РЕГЛАМЕНТ ЗА ИЗПЪЛНЕНИЕ (ЕС) № 405/2011 НА СЪВЕТА
от 19 април 2011 година
за налагане на окончателно изравнително мито и за окончателно събиране на временното мито, наложено върху вноса на някои пръти от неръждаеми стомани с произход от Индия
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Регламент (ЕО) № 597/2009 на Съвета от 11 юни 2009 г. относно защитата срещу субсидиран внос от държави, които не са членки на Европейската общност (1) (наричан по-нататък „основният регламент“), и по-специално член 15, параграф 1 от него,
като взе предвид предложението, представено от Европейската комисия след консултация с консултативния комитет,
като има предвид, че:
1. ПРОЦЕДУРА
1.1. Временни мерки
(1)
С Регламент (ЕС) № 1261/2010 (2) (наричан по-нататък „временният регламент“) Комисията наложи временно изравнително мито върху вноса на някои пръти от неръждаеми стомани с произход от Индия.
(2)
Производството бе образувано след подаване на жалба на 15 февруари 2010 г. от Европейската федерация на производителите на желязо и стомана (Eurofer) (наричана по-нататък „жалбоподателят“) от името на производители, които съставляват съществен дял - в настоящия случай над 25 % - от цялото производство на Съюза на някои пръти от неръждаеми стомани.
(3)
Както беше посочено в съображение 23 от временния регламент, разследването относно субсидирането и вредата обхвана периода от 1 април 2009 г. до 31 март 2010 г. (наричан по-нататък „разследваният период“ или „РП“). Проучването на тенденциите, които са от значение за оценката на вредата, обхвана периода от 2007 г. до края на разследвания период (наричан по-нататък „разглежданият период“).
1.2. Последваща процедура
(4)
След разгласяването на съществените факти и съображения, въз основа на които бе взето решението за налагане на временни изравнителни мерки (наричано по-нататък „временното разгласяване“), няколко заинтересовани страни предоставиха в писмен вид своите становища относно временните констатации. Страните, които поискаха да бъдат изслушани, получиха тази възможност. Комисията продължи да търси информацията, която считаше за необходима за изготвянето на своите окончателни констатации. Представените от заинтересованите страни коментари в устен и писмен вид бяха разгледани и взети под внимание, когато това бе уместно.
(5)
Всички страни бяха уведомени за съществените факти и съображения, въз основа на които бе изразено намерение да се препоръча налагането на окончателно изравнително мито върху вноса на някои пръти от неръждаеми стомани с произход от Индия и окончателното събиране на сумите, обезпечени с временно мито. На страните бе предоставена възможност в определен срок да направят бележки след това окончателно разгласяване.
1.3. Страни, засегнати от производството
(6)
При липсата на каквито и да било коментари по отношение на страните, засегнати от производството, изложеното в съображения 5-22 от временния регламент се потвърждава.
2. РАЗГЛЕЖДАН ПРОДУКТ И ПОДОБЕН ПРОДУКТ
2.1. Разглеждан продукт
(7)
Припомня се, че, както е посочено в съображение 24 от временния регламент, „разглежданият“ продукт е определен като пръти от неръждаеми стомани, само получени или завършени чрез студена обработка, различни от пръти с кръгло напречно сечение с диаметър 80 mm или повече, с произход от Индия, понастоящем класиран в кодове по КН 7222 20 21, 7222 20 29, 7222 20 31, 7222 20 39, 7222 20 81 и 7222 20 89.
(8)
Един производител износител от Индия заяви, че прътите от неръждаеми стомани с кръгло напречно сечение с диаметър, по-малък от 80 mm, но извън обхвата на допустимото отклонение от H6 до H11, следва да бъдат изключени от разследването, защото не попадат в обхвата на продукта.
(9)
Аргументът бе отхвърлен, тъй като в обхвата на продукта не са посочени допустими отклонения. В контролния номер на продукта (КНП) във въпросника наистина има поле за допустимото отклонение, ограничено от H6 до H11, но то служи единствено за целите на сравнението и няма никакви задължителни последици по отношение на продукта, предмет на разследването. Поради това бе достигнато до заключение, че продуктите извън обхвата на допустимото отклонение от H6 до H11 не следва да бъдат изключвани от разследването.
(10)
Следва да се отбележи, че продуктите извън обхвата на допустимото отклонение от H6 до H11 са взети предвид при изчисляването на временните маржове на субсидията и вредата.
2.2. Подобен продукт
(11)
При липсата на каквито и да било коментари по отношение на подобния продукт изложеното в съображение 25 от временния регламент се потвърждава.
3. СУБСИДИРАНЕ
3.1. Въведение
(12)
В съображение 26 от временния регламент са посочени схемите, за които се твърди, че обхващат предоставянето на субсидии, а именно:
а)
схема за кредитиране на заплащането на митнически задължения;
б)
схема на предварителни разрешения;
в)
схема за насърчаване на износа чрез внос на средства за производство;
г)
схема за експортно ориентирани единици;
д)
схема за експортно кредитиране.
(13)
Индустрията на Съюза изрази съмнение дали Комисията не е пропуснала да вземе предвид редица схеми за субсидиране, като вследствие на това изрази становището, че субсидиите, за които е установено, че са били получавани от индийските производители, са подценени.
(14)
В отговор на това следва да се отбележи, че в жалбата са посочени голям брой национални и местни схеми за субсидиране, които бяха включени във въпросника до производителите износители от Индия и бяха разследвани от Комисията. Единствено обаче за изброените в съображение 12 по-горе схеми бе установено, че са били източник на субсидии, получавани от разследваните производители износители, включени в извадката.
(15)
Индустрията на Съюза също така заяви, че констатациите на Комисията са в противоречие с констатацията, направена от Департамента по търговията на САЩ в рамките на неотдавна проведено производство във връзка с изравнителни мерки по отношение на износа на някои видове стомана от Индия, при което е установено субсидиране на много по-високо ниво. Следва обаче да се отбележи, че тази констатация се отнася до друг продукт и обхваща различен разследван период. Вследствие на това аргументът се отхвърля.
(16)
При липсата на каквито и да било други коментари изложеното в съображения 26-28 от временния регламент се потвърждава.
3.2. Схема за кредитиране на заплащането на митнически задължения (Duty Entitlement Passbook Scheme, наричана по-нататък „DEPBS“)
(17)
Редица страни заявиха, че DEPBS не следва да се счита за подлежаща на изравняване субсидия, тъй като целта на тази схема е да се компенсират митата върху вноса. Както е пояснено в съображение 38 от временния регламент, тази схема не може да се разглежда като допустима схема за възстановяване на мита или като схема за възстановяване за заместители по смисъла на член 3, параграф 1, буква а), подточка ii) от основния регламент, тъй като не съответства на правилата, установени в приложение I, буква и), приложение II (определение и правила за възстановяване) и приложение III (определение и правила за възстановяване за заместители) към основния регламент. По-специално износителят няма задължение действително да използва безмитно внесените стоки в производствения процес и размерът на кредита не се изчислява в зависимост от действително вложените суровини. Нещо повече, не съществува система или процедура, посредством която да се провери кои суровини са вложени в производствения процес на изнасяния продукт и дали не са платени вносни мита в превишен размер по смисъла на приложение I, буква и) и приложения II и III към основния регламент. На последно място, даден износител има право да се ползва от DEPBS независимо от това дали изобщо внася суровини. За да се възползва износителят от схемата, е достатъчно само да изнесе стоки, без да е необходимо да доказва внос на каквито и да било суровини. По този начин дори износителите, които си доставят суровини изцяло от местния пазар и не внасят стоки, които могат да бъдат използвани като такива суровини, имат право да се възползват от DEPBS. Поради това тези аргументи се отхвърлят.
(18)
Що се отнася до продажбите на лиценз по DEPB една страна заяви, че действителната продажна цена е била под стойността на лиценза и поради това ползата е била в по-малка. В това отношение следва да се отбележи, че ползата в рамките на тази схема е изчислена въз основа на сумата на предоставения в лиценза кредит независимо от това дали лицензът е използван за компенсиране на митата върху вноса или в действителност е бил продаден. Счита се, че всяка продажба на лиценз на цена под лицевата стойност е чисто търговско решение, което не влияе на размера на ползата, получена по тази схема. Поради това този аргумент се отхвърля.
(19)
Една страна освен това заяви, че дори ако DEPBS се счита за подлежаща на изравняване схема, получената по тази схема полза не следва да се определя въз основа на стойността на износа, а по-скоро на действителното използване на лиценза по DEPBS. В тази връзка следва да се припомни, че в съответствие с член 3, параграф 2 и член 5 от основния регламент сумата на подлежащите на изравняване субсидии е изчислена с оглед на установената съществуваща през РП полза, предоставена на получателя. В това отношение бе счетено, че ползата е била предоставена на получателя в момента, в който е била направена сделка за износ по тази схема. В този момент правителството на Индия (ПИ) се задължава да се откаже от събиране на мита, което представлява финансово участие по смисъла на член 3, параграф 1, буква а), подточка i) от основния регламент. След като митническите органи издадат товарителница за износ, в която, inter alia, е посочена сумата на кредита по DEPBS, който следва да се предостави за тази сделка за износ, ПИ няма право на преценка дали да предостави субсидията или не. По силата на факта, че дадено дружество знае, че ще получи субсидия по DEPBS, то е вече в по-изгодна позиция, защото може да се възползва от субсидията, като предложи по-ниски цени. От определящо значение за установяване на предоставянето на полза е моментът на износ, а не последващата употреба, тъй като износител с вече предоставено такова право е в много по-изгодно положение от финансова гледна точка. Вследствие на това твърдението бе отхвърлено.
(20)
При липсата на каквито и да било други коментари по отношение тази схема изложеното в съображения 29-41 от временния регламент се потвърждава.
3.3. Схема на предварителни разрешителни (Advance Authorisation Scheme, наричана по-нататък „AAS“)
(21)
Една страна заяви, че AAS следва да се счита за схема за възстановяване на мита, тъй като внесените материали са използвани за производството на стоки, които се изнасят. В отговор на този аргумент следва да се посочи, че в съображение 54 от временния регламент бе пояснено, че използваната в този случай подсхема не може да се разглежда като допустима схема за възстановяване на мита или като схема за възстановяване за заместители по смисъла на член 3, параграф 1, буква а), подточка ii) от основния регламент. Тя не съответства на правилата, установени в приложение I, буква и), приложение II (определение и правила за възстановяване) и приложение III (определение и правила за възстановяване за заместители) към основния регламент. ПИ не е приложило ефективно система за проверка или процедура, с която да се потвърди дали и в какви количества са вложени суровини в производството на изнасяния продукт (приложение II, раздел II, точка 4 от основния регламент и в случай на схеми за възстановяване за заместители, приложение III, раздел II, точка 2 от основния регламент). Също така се счита, че стандартните норми на входа и изхода (Standard Input Output Norms (SIONs) за разглеждания продукт не са били достатъчно точни и че те сами по себе си не могат да представляват система за проверка на действителното потребление, тъй като естеството на тези стандартни норми не дава възможност на ПИ да провери с достатъчна точност какво количество суровини са вложени в производството на изнасяния продукт. Освен това ПИ не е провело допълнителна проверка въз основа на действително вложените суровини, макар по принцип това да се изисква в случаите, в които не е налице ефективно прилагана система за проверка (приложение II, раздел II, точка 5 и приложение III, раздел II, точка 3 от основния регламент). Поради това подсхемата подлежи на изравнителни мерки и аргументът се отхвърля.
(22)
Що се отнася до изчисляването на размера на субсидията и обратно на заявеното от страните, създадената по AAS полза от продукт, различен от разглеждания продукт, е трябвало да бъде взета предвид при установяването на сумата на подлежащата на изравняване полза. По AAS не съществува задължение, което да ограничава използването на ползата до безмитен внос на суровини, свързани с определен продукт. Следователно по отношение на разглеждания продукт може да бъдат използвани всички породени от AAS ползи.
(23)
При липсата на каквито и да било други коментари по отношение тази схема изложеното в съображения 42-58 от временния регламент се потвърждава.
3.4. Схема за насърчаване на износа чрез внос на средства за производство (Export Promotion Capital Goods Scheme, наричана по-нататък „EPCGS“)
(24)
При липсата на каквито и да било коментари по отношение на тази схема изложеното в съображение 59 от временния регламент се потвърждава.
3.5. Схема за експортно ориентирани единици (Export Oriented Units Scheme, наричана по-нататък „EOUS“)
(25)
Преди да бъдат разгледани редица коментари от страна на дружеството в извадката, което е било със статут на експортно ориентирана единица (наричана по-нататък „ЕОЕ“), следва да се припомни, че, както е посочено в документи ПВТ 2004-2009 и ПВТ 2009-2014, ключово задължение на ЕОЕ е постигането на нетни външнотърговски (наричани по-нататък „НВТ“) приходи, т.е. за даден референтен период (5 години) общата стойност на износа трябва да е по-висока от общата стойност на внесените стоки. Всички предприятия, които по принцип са поели задължение за износ на цялото си производство на стоки или услуги, могат да бъдат учредени по EOUS.
(26)
В замяна експортно ориентираните единици имат право да ползват редица отстъпки, изброени в съображение 66 от временния регламент. Те зависят правно от извършването на износа и следователно се считат за специфични и подлежащи на изравняване съгласно член 4, параграф 4, първа алинея, буква а) от основния регламент. Целта за осъществяване на износ от страна на ЕОЕ, както е посочено в глава 6.1 от документ ПВТ 2009-2014, е conditio sine qua non за получаване на субсидиите.
(27)
Видовете освобождаване, от които се ползва дадена ЕОЕ, са правно зависими от извършването на износа. EOUS не може да се смята за допустима схема за възстановяване на мита или схема за възстановяване за заместители по смисъла на член 3, параграф 1, буква а), подточка ii) от основния регламент. Тя не е в съответствие със строгите правила, установени в приложение I (букви з) и и), приложение II (определение и правила за възстановяване) и приложение III (определение и правила за възстановяване за заместители) към основния регламент.
(28)
Освен това не бе потвърдено, че ПИ има на разположение система или процедура за проверка, посредством която да се потвърди дали и в какви количества набавените безмитно и/или освободени от данък върху продажбите суровини са били вложени в производството на изнасяния продукт (раздел II, точка 4 от приложение II към основния регламент, а ако става въпрос за системи с възстановяване за заместители - раздел II, точка 2 от приложение III към основния регламент). С въведената система за проверка се цели проследяване на изпълнението на задължението за осигуряване на НВТ приходи, а не на влагането на внасяните стоки в производството на изнасяни стоки.
(29)
Според страната със статут на ЕОЕ е необходимо да са изпълнени две условия, за да подлежи една полза на изравнителни мерки, а именно: i) липса на система за проверка; и ii) наличие на прекомерно опрощаване. В отговор на това следва да се отбележи, че от ключово значение за ПИ е то да докаже, че е въвело подходяща система за проверка, посредством която да се определи кои суровини са вложени в производствения процес и в какви количества. Липсата на подходяща система за проверка ще бъде допълнително разгледана по-долу. Що се отнася до въпроса за прекомерното опрощаване, той има отношение единствено в случай че е определено, че дадена схема, в конкретния случай - EOUS, е bona fide схема за възстановяване на мита, която отговаря на изискванията в приложения I, II и III от основния регламент. Както вече бе пояснено в съображение 27 по-горе, EOUS не може да се смята за допустима схема за възстановяване на мита или схема за възстановяване за заместители по смисъла на член 3, параграф 1, буква а), подточка ii) от основния регламент.
(30)
Страната освен това подчерта, че по подразбиране естеството на EOUS е такова, че позволява безмитен внос на суровини за износ на крайни стоки. Страната заяви, че EOUS може да се приравни към специалния митнически режим активно усъвършенстване, а не към възстановяването на мита. Тя посочи, че независимо от това дали тези две схеми водят теоретично до един и същи резултат (износ на стоки, в които са вложени суровини, за които има отказ от събиране на мито при внос), помежду им съществуват значителни разлики. В подкрепа на твърдението си страната посочи, че при схема за възстановяване на мита износителят има право да претендира за възстановяване на митата за суровините, вложени в крайните продукти. При режима на активно усъвършенстване износителят е освободен от каквото и да било мито при внос, но има правно задължение да заплати мито за продадените на вътрешния пазар крайни продукти. Страната заяви, че при втората схема не може да има прекомерно опрощаване.
(31)
В отговор на това на първо място следва да се посочи, че наличието на прекомерно плащане може да бъде установено единствено в случаите, в които има въведена система за проверка, с която се цели проследяване на потреблението на вноса във връзка с производството на изнасяни стоки. Що се отнася до твърдението на страната, че EOUS не представлява схема за възстановяване на мита, следва да се отбележи, че в бележка под линия 2 в приложение I към основния регламент ясно се посочва, че за целите на основния регламент „опрощаването или възстановяването“ включва пълното или частичното освобождаване или отлагане на плащането на такси при внос. Следва да е ясно, че при схемите за възстановяване на мита или за освобождаване от мита се прилага една и съща основна концепция, а именно, че вносните мита при внос на суровини не подлежат на плащане или подлежат на възстановяване, при условие че тези суровини се използват в производството на продукти, които впоследствие се изнасят. На последно място, следва да е ясно, че за да може EOUS да се счита за bona fide схема за възстановяване на мита, тя трябва да отговаря на изискванията, посочени в приложения I, II и III към основния регламент.
(32)
Освен това страната заяви, че една ЕОЕ е обект на подходяща система за проверка и на допълнителни мерки за проверка във връзка с осъществявания от нея износ и продажби на вътрешния пазар. Според страната документите относно политиката за външната търговия (ПВТ) и документът „Наръчник на процедурите“ (НП), с които се установяват законовите разпоредби и процедурите по отношение на ЕОЕ, не са единствените относими документи. Би следвало също така да се разследва дали няма други въведени индийски законови и подзаконови разпоредби, с които се създава подходяща и ефективна система за проверка. В подкрепа на твърдението си страната заяви, че съгласно раздел 6.10.1 от НП е налице правно задължение за надлежно водене на счетоводство и за подаване на електронно подписани тримесечни и годишни отчети за дейността във връзка с вноса, за осъществените на вътрешния пазар покупки, за износа и продажбите на вътрешния пазар. Страната освен това заяви, че съгласно Закона за централните акцизи, датиращ от 1944 г., в случаите на продажби на вътрешния пазар е налице правно задължение за издаване на данъчна фактура, в която дължимите данъци например са ясно посочени. Със Закона за централните акцизи също така са установени изисквания, съгласно които всеки месец страната трябва да представя на органите пълна и подробна информация за своите продажби на вътрешния пазар. Също така, съгласно Закона за дружествата, датиращ от 1956 г., и приложимите счетоводни стандарти страната е правнозадължена да предоставя подробна информация относно вноса и снабдяването от вътрешния пазар, както и относно износа и продажбите на вътрешния пазар в своите одитирани финансови отчети.
(33)
В отговор на това следва да се отбележи, че несъмнено Законът за дружествата може да предоставя рамката за счетоводните стандарти в Индия. Когато обаче се преценява дали ЕОЕ подлежи на изравнителни мерки, целесъобразният въпрос е дали ПИ разполага със система, с която може да се потвърди дали и в какви количества в производството на изнасяните стоки са били вложени освободени от мита или данъци суровини.
(34)
Целта на изискванията по Закона за централните акцизи е съвсем различна, а именно да се гарантира, че са платени приложимите данъци в случай на продажби на вътрешния пазар на Индия. В този случай няма подлагане на проверка на безмитно внесените материали, нито контролиране на връзката между необложените с мита суровини и произведените от тях продукти за износ, за да може изискванията да се квалифицират като схеми за възстановяване на мита.
(35)
Относно въведените допълнителни мерки за проверка следва да се напомни, че, както бе посочено в съображение 69 от временния регламент, в нито един момент ЕОЕ не е длъжна да свързва всяка внесена пратка с предназначението на съответния произведен въз основа на нея продукт. Само упражняването на такъв контрол върху пратките обаче би осигурило на индийските власти достатъчно информация относно крайното предназначение на суровините, за да може да се провери дали количествата, освободени от мито/данък върху продажбите, не надвишават суровините за продукцията за износ.
(36)
Вследствие на това, въпреки внимателното проучване на направените от тази страна изложения бе потвърдено, че ПИ не разполага с ефективна система за проверка или процедура, посредством които да се потвърди дали и в какви количества набавените безмитно или освободени от данък върху продажбите суровини са били вложени в производството на изнасяния продукт (раздел II, точка 4 от приложение II към основния регламент, а ако става въпрос за схеми за възстановяване за заместители - раздел II, точка 2 от приложение III към основния регламент). Освен това ПИ не е провело по-нататъшно разследване въз основа на действително вложените суровини, макар и по принцип това да се изисква в случаите, в които не е налице ефективна система за проверка (раздел II, точка 5 от приложение II и раздел II, точка 3 от приложение III към основния регламент). Също така ПИ не представи доказателства, че не е било направено прекомерно опрощаване.
(37)
Страната заяви, че за целите на изчисляването на субсидията Комисията е следвало да вземе предвид митата, платени за осъществени на вътрешния пазар продажби на крайни продукти. В отговор на този аргумент следва да се отбележи, че въпреки че целта на учредяването на ЕОЕ е постигането на НВТ приходи, ЕОЕ разполага с възможността да продава част от продукцията си на вътрешния пазар. В рамките на EOUS стоките ще се третират като внесени стоки, въпреки че трябва да се заплати само преференциална митническа ставка в размер на 50 %. По този начин ЕОЕ не е поставена в различна ситуация в сравнение с други дружества, действащи на вътрешния пазар, т.е. приложимите мита/данъци върху закупените стоки би трябвало да се платят. В този контекст следва да е ясно, че решението от страна на ПИ за облагане на стоките за потребление на вътрешния пазар с данъци не означава, че освобождаването на ЕОЕ от вносни мита и възстановяването на данъците върху продажбите не представлява полза във връзка с експортните продажби на разглеждания продукт. Освен това продажбите на вътрешния пазар не оказват въздействие върху по-общата оценка на удовлетворяването на изискването за въвеждане на подходяща система за проверка.
(38)
Страната също така заяви, че Комисията използва грешен знаменател при изчисляването на размера на субсидията. Според страната правилният знаменател е целият оборот на продажбите, а не оборотът на експортните продажби. Това твърдение трябва да бъде отхвърлено. В съответствие с член 7, параграф 2 от основния регламент изчисленият по схемата размер на субсидията (числител) е отнесен към общия оборот на износа през РП, счетен за подходящ знаменател, тъй като субсидията зависи от извършването на износа. Възможността, с която разполага ЕОЕ, за продаване на част от продукцията на вътрешния пазар, не променя факта, че при EOUS е налице ясно определена цел за износ.
(39)
На последно място, страната заяви, че предоставената на дружеството полза следва да е равна на направените от ПИ разходи за кредита в периода от внасянето на суровините до изнасянето от Индия на прътите от неръждаеми стомани като краен продукт. В подкрепа на твърдението си страната се позова на неотдавна направена предварителна констатация от страна на Департамента по търговията на САЩ в рамките на преглед на антисубсидийни мерки във връзка с нов превозвач, в който случай неплатените мита са били счетени за безлихвен заем, предоставен на дружеството в момента на вноса. В отговор на това следва да се отбележи, че Комисията не е обвързана с която и да е прилагана от Департамента по търговията на САЩ методология за изчисляване, а с разпоредбите на основния регламент. В настоящия случай методологията, използвана за изчисляване, е обяснена в съображения 75 и 76 от временния регламент. Във всички случаи този аргумент би бил основателен единствено ако плащането на митата е било само отложено (бележка под линия 3 в приложение I към основния регламент), без да има освобождаване, каквото е налице тук.
(40)
С оглед на горепосоченото изложеното в съображения 60-77 от временния регламент се потвърждава.
3.6. Схема за експортно кредитиране („ECS“)
(41)
Една страна призна, че е получила преференциален кредит за износа си, но заяви, че лихвеният процент е бил значително по-висок от практикуваните лихви по кредити в ЕС и поради това не следва да се счита за полза.
(42)
В отговор на това следва да се отбележи, че размерът на субсидията е изчислен въз основа на разликата между лихвите, платени по кредити за износ, и размера, който би бил дължим по обикновени търговски кредити, ползвани от засегнатото дружество в Индия. В този случай при изчисляването на размера на субсидията е използван показател от вътрешния пазар. Поради това този аргумент се отхвърля.
(43)
При липсата на каквито и да било други коментари по отношение тази схема изложеното в съображения 78-86 от временния регламент се потвърждава.
3.7. Размер на субсидиите, които подлежат на изравнителни мерки
(44)
Размерът на субсидиите, които - в съответствие с разпоредбите на основния регламент - подлежат на изравнителни мерки, изразен ad valorem, варира от 3,3 % до 4,3 %. Предвид това, че стойностите са на същото ниво, както посоченото в съображение 87 от временния регламент, изложеното в съображението се потвърждава.
СХЕМА→
DEPBS (3)
AAS (3)
ЕОЕ (3)
ECS (3)
Общо
ДРУЖЕСТВО
Chandan Steel Ltd.
1,5 %
1,5 %
0,4 %
3,4 %
Група Venus
от 2,6 % до 3,4 %
от 0 % до 0,8 %
3,3 % (4)
Viraj Profiles Vpl. Ltd.
4,3 %
4,3 %
(45)
Методологията за определяне на маржа на субсидията за съдействащите дружества, които не са включени в извадката, е определена в съображение 88 от временния регламент. В съответствие с член 15, параграф 3 от основния регламент маржът на субсидията за съдействащите дружества, които не са включени в извадката, изчислен въз основа на среднопретегления марж на субсидията, установен за съдействащите дружества, които са включени в извадката, възлиза на 4,0 %. Вследствие на това изложеното в съображение 88 от временния регламент се потвърждава.
(46)
Основата за определяне на маржа за субсидията в национален мащаб бе установена в съображение 89 от временния регламент. При липсата на каквито и да било коментари по този въпрос изложеното в съображение 89 от временния регламент се потвърждава.
4. ИНДУСТРИЯ НА СЪЮЗА
(47)
При липсата на каквито и да било коментари по отношение на индустрията на Съюза изложеното в съображения 90-93 от временния регламент се потвърждава.
5. ВРЕДА
(48)
При липсата на каквито и да било коментари по отношение на вредата изложеното в съображения 94-122 от временния регламент се потвърждава.
6. ПРИЧИННО-СЛЕДСТВЕНА ВРЪЗКА
(49)
При липсата на каквито и да било коментари по отношение на причинно-следствената връзка изложеното в съображения 123-136 от временния регламент се потвърждава.
7. ИНТЕРЕС НА СЪЮЗА
(50)
При липсата на каквито и да било коментари по отношение на интереса на Съюза, заключенията, изложени в съображения 137-148 от временния регламент, се потвърждават.
8. ОКОНЧАТЕЛНИ ИЗРАВНИТЕЛНИ МЕРКИ
8.1. Степен на отстраняване на вредата
(51)
Една страна заяви, че средният марж на печалба преди облагане с данъци, определен на 9,5 % въз основа на положението през 2007 г. и използван за изчисляване на невредоносната цена с цел определяне на маржа на вредата, не е бил представителен за маржа на печалба преди облагане с данъци, постигнат от индустрията в дългосрочен аспект. Заявено бе, че взетата като основа за тази печалба година е била изключителна година и че по-представителни биха били годините 2005-2006, тъй като те са били нормални години на икономическа дейност, през които са постигнати маржове на печалбата в интервала от 4 до 6 %.
(52)
Използваната на етапа на временните заключения целева печалба се основава на среднопретегления марж на печалба, постигнат през 2007 г. от включените в извадката производители от Съюза. Тази година е счетена за най-скорошната представителна година, в която производителите от Съюза не са били подложени на въздействието на вредоносното субсидиране. Поради това коментарът се отхвърля и използваният на етапа на временните заключения марж на печалбата се потвърждава.
(53)
При липсата на други коментари по отношение на степента на отстраняване на вредата изложеното в съображения 149-153 от временния регламент се потвърждава.
8.2. Заключение относно степента на отстраняване на вредата
(54)
Методологията, използвана във временния регламент, се потвърждава.
8.3. Размер на митата
(55)
В контекста на изложеното по-горе и в съответствие с член 15, параграф 1 от основния регламент следва да се наложи окончателно изравнително мито в размер, достатъчен за отстраняване на вредата, причинена от субсидирания внос, без да се надвишава установеният марж на субсидията.
(56)
Въз основа на гореизложеното изравнителните митнически ставки бяха установени чрез сравнение на маржовете на отстраняване на вредата и маржовете на субсидията. Вследствие на това предложените ставки на изравнителното мито са, както следва:
Дружество
Марж на субсидията
Марж на вредата
Ставка на изравнителното мито
Chandan Steel Ltd.
3,4 %
28,6 %
3,4 %
Група Venus
3,3 %
45,9 %
3,3 %
Viraj Profiles Vpl. Ltd.
4,3 %
51,5 %
4,3 %
Съдействащи дружества, невключени в извадката
4,0 %
44,4 %
4,0 %
Всички други дружества
4,3 %
51,5 %
4,3 %
(57)
Ставките на изравнителните мита за отделните дружества, посочени в настоящия регламент, бяха определени въз основа на констатациите от настоящото разследване. Ето защо те отразяват положението, установено по време на разследването по отношение на тези дружества. Така тези митнически ставки (за разлика от митото, което се прилага в национален мащаб за „всички други дружества“) са приложими изключително за вноса на продукти с произход от Индия, които са произведени от съответните дружества, т.е. от посочените конкретни правни субекти. Внасяните продукти, произведени от което и да е друго дружество, което не е конкретно посочено в постановителната част на настоящия регламент, включително и от субекти, свързани с конкретно посочените, не могат да се ползват от тези ставки и подлежат на обмитяване по ставката, приложима за „всички други дружества“.
(58)
Всяко искане за прилагане на тези индивидуални за всяко дружество ставки на изравнителното мито (например след промяна на наименованието на субекта или след създаване на нови производствени или търговски структури) следва да се изпраща до Комисията (5) заедно с цялата съответна информация, по-специално относно всяка промяна в дейностите на дружеството, свързани с производството, продажбите на вътрешния пазар и продажбите за износ, във връзка например с промяната на наименованието или с промяната в структурите за производство и продажби. При необходимост регламентът ще бъде съответно изменян посредством актуализиране на списъка на дружествата, които се ползват от индивидуални митнически ставки.
8.4. Окончателно събиране на временните мита
(59)
С оглед на размера на установените маржове на субсидията и предвид степента на вредата, причинена на индустрията на Съюза, се счита за необходимо сумите, обезпечени чрез временно изравнително мито, наложено съгласно временния регламент, да бъдат окончателно събрани,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
1. Налага се окончателно изравнително мито върху вноса на пръти от неръждаеми стомани, само получени или завършени чрез студена обработка, различни от пръти с кръгло напречно сечение с диаметър 80 mm или повече, понастоящем класирани в кодове по КН 7222 20 21, 7222 20 29, 7222 20 31, 7222 20 39, 7222 20 81 и 7222 20 89, с произход от Индия.
2. Ставката на окончателното изравнително мито, приложима към нетната цена франко границата на Съюза преди обмитяване на продукта, описан в параграф 1 и произвеждан от посочените по-долу дружества, е, както следва:
Дружество
Мито (%)
Допълнителен код по ТАРИК
Chandan Steel Ltd., Мумбай
3,4
B002
Venus Wire Industries Pvt. Ltd, Мумбай;
Precision Metals, Мумбай;
Hindustan Inox Ltd., Мумбай;
Sieves Manufacturer India Pvt. Ltd., Мумбай
3,3
B003
Viraj Profiles Vpl. Ltd., Тхане
4,3
B004
Дружества, изброени в приложението
4,0
B005
Всички други дружества
4,3
B999
3. Освен ако не е предвидено друго, се прилагат действащите разпоредби относно митата.
Член 2
Окончателно се събират сумите, обезпечени с временни изравнителни мита съгласно Регламент (ЕС) № 1261/2010 върху вноса на пръти от неръждаеми стомани, само получени или завършени чрез студена обработка, различни от пръти с кръгло напречно сечение с диаметър 80 mm или повече, понастоящем класирани в кодове по КН 7222 20 21, 7222 20 29, 7222 20 31, 7222 20 39, 7222 20 81 и 7222 20 89, с произход от Индия.
Член 3
Настоящият регламент влиза в сила в деня след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Брюксел на 19 април 2011 година.
TARYBOS ĮGYVENDINIMO REGLAMENTAS (ES) Nr. 405/2011
2011 m. balandžio 19 d.
kuriuo nustatomas galutinis kompensacinis muitas ir galutinai surenkamas laikinasis muitas, nustatytas tam tikriems importuojamiems Indijos kilmės nerūdijančio plieno strypams ir juostoms
EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo,
atsižvelgdama į 2009 m. birželio 11 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 597/2009 dėl apsaugos nuo subsidijuoto importo iš Europos bendrijos narėmis nesančių valstybių (1) (toliau - pagrindinis reglamentas), ypač į jo 15 straipsnio 1 dalį,
atsižvelgdama į Europos Komisijos pasiūlymą, pateiktą pasikonsultavus su Patariamuoju komitetu,
kadangi:
1. PROCEDŪRA
1.1. Laikinosios priemonės
(1)
Komisija Reglamentu (ES) Nr. 1261/2010 (2) (toliau - laikinasis reglamentas) tam tikriems importuojamiems Indijos kilmės nerūdijančio plieno strypams nustatė laikinąjį kompensacinį muitą.
(2)
Tyrimas inicijuotas 2010 m. vasario 15 d. gavus Europos geležies ir plieno pramonės federacijos (Eurofer) (toliau - skundo pateikėjas) gamintojų, kurie pagamina didžiąją dalį (šiuo atveju daugiau nei 25 %) visų Sąjungoje pagaminamų tam tikrų nerūdijančio plieno strypų, vardu pateiktą skundą.
(3)
Kaip išdėstyta laikinojo reglamento 23 konstatuojamojoje dalyje, atliekant subsidijavimo ir žalos tyrimą nagrinėtas laikotarpis nuo 2009 m. balandžio 1 d. iki 2010 m. kovo 31 d. (toliau - tiriamasis laikotarpis arba TL). Tiriant žalai įvertinti svarbias tendencijas buvo nagrinėjamas laikotarpis nuo 2007 m. iki tiriamojo laikotarpio pabaigos (toliau - nagrinėjamasis laikotarpis).
1.2. Tolesnė procedūra
(4)
Atskleidus esminius faktus ir aplinkybes, kuriais remiantis buvo nuspręsta nustatyti laikinąsias kompensacines priemones (toliau - pirminis faktų atskleidimas), kelios suinteresuotosios šalys raštu pateikė pastabas dėl preliminarių išvadų. Šalims, kurios to pageidavo, buvo suteikta galimybė būti išklausytoms. Komisija toliau rinko informaciją, kuri, jos manymu, buvo būtina norint padaryti galutines išvadas. Suinteresuotųjų šalių žodžiu ir raštu pateiktos pastabos išnagrinėtos ir prireikus į jas atsižvelgta.
(5)
Visoms šalims buvo pranešta apie esminius faktus ir aplinkybes, kurių pagrindu buvo ketinama rekomenduoti nustatyti galutinį kompensacinį muitą tam tikriems importuojamiems Indijos kilmės nerūdijančio plieno strypams ir galutinai surinkti laikinųjų muitų sumas, užtikrintas garantijomis. Be to, suinteresuotosioms šalims buvo nustatytas laikotarpis, per kurį, paskelbus galutines išvadas, jos galėjo pareikšti prieštaravimus.
1.3. Su tyrimu susijusios šalys
(6)
Kadangi jokių pastabų dėl su tyrimu susijusių šalių negauta, laikinojo reglamento 5-22 konstatuojamosios dalys patvirtinamos.
2. NAGRINĖJAMASIS PRODUKTAS IR PANAŠUS PRODUKTAS
2.1. Nagrinėjamasis produktas
(7)
Primenama, kad, kaip išdėstyta laikinojo reglamento 24 konstatuojamojoje dalyje, nagrinėjamasis produktas apibrėžtas kaip Indijos kilmės po šaltojo formavimo arba šaltosios apdailos toliau neapdoroti nerūdijančio plieno strypai ir juostos, išskyrus ne mažesnio kaip 80 mm skersmens skritulio formos skerspjūvio strypus ir juostas, kurių KN kodai šiuo metu yra 7222 20 21, 7222 20 29, 7222 20 31, 7222 20 39, 7222 20 81 ir 7222 20 89.
(8)
Vienas Indijos eksportuojantis gamintojas teigė, kad mažesnio kaip 80 mm skersmens skritulio formos skerspjūvio nerūdijančio plieno strypai, kurių leidžiamosios nuokrypos intervalas nėra H6-H11, neturėtų būti tiriami, net jie nepriklauso produkto apibrėžtajai sričiai.
(9)
Šis argumentas atmestas, nes produkto apibrėžtojoje srityje nuokrypos nenurodytos. Klausimyne prie produkto kontrolės numerio (PKN) atskirai nurodytas leidžiamosios nuokrypos intervalas H6-H11, bet tai yra tik palyginimui ir tiriamajam produktui privalomai netaikomas. Todėl padaryta išvada, kad produktai, kurių leidžiamosios nuokrypos intervalas nėra H6-H11, turėtų būti tiriami.
(10)
Pažymėtina, kad apskaičiuojant laikinąjį subsidijavimo ir žalos skirtumus į produktus, kurių leidžiamosios nuokrypos intervalas nėra H6-H11, buvo atsižvelgta.
2.2. Panašus produktas
(11)
Kadangi jokių pastabų dėl panašaus produkto negauta, laikinojo reglamento 25 konstatuojamoji dalis patvirtinama.
3. SUBSIDIJAVIMAS
3.1. Įžanga
(12)
Laikinojo reglamento 26 konstatuojamojoje dalyje padaryta nuoroda į toliau nurodytas schemas, pagal kurias tariamai suteikiamos subsidijos:
a)
muito sumažinimo leidimo schema;
b)
išankstinių leidimų schema;
c)
gamybos priemonių eksporto skatinimo schema;
d)
į eksportą orientuotų įmonių schema;
e)
eksporto kreditų schema.
(13)
Sąjungos pramonei kilo abejonių, ar Komisija atsižvelgė į kai kurias subsidijavimo schemas, ir todėl nusprendė, kad, kaip nustatyta, Indijos gamintojų gautos subsidijos buvo nepakankamai įvertintos.
(14)
Atsakant į šį klausimą, pažymėtina, kad skunde buvo nurodyta daug nacionalinių ir vietos subsidijų schemų, kurios buvo įtrauktos į Indijos eksportuojantiems gamintojams pateiktą klausimyną ir kurias Komisija išnagrinėjo. Tačiau buvo nustatyta, kad atrinkti tirtieji eksportuojantys gamintojai gavo subsidijas tik pagal pirmiau 12 konstatuojamojoje dalyje išvardytas schemas.
(15)
Sąjungos pramonė taip pat teigė, kad Komisijos išvados prieštarauja JAV Prekybos departamento (JAV PD) išvadai, padarytai neseniai atliktuose kompensacinio muito tyrimuose dėl tam tikro plieno eksporto iš Indijos, kur buvo nustatyta dar didesnių subsidijų. Vis dėlto pažymėtina, kad ši išvada susijusi su skirtingu produktu ir apima skirtingą tyrimo laikotarpį. Todėl argumentas buvo atmestas.
(16)
Kadangi negauta jokių kitų pastabų, laikinojo reglamento 26-28 konstatuojamosios dalys patvirtinamos.
3.2. Muito sumažinimo leidimo schema (MSLS)
(17)
Kelios šalys teigė, kad MSLS neturėtų būti laikoma kompensuotina subsidija, nes schema taikoma siekiant kompensuoti importo muitus. Kaip paaiškinta laikinojo reglamento 38 konstatuojamojoje dalyje, ši schema negali būti laikoma leistina sąlyginio apmokestinimo muitais sistema arba pakaitine sąlyginio apmokestinimo sistema, kaip apibrėžta pagrindinio reglamento 3 straipsnio 1 dalies a punkto ii papunktyje, nes ji neatitinka pagrindinio reglamento I priedo i punkte, II priede (sąlyginio apmokestinimo sistemos apibrėžimas ir taisyklės) ir III priede (pakaitinio sąlyginio apmokestinimo sistemos apibrėžimas ir taisyklės) išdėstytų taisyklių. Konkrečiai, eksportuotojas per gamybos procesą neprivalo faktiškai sunaudoti be muito importuotų produktų, ir kredito suma skaičiuojama neatsižvelgiant į faktines panaudotas žaliavas. Be to, netaikoma jokia sistema arba tvarka, siekiant patvirtinti, kokios žaliavos naudojamos gaminant eksportuojamą produktą, arba įsitikinti, ar nebuvo sumokėti per dideli importo muitai, kaip apibrėžta pagrindinio reglamento I priedo i punkte, II ir III prieduose. Galiausiai eksportuotojas turi teisę naudotis MSLS lengvatomis ir tuo atveju, kai iš viso neimportuoja žaliavų. Norinčiam gauti lengvatą eksportuotojui pakanka paprasčiausiai eksportuoti produktus nerodant, kad buvo importuotos kokios nors žaliavos. Tai reiškia, kad net tie eksportuotojai, kurie visas žaliavas įsigyja vietoje ir neimportuoja jokių produktų, kurie gali būti naudojami kaip žaliavos, taip pat turi teisę naudotis MSLS. Todėl šie argumentai atmesti.
(18)
Viena šalis teigė, kad jeigu MSLS licencija parduodama, faktinė pardavimo kaina būna mažesnė už licencijos vertę, todėl ir lengvata - mažesnė. Šiuo klausimu pažymėtina, kad pagal šią schemą lengvata buvo apskaičiuota remiantis licencija suteikto kredito suma, nepriklausomai nuo to, ar licencija buvo naudojama importo muitams kompensuoti, ar licencija buvo faktiškai parduota. Laikoma, kad bet koks licencijos pardavimas mažesne kaina nei nominalioji vertė yra grynai komercinis sprendimas, dėl kurio pagal šią schemą suteiktos lengvatos suma nesikeičia. Todėl šis argumentas atmestas.
(19)
Viena šalis taip pat teigė, kad net jei MSLS buvo laikoma kompensuotina, pagal schemą suteikta lengvata turėtų būti grindžiama ne eksporto verte, o faktiniu MSLS licencijos naudojimu. Šiuo klausimu primintina, kad pagal pagrindinio reglamento 3 straipsnio 2 ir 5 dalis kompensuotinų subsidijų suma buvo apskaičiuota atsižvelgiant į lengvatą, kurią, kaip nustatyta, gavėjas gavo per TL. Todėl buvo nuspręsta, kad gavėjas gauna lengvatą tuo metu, kai pagal šią schemą sudaromas eksporto sandoris. Tuo metu Indijos Vyriausybė privalo atsisakyti muitų, taip suteikdama finansinę paramą, kaip apibrėžta pagrindinio reglamento 3 straipsnio 1 dalies a punkto i papunktyje. Muitinei išdavus eksporto važtaraštį, kuriame, inter alia, nurodoma konkrečiam eksporto sandoriui suteiktina MSLS kredito suma, Indijos Vyriausybė nebeturi teisės priimti sprendimo suteikti ar nesuteikti subsidiją. Žinodama, kad gaus subsidiją pagal MSLS, bendrovė yra palankesnėje padėtyje, nes naudodama subsidijas ji gali siūlyti mažesnes kainas. Tačiau eksporto momentas yra lemiamas nustatant gautos lengvatos dydį, o ne paskesnį jos panaudojimą, nes tokią teisę turintis eksportuotojas finansiškai jau yra pranašesnis. Taigi šis argumentas atmestas.
(20)
Kadangi jokių kitų pastabų dėl šios schemos negauta, laikinojo reglamento 29-41 konstatuojamosios dalys patvirtinamos.
3.3. Išankstinių leidimų schema (ILS)
(21)
Viena šalis teigė, kad ILS turėtų būti laikoma sąlyginio apmokestinimo muitais sistema, nes importuojamos medžiagos naudojamos eksportuojamoms prekėms gaminti. Nagrinėjant šį argumentą laikinojo reglamento 54 konstatuojamojoje dalyje paaiškinta, kad šiuo atveju naudojamos poschemės negalima laikyti leistina sąlyginio apmokestinimo muitais sistema arba pakaitine sąlyginio apmokestinimo sistema, kaip apibrėžta pagrindinio reglamento 3 straipsnio 1 dalies a punkto ii papunktyje. Ji neatitinka taisyklių, nustatytų pagrindinio reglamento I priedo i punkte, II priede (sąlyginio apmokestinimo sistemos apibrėžtis ir taisyklės) ir III priede (pakaitinės sąlyginio apmokestinimo sistemos apibrėžtis ir taisyklės). Indijos Vyriausybė netaikė veiksmingos tikrinimo sistemos arba tvarkos, kad nustatytų, ar žaliavos buvo sunaudotos eksportuojamam produktui gaminti ir kokiais kiekiais (pagrindinio reglamento II priedo II dalies 4 punktas, o pakaitinių sąlyginio apmokestinimo sistemų atveju - pagrindinio reglamento III priedo II dalies 2 punktas). Todėl laikoma, kad nagrinėjamojo produkto standartinės išeigos normos (SIN) buvo nepakankamai tikslios ir negali būti laikomos faktinio vartojimo tikrinimo sistema, nes dėl jų formos Indijos Vyriausybė negali pakankamai tiksliai patikrinti, koks žaliavų kiekis buvo sunaudotas eksportuojamam produktui gaminti. Be to, Indijos Vyriausybė neatliko papildomo patikrinimo atsižvelgdama į panaudotas faktines žaliavas, nors paprastai tokį patikrinimą reikia atlikti, kai netaikoma veiksminga tikrinimo sistema (pagrindinio reglamento II priedo II dalies 5 punktas ir III priedo II dalies 3 punktas). Todėl poschemė yra kompensuotina, o šis argumentas atmetamas.
(22)
Skaičiuojant subsidijos sumą ir priešingai vienos šalies teiginiams, į ILS lengvatą, suteiktą produktui, kuris nėra nagrinėjamasis produktas, turėjo būti atsižvelgta nustatant kompensuotinos lengvatos sumą. Pagal ILS nėra jokio įsipareigojimo, pagal kurį būtų ribojamas lengvatų naudojimas importuojant neapmuitintas žaliavas, susijusias su konkrečiu produktu. Todėl nagrinėjamojo produkto atveju galima naudotis visomis ILS suteikiamomis lengvatomis.
(23)
Kadangi jokių kitų pastabų dėl šios schemos negauta, laikinojo reglamento 42-58 konstatuojamosios dalys patvirtinamos.
3.4. Gamybos priemonių eksportui skatinti schema (GPESS)
(24)
Kadangi jokių pastabų dėl šios schemos negauta, laikinojo reglamento 59 konstatuojamoji dalis patvirtinama.
3.5. Į eksportą orientuotų įmonių schema (EOĮS)
(25)
Prieš pradedant nagrinėti atrinktų įmonių, turinčių EOĮ statusą, pastabas, reikėtų priminti, kad svarbiausias EOĮ įsipareigojimas, nustatytas Užsienio prekybos politikoje 2004-2009 m. ir Užsienio prekybos politikoje 2009-2014 m., yra gauti grynųjų pajamų užsienio valiuta, t. y. per ataskaitinį laikotarpį (5 metus) bendra eksporto vertė turi būti didesnė už importuotų prekių bendrą vertę. Visos bendrovės, kurios iš esmės įsipareigoja eksportuoti visas pagamintas prekes ir teikiamas paslaugas, gali būti steigiamos pagal EOĮS.
(26)
Antra vertus, į eksportą orientuotos įmonės turi teisę gauti įvairių nuolaidų, išvardytų laikinojo reglamento 66 konstatuojamojoje dalyje. Pagal teisės aktus jos priklauso nuo to, ar bus vykdomas eksportas ir dėl to laikomos individualiomis ir kompensuotinomis pagal pagrindinio reglamento 4 straipsnio 4 dalies pirmos pastraipos a punktą. EOĮ eksporto tikslas, kaip nurodyta Užsienio prekybos politikos 2009-2014 m. 6.1 skyriuje, yra conditio sine qua non norint gauti subsidijas.
(27)
Pagal teisės aktus EOĮ taikomos lengvatos priklauso nuo to, ar bus vykdomas eksportas. EOĮS negalima laikyti leistina sąlyginio apmokestinimo muitais sistema arba pakaitine sąlyginio apmokestinimo muitais sistema, kaip apibrėžta pagrindinio reglamento 3 straipsnio 1 dalies a punkto ii papunktyje. Ji neatitinka griežtų taisyklių, nustatytų pagrindinio reglamento I priedo h ir i punktuose, II priede (sąlyginio apmokestinimo sistemos apibrėžtis ir taisyklės) ir III priede (pakaitinės sąlyginio apmokestinimo sistemos apibrėžtis ir taisyklės).
(28)
Be to, nebuvo patvirtinta, kad Indijos Vyriausybė taiko tikrinimo sistemą arba tvarką, kuri padėtų patvirtinti, ar netaikant muito ir (arba) pardavimo mokesčio įgytos žaliavos buvo panaudotos eksportuojamai prekei gaminti ir kokiais kiekiais (pagrindinio reglamento II priedo II dalies 4 punktas arba pakaitinių sąlyginio apmokestinimo sistemų atveju - pagrindinio reglamento III priedo II dalies 2 punktas). Pagal taikomą tikrinimo sistemą siekiama prižiūrėti, kaip laikomasi grynųjų pajamų užsienio valiuta prievolės, o ne tikrinti importo, susijusio su eksportuojamų prekių gamyba, vartojimą.
(29)
Atsižvelgiant į EOĮ statusą turinčią šalį, bet kokios lengvatos kompensuojamumas priklauso nuo dviejų sąlygų: i) netaikoma tikrinimo sistema ir ii) atsisakoma išieškoti perviršines sumas. Atsakant į šį argumentą pažymėtina, kad Indijos Vyriausybei labai svarbu parodyti, kad ji sukūrė tinkamą tikrinimo sistemą, kad būtų galima nustatyti, kokios žaliavos ir koks jų kiekis buvo sunaudoti gamybos procese. Situacija, kai nėra tinkamos tikrinimo sistemos, bus aptarta toliau. Atsisakymas išieškoti perviršines sumas svarbus tik tuo atveju, kai nustatoma, kad schema (šiuo atveju EOĮS) yra bona fide sąlyginio apmokestinimo muitais sistema, kuri atitinka pagrindinio reglamento I, II ir III priedų reikalavimus. Kaip jau paaiškinta 27 konstatuojamojoje dalyje, EOĮS negalima laikyti leistina sąlyginio apmokestinimo muitais sistema arba pakaitine sąlyginio apmokestinimo muitais sistema, kaip apibrėžta pagrindinio reglamento 3 straipsnio 1 dalies a punkto ii papunktyje.
(30)
Šalis taip pat pabrėžė, kad dėl EOĮ sistemos pobūdžio neapmuitintos žaliavos gali būti importuojamos galutinių prekių eksportui. Šalis teigė, kad EOĮ sistema gali būti tapatinama su specialia neapmokestinamo laikinojo įvežimo perdirbti muitinės procedūra, o ne su sąlyginio apmokestinimo muitais sistema. Ji teigė, kad nepriklausomai nuo to, ar abiejų šių sistemų taikymo rezultatas teoriškai yra vienodas (prekių, pagamintų naudojant žaliavas, kurių importo muitas nesurinktas, eksportas), jos turi esminių skirtumų. Argumentuodama šį teiginį šalis teigė, kad pagal sąlyginio apmokestinimo muitais sistemą eksportuotojas turi teisę prašyti grąžinti galutinių prekių gamyboje naudotų žaliavų muitus. Pagal laikinojo įvežimo perdirbti sistemą eksportuotojas atleidžiamas nuo visų importo mokesčių, bet yra teisiškai įpareigotas sumokėti muitus už bet kokias galutines prekes, parduodamas vidaus rinkoje. Šalis teigė, kad pagal pastarąją sistemą negali būti perviršinių sumų, kurias atsisakoma išieškoti.
(31)
Atsakant į šį argumentą pirmiausia pažymėtina, jog nustatyti, ar sumos yra perviršinės, galima tik tais atvejais, kai yra sukurta tikrinimo sistema, skirta importo, susijusio su eksportuojamų prekių gamyba, vartojimui stebėti. Dėl šalies teiginio, kad EOĮ nėra sąlyginio apmokestinimo muitais sistema, pažymėtina, kad pagrindinio reglamento I priedo 2 išnašoje aiškiai nustatyta, kad pagrindinio reglamento tikslais atsisakymas išieškoti muitus arba sąlyginis apmokestinimas apima visišką ar dalinį atleidimą nuo importo mokesčių arba jų atidėjimą. Turėtų būti aišku, kad pagrindinė idėja, kuria grindžiamas sąlyginio apmokestinimo muitais grąžinimas arba atleidimo nuo mokesčių schemos, yra tokia pati, t. y. importo muitai, kuriais apmokestinamos importuojamos žaliavos, yra arba nemokėtini, arba grąžintini su sąlyga, kad tokios žaliavos naudojamos gaminant produktus, kurie vėliau eksportuojami. Galiausiai, turėtų būti aišku, kad siekiant nustatyti, ar EOĮS turėtų būti laikoma bona fide sąlyginio apmokestinimo muitais sistema, ji turėtų atitikti pagrindinio reglamento I, II ir III priedų reikalavimus.
(32)
Be to, šalis teigė, kad EOĮ turi būti taikoma tinkama tikrinimo sistema ir tolesni tikrinimo etapai, susiję su jos eksportu ir pardavimu vidaus rinkoje. Šalis teigė, kad svarbi ne tik Užsienio prekybos politika ir procedūrų vadovas, kuriame nustatyti EOĮ taikomi teisės aktai ir procedūros. Taip pat turėtų būti ištirta, ar yra kitų Indijos teisės aktų, kuriais nustatoma pagrįsta ir veiksminga tikrinimo sistema. Pagrįsdama savo argumentą, šalis teigė, kad pagal procedūrų vadovo 6.10.1 skirsnį EOĮ teisiškai privalo tinkamai tvarkyti apskaitos dokumentus ir saugoti skaitmeniniu parašu patvirtintas ketvirčio ir metines pažangos ataskaitas, susijusias su importu, vidaus pirkimu, eksportu ir pardavimu vidaus rinkoje. Be to, šalis teigė, kad pagal 1944 m. Centrinį akcizų aktą, vykdant pardavimą vidaus rinkoje, taikoma teisinė prievolė išduoti sąskaitą faktūrą, kurioje aiškiai nurodomi, pavyzdžiui, mokėtini mokesčiai. Centriniame akcizų akte taip pat nustatyti reikalavimai, pagal kuriuos šalis kiekvieną mėnesį privalo pateikti valdžios institucijoms išsamią informaciją apie savo pardavimą vidaus rinkoje. Be to, pagal 1956 m. Bendrovių aktą ir galiojančius apskaitos standartus, šalis teisiškai privalo audito patikrintose finansinėse ataskaitose pateikti išsamią informaciją apie importą ir pirkimą vidaus rinkoje bei apie eksportą ir pardavimą vidaus rinkoje.
(33)
Atsakant į šį argumentą neginčijama, kad Bendrovių aktu gali būti nustatyta Indijos apskaitos standartų sistema. Tačiau vertinant EOĮ kompensuojamumą svarbu tai, ar Indijos Vyriausybė turi sistemą, pagal kurią galima patvirtinti, ar gaminant eksportuojamas prekes buvo naudojamos neapmuitintos žaliavos ir koks jų kiekis buvo sunaudotas.
(34)
Centriniame akcizų akte nustatyti reikalavimai taikomi visiškai kitais tikslais, t. y. siekiant užtikrinti, kad taikomi mokesčiai būtų sumokėti pardavimo Indijos vidaus rinkoje atvejais. Pagal šį aktą netikrinamos neapmuitintos importuojamos medžiagos ir nekontroliuojami ryšiai tarp neapmuitintų žaliavų ir jas naudojant pagamintų eksportuojamų produktų, tam, kad tai būtų galima priskirti sąlyginio apmokestinimo sistemoms.
(35)
Dėl kitų tikrinimo etapų primintina, kad, kaip minėta laikinojo reglamento 69 konstatuojamojoje dalyje, iš EOĮ niekada nereikalaujama kiekvieną importuojamų prekių siuntą susieti su atitinkamos pagamintos prekės galutine paskirtimi. Tačiau tik patikrinusios tokią siuntą, Indijos institucijos gautų pakankamai informacijos apie galutinę žaliavų paskirtį ir galėtų patikrinti, ar atleidimas nuo muitų arba pardavimo mokesčio neviršija eksportuojamai produkcijai sunaudotų žaliavų.
(36)
Todėl, nepaisant šios šalies skunde išdėstytų atsargių teiginių, buvo patvirtinta, kad Indijos Vyriausybė netaiko veiksmingos tikrinimo sistemos arba tvarkos, kuri padėtų išsiaiškinti, ar be muito ir (arba) pardavimo mokesčio įsigytos žaliavos buvo sunaudotos eksportuojamai prekei gaminti ir kokiais kiekiais (pagrindinio reglamento II priedo II dalies 4 dalis arba, kalbant apie pakaitines sąlyginio apmokestinimo sistemas, pagrindinio reglamento III priedo II dalies 2 dalis). Be to, Indijos Vyriausybė neatliko papildomo patikrinimo atsižvelgdama į panaudotas faktines žaliavas, nors paprastai tokį patikrinimą reikia atlikti, kai netaikoma veiksminga tikrinimo sistema (pagrindinio reglamento II priedo II dalies 5 dalis ir III priedo II dalies 3 dalis). Indijos Vyriausybė taip pat nepateikė įrodymų, kad nebuvo atsisakyta išieškoti perviršinę sumą.
(37)
Šalis teigė, kad siekdama apskaičiuoti subsidiją Komisija turėjo atsižvelgti į muitus, sumokėtus vidaus rinkoje pardavus galutinius produktus. Atsakant į šį argumentą, reikėtų pastebėti, kad nors EOĮ steigiama siekiant gauti grynųjų pajamų užsienio valiuta, EOĮ dalį pagamintų produktų gali parduoti vidaus rinkoje. Pagal EOĮS prekės bus laikomos importuotomis prekėmis, nors mokėtina tik 50 % lengvatinės muitų normos. Todėl EOĮ padėtis nesiskiria nuo kitų bendrovių, veikiančių vidaus rinkoje, padėties, t. y. įsigyjant prekes turi būti mokami taikomi muitai ir (arba) mokesčiai. Atsižvelgiant į tai, turėtų būti akivaizdu, kad Indijos Vyriausybės sprendimas apmokestinti vidaus rinkoje vartojamas prekes nereiškia, kad EOĮ atleidimas nuo importo muitų arba pardavimo mokesčių kompensavimas nėra lengvata, susijusi su nagrinėjamojo produkto pardavimu eksportui. Be to, pardavimas vidaus rinkoje neturi įtakos bendrai vertinant, ar taikoma tinkama vertinimo sistema.
(38)
Be to, šalis teigė, kad skaičiuodama subsidijos sumą Komisija naudoja neteisingą vardiklį. Šalis teigė, kad teisingas vardiklis - visa pardavimo apyvarta, o ne pardavimo eksportui apyvarta. Šis argumentas turi būti atmestas. Vadovaujantis pagrindinio reglamento 7 straipsnio 2 dalimi, pagal šią schemą apskaičiuota subsidijos suma (skaitiklis) buvo paskirstyta eksporto apyvartai per TL kaip tinkamas vardiklis, nes subsidija priklauso nuo to, ar bus vykdomas eksportas. Galimybė EOĮ parduoti dalį savo produkcijos vidaus rinkoje nekeičia fakto, kad EOĮS yra aiškiai skirta eksportui.
(39)
Galiausiai šalis teigė, kad bendrovei suteikta lengvata turėtų būti lygi kredito išlaidoms, kurias Indijos Vyriausybė prarado tarp žaliavų importavimo laiko ir galutinio nerūdijančio plieno strypų eksporto iš Indijos. Pagrįsdama savo teiginį šalis nurodė išankstinę išvadą, kurią JAV PD padarė naujo siuntėjo antisubsidijų peržiūroje, kur nesumokėti muitai buvo laikomi paskola be palūkanų, suteikta bendrovei importavimo metu. Atsakant į tai pažymėtina, kad Komisija turi vadovautis ne JAV PD taikyta skaičiavimo metodika, o pagrindinio reglamento nuostatomis. Šiuo atveju taikyta skaičiavimo metodika paaiškinta laikinojo reglamento 75 ir 76 konstatuojamosiose dalyse. Bet kokiu atveju šis argumentas būtų priimtas, tik jei muitai būtų paprasčiausiai atidėti (pagrindinio reglamento I priedo 3 išnaša), o ne nuo jų atleista, kaip yra šiuo atveju.
(40)
Atsižvelgiant į tai, kas išdėstyta pirmiau, laikinojo reglamento 60-77 konstatuojamosios dalys patvirtinamos.
3.6. Eksporto kreditų schema (EKS)
(41)
Viena šalis pripažino gavusi lengvatinį eksporto kreditą, bet teigė, kad jo norma buvo gerokai didesnė už ES vyraujančias kreditų normas, todėl jis neturėtų būti laikomas lengvata.
(42)
Atsakant į šį argumentą pažymėtina, kad subsidijos suma buvo apskaičiuota remiantis už eksporto kreditą sumokėtų palūkanų ir sumos, kurią būtų reikėję sumokėti už nagrinėjamosios Indijos bendrovės panaudotą paprastą komercinį kreditą, skirtumu. Šiuo atveju subsidijos sumai apskaičiuoti naudotas vidaus rinkos lyginamasis standartas. Todėl šis argumentas atmetamas.
(43)
Kadangi jokių kitų pastabų dėl šios schemos negauta, laikinojo reglamento 78-86 konstatuojamosios dalys patvirtinamos.
3.7. Kompensuotinų subsidijų suma
(44)
Kompensuotinų subsidijų suma, išreikšta ad valorem pagal pagrindinio reglamento nuostatas yra 3,3-4,3 %. Kadangi ši suma atitinka laikinojo reglamento 87 konstatuojamojoje dalyje nustatytą sumą, ta konstatuojamoji dalis patvirtinama.
SCHEMA→
MSLS (3)
ILS (3)
EOĮ (3)
EKS (3)
Iš viso
BENDROVĖ
Chandan Steel Ltd.
1,5 %
1,5 %
0,4 %
3,4 %
Venus grupė
nuo 2,6 % iki 3,4 %
nuo 0 iki 0,8 %
3,3 % (4)
Viraj Profiles Vpl. Ltd.
4,3 %
4,3 %
(45)
Neatrinktų bendradarbiaujančių bendrovių subsidijavimo skirtumo skaičiavimo metodika išdėstyta laikinojo reglamento 88 konstatuojamojoje dalyje. Pagal pagrindinio reglamento 15 straipsnio 3 dalį subsidijų skirtumas neatrinktoms bendradarbiaujančioms bendrovėms, apskaičiuotas remiantis atrinktoms bendradarbiaujančioms bendrovėms nustatytų subsidijų svertiniu vidurkiu, yra 4,0 %. Todėl laikinojo reglamento 88 konstatuojamoji dalis patvirtinama.
(46)
Pagrindas, kuriuo remiantis nustatytas subsidijavimo skirtumas šalies mastu, išdėstytas laikinojo reglamento 89 konstatuojamojoje dalyje. Kadangi šiuo atžvilgiu jokių pastabų negauta, laikinojo reglamento 89 konstatuojamoji dalis patvirtinama.
4. SĄJUNGOS PRAMONĖ
(47)
Kadangi jokių pastabų dėl Sąjungos pramonės negauta, laikinojo reglamento 90-93 konstatuojamosios dalys patvirtinamos.
5. ŽALA
(48)
Kadangi jokių kitų pastabų dėl žalos negauta, laikinojo reglamento 94-122 konstatuojamosios dalys patvirtinamos.
6. PRIEŽASTINIS RYŠYS
(49)
Kadangi jokių kitų pastabų dėl priežastinio ryšio negauta, laikinojo reglamento 123-136 konstatuojamosios dalys patvirtinamos.
7. SĄJUNGOS INTERESAI
(50)
Kadangi pastabų dėl Sąjungos interesų negauta, laikinojo reglamento 137-148 konstatuojamosios dalys patvirtinamos.
8. GALUTINĖS KOMPENSACINĖS PRIEMONĖS
8.1. Žalos pašalinimo lygis
(51)
Viena šalis teigė, kad 2007 m. padėtimi pagrįstas vidutinis 9,5 % ikimokestinio pelno dydis, naudotas nežalingai kainai apskaičiuoti, siekiant nustatyti žalos skirtumą, buvo netipiškas pramonės ilgalaikio ikimokestinio pelno dydis. Buvo teigiama, kad metai, kurių pelnu remtasi, buvo išskirtiniai ir kad 2005-2006 m. būtų tipiškesni, nes tai buvo normalūs verslo metai, kai pelno dydis svyravo nuo 4 iki 6 %.
(52)
Pradiniame etape naudotas tikslinis pelnas buvo pagrįstas svertiniu pelno skirtumo vidurkiu, Sąjungos atrinktų gamintojų gautu 2007 m. Šie metai laikyti tipiškais vėliausiais metais, kai Sąjungos gamintojai nepatyrė sunkumų dėl žalingo subsidijavimo. Todėl ši pastaba atmetama, pradiniame etape naudotas pelno dydis patvirtinamas.
(53)
Kadangi jokių kitų pastabų dėl žalos pašalinimo lygio negauta, laikinojo reglamento 149-153 konstatuojamosios dalys patvirtinamos.
8.2. Išvada dėl žalos pašalinimo lygio
(54)
Laikinajame reglamente naudota metodika patvirtinama.
8.3. Muitų dydis
(55)
Atsižvelgiant į tai, kas išdėstyta pirmiau, ir remiantis pagrindinio reglamento 15 straipsnio 1 dalimi, turėtų būti nustatytas tokio dydžio galutinis kompensacinis muitas, kad būtų pašalinta subsidijuoto importo daroma žala, neviršijant nustatyto subsidijavimo skirtumo.
(56)
Remiantis tuo, kas išdėstyta, kompensacinio muito normos apskaičiuotos žalos pašalinimo skirtumus lyginant su subsidijų skirtumais. Todėl siūlomos tokios kompensacinių muitų normos:
Bendrovė
Subsidijų skirtumas
Žalos skirtumas
Kompensacinio muito norma
Chandan Steel Ltd.
3,4 %
28,6 %
3,4 %
Venus grupė
3,3 %
45,9 %
3,3 %
Viraj Profiles Vpl. Ltd.
4,3 %
51,5 %
4,3 %
Bendradarbiaujančioms neatrinktoms bendrovėms
4,0 %
44,4 %
4,0 %
Visoms kitoms bendrovėms
4,3 %
51,5 %
4,3 %
(57)
Šiame reglamente nurodytos atskiroms bendrovėms taikomos kompensacinio muito normos nustatytos remiantis šio tyrimo išvadomis. Todėl jos atitinka šių bendrovių padėtį, nustatytą atliekant tyrimą. Todėl šios muito normos (kitaip nei visos šalies mastu nustatytas muitas, taikomas visoms kitoms bendrovėms) taikomos tik tiems importuojamiems Indijos kilmės produktams, kuriuos pagamino bendrovės, t. y. konkretūs nurodyti juridiniai asmenys. Importuojamiems produktams, pagamintiems bet kurios kitos bendrovės, kuri konkrečiai nepaminėta šio reglamento rezoliucinėje dalyje, įskaitant subjektus, susijusius su konkrečiai paminėtomis bendrovėmis, negali būti taikomos šios normos - jiems taikoma visoms kitoms bendrovėms nustatyta muito norma.
(58)
Bet kokie prašymai taikyti bendrovėms individualius kompensacinius muitus (pvz., pasikeitus subjekto pavadinimui arba įsteigus naujus gamybos ar pardavimo subjektus) turėtų būti nedelsiant siunčiami Komisijai (5) nurodant visą svarbią informaciją, ypač informaciją apie bendrovės veiklos, susijusios su gamyba ir pardavimu vidaus bei eksporto rinkose, pasikeitimus, siejamus su, pvz., minėto pavadinimo pakeitimu arba gamybos ir pardavimo subjekto pasikeitimu. Prireikus, reglamentas bus atitinkamai iš dalies pakeistas, atnaujinant bendrovių, kurioms taikomos individualios muito normos, sąrašą.
8.4. Galutinis laikinųjų muitų surinkimas
(59)
Atsižvelgiant į nustatytų subsidijų skirtumų dydį ir įvertinus Sąjungos pramonei padarytą žalą, manoma, kad būtina galutinai surinkti garantijomis užtikrintas laikinojo kompensacinio muito, nustatyto laikinuoju reglamentu, sumas,
PRIĖMĖ ŠĮ REGLAMENTĄ:
1 straipsnis
1. Importuojamiems Indijos kilmės po šaltojo formavimo arba šaltosios apdailos toliau neapdorotiems nerūdijančio plieno strypams ir juostoms, išskyrus ne mažesnio kaip 80 mm skersmens skritulio formos skerspjūvio strypus ir juostas, kurių KN kodai šiuo metu yra 7222 20 21, 7222 20 29, 7222 20 31, 7222 20 39, 7222 20 81 ir 7222 20 89 nustatomas galutinis kompensacinis muitas.
2. Galutinio kompensacinio muito norma, taikoma 1 dalyje aprašytų produktų, kuriuos pagamino toliau išvardytos bendrovės, neto kainai Sąjungos pasienyje prieš sumokant muitą, yra tokia:
Bendrovė
Muitas (%)
Papildomas TARIC kodas
Chandan Steel Ltd., Mumbai
3,4
B002
Venus Wire Industries Pvt. Ltd, Mumbai,
Precision Metals, Mumbai,
Hindustan Inox Ltd., Mumbai,
Sieves Manufacturer India Pvt. Ltd., Mumbai
3,3
B003
Viraj Profiles Vpl. Ltd., Thane
4,3
B004
Priede išvardytoms bendrovėms
4,0
B005
Visoms kitoms bendrovėms
4,3
B999
3. Jeigu nenurodyta kitaip, taikomos galiojančios muitus reglamentuojančios nuostatos.
2 straipsnis
Pagal Reglamentą (ES) Nr. 1261/2010 garantijomis užtikrintos laikinųjų kompensacinių muitų sumos, nustatytos importuojamiems Indijos kilmės po šaltojo formavimo arba šaltosios apdailos toliau neapdorotiems nerūdijančio plieno strypams ir juostoms, išskyrus ne mažesnio kaip 80 mm skersmens skritulio formos skerspjūvio strypus ir juostas, kurių KN kodai šiuo metu yra 7222 20 21, 7222 20 29, 7222 20 31, 7222 20 39, 7222 20 81 ir 7222 20 89, galutinai surenkamos.
3 straipsnis
Šis reglamentas įsigalioja kitą dieną po jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.
Šis reglamentas yra privalomas visas ir tiesiogiai taikomas visose valstybėse narėse.
Priimta Briuselyje 2011 m. balandžio 19 d.