РЕШЕНИЕ 2012/237/ОВППС НА СЪВЕТА
от 3 май 2012 година
относно ограничителни мерки срещу определени лица, образувания и органи, които застрашават мира, сигурността или стабилността на Република Гвинея Бисау
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Договора за Европейския съюз, и по-специално член 29 от него,
като има предвид, че:
(1)
С оглед на сериозната обстановка в Република Гвинея Бисау Съветът смята за необходимо да приеме мерки, насочени срещу лицата, които се стремят да възпрепятстват или блокират протичането на мирен политически процес, или които с действията си подкопават стабилността в Република Гвинея Бисау, по-специално тези, изиграли водеща роля в безредиците на 1 април 2010 г. и в държавния преврат на 12 април 2012 г., и чиято цел е с действията си да разклатят принципите на правовата държава, като нарушават върховенството на гражданската власт и допринасят за безнаказаността и нестабилността в страната.
(2)
За прилагането на някои мерки са необходими по-нататъшни действия от страна на Съюза.
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
1. Държавите-членки предприемат необходимите мерки, за да предотвратят влизането или транзитното преминаване през тяхната територия на лица, които участват в дейности или подпомагат дейности, представляващи заплаха за мира, сигурността или стабилността на Република Гвинея Бисау и лица свързани с тях, съгласно списъка в приложението.
2. Параграф 1 не задължава държавите-членки да отказват достъп на свои граждани до своята територия.
3. Параграф 1 се прилага, без да се засягат случаите, когато държава-членка е обвързана със задължение по международното право, по-специално:
а)
в качеството ѝ на държава - домакин на международна междуправителствена организация;
б)
в качеството ѝ на държава - домакин на международна конференция, свикана от или провеждана под егидата на ООН;
в)
съгласно многостранно споразумение, предоставящо привилегии и имунитети; или
г)
съгласно Договора за помирение от 1929 г. (Латеранските споразумения), сключен между Светия престол (Ватикана) и Италия.
4. Параграф 3 се смята за приложим и в случаите, когато държава-членка е държава - домакин на Организацията за сигурност и сътрудничество в Европа (ОССЕ).
5. Винаги когато държава-членка предоставя освобождаване в съответствие с параграфи 3 или 4, тя надлежно информира Съвета за това.
6. Държавите-членки могат да предоставят освобождаване от мерките, наложени с параграф 1, когато пътуването е оправдано поради спешни хуманитарни нужди или поради участие в междуправителствени срещи, включително срещи, които се провеждат с подкрепата на Съюза или чийто домакин е държава-членка, поела председателството на ОССЕ, и на които се води политически диалог, пряко допринасящ за демокрацията, правата на човека и принципите на правовата държава в Република Гвинея Бисау.
7. Държава-членка, която желае да предостави освобождаване съгласно параграф 6, нотифицира писмено Съвета за това. Счита се, че е предоставено освобождаване, освен ако един или повече членове на Съвета не се противопоставят в писмена форма в срок от два работни дни след деня на получаването на нотификацията за предложеното освобождаване. Ако един или повече членове на Съвета направят възражение, Съветът може, с квалифицирано мнозинство, да вземе решение да предостави предложеното освобождаване.
8. Когато в съответствие с параграфи 3, 4, 6 и 7 държава-членка разреши на посочени в приложението лица да влязат на нейна територия или да преминат транзитно през нея, това разрешение важи само за целта, за която е дадено, и за лицата, за които се отнася.
Член 2
1. Замразяват се всички финансови средства и икономически ресурси, принадлежащи на, притежавани, държани или контролирани от физически или юридически лица, образувания или органи, които участват в дейности или подпомагат дейности, представляващи заплаха за мира, сигурността или стабилността на Република Гвинея Бисау, както и на свързаните с тях физически или юридически лица, образувания или органи, съгласно списъка в приложението.
2. Не се предоставят, пряко или непряко, никакви финансови средства или икономически ресурси на или в полза на физическите или юридическите лица, образуванията или органите, посочени в приложението.
3. Компетентният орган на държава-членка може да разреши освобождаването на някои замразени финансови средства или икономически ресурси или предоставянето на някои финансови средства или икономически ресурси при условия, които сметне за подходящи, след като установи, че съответните финансови средства или икономически ресурси са:
а)
необходими за задоволяването на основните потребности на лицата, посочени в приложението, и на членовете на семействата им, които са на тяхна издръжка, включително разходи за храна, наем или ипотечен заем, лекарства и медицинско обслужване, данъци, застрахователни премии и такси за комунални услуги;
б)
предназначени изключително за заплащане на разумни по размера си професионални възнаграждения и възстановяване на направени разноски, свързани с предоставянето на правни услуги;
в)
предназначени изключително за заплащане на хонорари или такси за услуги, свързани с рутинно държане или поддържане на замразените финансови средства или икономически ресурси;
г)
необходими за извънредни разходи, при условие че най-малко две седмици преди да даде разрешение, компетентният орган е съобщил на другите компетентни органи и на Комисията причините, поради които смята, че следва да бъде дадено конкретно разрешение.
Държавите-членки уведомяват останалите държави-членки и Комисията за всички дадени по настоящия параграф разрешения.
4. Чрез дерогация от параграф 1, компетентните органи на държава-членка могат да разрешат освобождаването на някои замразени финансови средства или икономически ресурси, ако са изпълнени следните условия:
а)
финансовите средства или икономическите ресурси са предмет на съдебна, административна или арбитражна обезпечителна мярка, наложена преди датата на включване на физическото или юридическо лице, образуванието или органа по параграф 1 в приложението, или на съдебно, административно или арбитражно решение, постановено преди тази дата;
б)
финансовите средства или икономическите ресурси ще бъдат използвани изключително за удовлетворяване на искове, обезпечени с такава обезпечителна мярка или признати за основателни в това решение, в границите, установени от приложимите законови и подзаконови актове, уреждащи правата на лицата с такива претенции;
в)
обезпечителната мярка или решението не са в полза на физическо или юридическо лице, образувание или орган, посочени в приложението;
г)
признаването на обезпечителната мярка или на решението не противоречи на обществения ред в съответната държава-членка.
Държавите-членки уведомяват останалите държави-членки и Комисията за всички дадени по настоящия параграф разрешения.
5. Параграф 2 не се прилага при добавяне към замразени сметки на:
а)
лихви и други доходи по тези сметки; или
б)
плащания, дължими по договори, споразумения или задължения, сключени или възникнали преди датата, на която тези сметки са станали предмет на разпоредбите на настоящото решение,
при условие че за всички такива лихви, други доходи и плащания продължава да се прилага параграф 1.
Член 3
1. Съветът, по предложение на държава-членка или на върховния представител на Съюза по въпросите на външните работи и политиката на сигурност, приема при необходимост изменения на списъка, който се съдържа в приложението.
2. Съветът уведомява засегнатото физическо или юридическо лице, образувание или орган относно решението си, включително относно основанията за включването му в списъка, или пряко, ако адресът е известен, или чрез публикуване на известие, за да предостави възможност на физическото или юридическото лице, образуванието или органа да представи възражения.
3. Когато има внесени възражения или когато има представени нови съществени доказателства, Съветът преразглежда решението си и съответно уведомява засегнатото физическо или юридическо лице, образувание или орган.
Член 4
За да се постигне максимален ефект от мерките, установени с настоящото решение, Съюзът насърчава трети държави да приемат ограничителни мерки, подобни на съдържащите се в настоящото решение.
Член 5
Настоящото решение влиза в сила в деня на публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Настоящото решение се прилага до 5 май 2013 г. То подлежи на постоянно преразглеждане. То се подновява или изменя при необходимост, ако Съветът прецени, че целите му не са били постигнати.
Съставено в Брюксел на 3 май 2012 година.
TARYBOS SPRENDIMAS 2012/237/BUSP
2012 m. gegužės 3 d.
dėl ribojamųjų priemonių tam tikriems asmenims, subjektams ir organizacijoms, keliantiems grėsmę taikai, saugumui ar stabilumui Bisau Gvinėjos Respublikoje
EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
atsižvelgdama į Europos Sąjungos sutartį, ypač į jos 29 straipsnį,
kadangi:
(1)
atsižvelgdama į dabartinės padėties Bisau Gvinėjos Respublikoje rimtumą, Taryba mano, kad būtina patvirtinti priemones, taikomas tiems, kas mėgina užkirsti kelią ar kliudyti taikiam politiniam procesui, arba kas imasi stabilumui Bisau Gvinėjos Respublikoje pavojų keliančių veiksmų, ypač tiems, kas vadovavo 2010 m. balandžio 1 d. maištui ir 2012 m. balandžio 12 d. valstybiniam perversmui bei savo veiksmais siekia pakenkti teisinės valstybės principų laikymuisi, riboti civilinės valdžios viršenybę ir palaikyti nebaudžiamumą bei nestabilumą šalyje;
(2)
tam tikroms priemonėms įgyvendinti reikia tolesnių Sąjungos veiksmų,
PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ:
1 straipsnis
1. Valstybės narės imasi būtinų priemonių, kad užkirstų kelią atvykti į jų teritoriją ar vykti per ją tranzitu priede išvardytiems asmenims, dalyvaujantiems veiksmuose, kuriais keliamas pavojus taikai, saugumui ar stabilumui Bisau Gvinėjos Respublikoje, arba teikiantiems paramą šiems veiksmams, taip pat su jais susijusiems asmenims.
2. 1 dalis neįpareigoja valstybės narės neleisti savo piliečiams atvykti į jos teritoriją.
3. 1 dalis nedaro poveikio valstybės narės įsipareigojimams pagal tarptautinę teisę, pirmiausia:
a)
kaip tarptautinės tarpvyriausybinės organizacijos priimančiosios šalies;
b)
kaip Jungtinių Tautų rengiamos ar globojamos tarptautinės konferencijos priimančiosios šalies;
c)
pagal daugiašalį susitarimą dėl privilegijų ir imunitetų; arba
d)
pagal 1929 m. Šventojo Sosto (Vatikano Miesto Valstybės) ir Italijos sudarytą Taikinimo sutartį (Laterano paktą).
4. 3 dalis taikoma taip pat ir tais atvejais, kai valstybė narė yra Europos saugumo ir bendradarbiavimo organizacijos (ESBO) priimančioji šalis.
5. Taryba tinkamai informuojama apie visus atvejus, kai valstybė narė daro išimtį pagal 3 ar 4 dalį.
6. Valstybės narės gali taikyti pagal 1 dalį nustatytų priemonių išimtis, kai kelionė yra pagrindžiama skubiais humanitariniais tikslais arba dalyvavimu tarpvyriausybiniuose susitikimuose, įskaitant tuos susitikimus, kuriuos remia Sąjunga ar kurių priimančioji šalis yra ESBO pirmininkaujanti valstybė narė, jei jų metu vyksta politinis dialogas, kuriuo tiesiogiai propaguojama demokratija, žmogaus teisės ir teisinės valstybės principų laikymasis Bisau Gvinėjos Respublikoje.
7. Valstybė narė, ketinanti daryti 6 dalyje nurodytas išimtis, apie tai raštu praneša Tarybai. Laikoma, kad išimtis yra taikoma, jeigu viena ar daugiau Tarybos narių per dvi darbo dienas nuo tada, kai buvo gautas pranešimas apie siūlomą išimtį, raštu nepareiškia prieštaravimo. Jei viena ar daugiau Tarybos narių pareiškia prieštaravimą, Taryba kvalifikuota balsų dauguma gali nuspręsti leisti taikyti siūlomą išimtį.
8. Tais atvejais, kai pagal 3, 4, 6 ir 7 dalis valstybė narė leidžia priede išvardytiems asmenims atvykti į savo teritoriją ar vykti per ją tranzitu, leidimas galioja tik tuo tikslu, kuriam jis buvo suteiktas, ir tik tiems asmenims, kuriems jis suteiktas.
2 straipsnis
1. Įšaldomos visos priede išvardytiems fiziniams ir juridiniams asmenims, subjektams ar organizacijoms, dalyvaujantiems veiksmuose, kuriais keliamas pavojus taikai, saugumui ar stabilumui Bisau Gvinėjos Respublikoje, arba teikiantiems paramą tokiems veiksmams, ir su jais susijusiems fiziniams ar juridiniams asmenims, subjektams ar organizacijoms priklausančios, jų nuosavybės teise turimos, valdomos arba kontroliuojamos lėšos ir ekonominiai ištekliai.
2. Priede išvardytiems fiziniams ar juridiniams asmenims, subjektams ar organizacijoms arba jų naudai nei tiesiogiai, nei netiesiogiai nesudaroma galimybė naudotis jokiomis lėšomis ar ekonominiais ištekliais.
3. Valstybės narės kompetentinga institucija gali leisti nutraukti tam tikrų lėšų arba ekonominių išteklių įšaldymą arba leisti jais naudotis tokiomis sąlygomis, kurios, jos nuomone, yra tinkamos, nusprendusi, kad atitinkamos lėšos ar ekonominiai ištekliai yra:
a)
būtini priede išvardytų asmenų ir jų išlaikomų šeimos narių pagrindiniams poreikiams tenkinti, įskaitant mokėjimus už maistą, nuomą ar hipotekos paskolą, vaistus ir gydymą, mokesčius, draudimo įmokas ir mokesčius už komunalines paslaugas;
b)
skirti išimtinai pagrįstiems mokesčiams už profesines paslaugas apmokėti ir su teisinių paslaugų teikimu susijusioms išlaidoms kompensuoti;
c)
skirti išimtinai mokesčiams ar aptarnavimo mokesčiams už kasdieninį įšaldytų lėšų arba ekonominių išteklių laikymą ar tvarkymą sumokėti;
d)
būtini nenumatytoms išlaidoms apmokėti, jei kompetentinga institucija apie priežastis, dėl kurių, jos nuomone, turėtų būti suteiktas specialus leidimas, kitoms kompetentingoms institucijoms ir Komisijai pranešė ne mažiau kaip prieš dvi savaites iki leidimo suteikimo.
Valstybė narė informuoja kitas valstybes nares ir Komisiją apie bet kokį pagal šią dalį suteiktą leidimą.
4. Nukrypstant nuo 1 dalies, valstybės narės kompetentingos institucijos gali leisti nutraukti tam tikrų lėšų arba ekonominių išteklių įšaldymą, jei laikomasi šių sąlygų:
a)
atitinkamos lėšos ar ekonominiai ištekliai yra teismo, administracine ar arbitražo tvarka suvaržyti iki tos dienos, kai 1 dalyje nurodytas fizinis ar juridinis asmuo, subjektas ar organizacija buvo įtraukti į priede esantį sąrašą, arba jei tos lėšos ar ekonominiai ištekliai yra teismo, administracinio ar arbitražo sprendimo, priimto iki tos dienos, objektas;
b)
lėšos ar ekonominiai ištekliai bus naudojami tik siekiant patenkinti ieškinius pagal tokį suvaržymą arba jie pripažįstami teisėtais tokiu sprendimu, laikantis ribų, nustatytų taikytinais įstatymais ir teisės aktais, kuriais reglamentuojamos tokius ieškinius teikti teisę turinčių asmenų teisės;
c)
suvaržymas ar sprendimas nėra priede nurodyto fizinio ar juridinio asmens, subjekto ar organizacijos naudai;
d)
suvaržymo ar sprendimo pripažinimas neprieštarauja atitinkamos valstybės narės viešajai tvarkai.
Valstybė narė informuoja kitas valstybes nares ir Komisiją apie bet kokį pagal šią dalį suteiktą leidimą.
5. 2 dalis netaikoma į įšaldytas sąskaitas pervedamoms:
a)
palūkanoms arba kitoms su šiomis sąskaitomis susijusioms pajamoms; arba
b)
mokėjimams pagal sutartis arba susitarimus, sudarytus iki tos dienos, kurią toms sąskaitoms pradėtos taikyti šio sprendimo nuostatos, arba pagal iki tos dienos prisiimtus įsipareigojimus,
jeigu tokioms palūkanoms, kitoms pajamoms ir mokėjimams toliau taikoma 1 dalis.
3 straipsnis
1. Valstybės narės arba Sąjungos vyriausiojo įgaliotinio užsienio reikalams ir saugumo politikai pasiūlymu Taryba priima reikiamus priede pateikto sąrašo pakeitimus.
2. Taryba tiesiogiai, jeigu adresas žinomas, arba viešai paskelbdama pranešimą, atitinkamam fiziniam ar juridiniam asmeniui, subjektui ar organizacijai praneša savo sprendimą, įskaitant įtraukimo į sąrašą priežastis, taip suteikdama tokiam fiziniam ar juridiniam asmeniui, subjektui ar organizacijai galimybę pateikti pastabas.
3. Jeigu pateikiamos pastabos arba pateikiama naujų esminių įrodymų, Taryba peržiūri savo sprendimą ir atitinkamai apie tai informuoja atitinkamą fizinį ar juridinį asmenį, subjektą ar organizaciją.
4 straipsnis
Kad būtų pasiektas kuo didesnis šiame sprendime nustatytų priemonių poveikis, Sąjunga skatina trečiąsias šalis patvirtinti ribojamąsias priemones, panašias į tas, kurios nurodytos šiame sprendime.
5 straipsnis
Šis sprendimas įsigalioja jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje dieną.
Šis sprendimas taikomas iki 2013 m. gegužės 5 d. Jis nuolat peržiūrimas. Prireikus jis atnaujinamas ar iš dalies keičiamas, jei Taryba mano, kad jame numatyti tikslai nepasiekti.
Priimta Briuselyje 2012 m. gegužės 3 d.