в Иран или попадащи под неговата юрисдикция, или от лица и образувания, действащи от тяхно име или по тяхно указание, или от образувания, притежавани или контролирани от тях, в каквато и да е търговска дейност, свързана с добиването на уран, производството или употребата на ядрени материали и технологии, по-специално обогатяване на уран и преработвателни дейности, всички дейности, свързани с производството на тежка вода, или технологии, свързани с балистични ракети, които могат да носят ядрени оръжия. Съюзът предприема необходимите мерки за определяне на съответните изделия, които да бъдат обхванати от настоящия член.
Член 6
Забранява се следното:
а)
предоставянето на всякакви финансови заеми или кредити на предприятията в Иран, които извършват дейности в секторите на петролната и газовата промишленост на Иран, посочени в член 4, параграф 1, или на ирански или притежавани от Иран предприятия, които извършват дейности в тези сектори извън Иран;
б)
придобиването или разширяването на участие в предприятия в Иран, които извършват дейности в секторите на петролната и газовата промишленост на Иран, посочени в член 4, параграф 1, или в ирански или притежавани от Иран предприятия, които извършват дейности в тези сектори извън Иран, включително пълното придобиване на такива предприятия, както и придобиването на дялове и ценни книжа с право на участие;
в)
създаването на съвместни предприятия с предприятия в Иран, които извършват дейности в секторите на петролната и газовата промишленост, посочени в член 4, параграф 1, и с дъщерни дружества или филиали под техен контрол.
Член 7
1. Забраната по член 4, параграф 1 не засяга изпълнението на задължения по доставката на стоки, които са предвидени в договори, сключени преди датата на приемане на настоящото решение.
2. Забраните по член 4 не засяга изпълнението на задължения, произтичащи от договори, които са сключени преди датата на приемане на настоящото решение и са свързани с инвестиции, направени в Иран преди същата дата, от страна на предприятия, установени в държавите-членки.
3. Забраните по член 6, букви а) и б) съответно:
i)
не засягат изпълнението на задължения, произтичащи от договори или споразумения, които са сключени преди датата на приемане на настоящото решение;
ii)
не възпрепятстват разширяването на участие, ако то е свързано със задължение по споразумение, сключено преди датата на приемане на настоящото решение.
ОГРАНИЧЕНИЯ ВЪРХУ ФИНАНСОВОТО ПОДПОМАГАНЕ НА ТЪРГОВИЯТА
Член 8
1. Държавите-членки се въздържат да поемат нови краткосрочни ангажименти за предоставяне на финансово подпомагане, от публичния или от частния сектор, за търговията с Иран, включително предоставянето на експортни кредити, гаранции или застраховане на свои граждани или образувания, извършващи такава търговия, с цел намаляване на размера на дължимите им суми, по-специално за да се предотврати използването на финансово подпомагане за чувствителни ядрени дейности, свързани с разпространението на ядрени оръжия, или за разработване на носители на ядрено оръжие. Освен това държавите-членки не поемат нови средносрочни или дългосрочни ангажименти за предоставяне на финансово подпомагане, от публичния или от частния сектор, за търговията с Иран.
2. Параграф 1 не засяга ангажиментите, поети преди влизането в сила на настоящото решение.
3. Параграф 1, не засяга търговията с цел прехрана, селскостопански, медицински или други хуманитарни цели.
ГЛАВА 2
ФИНАНСОВ СЕКТОР
Член 9
Държавите-членки не поемат нови ангажименти за предоставяне на правителството на Иран на безвъзмездни средства, финансова помощ и заеми с преференциални условия, в т.ч. посредством участието им в международни финансови институции, освен за хуманитарни цели и за развитие.
Член 10
1. За да предотвратят предоставянето на финансови услуги или трансфера към, чрез или от териториите на държавите-членки, или за или от граждани на държавите-членки или образувания, организирани съгласно тяхното законодателство (включително клонове в чужбина), или лица или финансови институции на територията на държавите-членки, на всякакви финансови или други активи или ресурси, които биха могли да допринесат за чувствителните ядрени дейности на Иран, свързани с разпространението на ядрени оръжия, или за разработването на носители на ядрено оръжие, държавите-членки извършват засилено наблюдение върху всички съвместни дейности на финансовите институции под тяхна юрисдикция със:
а)
банки, установени в Иран, по-специално Централната банка на Иран;
б)
клонове и дъщерни дружества под юрисдикцията на държавите-членки на банки, установени в Иран;
в)
клонове и дъщерни дружества извън юрисдикцията на държавите-членки на банки, установени в Иран;
г)
финансови образувания, които не са установени в Иран, но се контролират от лица или образувания, установени в Иран.
2. За целите на параграф 1 от финансовите институции се изисква при взаимоотношенията им с банките и финансовите институции, посочени в параграф 1:
а)
да проявяват постоянна бдителност по отношение на движението по сметките, включително посредством своите механизми за финансов надзор над клиентите, и по силата на задълженията си във връзка с прането на пари и финансирането на тероризма;
б)
да изискват попълването на всички информационни полета на платежните нареждания, които се отнасят до инициатора и до бенефициента на транзакцията; и, ако тази информация не е предоставена, да откажат транзакцията;
в)
да поддържат всички регистри за транзакциите за срок от пет години и да ги предоставят на компетентните национални органи при поискване;
г)
ако подозират или имат разумни основания да се съмняват, че средствата са свързани с финансиране на разпространението на ядрено оръжие, незабавно да уведомят за своите подозрения звеното за финансово разузнаване (ЗФР) или всеки друг компетентен орган, посочен от съответната държава-членка. На ЗФР или на съответния друг компетентен орган своевременно се осигурява пряк или косвен достъп до информацията с финансов, административен и правен характер, която му е необходима за изпълнение на неговите функции, включително до анализа на сигнали за съмнителни транзакции.
3. Паричните преводи към и от Иран се извършват, както следва:
а)
преводи по транзакции, свързани с хранителни продукти, здравеопазване, медицинско оборудване или за хуманитарни цели се извършват без предварително разрешение; за превод, който надхвърля 10 000 евро, се уведомява компетентният орган на съответната държава-членка;
б)
други преводи в размер до 40 000 евро се извършват без предварително разрешение; за превод, който надхвърля 10 000 евро, се уведомява компетентният орган на съответната държава-членка;
в)
за други преводи в размер над 40 000 евро се изисква предварително разрешение на компетентния орган на съответната държава-членка. Счита се, че разрешението е дадено след четири седмици, освен ако компетентният орган на съответната държава-членка не е възразил в рамките на този срок. В случай на отказ на разрешение съответната държава-членка уведомява за това останалите държави-членки.
4. От клоновете и дъщерните дружества на банки, установени в Иран, които са под юрисдикцията на държавите-членки, се изисква също да уведомят компетентния орган на държавата-членка, в която са установени, за всички извършени или получени от тях парични преводи в срок от пет работни дни след извършването или получаването на съответния паричен превод.
При спазване на условията на съответните договорености относно обмена на информация, уведомените компетентни органи незабавно предават тези данни, ако е уместно, на компетентните органи на други държави-членки, в които са установени страните по транзакциите.
Член 11
1. Забранява се откриването на нови клонове, дъщерни дружества или представителства на ирански банки на териториите на държавите-членки, както и установяването на нови съвместни предприятия или получаването на дялово участие, или установяването на нови кореспондентски банкови отношения от ирански банки, включително Централната банка на Иран, нейните клонове и дъщерни дружества и други финансови образувания, посочени в член 10, параграф 1, с банки под юрисдикцията на държавите-членки.
2. Забранява се на финансовите институции на териториите на държавите-членки или под тяхна юрисдикция да откриват представителства, дъщерни дружества или банкови сметки в Иран.
Член 12
1. Забранява се предоставянето на застраховане и презастраховане на правителството на Иран, на образувания, учредени в Иран или под иранска юрисдикция, на лица или образувания, действащи от тяхно име или по тяхно указание, или на образувания, притежавани или контролирани от тях, включително по незаконен начин.
2. Параграф 1 не се прилага към предоставянето на здравно осигуряване и застраховки за пътуване на физически лица.
3. Забранява се съзнателното или умишленото участие в дейности, чиято цел или резултат е заобикалянето на забраната, посочена в параграф 1.
Член 13
Забраняват се пряката или непряката продажба, покупка, брокерство или помощ при емитирането на държавни или гарантирани от държавата облигации, след влизането в сила на настоящото решение, на и от правителството на Иран, Централната банка на Иран, или банки, установени в Иран, или клонове и дъщерни дружества, които са под или извън юрисдикцията на държавите-членки, на банки, установени в Иран, или финансови образувания, които нито са установени в Иран, нито са под юрисдикцията на държавите-членки, но са контролирани от лица и образувания, установени в Иран, както и от лица и образувания, действащи от тяхно име или по тяхно указание, или образувания, притежавани или контролирани от тях.
Член 14
Държавите-членки изискват от своите граждани, от лицата под тяхна юрисдикция или от дружествата, учредени на тяхна територия или под тяхна юрисдикция, да проявяват бдителност при извършването на бизнес с образувания, учредени в Иран или подлежащи на иранска юрисдикция, включително тези на ИРГ и на IRISL, както и с лица и образувания, действащи от тяхно име или по тяхно указание, и с образувания, притежавани и контролирани от тях, включително по незаконен начин, за да се уверят, че този бизнес не допринася за чувствителните ядрени дейности на Иран, свързани с разпространението на ядрени оръжия, или за разработването на носители на ядрено оръжие, или за нарушаване на резолюции 1737 (2006), 1747 (2007), 1803 (2008) или 1929 (2010) на Съвета за сигурност на ООН.
ГЛАВА 3
ТРАНСПОРТЕН СЕКТОР
Член 15
1. Държавите-членки извършват проверка, в съгласие с националните си органи и в съответствие с националното си законодателство, и при зачитане на международното право, и по-специално морското право и съответните международни споразумения в областта на гражданското въздухоплаване, на всички товарни пратки към и от Иран на техните територии, включително морски пристанища и летища, ако имат информация, даваща достатъчно основания да се смята, че товарът съдържа изделия, чиято доставка, продажба, трансфер или износ са забранени по силата на настоящото решение.
2. Държавите-членки, в съответствие с международното право и по-специално морското право, могат да изискат проверки на плавателни съдове в открито море със съгласието на държавата на знамето, ако имат информация, даваща достатъчно основания да се смята, че плавателните съдове превозват изделия, чиято доставка, продажба, трансфер или износ са забранени по силата на настоящото решение.
3. Държавите-членки, в съответствие с националното си законодателство, оказват съдействие при проверките, предприети съгласно параграф 2.
4. Самолетите и плавателните съдове, превозващи товари от и към Иран, подлежат на изискването за предоставяне на допълнителна информация преди пристигането или преди заминаването за всички стоки, внесени или изнесени от държава-членка.
5. Когато се предприеме проверка в съответствие с параграфи 1 или 2, държавите-членки конфискуват и неутрализират (например като разрушат или направят употребата невъзможна, или складират или прехвърлят към държава, различна от държавата на произход или местоназначение, с цел унищожаване) изделия, чиято доставка, продажба, трансфер или износ са забранени по силата на настоящото решение в съответствие с параграф 16 от Резолюция 1929 (2010) на Съвета за сигурност на ООН. Конфискацията и неутрализирането ще се извършват за сметка на вносителя или, ако не е възможно тези разходи да бъдат възстановени от вносителя, те могат, в съответствие с националното законодателство, да бъдат възстановени от всяко друго лице или образувание, отговорно за опита за извършване на незаконна доставка, продажба, трансфер или износ.
6. Забранява се предоставянето от граждани на държавите-членки или от територии под юрисдикцията на държавите-членки на услуги, свързани със зареждане с гориво или доставки за корабите, или друг вид обслужване на кораби, за плавателни съдове, притежавани от Иран или наети по договор от Иран, включително чартърни плавателни съдове, ако тези лица разполагат с информация, даваща достатъчно основания да се смята, че тези плавателни съдове превозват изделия, чиято доставка, продажба, трансфер или износ са забранени по силата на настоящото решение, освен ако предоставянето на такива услуги е необходимо с хуманитарна цел или докато товарът бъде инспектиран - и конфискуван и неутрализиран, ако е необходимо - в съответствие с параграфи 1, 2 и 5.
Член 16
Държавите-членки съобщават на Комитета всякаква налична информация относно трансфери или дейност на иранските въздушни товарни превози или на плавателни съдове, притежавани или управлявани от IRISL, към други дружества, които са могли да бъдат предприети с цел избягване на санкциите или в нарушение на разпоредбите на резолюции 1737 (2006), 1747 (2007), 1803 (2008) или 1929 (2010) на Съвета за сигурност на ООН, включително преименуването или повторното регистриране на самолети, плавателни съдове и кораби.
Член 17
Държавите-членки, съгласно националните си правомощия и в съответствие с националното си законодателство, и при зачитане на международното право, по-специално международните споразумения в областта на гражданското въздухоплаване, предприемат необходимите мерки за предотвратяване на достъпа до летищата под тяхна юрисдикция на всички въздушни превози на товари, извършвани от ирански превозвачи или произхождащи от Иран, с изключение на смесените пътнически и товарни полети.
Член 18
Предоставянето от граждани на държавите-членки или от териториите на държавите-членки на инженерни услуги или услуги по поддръжката на ирански товарни самолети се забранява, ако има информация, даваща достатъчно основания да се смята, че товарният самолет превозва изделия, чиято доставка, продажба, трансфер или износ са забранени по силата на настоящото решение, освен ако предоставянето на такива услуги е необходимо с хуманитарна цел или от гледна точка на безопасността, или докато товарът бъде инспектиран - и конфискуван и неутрализиран, ако е необходимо - в съответствие с член 15, параграфи 1 и 5.
ГЛАВА 4
ОГРАНИЧЕНИЯ ЗА ДОСТЪП
Член 19
1. Държавите-членки предприемат необходимите мерки за предотвратяване на влизането или транзитното преминаване през техните територии на:
а)
лицата, изброени в списъка на приложението към Резолюция 1737 (2006) на Съвета за сигурност на ООН, и на други лица, посочени от Съвета за сигурност или от Комитета в съответствие с параграф 10 от Резолюция 1737 (2006) на Съвета за сигурност на ООН, както и на членове на ИРГ, посочени от Съвета за сигурност или от Комитета, изброени в приложение I;
б)
други лица, които не са обхванати от приложение I, които участват, имат пряко отношение или предоставят подкрепа за чувствителните ядрени дейности на Иран, свързани с разпространението на ядрени оръжия, или разработването на носители на ядрено оръжие, включително като участват в доставяне на забранени изделия, стоки, оборудване, материали и технологии, или на лица, действащи от тяхно име или по тяхно указание, или на лица, които са съдействали на посочени в списъците лица или образувания за заобикаляне или нарушаване на разпоредбите на резолюции 1737 (2006), 1747 (2007), 1803 (2008) или 1929 (2010) на Съвета за сигурност на ООН или на настоящото решение, както и на други високопоставени членове на ИРГ, изброени в приложение II.
2. Забраната в параграф 1 не се прилага към транзита през териториите на държавите-членки за целите на дейности, пряко свързани с изделията, посочени в параграф 3, буква б), подточки i) и ii) от Резолюция 1737 (2006) на Съвета за сигурност на ООН, предназначени за реактори с лека вода, започнати преди декември 2006 г.
3. Параграф 1 не задължава държавите-членки да отказват на техните собствени граждани да влизат на териториите им.
4. Параграф 1 не засяга случаите, когато държава-членка е обвързана със задължения от международноправен характер, а именно:
i)
като приемаща страна на международна междуправителствена организация;
ii)
като приемаща страна на международна конференция, свикана от или под егидата на Организацията на обединените нации;
iii)
по силата на многостранно споразумение, предоставящо привилегии и имунитети;
iv)
по силата на Договора за помирение от 1929 г. (Латеранския договор), сключен от Светия престол (Ватикана) и Италия.
5. Параграф 4 се смята за приложим и в случаите, когато държава-членка е страна домакин на Организацията за сигурност и сътрудничество в Европа (ОССЕ).
6. Съветът бива своевременно уведомяван във всички случаи, когато държава-членка допуска изключение в съответствие с параграф 4 или 5.
7. Държавите-членки могат да предоставят изключения от мерките, наложени с параграф 1, когато преценят, че пътуването е оправдано на основание на:
i)
спешна хуманитарна нужда, включително религиозни задължения;
ii)
необходимостта да се постигнат целите на резолюции 1737 (2006) и 1929 (2010) на Съвета за сигурност на ООН, включително когато става дума за член ХV от Устава на МААЕ;
iii)
присъствие на междуправителствени срещи, включително организираните от Съюза или чийто домакин е държава-членка, заемаща председателството на ОССЕ, когато се провежда политически диалог, пряко съдействащ за демокрацията, човешките права и върховенството на закона в Иран.
8. Държава-членка, която желае да разреши посочените в параграф 7 изключения, уведомява Съвета за това писмено. Изключенията се считат за предоставени, освен ако един или повече от членовете на Съвета не възрази писмено в рамките на два работни дни от получаване на уведомлението за предложеното изключение. В случай че един или повече от членовете на Съвета повдигнат възражение, Съветът може да реши с квалифицирано мнозинство да разреши предложеното изключение.
9. Когато по силата на параграфи 4, 5 и 7 държава-членка разреши влизането или транзитното преминаване през територията си на лица, изброени в приложение I или II, разрешението се ограничава до целта, за която се дава, и до лицата, за които се отнася.
10. Ако е предоставено изключение, държавите-членки уведомяват Комитета за влизането или транзитното преминаване през териториите си на лицата, посочени в приложение I.
ГЛАВА 5
ЗАМРАЗЯВАНЕ НА ФИНАНСОВИ СРЕДСТВА И ИКОНОМИЧЕСКИ РЕСУРСИ
Член 20
1. Замразяват се всички финансови средства и икономически ресурси, които принадлежат на или са притежавани, държани или контролирани пряко или косвено от:
а)
лица и образувания, посочени в приложението към Резолюция 1737 (2006) на Съвета за сигурност на ООН, от други лица и образувания, посочени от Съвета за сигурност или от Комитета в съответствие с параграф 12 от Резолюция 1737 (2006) на Съвета за сигурност на ООН и параграф 7 от Резолюция 1803 (2008) на Съвета за сигурност на ООН, както и от членове и образувания на ИРГ и образувания на IRISL, посочени от Съвета за сигурност или от Комитета, изброени в приложение I;
б)
лица, които не са обхванати от приложение I, които участват, имат пряко отношение или предоставят подкрепа за чувствителните ядрени дейности на Иран, свързани с разпространението на ядрени оръжия, или за разработването на носители на ядрено оръжие, включително като участват в доставяне на забранени изделия, стоки, оборудване, материали и технологии, или от лица или образувания, действащи от тяхно име или по тяхно указание, или образувания, притежавани или контролирани от тях, включително по незаконен начин, или от лица или образувания, които са съдействали на посочени в списъците лица или образувания за заобикаляне или нарушаване на разпоредбите на резолюции 1737 (2006), 1747 (2007), 1803 (2008) или 1929 (2010) на Съвета за сигурност на ООН или на настоящото решение, както и от други високопоставени членове или образувания на ИРГ и на IRISL и от образувания, притежавани или контролирани от тях, или действащи от тяхно име, изброени в приложение II.
2. Никакви финансови средства или икономически ресурси не се предоставят пряко или косвено на или в полза на лица и образувания, посочени в параграф 1.
3. Изключения могат да се правят за финансови средства и икономически ресурси, които са:
а)
необходими за задоволяване на основни нужди, включително плащане за хранителни продукти, наем или ипотека, лекарства и медицинско обслужване, данъци, застрахователни премии и такси за комунални услуги;
б)
предназначени изключително за заплащане на разумни по размер професионални възнаграждения и възстановяване на направени разноски, свързани с предоставянето на правни услуги;
в)
предназначени изключително за плащане на хонорари или такси за услуги съгласно националното законодателство, за рутинно владеене или поддържане на замразени финансови средства и икономически ресурси;
след уведомяване от съответната държава-членка на Комитета за намерението да разреши, ако е целесъобразно, достъп до такива финансови средства и икономически ресурси и при липса на отрицателно решение от Комитета в рамките на пет работни дни от уведомяването.
4. Могат да се направят изключения също за финансови средства и икономически ресурси, които са:
а)
необходими за извънредни разходи, след уведомление от съответната държава-членка и одобрение от Комитета;
б)
предмет на съдебно, административно или арбитражно обезпечение или решение, в който случай финансовите средства и икономическите ресурси може да се ползват за удовлетворяване обезпечените претенции или за изпълнение на решението, при условие че обезпечението или решението е постановено преди приемането на Резолюция 1737 (2006) на Съвета за сигурност на ООН и не е в полза на лице или образувание, посочени в параграф 1, след уведомяване на Комитета от съответната държава-членка;
в)
необходими за дейности, пряко свързани с изделията, посочени в параграф 3, буква б), подточки i) и ii) от Резолюция 1737 (2006) на Съвета за сигурност на ООН, предназначени за реактори с лека вода, започнати преди декември 2006 г.
5. Параграф 2 не се прилага към начисляването по замразените сметки на:
а)
лихви или други доходи от тези сметки; или
б)
плащания по замразените сметки, дължими по договори, споразумения или задължения, сключени или възникнали преди датата, от която тези сметки подлежат на ограничителни мерки;
при условие че всяка такава лихва, други доходи и плащания продължават да се подчиняват на условията на параграф 1.
6. Параграф 1 не възпрепятства определено лице или образувание от извършване на плащане, дължимо по договор, сключен преди включването на същото лице или образувание в списъка, при условие че съответната държава-членка е установила, че:
а)
договорът няма връзка с които и да е от забранените изделия, материали, оборудване, стоки, технологии, помощ, обучение, финансова помощ, инвестиции, брокерство или услуги, посочени в член 1;
б)
плащането не се получава пряко или косвено от лице или образувание, посочени в параграф 1;
и след уведомяване на Комитета, десет работни дни преди даването на разрешение, от съответната държава-членка за намерението да извърши или да получи такива плащания, или да разреши, когато е уместно, размразяването на финансови средства или икономически ресурси за тази цел.
ГЛАВА 6
ДРУГИ ОГРАНИЧИТЕЛНИ МЕРКИ
Член 21
Държавите-членки, в съответствие с националното си законодателство, предприемат необходимите мерки за предотвратяване на специализирано обучение или подготовка на ирански граждани на техните територии или от техни граждани по дисциплини, които биха допринесли за чувствителните ядрени дейности на Иран, свързани с разпространението на ядрени оръжия, и за разработването на носители на ядрено оръжие.
ГЛАВА 7
ОБЩИ И ЗАКЛЮЧИТЕЛНИ РАЗПОРЕДБИ
Член 22
Не се удовлетворяват искания, включително за обезщетения, нито други подобни искания като искания за компенсации или искания по гаранции във връзка с договор или транзакция, чието изпълнение е засегнато пряко или косвено, изцяло или частично вследствие на мерките, предприети в съответствие с резолюции 1737 (2006), 1747 (2007), 1803 (2008) или 1929 (2010) на Съвета за сигурност на ООН, включително мерки на Съюза или на държава-членка в съответствие със, изисквани от или във връзка с изпълнението на съответните решения на Съвета за сигурност, или мерки, обхванати от настоящото решение, на посочените лица или образувания, включени в приложение I или II, или на други лица или образувания в Иран, включително на правителството на Иран, или на лица или образувания, които предявяват искания чрез или за сметка на такива лица или образувания.
Член 23
1. Съветът внася промени в приложение I въз основа на решенията, взети от Съвета за сигурност или от Комитета.
2. Съветът, с единодушно решение по предложение на държавите-членки или на върховния представител на Съюза по въпросите на външните работи и политиката на сигурност, изготвя списъка в приложение II и приема изменения по него.
Член 24
1. Когато Съветът за сигурност или Комитетът включва в списъка лице или образувание, Съветът включва това лице или образувание в приложение I.
2. Когато Съветът реши да подложи лице или образувание на мерките, посочени в член 19, параграф 1, буква б) и член 20, параграф 1, буква б), той изменя съответно приложение II.
3. Съветът уведомява лицето или образуванието, посочено в параграфи 1 и 2, за своето решение, включително за основанията за включване в списъка, пряко, ако адресът е известен, или чрез публикуване на обявление, за да се предостави възможност на това лице или образувание да представи забележки.
4. Когато са представени забележки или нови съществени доказателства, Съветът преразглежда решението си и съответно уведомява лицето или образуванието.
Член 25
1. Приложения I и II включват основанията за включване в списъка на вписаните лица и образувания, както е предвидено от Съвета за сигурност или от Комитета по отношение на приложение I.
2. Приложения I и II също включват, когато е налице, необходимата информация за идентифициране на съответните лица или образувания, както е предвидено от Съвета за сигурност или от Комитета за приложение I. По отношение на лицата подобна информация може да включва имената, включително псевдонимите, датата и мястото на раждане, гражданството, номера на паспорта и личната карта, пола, адреса, ако е известен, и длъжността или професията. По отношение на образуванията подобна информация може да включва наименованията, мястото и датата на регистрация, регистрационния номер и мястото на дейност. В приложение I се включва също датата на посочване от Съвета за сигурност или от Комитета.
Член 26
1. Настоящото решение се преразглежда, изменя или отменя по целесъобразност, особено в светлината на съответните решения, взети от Съвета за сигурност.
2. Мерките относно банковите отношения с ирански банки по член 10 и член 11 се преразглеждат в рамките на шест месеца от приемането на настоящото решение.
3. Мерките, посочени в член 19, параграф 1, буква б) и член 20, параграф 1, буква б), се преразглеждат редовно и най-малко на всеки 12 месеца. Те престават да се прилагат спрямо съответните лица и образувания, ако Съветът реши, в съответствие с процедурата по член 24, че вече не са изпълнени условията за прилагането им.
Член 27
Обща позиция 2007/140/ОВППС се отменя.
Член 28
Настоящото решение влиза в сила в деня на приемането му.
Съставено в Брюксел на 26 юли 2010 година.
TARYBOS SPRENDIMAS
2010 m. liepos 26 d.
dėl ribojamųjų priemonių Iranui, kuriuo panaikinama Bendroji pozicija 2007/140/BUSP
EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
atsižvelgdama į Europos Sąjungos sutartį, ypač į jos 29 straipsnį,
kadangi:
(1)
2007 m. vasario 27 d. Europos Sąjungos Taryba priėmė Bendrąją poziciją 2007/140/BUSP dėl ribojančių priemonių Iranui (1), kuria įgyvendinta Jungtinių Tautų Saugumo Tarybos rezoliucija (JT ST rezoliucija)1737 (2006).
(2)
2007 m. balandžio 23 d. Taryba priėmė Bendrąją poziciją 2007/246/BUSP (2), kuria įgyvendinta JT ST rezoliucija 1747 (2007).
(3)
2008 m. rugpjūčio 7 d. Taryba priėmė Bendrąją poziciją 2008/652/BUSP (3), kuria įgyvendinta JT ST rezoliucija 1803 (2008).
(4)
2010 m. birželio 9 d. Jungtinių Tautų Saugumo Taryba (toliau - Saugumo Taryba) priėmė JT ST rezoliuciją 1929 (2010), kuria buvo išplėsta ribojamųjų priemonių, nustatytų JT ST rezoliucija 1737 (2006), JT ST rezoliucija 1747 (2007) ir JT ST rezoliucija 1803 (2008), taikymo sritis ir nustatytos papildomos ribojamosios priemonės Iranui.
(5)
2010 m. birželio 17 d. Europos Vadovų Taryba pabrėžė, kad jai vis didesnį susirūpinimą kelia Irano branduolinė programa, ir palankiai įvertino JT ST rezoliucijos 1929 (2010) priėmimą. Primindama 2009 m. gruodžio 11 d. deklaraciją, Europos Vadovų Taryba paprašė Tarybos patvirtinti priemones, kuriomis būtų įgyvendinamos JT ST rezoliucijoje 1929 (2010) nustatytos priemonės ir jas papildančios priemonės, siekiant derybomis išspręsti visus susirūpinimą keliančius neišspręstus klausimus, susijusius su Irano kuriamomis padidintos rizikos technologijomis, reikalingomis jo branduolinei ir raketų programoms. Šiose priemonėse daugiausia dėmesio turėtų būti skiriama prekybai, finansų sektoriui, Irano transporto sektoriui, svarbiausiems naftos ir dujų pramonės sektoriams ir papildomų subjektų, ypač Islamo revoliucijos gvardijos (IRG), įtraukimui.
(6)
JT ST rezoliucija 1929 (2010) Iranui, jo piliečiams ir Irane įsisteigusiems ar jo jurisdikcijai priklausantiems subjektams, jų vardu veikiantiems ar jų vadovaujamiems asmenims ar subjektams arba jiems nuosavybės teise priklausantiems ar jų kontroliuojamiems subjektams, uždraudžiama investuoti į bet kurios rūšies komercinę veiklą, susijusią su urano gavyba, branduolinių medžiagų ir technologijų gamyba ar naudojimu.
(7)
JT ST rezoliucija 1929 (2010) išplečiama JT ST rezoliucija 1737 (2006) nustatytų finansinių ir kelionių apribojimų taikymo sritis, įtraukiant papildomus asmenis ir subjektus, įskaitant IRG priklausančius asmenis bei subjektus ir Irano Islamo Respublikos laivybos linijoms (IIRLL) priklausančius subjektus.
(8)
Laikantis Europos Vadovų Tarybos deklaracijos, leidimo atvykti apribojimai ir lėšų bei ekonominių išteklių įšaldymas turėtų būti taikomi ne tik Saugumo Tarybos arba pagal JT ST rezoliucijos 1737 (2006) 18 punktą įsteigto komiteto (toliau - Komitetas) nurodytiems, bet ir kitiems asmenims bei subjektams, laikantis tų pačių kriterijų, kuriuos taiko Saugumo Taryba arba Komitetas.
(9)
Laikantis Europos Vadovų Tarybos deklaracijos, tikslinga uždrausti tiekti, parduoti ar perduoti Iranui ne tik Saugumo Tarybos arba Komiteto nurodytus, bet ir kitus objektus, medžiagas, įrangą, prekes ir technologijas, kurios galėtų prisidėti prie Irano veiklos, susijusios su sodrinimu, perdirbimu ar sunkiuoju vandeniu, prie branduolinių ginklų siuntimo į taikinį sistemų kūrimo arba prie kitos veiklos, susijusios su kitais klausimais, dėl kurių Tarptautinė atominės energijos agentūra (TATENA) yra pareiškusi susirūpinimą ar kuriuos ji yra nurodžiusi kaip neišspręstus, arba su kitomis masinio naikinimo ginklų programomis, vykdymo. Šis draudimas turėtų būti taikomas dvejopo naudojimo prekėms ir technologijoms.
(10)
Laikydamosi Europos Vadovų Tarybos deklaracijos, valstybės narės turėtų laikytis nuosaikumo prisiimdamos naujus trumpalaikius įsipareigojimus dėl viešos ir privačios finansinės paramos teikimo prekybai su Iranu, kad būtų mažinamos neišmokėtos sumos, visų pirma turėtų vengti teikti finansinę paramą, kuria būtų prisidedama prie branduolinės veiklos, susijusios su padidinta platinimo rizika, ar prie branduolinių ginklų siuntimo į taikinį sistemų kūrimo veiklos, ir turėtų uždrausti visus vidutinės trukmės ir ilgalaikius įsipareigojimus dėl viešos ir privačios finansinės paramos teikimo prekybai su Iranu.
(11)
JT ST rezoliucija 1929 (2010) visos valstybės raginamos, derinant veiksmus su nacionalinės valdžios institucijomis, laikantis nacionalinės teisės aktų ir atsižvelgiant į tarptautinę teisę, jų teritorijoje, įskaitant jūrų uostus ir oro uostus, tikrinti į Iraną ir iš jo gabenamus visus krovinius, jei atitinkama valstybė turi patikimos informacijos, kad krovinyje yra prekių, kurias pagal JT ST rezoliuciją 1737 (2006), JT ST rezoliuciją 1747 (2007), JT ST rezoliuciją 1803 (2008) arba JT ST rezoliuciją 1929 (2010) yra draudžiama tiekti, parduoti, perduoti ar eksportuoti.
(12)
JT ST rezoliucijoje 1929 (2010) taip pat pažymima, kad laikydamosi tarptautinės teisės, visų pirma jūrų teisės, valstybės narės gali pareikalauti patikrinti atviroje jūroje plaukiojančius laivus, jei vėliavos valstybė tam yra davusi sutikimą ir jei jos turi patikimos informacijos, kad laivais gabenami objektai, kuriuos pagal JT ST rezoliuciją 1737 (2006), JT ST rezoliuciją 1747 (2007), JT ST rezoliuciją 1803 (2008) arba JT ST rezoliuciją 1929 (2010) yra draudžiama tiekti, parduoti, perduoti ar eksportuoti.
(13)
JT ST rezoliucija 1929 (2010) taip pat nustatyta, kad JT valstybės narės turi konfiskuoti ir sunaikinti objektus, kuriuos pagal JT ST rezoliuciją 1737 (2006), JT ST rezoliuciją 1747 (2007), JT ST rezoliuciją 1803 (2008) ar JT ST rezoliuciją 1929 (2010) yra draudžiama tiekti, parduoti, perduoti ar eksportuoti, tokiu būdu, kuris atitinka jų įsipareigojimus pagal taikytinas Saugumo Tarybos rezoliucijas ir tarptautines konvencijas.
(14)
Be to, JT ST rezoliucija 1929 (2010) nustatyta, kad JT valstybės narės turi drausti savo piliečiams ir savo teritorijoje teikti Irano laivams aprūpinimo kuru bei kitas laivų aptarnavimo paslaugas, jei jos turi patikimos informacijos, kad tokiais laivais yra gabenami objektai, kuriuos pagal JT ST rezoliuciją 1737 (2006), JT ST rezoliuciją 1747 (2007), JT ST rezoliuciją 1803 (2008) ar JT ST rezoliuciją 1929 (2010) yra draudžiama tiekti, parduoti, perduoti ar eksportuoti.
(15)
Laikydamosi Europos Vadovų Tarybos deklaracijos, valstybės narės, derindamos veiksmus su jų nacionalinėmis teisinėmis institucijomis, laikydamosi nacionalinės teisės aktų ir atsižvelgdamos į tarptautinę teisę, ypač atitinkamus tarptautinės civilinės aviacijos susitarimus, turėtų imtis būtinų priemonių, kad į jų jurisdikcijoje esančius oro uostus negalėtų būti vykdomi jokie krovininiai skrydžiai iš Irano, išskyrus mišrius keleivinius ir krovininius skrydžius.
(16)
Be to, valstybių narių piliečiams arba iš valstybių narių teritorijos turėtų būti draudžiama teikti Irano krovininiams orlaiviams technines ir techninės priežiūros paslaugas, jei atitinkama valstybė turi patikimos informacijos, kad jie gabena objektus, kuriuos pagal JT ST rezoliuciją 1737 (2006), JT ST rezoliuciją 1747 (2007), JT ST rezoliuciją 1803 (2008) ar JT ST rezoliuciją 1929 (2010) yra draudžiama tiekti, parduoti, perduoti ar eksportuoti.
(17)
JT ST rezoliucija 1929 (2010) visos JT valstybės narės taip pat raginamos užkirsti kelią finansinių paslaugų, įskaitant draudimo ir perdraudimo paslaugas, teikimui ar bet kokios rūšies finansinio ar kito turto arba išteklių, kurie galėtų būti panaudoti Irano branduolinėje veikloje, susijusioje su padidinta platinimo rizika, arba kuriant branduolinių ginklų siuntimo į taikinį sistemas, pervedimui į jų teritoriją, per ją ir iš jos, arba jų piliečiams ar pagal jų įstatymus įsteigtiems subjektams, arba jų teritorijoje esantiems asmenims ar finansų įstaigoms, ir užtikrinti, kad tokių finansinių paslaugų neteiktų ir pervedimų neatliktų minėti piliečiai, subjektai, asmenys ar finansų įstaigos.
(18)
Laikydamosi Europos Vadovų Tarybos deklaracijos, valstybės narės turėtų uždrausti teikti draudimo ir perdraudimo paslaugas Irano Vyriausybei, Irane įsisteigusiems ar jo jurisdikcijai priklausantiems subjektams ir jų vardu veikiantiems ar jų vadovaujamiems asmenims ir subjektams arba jiems nuosavybės teise priklausantiems ir kontroliuojamiems subjektams, be kita ko, neteisėtomis priemonėmis.
(19)
Be to, turėtų būti uždraustas vyriausybinių ar vyriausybės garantuojamų obligacijų pardavimas Irano Vyriausybei, Irano centriniam bankui ar Irano bankams, įskaitant jų filialus ir patronuojamąsias įmones, ir asmenų bei subjektų, kurių nuolatinė gyvenamoji vieta ar buveinė yra Irane, kontroliuojamiems finansų subjektams, tokių obligacijų pirkimas iš jų, tarpininkavimas jomis prekiaujant ar pagalba jas išduodant.
(20)
Laikantis Europos Vadovų Tarybos deklaracijos ir siekiant JT ST rezoliucijos 1929 (2010) tikslų, turėtų būti draudžiama atidaryti naujus Irano bankų filialus, patronuojamąsias įmones ar atstovybes valstybių narių teritorijoje ir steigti naujas bendras įmones ar Irano bankams įsigyti valstybių narių jurisdikcijai priklausančių bankų kapitalo dalį. Be to, valstybės narės turėtų imtis tinkamų priemonių, kad uždraustų jų teritorijoje esančioms ar jų jurisdikcijai priklausančioms finansų įstaigoms steigti atstovybes, patronuojamąsias įmones ar atidaryti banko sąskaitas Irane.
(21)
JT ST rezoliucijoje 1929 (2010) taip pat numatyta, kad valstybės turi reikalauti, jog jų piliečiai, jų jurisdikcijai priklausantys asmenys arba jų teritorijoje įsisteigusios ar jų jurisdikcijai priklausančios įmonės būtų budrūs palaikydami verslo santykius su Irane įsisteigusiais ar Irano jurisdikcijai priklausančiais subjektais, jei jie turi patikimos informacijos, kad toks verslas galėtų prisidėti prie Irano branduolinės veiklos, susijusios su padidinta platinimo rizika, arba prie branduolinių ginklų siuntimo į taikinį sistemų kūrimo arba prie JT ST rezoliucijos 1737 (2006), JT ST rezoliucijos 1747 (2007), JT ST rezoliucijos 1803 (2008) ar JT ST rezoliucijos 1929 (2010) pažeidimo.
(22)
JT ST rezoliucijoje 1929 (2010) atkreiptas dėmesys į Irano pajamų, gaunamų iš energetikos sektoriaus, ir Irano branduolinės veiklos, susijusios su padidinta platinimo rizika, finansavimo galimą tarpusavio ryšį, taip pat pažymėta, kad naftos chemijos pramonėje reikalinga įranga ir medžiagos labai panašios į tas, kurių reikia tam tikrai branduolinio kuro ciklo veiklai, susijusiai su padidinta platinimo rizika.
(23)
Laikydamosi Europos Vadovų Tarybos deklaracijos, valstybės narės turėtų uždrausti parduoti, tiekti ar perduoti Iranui svarbiausią įrangą ir technologijas, taip pat teikti susijusią techninę ir finansinę paramą, kuri galėtų būti naudojama svarbiausiuose naftos ir gamtinių dujų pramonės sektoriuose. Be to, valstybės narės turėtų uždrausti visas naujas investicijas į šiuos sektorius Irane.
(24)
Šio sprendimo I ir II priedų keitimo procedūra turėtų apimti nuostatas dėl įtraukimo į sąrašą priežasčių pateikimo nurodytiems asmenims ir subjektams, kad jiems būtų suteikta galimybė pateikti pastabas. Jeigu pateikiamos pastabos arba pateikiama naujų esminių įrodymų, Taryba turėtų peržiūrėti savo sprendimą atsižvelgdama į tas pastabas ir atitinkamai apie tai informuoti asmenį arba subjektą.
(25)
Šiuo sprendimu gerbiamos pagrindinės teisės ir laikomasi principų, pripažintų visų pirma Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijoje, ypač teisė į veiksmingą teisinę gynybą ir teisingą bylos nagrinėjimą, teisė į nuosavybę ir teisė į asmens duomenų apsaugą. Šis sprendimas turėtų būti taikomas gerbiant tas teises ir laikantis tų principų.
(26)
Šiuo sprendimu taip pat visiškai gerbiami valstybių narių įsipareigojimai pagal Jungtinių Tautų Chartiją ir teisiškai privalomas Saugumo Tarybos rezoliucijų pobūdis.
(27)
Tam tikroms priemonėms įgyvendinti reikia tolesnių Sąjungos veiksmų,
PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ:
1 SKYRIUS
EKSPORTO IR IMPORTO APRIBOJIMAI
1 straipsnis
1. Valstybių narių nacionaliniams subjektams, per valstybių narių teritoriją arba su valstybių narių vėliavomis plaukiojančiais laivais ar jų orlaiviais draudžiama Iranui tiesiogiai ar netiesiogiai tiekti, parduoti ar perduoti šiuos objektus, medžiagas, įrangą, prekes ir technologijas, įskaitant programinę įrangą, kad šios būtų naudojamos Irane ar Iranas iš jų gautų naudą, nesvarbu, ar valstybių narių teritorija yra jų kilmės vieta:
a)
objektus, medžiagas, įrangą, prekes ir technologijas, išvardytas Branduolinių tiekėjų grupės ir Raketų technologijų kontrolės režimo sąrašuose;
b)
visus kitus objektus, medžiagas, įrangą, prekes ir technologijas, kurie, kaip nustatyta Saugumo Tarybos arba Komiteto, galėtų prisidėti prie veiklos, susijusios su sodrinimu, perdirbimu ar sunkiuoju vandeniu, arba prie branduolinių ginklų siuntimo į taikinį sistemų kūrimo;
c)
visų rūšių ginklus ir susijusius reikmenis, įskaitant ginklus ir šaudmenis, karines transporto priemones ir įrangą, sukarintą įrangą bei tokių ginklų ir susijusių reikmenų atsargines dalis, taip pat įrangą, kuri galėtų būti panaudota vidaus represijoms. Šis draudimas netaikomas nekovinėms transporto priemonėms, pagamintoms su balistine apsauga ar su vėliau įmontuota balistine apsauga, skirtoms naudoti tik ES ir jos valstybių narių personalo Irane apsaugos tikslais;
d)
tam tikrus kitus objektus, medžiagas, įrangą, prekes ir technologijas, kurie galėtų būti panaudoti vykdant veiklą, susijusią su sodrinimu, perdirbimu arba sunkiuoju vandeniu, kuriant branduolinių ginklų siuntimo į taikinį sistemas ar vykdant veiklą, susijusią su kitais klausimais, dėl kurių TATENA išreiškė susirūpinimą ar kuriuos nurodė kaip neišspręstus. Sąjunga imasi būtinų priemonių atitinkamiems objektams, kuriems turi būti taikoma ši nuostata, nustatyti;
e)
kitas dvejopo naudojimo prekes ir technologijas, išvardytas 2009 m. gegužės 5 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 428/2009, nustatančio Bendrijos dvejopo naudojimo prekių eksporto, persiuntimo, susijusių tarpininkavimo paslaugų ir tranzito kontrolės režimą (4), I priede, bet nenurodytas a punkte, išskyrus nurodytąsias Tarybos reglamento (EB) Nr. 428/2009 I priedo 5 kategorijos 1 dalyje ir 5 kategorijos 2 dalyje.
2. 1 dalyje nustatytas draudimas netaikomas JT ST rezoliucijos 1737 (2006) 3 dalies b punkto i ir ii papunkčiuose nurodytų objektų, skirtų lengvojo vandens reaktoriams, tiesioginiam ar netiesioginiam perdavimui per valstybių narių teritoriją į Iraną arba perdavimui, kad jie būtų naudojami Irane arba kad Iranas gautų iš jų naudą, kai tokia veikla pradėta iki 2006 m. gruodžio mėn.;
3. Taip pat draudžiama:
a)
tiesiogiai ar netiesiogiai teikti techninę pagalbą ar techninio pobūdžio mokymą, investicijas ar tarpininkavimo paslaugas, susijusias su 1 dalyje nurodytais objektais, medžiagomis, įranga, prekėmis ir technologijomis bei su šių objektų, medžiagų, įrangos, prekių ir technologijų tiekimu, gamyba, priežiūra ir naudojimu bet kokiam asmeniui, subjektui ar organizacijai Irane, arba naudoti šioje valstybėje;
b)
teikti finansavimą arba finansinę paramą, susijusią su 1 dalyje nurodytais objektais ir technologijomis, įskaitant visų pirma dotacijas, paskolas ir eksporto kredito draudimą, kurie būtų skirti šių objektų ir technologijų pardavimui, tiekimui, perdavimui ar eksportui arba tiesioginiam ar netiesioginiam susijusio techninio pobūdžio mokymo, paslaugų ar pagalbos teikimui bet kokiam asmeniui, subjektui ar organizacijai Irane arba naudoti šioje valstybėje;
c)
sąmoningai ar apgalvotai dalyvauti veikloje, kuria siekiama išvengti arba dėl kurios išvengiama a ir b punktuose nurodyto draudimo.
4. Valstybių narių nacionaliniams subjektams arba naudojantis su jų vėliava plaukiojančiais laivais arba jų orlaiviais taip pat draudžiama iš Irano pirkti 1 dalyje minėtus objektus, medžiagas, įrangą, prekes ir technologijas, nesvarbu, ar Irano teritorija yra jų kilmės vieta.
2 straipsnis
1. Valstybių narių nacionalinių subjektų, per valstybių narių teritoriją arba naudojantis jų jurisdikcijai priklausančiais laivais arba orlaiviais atliekamam objektų, medžiagų, įrangos, prekių ir technologijų, įskaitant programinę įrangą, kuriems netaikomas 1 straipsnis ir kurie galėtų prisidėti prie veiklos, susijusios su sodrinimu, perdirbimu ar sunkiuoju vandeniu, arba prie branduolinių ginklų siuntimo į taikinį sistemų kūrimo, ar galėtų prisidėti vykdant veiklą, susijusią su kitais klausimais, dėl kurių TATENA išreiškė susirūpinimą arba kuriuos nurodė kaip neišspręstus, tiesioginiam ar netiesioginiam tiekimui, pardavimui ar perdavimui Iranui, bei kad jos būtų naudojamos Irane, bei kad Iranas iš jų gautų naudą, eksportuojančios valstybės narės kompetentingos institucijos išduoda leidimą atsižvelgdamos į kiekvieno konkretaus atvejo aplinkybes. Sąjunga imasi būtinų priemonių atitinkamiems objektams, kuriems turi būti taikoma ši nuostata, nustatyti.
2. Eksportuojančios valstybės narės kompetentingos institucijos leidimas taip pat privalomas norint teikti:
a)
tiesioginę ar netiesioginę techninę pagalbą ar techninio pobūdžio mokymą, investicijas ar tarpininkavimo paslaugas, susijusias su 1 dalyje nurodytais objektais, medžiagomis, įranga, prekėmis ir technologijomis bei su šių objektų tiekimu, gamyba, priežiūra ir naudojimu, bet kokiam asmeniui, subjektui ar organizacijai Irane, arba naudoti šioje valstybėje;
b)
finansavimą arba finansinę paramą, susijusią su 1 dalyje nurodytais objektais ir technologijomis, įskaitant visų pirma dotacijas, paskolas ir eksporto kredito draudimą, kurie būtų skirti tų objektų pardavimui, tiekimui, perdavimui ar eksportui arba tiesioginiam ar netiesioginiam susijusio techninio pobūdžio mokymo, paslaugų ar pagalbos teikimui bet kokiam asmeniui,
subjektui ar organizacijai Irane arba naudoti šioje valstybėje.
3. Valstybių narių kompetentingos institucijos neišduoda leidimo tiekti, parduoti ar perduoti 1 dalyje nurodytus objektus, medžiagas, įrangą, prekes ir technologijas, jeigu nustato, kad atitinkamas pardavimas, tiekimas, perdavimas ar eksportas arba atitinkamų paslaugų teikimas prisidėtų prie 1 dalyje nurodytos veiklos.
3 straipsnis
1. 1 straipsnio 1 dalies a, b ir c punktuose bei 3 dalyje nustatytos priemonės netaikomos atitinkamais atvejais, jei Komitetas iš anksto bei kiekvienu konkrečiu atveju nusprendžia, kad tokių objektų tiekimas, pardavimas, perdavimas ar aprūpinimas jais arba pagalba akivaizdžiai neprisidėtų prie Irano technologijų kūrimo remiant jo branduolinę veiklą, susijusią su padidinta platinimo rizika, arba branduolinių ginklų siuntimo į taikinį sistemų kūrimą, įskaitant tuos atvejus, kai tokie objektai ar pagalba teikiami aprūpinimo maistu, žemės ūkio produktais, medicinos ar kitais humanitariniais tikslais, jeigu:
a)
tokių objektų tiekimo arba pagalbos sutartyse numatytos atitinkamos galutinio naudotojo garantijos ir
b)
Iranas įsipareigojo nenaudoti tokių objektų branduolinėje veikloje, susijusioje su padidinta platinimo rizika, arba kuriant branduolinių ginklų siuntimo į taikinį sistemas.
2. 1 straipsnio 1 dalies e punkte bei 3 dalyje nustatytos priemonės netaikomos, jei atitinkamos valstybės narės kompetentinga institucija iš anksto bei kiekvienu konkrečiu atveju nusprendžia, kad tokių objektų tiekimas, pardavimas, perdavimas ar aprūpinimas jais arba pagalba akivaizdžiai neprisidėtų prie Irano technologijų kūrimo remiant jo branduolinę veiklą, susijusią su padidinta platinimo rizika, arba branduolinių ginklų siuntimo į taikinį sistemų kūrimą, įskaitant tuos atvejus, kai tokie objektai ar pagalba teikiami medicinos ar kitais humanitariniais tikslais, jeigu:
a)
tokių objektų tiekimo arba pagalbos sutartyse numatytos atitinkamos galutinio naudotojo garantijos ir
b)
Iranas įsipareigojo nenaudoti tokių objektų branduolinėje veikloje, susijusioje su padidinta platinimo rizika, arba kuriant branduolinių ginklų siuntimo į taikinį sistemas.
Atitinkama valstybė narė praneša kitoms valstybėms narėms apie visas nepatvirtintas išimtis.
4 straipsnis
1. Valstybių narių nacionaliniams subjektams, arba iš valstybių narių teritorijos, arba naudojantis valstybių narių jurisdikcijai priklausančiais laivais ar orlaiviais draudžiama parduoti, tiekti arba perduoti svarbiausią įrangą ir technologijas šiems svarbiausiems naftos ir gamtinių dujų pramonės sektoriams Irane arba šiuose sektoriuose už Irano ribų veikiančioms Irano įmonėms ar Iranui nuosavybės teise priklausančioms įmonėms, nesvarbu, ar valstybių narių teritorija yra jų kilmės vieta:
a)
perdirbimo;
b)
suskystintų gamtinių dujų;
c)
žvalgymo;
d)
gamybos.
Sąjunga imasi būtinų priemonių atitinkamiems objektams, kuriems turi būti taikoma ši nuostata, nustatyti.
2. 1 dalyje nurodytoms svarbiausiuose Irano naftos ir dujų pramonės sektoriuose veikiančioms įmonėms Irane arba šiuose sektoriuose už Irano ribų veikiančioms Irano įmonėms ar Iranui nuosavybės teise priklausančioms įmonėms draudžiama teikti:
a)
techninę pagalbą ar mokymo ir kitas paslaugas, susijusias su svarbiausia įranga ir technologijomis, kaip apibrėžta 1 dalyje;
b)
finansavimą ar finansinę paramą svarbiausios įrangos ir technologijų pardavimui, tiekimui, perdavimui ar eksportui, kaip apibrėžta 1 dalyje, arba siekiant teikti susijusią techninę pagalbą ar mokymą.
3. Draudžiama sąmoningai ar apgalvotai dalyvauti veikloje, kuria siekiama išvengti arba dėl kurios išvengiama 1 ir 2 dalyse nurodytų draudimų.
TAM TIKRŲ ĮMONIŲ FINANSAVIMO APRIBOJIMAI
5 straipsnis
Iranui, jo piliečiams ir Irane įsisteigusiems ar jo jurisdikcijai priklausantiems subjektams, jų vardu veikiantiems ar jų vadovaujamiems asmenims ar jiems nuosavybės teise priklausantiems ar jų kontroliuojamiems subjektams draudžiama investuoti į bet kurios rūšies valstybių narių jurisdikcijai priklausančiose teritorijose vykdomą komercinę veiklą, susijusią su urano gavyba, branduolinių medžiagų ir technologijų gamyba ar naudojimu, visų pirma urano sodrinimu ir perdirbimu, visa su sunkiuoju vandeniu susijusia veikla ar technologijomis, susijusiomis su balistinėmis raketomis, galinčiomis siųsti į taikinį branduolinius ginklus. Sąjunga imasi būtinų priemonių atitinkamiems objektams, kuriems turi būti taikomas šis straipsnis, nustatyti.
6 straipsnis
Uždraudžiami šie veiksmai:
a)
suteikti finansinę paskolą ar kreditą 4 straipsnio 1 dalyje nurodytuose Irano naftos ir dujų pramonės sektoriuose veikiančioms įmonėms Irane arba šiuose sektoriuose už Irano ribų veikiančioms Irano įmonėms ar Iranui nuosavybės teise priklausančioms įmonėms;
b)
įsigyti ar padidinti kapitalo dalį 4 straipsnio 1 dalyje nurodytuose Irano naftos ir dujų pramonės sektoriuose veikiančiose įmonėse Irane arba šiuose sektoriuose už Irano ribų veikiančiose Irano įmonėse ar Iranui nuosavybės teise priklausančiose įmonėse, įskaitant visišką tokių įmonių įsigijimą ir dalyvavimo teises suteikiančių akcijų bei vertybinių popierių įsigijimą;
c)
steigti bendras įmones su 4 straipsnio 1 dalyje nurodytuose naftos ir dujų pramonės sektoriuose veikiančiomis įmonėmis Irane ir su patronuojamosiomis įmonėmis ar filialais, kuriuos jos kontroliuoja.
7 straipsnis
1. 4 straipsnio 1 dalyje nustatytas draudimas neturi įtakos su prekių pristatymu susijusių įsipareigojimų, numatytų iki šio sprendimo priėmimo dienos sudarytose sutartyse, vykdymui.
2. 4 straipsnyje nustatytas draudimas neturi įtakos įsipareigojimų, numatytų iki šio sprendimo priėmimo dienos sudarytose sutartyse ir susijusių su valstybėse narėse įsteigtų įmonių iki tos dienos padarytomis investicijomis Irane, vykdymui.
3. Atitinkamai 6 straipsnio a ir b punktuose nustatyti draudimai:
i)
neturi įtakos įsipareigojimų, numatytų iki šio sprendimo priėmimo dienos sudarytose sutartyse ar susitarimuose, vykdymui;
ii)
netrukdo pratęsti dalyvavimą, jei toks pratęsimas privalomas pagal iki šio sprendimo priėmimo dienos sudarytą susitarimą.
FINANSINĖS PARAMOS PREKYBAI APRIBOJIMAI
8 straipsnis
1. Valstybės narės laikosi nuosaikumo prisiimdamos naujus trumpalaikius įsipareigojimus dėl viešos ir privačios finansinės paramos prekybai su Iranu, įskaitant eksporto kreditų, garantijų ar draudimo teikimą savo piliečiams ar subjektams, kurie užsiima tokia prekyba, kad būtų mažinamos neišmokėtos sumos, visų pirma siekiant išvengti finansinės paramos branduolinei veiklai, susijusiai su padidinta platinimo rizika arba su branduolinių ginklų siuntimo į taikinį sistemų kūrimu. Be to, valstybės narės neprisiima naujų vidutinės trukmės ir ilgalaikių įsipareigojimų dėl viešos ir privačios finansinės paramos prekybai su Iranu.
2. 1 dalis neturi įtakos įsipareigojimams, prisiimtiems iki šio sprendimo įsigaliojimo.
3. 1 dalis netaikoma prekybai maisto, žemės ūkio ar medicinos produktais ar prekybai kitais humanitariniais tikslais.
2 SKYRIUS
FINANSŲ SEKTORIUS
9 straipsnis
Valstybės narės neprisiima naujų įsipareigojimų dėl dotacijų, finansinės paramos ir lengvatinių paskolų Irano Vyriausybei, taip pat ir joms dalyvaujant tarptautinių finansų įstaigų veikloje, išskyrus humanitariniais ir vystymosi tikslais.
10 straipsnis
1. Siekdamos užkirsti kelią finansinių paslaugų teikimui arba finansinių lėšų ar kito turto ar išteklių, kuriais gali būti paremta Irano branduolinė veikla, susijusi su padidinta platinimo rizika, arba remiamas branduolinių ginklų siuntimo į taikinį sistemų kūrimas, pervedimui į valstybių narių teritorijas, per jas ar iš jų arba pervedimui jų piliečiams, pagal jų įstatymus įsteigtiems subjektams (įskaitant filialus užsienyje), asmenims ar finansų įstaigoms valstybių narių teritorijoje arba tų piliečių, subjektų, asmenų ar finansų įstaigų vykdomam pervedimui, valstybės narės vykdo sustiprintą visos jų jurisdikcijai priklausančių finansų įstaigų veiklos stebėseną, kai ši veikla vykdoma su:
a)
bankais, kurių buveinė yra Irane, visų pirma su Irano centriniu banku;
b)
bankų, kurių buveinė yra Irane, valstybių narių jurisdikcijai priklausančiais filialais ir patronuojamosiomis įmonėmis;
c)
bankų, kurių buveinė yra Irane, valstybių narių jurisdikcijai nepriklausančiais filialais ir patronuojamosiomis įmonėmis;
d)
finansų subjektais, kurių buveinė nėra Irane, bet kuriuos kontroliuoja asmenys ir subjektai, kurių nuolatinė gyvenamoji vieta ar buveinė yra Irane.
2. 1 dalyje nurodytu tikslu reikalaujama, kad finansų įstaigos, vykdydamos veiklą su 1 dalyje nurodytais bankais ir finansų įstaigomis:
a)
nuolat atidžiai stebėtų su sąskaitomis susijusią veiklą, be kita ko, vykdydamos savo deramo klientų tikrinimo programas ir laikydamosi savo įsipareigojimų, susijusių su pinigų plovimu ir terorizmo finansavimu;
b)
reikalautų, kad būtų užpildyti visi mokėjimo pavedimo informaciniai laukeliai, susiję su atitinkamo sandorio iniciatoriumi ir lėšų gavėju, ir atsisakytų įvykdyti sandorį, jei tokia informacija nepateikiama;
c)
penkerius metus saugotų visus sandorių duomenis ir nacionalinių valdžios institucijų prašymu juos pateiktų;
d)
jei jos įtaria ar turi rimtų priežasčių įtarti, kad lėšos yra susijusios su platinimo finansavimu, skubiai praneštų apie savo įtarimus finansinės žvalgybos padaliniui (FŽP) ar kitai valstybės narės paskirtai kompetentingai institucijai. FŽP arba kita atitinkama kompetentinga institucija gali tiesiogiai ar netiesiogiai laiku pasinaudoti finansine, administracine ir teisėsaugos informacija, įskaitant pranešimų apie įtartinus sandorius analizę, kurios jai reikia, kad ši funkcija būtų tinkamai vykdoma.
3. Lėšų pervedimai į Iraną ir iš Irano tvarkomi taip:
a)
pervedimai vykdant su maisto produktais, sveikatos priežiūra, medicinos įranga susijusius sandorius arba humanitariniais tikslais atliekami be išankstinio leidimo; apie pervedimą pranešama atitinkamos valstybės narės kompetentingai institucijai, jei suma viršija 10 000 EUR;
b)
visi kiti pervedimai, kurių suma mažesnė kaip 40 000 EUR, atliekami be išankstinio leidimo; apie pervedimą pranešama atitinkamos valstybės narės kompetentingai institucijai, jei suma viršija 10 000 EUR;
c)
atliekant visus kitus pervedimus, kurių suma didesnė kaip 40 000 EUR, būtina gauti atitinkamos valstybės narės kompetentingos institucijos išankstinį leidimą. Laikoma, kad leidimas suteiktas per keturias savaites nebent kompetentinga institucija per šį laikotarpį priima neigiamą sprendimą. Atitinkama valstybė narė praneša kitoms valstybėms narėms apie visus nesuteiktus leidimus.
4. Be to, reikalaujama, kad valstybių narių jurisdikcijai priklausančių bankų, kurių buveinė yra Irane, filialai ir patronuojamosios įmonės per penkias darbo dienas nuo atitinkamo lėšų pervedimo ar gavimo praneštų valstybės narės, kurioje jie įsteigti, kompetentingai institucijai apie visas jų atitinkamai pervestas ar gautas lėšas.
Laikydamosi keitimosi informacija tvarkos, kompetentingos institucijoms, kurioms pranešta, nedelsdamos atitinkamai perduoda šiuos duomenis kitų valstybių narių, kuriose yra įsteigti tokių sandorių partneriai, kompetentingoms institucijoms.
11 straipsnis
1. Uždraudžiama valstybių narių teritorijoje atidaryti naujus Irano bankų filialus, patronuojamąsias įmones, atstovybes ir steigti naujas bendras įmones, taip pat Irano bankams, įskaitant Irano centrinį banką jo filialus bei patronuojamąsias įmones ir kitus finansų subjektus, nurodytus 10 straipsnio 1 dalyje, įsigyti valstybių narių jurisdikcijai priklausančių bankų kapitalo dalį arba užmegzti naujus korespondentinės bankininkystės santykius su šiais bankais.
2. Valstybių narių teritorijoje esančioms arba jų jurisdikcijai priklausančioms finansų įstaigoms draudžiama atidaryti atstovybes, patronuojamąsias įmones arba banko sąskaitas Irane.
12 straipsnis
1. Uždraudžiama teikti draudimo ir perdraudimo paslaugas Irano Vyriausybei, Irane įsisteigusiems ar jo jurisdikcijai priklausantiems subjektams, jų vardu veikiantiems ar jų vadovaujamiems asmenims ar subjektams, arba jiems nuosavybės teise priklausantiems ar jų kontroliuojamiems subjektams, be kita ko, neteisėtomis priemonėmis.
2. 1 dalis netaikoma sveikatos ir kelionių draudimo paslaugų teikimui atskiriems asmenims.
3. Uždraudžiama sąmoningai arba apgalvotai dalyvauti veikloje, kuria siekiama išvengti arba dėl kurios išvengiama 1 dalyje nurodyto draudimo.
13 straipsnis
Uždraudžiamas vyriausybinių ar vyriausybės garantuojamų obligacijų, išleistų po šio sprendimo įsigaliojimo, tiesioginis ar netiesioginis pardavimas toliau išvardytiems subjektams ar pirkimas iš šių subjektų ar tarpininkavimas jomis prekiaujant ir pagalba jas išduodant; šie subjektai: Irano Vyriausybė, Irano centrinis bankas, bankai, kurių buveinė yra Irane, bankų, kurių buveinė yra Irane, filialai ir patronuojamosios įmonės, tiek valstybių narių jurisdikcijai priklausantys, tiek nepriklausantys, finansų subjektai, kurių buveinė yra ne Irane ir kurie nepriklauso valstybių narių jurisdikcijai, tačiau kuriuos kontroliuoja asmenys ir subjektai, kurių nuolatinė gyvenamoji vieta ar buveinė yra Irane, taip pat visi asmenys ir subjektai, veikiantys jų vardu ar jiems vadovaujant, arba šiems asmenims nuosavybės teise priklausantys ar jų kontroliuojami subjektai.
14 straipsnis
Valstybės narės reikalauja, kad jų piliečiai, jų jurisdikcijai priklausantys asmenys ir jų teritorijoje įsisteigusios ar jų jurisdikcijai priklausančios įmonės būtų budrūs užsiimdami verslu su Irane įsisteigusiais ar Irano jurisdikcijai priklausančiais subjektais, be kita ko, su IRG ir IIRLL subjektais, bei jų vardu ir jiems vadovaujant veikiančiais asmenimis ir subjektais, bei jiems nuosavybės teise priklausančiais ar jų kontroliuojamais, įskaitant neteisėtomis priemonėmis, subjektais, siekiant užtikrinti, kad toks verslas neprisidėtų prie Irano branduolinės veiklos, susijusios su padidinta platinimo rizika, vykdymo, arba prie branduolinių ginklų siuntimo į taikinį sistemų kūrimo, arba prie JT ST rezoliucijos 1737 (2006), JT ST rezoliucijos 1747 (2007), JT ST rezoliucijos 1803 (2008) ar JT ST rezoliucijos 1929 (2010) pažeidimų.
3 SKYRIUS
TRANSPORTO SEKTORIUS
15 straipsnis
1. Derindamos veiksmus su nacionalinės valdžios institucijomis, laikydamosi nacionalinės teisės aktų ir tarptautinės teisės, visų pirma jūros teisės ir atitinkamų tarptautinių civilinės aviacijos susitarimų, valstybės narės savo teritorijoje, įskaitant oro uostuose ir jūrų uostuose, tikrina visus į Iraną ir iš jo gabenamus krovinius, jei jos turi patikimos informacijos, kad krovinyje yra objektų, kuriuos pagal šį sprendimą yra draudžiama tiekti, parduoti, perduoti ar eksportuoti.
2. Laikydamosi tarptautinės teisės, visų pirma jūrų teisės, valstybės narės gali pareikalauti patikrinti atviroje jūroje plaukiojančius laivus, jei vėliavos valstybė tam yra davusi sutikimą ir jei jos turi patikimos informacijos, kad laivais gabenami objektai, kuriuos pagal šį sprendimą yra draudžiama tiekti, parduoti, perduoti ar eksportuoti.
3. Valstybės narės, remdamosi savo nacionalinės teisės aktais, bendradarbiauja atliekant tikrinimus pagal 2 dalį.
4. Į Iraną ir iš jo krovinius gabenantiems orlaiviams ir laivams taikomas reikalavimas prieš atvykimą ir prieš išvykimą pateikti papildomos informacijos apie visas prekes, įgabenamas į valstybę narę ir išgabenamas iš jos.
5. Kai atliekamas 1 ar 2 dalyse nurodytas patikrinimas, valstybės narės konfiskuoja objektus, kuriuos pagal šį sprendimą yra draudžiama tiekti, parduoti, perduoti ar eksportuoti, kaip nustatyta JT ST rezoliucijos 1929 (2010) 16 punkte, ir juos pašalina (pavyzdžiui, sunaikina, padaro netinkamais naudoti, patalpina į sandėlį arba perduoda kitai valstybei, nei kilmės ar paskirties valstybė, pašalinti). Toks konfiskavimas arba pašalinimas bus atliekamas importuotojo sąskaita arba, jeigu neįmanoma šių išlaidų susigrąžinti iš importuotojo, jos pagal nacionalinės teisės aktus gali būti išieškotos iš bet kurio kito asmens ar subjekto, atsakingo už bandymą neteisėtai tiekti, parduoti, perduoti ar eksportuoti objektus.
6. Valstybių narių piliečiams arba iš valstybių narių jurisdikcijai priklausančios teritorijos draudžiama teikti Iranui nuosavybės teise priklausantiems arba sutarties pagrindu jo turimiems laivams, įskaitant frachtuojamus laivus, aprūpinimo kuru ar kitomis atsargomis paslaugas, ar kitas laivų aptarnavimo paslaugas, jei jie turi patikimos informacijos, kad šiais laivais gabenami objektai, kuriuos pagal šį sprendimą yra draudžiama tiekti, parduoti, perduoti ar eksportuoti, išskyrus atvejus, kai tokias paslaugas būtina teikti humanitariniais tikslais arba tol, kol krovinys patikrinamas ir prireikus konfiskuojamas bei pašalinamas, kaip nustatyta 1, 2 ir 5 dalyse.
16 straipsnis
Valstybės narės praneša Komitetui turimą informaciją apie „Iran Air“ krovinių padalinio arba IIRLL priklausančių ar jų valdomų laivų krovinių perdavimus kitoms bendrovėms arba veiksmus, tikėtinai įvykdytus siekiant išvengti sankcijų, nustatytų JT ST rezoliucijoje 1737 (2006), JT ST rezoliucijoje 1747 (2007), JT ST rezoliucijoje 1803 (2008) ar JT ST rezoliucijoje 1929 (2010), arba pažeidžiančius šias rezoliucijas, įskaitant orlaivių ar laivų pavadinimų pakeitimą arba pakartotinę registraciją.
17 straipsnis
Valstybės narės, derindamos veiksmus su jų nacionalinėmis teisinėmis institucijomis, laikydamosi nacionalinės teisės aktų ir atsižvelgdamos į tarptautinę teisę, ypač atitinkamus tarptautinės civilinės aviacijos susitarimus, imasi būtinų priemonių, kad į jų jurisdikcijai priklausančius oro uostus negalėtų būti vykdomi jokie Irano vežėjų vykdomi krovininiai skrydžiai arba krovininiai skrydžiai iš Irano, išskyrus mišrius krovininius ir keleivinius skrydžius.
18 straipsnis
Valstybių narių piliečiams ir iš valstybių narių teritorijų draudžiama teikti Irano krovininiams orlaiviams technines ir techninės priežiūros paslaugas, jei jie turi patikimos informacijos, kad šiais krovininiais orlaiviais gabenami objektai, kuriuos pagal šį sprendimą yra draudžiama tiekti, parduoti, perduoti ar eksportuoti, išskyrus atvejus, kai tokias paslaugas būtina teikti humanitariniais ar saugos tikslais arba tol, kol krovinys patikrinamas ir prireikus konfiskuojamas bei pašalinamas, kaip nustatyta 15 straipsnio 1 ir 5 dalyse.
4 SKYRIUS
LEIDIMO ATVYKTI APRIBOJIMAI
19 straipsnis
1. Valstybės narės imasi būtinų priemonių, kad užkirstų kelią atvykimui į jų teritorijas ar tranzitui per jas:
a)
JT ST rezoliucijos 1737 (2006) priede išvardytiems asmenims ir kitiems asmenims, kuriuos nurodo Saugumo Taryba arba Komitetas pagal JT ST rezoliucijos 1737 (2006) 10 punktą, bei IRG nariams, kuriuos nurodo Saugumo Taryba arba Komitetas, kaip nurodyta I priedo sąraše;
b)
kitiems asmenims, kuriems netaikomas I priedas, dalyvaujantiems Irano branduolinėje veikloje, susijusioje su padidinta platinimo rizika, ar branduolinių ginklų siuntimo į taikinį sistemų kūrimo veikloje, tiesiogiai su ja susijusiems ar teikiantiems jai paramą, įskaitant dalyvavimą perkant uždraustus objektus, prekes, įrangą, medžiagas bei technologijas, arba jų vardu veikiantiems ar jų vadovaujamiems asmenims, arba asmenims, kurie padėjo nurodytiems asmenims ar subjektams išvengti JT ST rezoliucijos 1737 (2006), JT ST rezoliucijos 1747 (2007), JT ST rezoliucijos 1803 (2008) ir JT ST rezoliucijos 1929 (2010) ar šio sprendimo nuostatų taikymo arba jas pažeisti, taip pat kitiems IRG vadovybės nariams, kaip nurodyta II priedo sąraše.
2. 1 dalyje nustatytas draudimas netaikomas tranzitui per valstybių narių teritorijas vykdant veiklą, tiesiogiai susijusią su JT ST rezoliucijos 1737 (2006) 3 dalies b punkto i ir ii papunkčiuose nurodytais objektais, skirtais lengvojo vandens reaktoriams, kuri buvo pradėta iki 2006 m. gruodžio mėn.
3. 1 dalis neįpareigoja valstybės narės atsisakyti įleisti į savo teritoriją savo piliečių.
4. 1 dalis neturi įtakos tiems atvejams, kai valstybė narė privalo laikytis įsipareigojimo pagal tarptautinę teisę, būtent:
i)
kaip tarptautinės tarpvyriausybinės organizacijos priimančioji šalis;
ii)
kaip Jungtinių Tautų rengiamos ar globojamos tarptautinės konferencijos priimančioji šalis;
iii)
pagal daugiašalį susitarimą dėl privilegijų ir imunitetų;
iv)
pagal 1929 m. Šventojo Sosto (Vatikano Miesto Valstybės) ir Italijos Taikinimo sutartį (Laterano paktą).
5. 4 dalis taikoma taip pat ir tais atvejais, kai valstybė narė yra Europos saugumo ir bendradarbiavimo organizacijos (ESBO) priimančioji šalis.
6. Taryba tinkamai informuojama apie visus atvejus, kai valstybė narė taiko išimtį pagal 4 ar 5 dalis.
7. Valstybės narės gali taikyti 1 dalyje nustatytų priemonių išimtis, kai nustato, kad kelionė yra pateisinama:
i)
skubiu humanitariniu poreikiu, įskaitant religines pareigas;
ii)
būtinybe pasiekti JT ST rezoliucijos 1737 (2006) ir JT ST rezoliucijos 1929 (2010) tikslus, įskaitant TATENA statuto XV straipsnio įgyvendinimą;
iii)
dėl dalyvavimo tarpvyriausybiniuose susitikimuose, įskaitant tuos, kuriuos remia Sąjunga arba rengia ESBO pirmininkaujanti valstybė narė, kai vyksta politinis dialogas, kuriuo Irane tiesiogiai propaguojama demokratija, žmogaus teisės ir teisinė valstybė.
8. Valstybė narė, norinti taikyti 7 dalyje nurodytą išimtį, raštu praneša apie tai Tarybai. Laikoma, kad išimtis yra taikoma, išskyrus atvejus, kai vienas ar keli Tarybos nariai per dvi darbo dienas nuo pranešimo apie siūlomą išimtį gavimo raštu pareiškia prieštaravimą. Jei vienas ar keli Tarybos nariai pareiškia prieštaravimą, Taryba kvalifikuota balsų dauguma gali nuspręsti leisti taikyti siūlomą išimtį.
9. Tais atvejais, kai pagal 4, 5 ir 7 dalis valstybė narė leidžia I ar II priede išvardytiems asmenims atvykti į jos teritoriją ar vykti per ją tranzitu, leidžiama atvykti ar vykti tranzitu tik tuo tikslu ir tiems asmenims, kuriems buvo suteiktas leidimas.
10. Jeigu buvo taikoma išimtis, valstybės narės praneša Komitetui apie I priede nurodytų asmenų atvykimą į jų teritoriją ar vykimą per ją tranzitu.
5 SKYRIUS
LĖŠŲ IR EKONOMINIŲ IŠTEKLIŲ ĮŠALDYMAS
20 straipsnis
1. Įšaldomos visos lėšos ir ekonominiai ištekliai, kurie tiesiogiai ar netiesiogiai nuosavybės teise priklauso, arba kuriuos turi, valdo ar kontroliuoja:
a)
asmenys ir subjektai, nurodyti JT ST rezoliucijos 1737 (2006) priede, kiti asmenys ir subjektai, kuriuos nurodė Saugumo Taryba arba Komitetas pagal JT ST rezoliucijos 1737 (2006) 12 punktą ir JT ST rezoliucijos 1803 (2008) 7 punktą, taip pat IRG asmenys ir subjektai ir IIRLL subjektai, kuriuos nurodo Saugumo Taryba arba Komitetas, kaip nurodyta I priedo sąraše;
b)
asmenys ir subjektai, kuriems netaikomas I priedas, dalyvaujantys Irano branduolinėje veikloje, susijusioje su padidinta platinimo rizika, ar branduolinių ginklų siuntimo į taikinį sistemų kūrimo veikloje, tiesiogiai su ja susiję ar teikiantys jai paramą, įskaitant dalyvavimą perkant draudžiamus objektus, prekes, įrangą, medžiagas bei technologijas, arba jų vardu veikiantys ar jų vadovaujami asmenys ar subjektai, arba jiems nuosavybės teise priklausantys ar jų kontroliuojami subjektai, įskaitant neteisėtomis priemonėmis, arba asmenys ir subjektai, kurie padėjo nurodytiems asmenims ar subjektams išvengti JT ST rezoliucijos 1737 (2006), JT ST rezoliucijos 1747 (2007), JT ST rezoliucijos 1803 (2008) ir JT ST rezoliucijos 1929 (2010) ar šio sprendimo nuostatų taikymo arba jas pažeisti, taip pat kiti IRL ir IIRLL vadovybės nariai bei subjektai ir jiems priklausantys, arba jų kontroliuojami, arba jų vardu veikiantys subjektai, kaip nurodyta II priedo sąraše.
2. 1 dalyje nurodytiems asmenims ir subjektams ar jų naudai neleidžiama tiesiogiai ar netiesiogiai naudotis jokiomis lėšomis ar ekonominiais ištekliais.
3. Išimtys gali būti taikomos lėšoms ir ekonominiams ištekliams, kurie:
a)
būtini pagrindiniams poreikiams patenkinti, įskaitant mokėjimą už maisto produktus, nuomą arba hipoteką, vaistus ir medicininį gydymą, mokesčius, draudimo įmokas bei komunalines paslaugas;
b)
skirti išimtinai pagrįstiems profesiniams mokesčiams sumokėti ir patirtoms išlaidoms, susijusioms su teisinių paslaugų teikimu, kompensuoti;
c)
skirti išimtinai mokesčiams arba paslaugų mokesčiams sumokėti pagal nacionalinius įstatymus už įšaldytų lėšų ir ekonominių išteklių kasdienį aptarnavimą ar laikymą;
kai atitinkama valstybė narė Komitetui praneša apie ketinimą tam tikrais atvejais leisti naudotis tokiomis lėšomis ir ekonominiais ištekliais, o Komitetas per penkias darbo dienas nuo tokio pranešimo nepriima neigiamo sprendimo.
4. Išimtys taip pat gali būti taikomos lėšoms ir ekonominiams ištekliams, kurie:
a)
būtini ypatingoms išlaidoms, atitinkamai valstybei narei apie tai pranešus Komitetui ir gavus jo pritarimą;
b)
yra teismo, administracine ar arbitražo tvarka suvaržyti arba yra teismo sprendimo objektas; šiuo atveju lėšos ir ekonominiai ištekliai gali būti naudojami to suvaržymo ar teismo sprendimo vykdymui, jeigu toks suvaržymas arba teismo sprendimas buvo priimti iki JT ST rezoliucijos 1737 (2006) priėmimo dienos ir nėra priimti 1 dalyje nurodyto asmens ar subjekto naudai, atitinkamai valstybei narei apie tai pranešus Komitetui;
c)
būtini veiklai, tiesiogiai susijusiai su JT ST rezoliucijos 1737 (2006) 3 dalies b punkto i ir ii papunkčiuose nurodytais objektais, skirtais lengvojo vandens reaktoriams, kuri buvo pradėta iki 2006 m. gruodžio mėn.
5. 2 dalis netaikoma į įšaldytas sąskaitas pervedamoms:
a)
palūkanoms iš šių sąskaitų arba kitoms dėl šių sąskaitų atsirandančioms pajamoms; arba
b)
mokėjimams, pervedamiems į įšaldytas sąskaitas pagal sutartis, susitarimus ar prievoles, sudarytas arba kilusias iki dienos, kurią toms sąskaitoms skirtos ribojamosios priemonės;
jeigu visoms tokioms palūkanoms, kitoms pajamoms ir mokėjimams toliau taikoma 1 dalis.
6. 1 dalis nekliudo nurodytam asmeniui ar subjektui pervesti mokėtiną sumą pagal sutartį, sudarytą iki tokio asmens ar subjekto įtraukimo į sąrašą, jeigu atitinkama valstybė narė nustatė, kad:
a)
sutartis nėra susijusi su 1 straipsnyje nurodytais draudžiamais objektais, medžiagomis, įranga, prekėmis, technologijomis, pagalba, mokymu, finansine parama, investicijomis, tarpininkavimu ar paslaugomis;
b)
mokėjimo tiesiogiai ar netiesiogiai negauna 1 dalyje nurodytas asmuo arba subjektas;
o atitinkama valstybė narė prieš 10 darbo dienų iki tokio leidimo suteikimo praneša Komitetui apie ketinimą atlikti ar gauti tokius mokėjimus arba leisti prireikus šiam tikslui panaikinti lėšų ar ekonominių išteklių įšaldymą.
6 SKYRIUS
KITOS RIBOJAMOSIOS PRIEMONĖS
21 straipsnis
Valstybės narės savo nacionalinės teisės aktuose nustatyta tvarka imasi būtinų priemonių užkirsti kelią tam, kad jų teritorijoje būtų vykdomas specializuotas Irano piliečių mokymas ar rengimas, susijęs su disciplinomis, kurios prisidėtų prie Irano branduolinės veiklos, susijusios su padidinta platinimo rizika, ir prie branduolinių ginklų siuntimo į taikinį sistemų kūrimo, arba kad valstybių narių piliečiai vykdytų tokį mokymą ar rengimą.
7 SKYRIUS
BENDROSIOS IR BAIGIAMOSIOS NUOSTATOS
22 straipsnis
Nepatenkinami jokie nurodytų asmenų ar subjektų, įtrauktų į I arba II priedų sąrašus, arba kitų Irano asmenų ar subjektų, įskaitant Irano Vyriausybę, arba asmenų ar subjektų, pateikusių ieškinį tų asmenų ar subjektų vardu ar jų naudai, ieškiniai, įskaitant ieškinius dėl kompensavimo arba kitus tokios rūšies ieškinius, pavyzdžiui, priešpriešinius ieškinius arba ieškinius pagal garantiją, susijusius su sutartimi ar sandoriu, kurio vykdymui tiesioginį ar netiesioginį, visapusišką arba dalinį poveikį turėjo taikomos priemonės, nustatytos pagal JT ST rezoliuciją 1737 (2006), JT ST rezoliuciją 1747 (2007), JT ST rezoliuciją 1803 (2008) arba JT ST rezoliuciją 1929 (2010), įskaitant Sąjungos ar bet kurios valstybės narės priemones, nustatytas įgyvendinant atitinkamus Saugumo Tarybos sprendimus, pagal jų reikalavimus arba su jais susijusias, arba priemones, numatytas šiame sprendime.
23 straipsnis
1. Taryba atlieka I priedo pakeitimus remdamasi Saugumo Tarybos arba Komiteto sprendimais.
2. Valstybių narių arba Sąjungos vyriausiojo įgaliotinio užsienio reikalams ir saugumo politikai pasiūlymu Taryba vieningai nustato II priede pateiktą sąrašą ir priima jo pakeitimus.
24 straipsnis
1. Jeigu Saugumo Taryba arba Komitetas įtraukia į sąrašą asmenį arba subjektą, Taryba šį asmenį ar subjektą įtraukia į I priedą.
2. Jei Taryba nusprendžia asmeniui arba subjektui taikyti 19 straipsnio 1 dalies b punkte ir 20 straipsnio 1 dalies b punkte nurodytas priemones, ji atitinkamai iš dalies pakeičia II priedą.
3. Apie savo sprendimą, įskaitant įtraukimo į sąrašą priežastis, 1 ir 2 dalyse nurodytam asmeniui arba subjektui Taryba praneša tiesiogiai, jei žinomas adresas, arba paskelbdama pranešimą, suteikdama tokiam asmeniui ar subjektui galimybę pateikti pastabas.
4. Jeigu pateikiamos pastabos arba pateikiama naujų esminių įrodymų, Taryba peržiūri savo sprendimą ir atitinkamai apie tai informuoja asmenį arba subjektą.
25 straipsnis
1. I ir II prieduose pateikiamos į sąrašą įtrauktų asmenų ir subjektų įtraukimo į sąrašą priežastys, kurias Saugumo Taryba arba Komitetas yra pateikę dėl I priedo.
2. Be to, I ir II prieduose pateikiama informacija, jei jos yra, būtina atitinkamų asmenų ar subjektų tapatybei nustatyti, kurią Saugumo Taryba arba Komitetas yra pateikę dėl I priedo. Tokia apie asmenis pateikiama informacija gali apimti vardą, pavardę, įskaitant slapyvardžius, gimimo datą ir vietą, pilietybę, paso ir asmens tapatybės kortelės numerius, lytį, adresą, jei žinomas, bei pareigas ar profesiją. Tokia apie subjektus pateikiama informacija gali apimti pavadinimus, registracijos vietą ir datą, registracijos numerį ir veiklos vykdymo vietą. I priede taip pat nurodoma Saugumo Tarybos arba Komiteto atlikto įtraukimo į sąrašą data.
26 straipsnis
1. Šis sprendimas prireikus peržiūrimas, iš dalies keičiamas ar panaikinamas, visų pirma atsižvelgiant į susijusius Saugumo Tarybos sprendimus.
2. 10 ir 11 straipsniuose nurodytos bankininkystės santykių su Irano bankais priemonės peržiūrimos per šešis mėnesius nuo šio sprendimo priėmimo.
3. 19 straipsnio 1 dalies b punkte ir 20 straipsnio 1 dalies b punkte nurodytos priemonės peržiūrimos reguliariai ir ne rečiau kaip kas 12 mėnesių. Jas nustojama taikyti atitinkamiems asmenims ir subjektams, jeigu 24 straipsnyje nurodyta tvarka Taryba nustato, kad sąlygos, dėl kurių jos taikomos, nebeegzistuoja.
27 straipsnis
Bendroji pozicija 2007/140/BUSP panaikinama.
28 straipsnis
Šis sprendimas įsigalioja jo priėmimo dieną.
Priimta Briuselyje 2010 m. liepos 26 d.