РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 1311/2011 НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
от 13 декември 2011 година
за изменение на Регламент (ЕО) № 1083/2006 на Съвета по отношение на някои разпоредби относно финансовото управление за определени държави-членки, които изпитват сериозни затруднения във връзка с финансовата си стабилност или са застрашени от такива затруднения
ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взеха предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 177 от него,
като взеха предвид предложението на Европейската комисия,
след предаване на проекта на законодателния акт на националните парламенти,
като взеха предвид становището на Европейския икономически и социален комитет (1),
след консултация с Комитета на регионите,
в съответствие с обикновената законодателна процедура (2),
като имат предвид, че:
(1)
Безпрецедентната глобална финансова криза и икономическият спад сериозно нарушиха икономическия растеж и финансовата стабилност и доведоха до силно влошаване на финансовите и икономическите и социалните условия в някои държави-членки. По-специално, определени държави-членки изпитват сериозни затруднения или са застрашени от подобни затруднения, по-конкретно относно проблеми във връзка с техния икономически растеж и финансова стабилност и влошаване на техния дефицит и дългови позиции, което също се дължи на международната икономическа и финансова обстановка.
(2)
Въпреки че вече бяха предприети важни действия за намаляване на отрицателното въздействие от кризата, включително изменения на законодателната рамка, въздействието от финансовата криза върху реалната икономика, пазара на труда и гражданите се проявява в широк мащаб. Натискът върху националните финансови ресурси нараства и следва бързо да бъдат предприети допълнителни мерки за намаляването му чрез максимално и оптимално използване на финансирането от структурните фондове и Кохезионния фонд.
(3)
В съответствие с член 122, параграф 2 от Договора за функционирането на Европейския съюз, който предвижда възможността за предоставяне на финансова помощ от Съюза на държава-членка, която изпитва трудности или е сериозно застрашена от тежки трудности, причинени от извънредни обстоятелства извън нейния контрол, с Регламент (ЕС) № 407/2010 на Съвета от 11 май 2010 г. за създаване на европейски механизъм за финансово стабилизиране (3) бе създаден такъв механизъм с оглед на запазването на финансовата стабилност на Съюза.
(4)
С Решение за изпълнение 2011/77/ЕС на Съвета (4) и съответно с Решение за изпълнение 2011/344/ЕС на Съвета (5) такава финансова помощ бе предоставена на Ирландия и Португалия.
(5)
Гърция вече изпитваше сериозни затруднения по отношение на финансовата си стабилност още преди влизането в сила на Регламент (ЕС) № 407/2010. Поради това не беше възможно финансовата помощ за Гърция да се предостави въз основа на посочения регламент.
(6)
Споразумението между кредиторите и кредитното споразумение, за Гърция сключени на 8 май 2010 г., влязоха в сила на 11 май 2010 г. Беше предвидено Споразумението между кредиторите да остане в сила и да продължи да поражда действие за тригодишен програмен период, докато има неизплатени суми в рамките на кредитното споразумение.
(7)
С Регламент (ЕО) № 332/2002 на Съвета от 18 февруари 2002 г. за установяване на механизъм, осигуряващ средносрочна финансова подкрепа за платежния баланс на държавите-членки (6) се предвижда Съветът да предоставя средносрочна финансова помощ в случаите, когато държава-членка, която не е приела еврото, изпитва затруднения или е сериозно застрашена от затруднения във връзка с платежния си баланс.
(8)
С Решение 2009/102/ЕО на Съвета (7), Решение 2009/290/ЕО на Съвета (8) и Решение 2009/459/ЕО на Съвета (9) такава финансова помощ бе предоставена съответно на Унгария, Латвия и Румъния.
(9)
Срокът, за който финансовата помощ е предоставена на Ирландия, Унгария, Латвия, Португалия и Румъния, е определен в съответните решения на Съвета. Срокът, за който финансовата помощ беше предоставена на Унгария, изтече на 4 ноември 2010 г.
(10)
Срокът, за който финансовата помощ в рамките на Споразумението между кредиторите и Кредитното споразумение е на разположение на Гърция, е различен в зависимост от отделните държави-членки, участващи в тези инструменти.
(11)
На 11 юли 2011 г. финансовите министри на 17-те държави-членки от еврозоната подписаха Договора за създаване на Европейски механизъм за стабилност (ЕМС). Съгласно този договор, който е следствие на Решение 2011/11199/ЕС на Европейския съвет от 25 март 2011 г., за изменение на член 136 от Договора за функционирането на Европейския съюз по отношение на механизъм за стабилност за държавите-членки, чиято парична единица е еврото (10), ЕМС ще поеме до 2013 г. задачите, които понастоящем изпълняват Европейският инструмент за финансова стабилност (EFSF) и Европейският механизъм за финансово стабилизиране (EFSM). Ето защо ЕМС следва вече да се вземе под внимание от настоящия регламент.
(12)
В заключенията от 23 и 24 юни 2011 г. Европейският съвет приветства намерението на Комисията да задълбочи полезното взаимодействие между програмата за отпускане на заем на Гърция и фондовете на Съюза и, подкрепи усилията да бъде увеличен капацитетът на Гърция за усвояване на средства от Съюза, за да стимулира растежа и заетостта, като се пренасочи вниманието към подобряване на конкурентоспособността и създаване на работни места. Наред с това Европейският съвет приветства и подкрепи подготовката от Комисията, заедно с държавите-членки, на широкообхватна програма за техническа помощ за Гърция. Настоящото изменение на Регламент (ЕО) № 1083/2006 от 11 юли 2006 г. за определяне на общи разпоредби за Европейския фонд за регионално развитие, Европейския социален фонд и Кохезионния фонд (11) допринася за тези усилия към постигане на полезно взаимодействие.
(13)
За да се улесни управлението на финансирането от Съюза, да се ускори темпът на инвестициите в държавите-членки и регионите и да се подобри наличността на финансови средства за изпълнение на политиката на сближаване, е необходимо да бъде позволено, в обосновани случаи, временно и без да се засяга програмният период 2014-2020 г., увеличаването на междинните плащания и плащане на окончателното салдо от структурните фондове и Кохезионния фонд за държави-членки със сериозни затруднения във връзка с финансовата стабилност, които са поискали да се възползват от тази мярка, като това увеличение съответства на десет процентни пункта над процента на съфинансиране, приложим за всяка приоритетна ос. В резултат на това съответно ще бъде намалено исканото национално участие. Поради временния характер на увеличението и с цел да се запазят първоначалните процентни ставки на съфинансиране като отправна точка за изчисляване на временно увеличените суми, промените, произтичащи от прилагането на механизма, не следва да бъдат отразени във финансовия план, включен в оперативната програма. Оперативните програми обаче могат да се нуждаят от актуализиране с цел съсредоточаване на средствата за конкурентоспособност, растеж и заетост и привеждане на краткосрочните и дългосрочните цели в съответствие с намалението на наличното общо финансиране.
(14)
Държавата-членка, отправяща искане до Комисията за ползване на дерогация по член 77, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1083/2006, следва ясно да посочи в искането си датата, от която смята, че дерогацията е основателна. Съответната държава-членка следва в искането си да представи цялата информация, необходима за установяване на липсата на налични средства за националното участие, чрез данни за своето макроикономическо и фискално положение. Тя следва също така да посочи, че увеличаването на плащанията по линия на дерогацията е необходимо, за да продължи изпълнението на оперативните програми, и че проблемите в капацитета за усвояване продължава да съществуват, дори ако се използват максималните тавани, които се прилагат за процентите на съфинансиране, определени в приложение III към Регламент (ЕО) № 1083/2006.Съответната държава-членка следва да се позове на решение на Съвета или на друг правен акт, от значение за случая, съгласно който тя отговаря на критериите за ползване на дерогацията. Комисията следва да провери точността на представената информация и следва да разполага с 30 дни, считано от подаването на искането от държавата-членка, за да повдигне възражения. За да бъде дерогацията ефективна и оперативна е необходимо също така да се предвиди презумпция, че ако Комисията не повдигне никакво възражение, искането на държавата-членка се смята за основателно. Независимо от това Комисията следва да бъде оправомощена чрез актове за изпълнение да приема решение за възражение по искането на държавата-членка, като в такъв случай Комисията следва да посочи мотивите си.
(15)
Правилата за изчисляване на междинните плащания и за и плащане на окончателното салдо за оперативните програми през периода, през който държавите-членки получават финансова помощ за преодоляване на сериозни затруднения във връзка с финансовата стабилност, следва да бъдат съответно преразгледани.
(16)
Необходимо е да се гарантира представянето на подходящи отчети относно използването на увеличените суми, предоставени на държавите-членки, които ползват временното увеличение на междинните плащания и плащането на окончателното салдо в съответствие с дерогацията по член 77, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1083/2006.
(17)
След края на периода на предоставяне на финансова помощ може да се окаже необходимо при оценките, извършвани в съответствие с член 48, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 1083/2006, наред с останалото, да се провери дали намаляването на националното съфинансиране не води до значителни отклонения от първоначално поставените цели. Такива оценки може да доведат до преразглеждане на оперативната програма.
(18)
Тъй като безпрецедентната криза, засягаща международните финансови пазари, и икономическият спад, които сериозно нарушиха финансовата стабилност на редица държави-членки, изискват бърза реакция в отговор на въздействието им върху икономиката като цяло, настоящият регламент следва да влезе в сила възможно най-скоро. Като се имат предвид извънредните обстоятелства в засегнатите държави-членки, той следва да се прилага с обратно действие, считано от бюджетната 2010 година или от датата, на която финансовата помощ е била предоставена в зависимост от състоянието на отправилата искането държава-членка, за периодите, през които държавите-членки са получили финансова помощ от Съюза или от други държави-членки от еврозоната, за да преодолеят сериозни затруднения във връзка с финансовата си стабилност.
(19)
Предвиденото временно увеличение на междинните плащания и плащането на окончателното салдо съгласно дерогацията по член 77, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1083/2006, следва също да се разглежда в контекста на бюджетните ограничения, пред които са изправени всички държави-членки, което следва да намери подходящо отражение в общия бюджет на Европейския съюз. Освен това, тъй като основната цел на механизма е да се преодолеят конкретни текущи затруднения, неговото прилагане следва да бъде ограничено във времето. Следователно механизмът следва да започне да се прилага от 1 януари 2010 г. и продължителността на прилагането му следва да се ограничи до 31 декември 2013 г.
(16)
Поради това Регламент (ЕО) № 1083/2006 следва да бъде съответно изменен,
ПРИЕХА НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Член 77 от Регламент (ЕО) № 1083/2006 се заменя със следното:
„Член 77
Общи правила за изчисляване на междинните плащания и плащането на окончателното салдо
1. Междинните плащания и плащането на окончателното салдо се изчисляват, като се приложи процентът на съфинансиране, определен в решението за съответната оперативна програма за всяка приоритетна ос, спрямо допустимите разходи, посочени за тази приоритетна ос във всеки отчет за разходите, сертифициран от сертифициращия орган.
2. Чрез дерогация от член 53, параграф 2, от член 53, параграф 4, второ изречение, както и от таваните, определени в приложение III, междинните плащания и плащането на окончателното салдо се увеличават с размер, който съответства на десет процентни пункта над процента на съфинансиране за всяка приоритетна ос, но без да надвишават 100 %, и който се прилага за сумата на допустимите разходи, последно делкарирани във всеки сертифициран отчет за разходите, подаден през периода, през който дадената държава-членка отговаря на едно от следните условия:
а)
предоставя ѝ се финансова помощ в съответствие с Регламент (ЕС) № 407/2010 на Съвета от 11 май 2010 г. за създаване на европейски механизъм за финансово стабилизиране (12) или - преди влизането в сила на посочения регламент - от други държави-членки от еврозоната;
б)
предоставя ѝ се средносрочна финансова подкрепа в съответствие с Регламент (ЕО) № 332/2002 на Съвета от 18 февруари 2002 г. за установяване на механизъм, осигуряващ средносрочна финансова подкрепа за платежния баланс на държавите-членки (13);
в)
предоставя ѝ се финансова помощ в съответствие с Договора за създаване на Европейския механизъм за стабилност след влизането му в сила.
3. Държава-членка, която иска да се ползва от дерогацията по параграф 2, подава писмено искане до Комисията, в срок до 21 февруари 2012 или в срок от два месеца, считано от датата, на която въпросната държава-членка изпълни едно от условията, посочени в параграф 2.
4. В искането си по параграф 3 държавата-членка обосновава необходимостта от дерогацията, чрез представяне на информация, необходима за установяване на:
а)
липсата на налични средства за националното участие, чрез данни за макроикономическото и фискалното положение;
б)
факта, че увеличаването на плащанията, посочени в параграф 2, е необходимо, за да продължи изпълнението на оперативни програми,
в)
факта, че проблемът продължава да съществува дори ако се използват максималните тавани, приложими за процентите на съфинансиране, определени в приложение III,
г)
факта, че държавата-членка отговаря на едно от условията, предвидени в параграф 2, букви а), б) или в), което се обосновава посредством позоваване на решение на Съвета или на друг правен акт, както и конкретната дата, считано от която финансовата помощ е била предоставена на държавата-членка.
Комисията проверява дали представената информация обосновава предоставяне на дерогация по параграф 2. Комисията може да повдигане възражение относно на точността на представената информация в срок до 30 дни, считано от датата на подаване на искането.
Ако Комисията реши да повдигне възражение относно искането на дадената държава-членка, тя приема решение за това посредством акт за изпълнение и посочва мотивите си.
Ако Комисията не повдигне възражение относно искането на държавата-членка по параграф 3, искането се счита за основателно.
5. В искането си държавата-членка също така подробно описва как възнамерява да използва дерогацията, предвидена в параграф 2, и представя информация относно допълнителните мерки, предвидени с цел съсредоточаване на средства за конкурентоспособност, растеж и заетост, включително по целесъобразност за промяна на оперативните програми.
6. Дерогацията, предвидена в параграф 2, не се прилага за отчети за разходи, представени след 31 декември 2013 г.
7. За целите на изчисляване на междинните плащания и на плащането на окончателното салдо, след като държава-членка престане да се възползва от финансовата помощ, посочена в параграф 2, Комисията не взема предвид увеличените суми, изплатени съгласно посочения параграф.
За целите на член 79, параграф 1 обаче тези суми се вземат предвид.
8. Увеличените междинни плащания, произтичащи от прилагането на параграф 2, се предоставят във възможно най-кратък срок на управителния орган и се използват само за плащания, в контекста на изпълнението на оперативната програма.
9. В контекста на стратегическите доклади по член 29, параграф 1 държавите-членки предоставят на Комисията подходяща информация относно използването на дерогацията, предвидена в параграф 2 от настоящия член, като показват по какъв начин увеличеният размер на помощта е допринесъл за насърчаване на конкурентоспособността, растежа и заетостта в съответната държава-членка. Тази информация се взема предвид от Комисията при изготвянето на стратегическия доклад, посочен в член 30, параграф 1.
10. Без да се засяга параграф 2, участието на Съюза посредством междинни плащания и плащания на окончателното салдо не може да надвишава публичното участие и максималния размер на помощта от фондовете за всяка приоритетна ос, както е определена в решението на Комисията за одобряване на оперативната програма.
11. Параграфи 2-9 не се прилагат за оперативните програми по линия на цел „Европейско териториално сътрудничество“.
Член 2
Настоящият регламент влиза в сила в деня на публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Той се прилага обаче с обратно действие за следните държави-членки: за Ирландия, Гърция и Португалия - считано от датата, на която на тези държави-членки е предоставена финансова помощ, съгласно посоченото в член 77, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1083/2006, а за Унгария, Латвия и Румъния - с действие от 1 януари 2010 г.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Страсбург на 13 декември 2011 година.
EUROPOS PARLAMENTO IR TARYBOS REGLAMENTAS (ES) Nr. 1311/2011
2011 m. gruodžio 13 d.
kuriuo iš dalies keičiamos Tarybos reglamento (EB) Nr. 1083/2006 nuostatos, susijusios su tam tikromis nuostatomis dėl finansų valdymo ir skirtomis tam tikroms valstybėms narėms, kurios turi didelių finansinio stabilumo sunkumų arba kurioms gresia tokie sunkumai
EUROPOS PARLAMENTAS IR EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
atsižvelgdami į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 177 straipsnį,
atsižvelgdami į Europos Komisijos pasiūlymą,
perdavus įstatymo galią turinčio teisės akto projektą nacionaliniams parlamentams,
atsižvelgdami į Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nuomonę (1),
pasikonsultavę su Regionų komitetu,
laikydamiesi įprastos teisėkūros procedūros (2),
kadangi:
(1)
beprecedentė pasaulinė finansų krizė ir ekonomikos nuosmukis labai pakenkė ekonomikos augimui ir finansiniam stabilumui bei labai pablogino keleto valstybių narių finansinę, ekonominę ir socialinę padėtį. Visų pirma, tam tikros valstybės narės patiria didelių sunkumų arba joms tokie sunkumai gresia; pirmiausia joms kyla ekonomikos augimo ir finansinio stabilumo problemų, blogėja jų deficito ir skolos rodikliai, o tą iš dalies lemia ir tarptautinė ekonominė bei finansinė aplinka;
(2)
nors jau imtasi svarbių priemonių neigiamiems krizės padariniams sušvelninti, įskaitant teisėkūros sistemos pakeitimus, finansų krizės poveikis realiajai ekonomikai, darbo rinkai ir piliečiams yra plačiai juntamas. Spaudimas nacionaliniams finansiniams ištekliams didėja, todėl turėtų būti greitai imtasi tolesnių veiksmų, kad tas spaudimas būtų sumažintas maksimaliai ir optimaliai panaudojant struktūrinių fondų bei Sanglaudos fondo lėšas;
(3)
remiantis Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 122 straipsnio 2 dalimi, kurioje numatyta galimybė teikti Sąjungos finansinę paramą valstybei narei, kai ji patiria sunkumų ar kai dėl išimtinių jos nekontroliuojamų aplinkybių jai gresia dideli sunkumai, 2010 m. gegužės 11 d. Tarybos reglamentu (ES) Nr. 407/2010, kuriuo nustatoma Europos finansinės padėties stabilizavimo priemonė (3), buvo nustatyta tokia priemonė, siekiant išsaugoti Sąjungos finansinį stabilumą;
(4)
Tarybos įgyvendinimo sprendimais 2011/77/ES (4) ir 2011/344/ES (5) tokia Sąjungos finansinė parama atitinkamai suteikta Airijai ir Portugalijai;
(5)
Graikija jau turėjo didelių finansinio stabilumo sunkumų prieš įsigaliojant Reglamentui (ES) Nr. 407/2010. Todėl finansinė parama Graikijai negalėjo būti grindžiama tuo reglamentu;
(6)
Graikijai skirtas Kreditorių susitarimas ir Susitarimas dėl paskolos buvo sudarytas 2010 m. gegužės 8 d. ir įsigaliojo 2010 m. gegužės 11 d. Nustatyta, kad Kreditorių susitarimas turi visas galioti trejų metų programos laikotarpiu tol, kol yra pagal Susitarimą dėl paskolos mokėtinų sumų;
(7)
2002 m. vasario 18 d. Tarybos reglamentu (EB) Nr. 332/2002 dėl priemonės, teikiančios vidutinės trukmės finansinę pagalbą valstybių narių mokėjimų balansams, sukūrimo (6) yra numatyta, kad Taryba suteiks vidutinės trukmės finansinę pagalbą euro neįsivedusiai valstybei narei šiai susidūrus su mokėjimų balanso sunkumais arba kilus didelei tokių sunkumų grėsmei;
(8)
Tarybos sprendimais 2009/102/EB (7), 2009/290/EB (8) ir 2009/459/EB (9) atitinkamai Vengrijai, Latvijai ir Rumunijai suteikta tokia finansinė parama;
(9)
laikotarpis, kuriuo Airija, Vengrija, Latvija, Portugalija ir Rumunija gali gauti finansinę paramą, nustatytas atitinkamuose Tarybos sprendimuose. Finansinės paramos Vengrijai laikotarpis baigėsi 2010 m. lapkričio 4 d.;
(10)
laikotarpis, kuriuo Graikija gali gauti finansinę paramą pagal Kreditorių susitarimą ir Susitarimą dėl paskolos, yra skirtingas kiekvienos tose priemonėse dalyvaujančios valstybės narės atžvilgiu;
(11)
2011 m. liepos 11 d. septyniolikos euro zonos valstybių narių finansų ministrai pasirašė Europos stabilumo mechanizmo (toliau - ESM) kūrimo sutartį. Pagal tą sutartį, kuri buvo pasirašyta po 2011 m. kovo 25 d. Europos Vadovų Tarybos sprendimo 2011/199/ES, kuriuo iš dalies keičiamas Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 136 straipsnis, kiek tai susiję su stabilumo mechanizmu, taikytinu valstybėms narėms, kurių valiuta yra euro (10), numatyta, kad ne vėliau kaip 2013 m. ESM perims dabartines Europos finansinio stabilumo fondo ir Europos finansinės padėties stabilizavimo priemonės užduotis. Todėl šiame reglamente jau reikėtų atsižvelgti į ESM;
(12)
Europos Vadovų Taryba savo 2011 m. birželio 23 ir 24 d. išvadose palankiai įvertino Komisijos ketinimą didinti sąveiką tarp Graikijai skirtos paskolų programos ir Sąjungos fondų bei parėmė pastangas didinti Graikijos gebėjimą panaudoti Sąjungos lėšas, kad būtų skatinamas ekonomikos augimas ir užimtumas, dėmesį sutelkiant į konkurencingumo didinimą ir darbo vietų kūrimą. Be to, ji palankiai įvertino ir parėmė tai, kad Komisija kartu su valstybėmis narėmis parengė išsamią techninės paramos Graikijai programą. Šiuo 2006 m. liepos 11 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 1083/2006, nustatančio bendrąsias nuostatas dėl Europos regioninės plėtros fondo, Europos socialinio fondo ir Sanglaudos fondo (11), daliniu pakeitimu prisidedama prie tokių sąveikos užtikrinimo pastangų;
(13)
siekiant sudaryti palankesnes Sąjungos finansavimo valdymo sąlygas, padėti spartinti investicijas valstybėse narėse ir regionuose ir didinti finansavimo galimybes sanglaudos politikai įgyvendinti, būtina leisti pagrįstais atvejais, laikinai ir nedarant poveikio 2014-2020 m. programavimo laikotarpiui tarpinius mokėjimus ir galutinio likučio mokėjimus iš struktūrinių fondų ir Sanglaudos fondo valstybėms narėms, kurios patiria didelių finansinio stabilumo sunkumų ir paprašė pasinaudoti šia priemone, padidinti suma, kuri atitiktų kiekvienos prioritetinės krypties taikomos bendro finansavimo normos padidinimą dešimčia procentinių punktų. Dėl to bus atitinkamai sumažintas reikalaujamas nacionalinis įnašas. Atsižvelgiant į laikiną to padidinimo pobūdį ir siekiant išlaikyti pirmines bendro finansavimo normas, kuriomis remiantis būtų apskaičiuojamos laikinai padidintos sumos, dėl mechanizmo taikymo atsiradę pokyčiai turėtų neatsispindėti į veiksmų programą įtrauktame finansiniame plane. Vis dėlto veiksmų programas gali tekti atnaujinti siekiant sutelkti lėšas konkurencingumo, ekonomikos augimo ir užimtumo sritims bei suderinti jų siektinus rodiklius ir tikslus su galimo viso finansavimo sumažinimu;
(14)
valstybė narė, pateikdama prašymą Komisijai pasinaudoti nukrypti leidžiančia nuostata pagal Reglamento (EB) Nr. 1083/2006 77 straipsnio 2 dalį, savo prašyme turėtų aiškiai nurodyti datą, nuo kurios, jos nuomone, nukrypti leidžianti nuostata būtų pagrįsta. Atitinkama valstybė narė savo prašyme turėtų pateikti visą informaciją, būtiną nustatyti, kad naudojantis jos makroekonominės ir fiskalinės padėties duomenimis nėra išteklių nacionaliniam įnašui finansuoti. Ji turėtų taip pat įrodyti, kad būtina padidinti mokėjimus siekiant užtikrinti veiksmų programų įgyvendinimo tęstinumą ir kad lėšų panaudojimo problemos neišsprendžiamos net jei naudojamos didžiausios Reglamento (EB) Nr. 1083/2006 III priede nustatytos bendro finansavimo normoms taikomos viršutinės ribos. Atitinkama valstybė narė taip pat turėtų pateikti nuorodą į atitinkamą Tarybos sprendimą arba kitą teisės aktą, pagal kurį ji atitinka nukrypti leidžiančios nuostatos taikymo reikalavimus. Komisija turėtų patikrinti, ar pateikta informacija yra tiksli ir jai turėtų būti suteiktas 30 dienų nuo prašymo pateikimo laikotarpis pareikšti prieštaravimui. Tam, kad nukrypti leidžianti nuostata būtų veiksminga ir veiktų, reikėtų numatyti prielaidą, kad, Komisijai nepareiškus prieštaravimo, valstybės narės prašymas būtų laikomas pagrįstu. Vis dėlto Komisijai turėtų būti suteikti įgaliojimai, pasinaudojant teise priimti įgyvendinimo aktus, priimti sprendimą dėl prieštaravimo valstybės narės prašymui; tokiu atveju Komisija turėtų nurodyti priežastis;
(15)
reikėtų atitinkamai patikslinti tarpinių mokėjimų ir galutinio likučio mokėjimų apskaičiavimo taisykles, taikomas veiksmų programoms laikotarpiu, kuriuo valstybės narės gauna finansinę paramą dideliems finansinio stabilumo sunkumams įveikti;
(16)
būtina užtikrinti, kad būtų tinkamai teikiamos ataskaitos dėl padidintų sumų, kurias gali gauti laikinu tarpinių mokėjimų ir galutinio likučio mokėjimų padidinimu vadovaujantis nukrypti leidžiančia nuostata pagal Reglamento (EB) Nr. 1083/2006 77 straipsnio 2 dalį besinaudojančios valstybės narės, panaudojimo;
(17)
pasibaigus finansinės paramos teikimo laikotarpiui ir atlikus vertinimus pagal Reglamento (EB) Nr. 1083/2006 48 straipsnio 3 dalį, gali atsirasti poreikis, inter alia, įvertinti, ar dėl sumažėjusios nacionalinio bendro finansavimo dalies iš esmės nukrypstama nuo pirminių tikslų. Atlikus tokius vertinimus gali būti peržiūrėta veiksmų programa;
(18)
kadangi dėl beprecedentės krizės, darančios neigiamą poveikį tarptautinėms finansų rinkoms, ir dėl ekonomikos nuosmukio, kuris labai pakenkė kelių valstybių narių finansiniam stabilumui, reikia imtis skubių veiksmų, kad būtų neutralizuotas poveikis visai ekonomikai, šis reglamentas turėtų įsigalioti kuo greičiau. Atsižvelgiant į išimtines aplinkybes atitinkamose valstybėse narėse, jis turėtų būti taikomas atgaline data, pradedant nuo 2010 biudžetinių metų arba nuo tos dienos, kurią pradėta teikti finansinė parama, atsižvelgiant į prašančios valstybės narės padėtį, laikotarpiais, kuriais valstybės narės gavo Sąjungos arba kitų euro zonos valstybių narių finansinę paramą dideliems savo finansinio stabilumo sunkumams įveikti;
(19)
kai vadovaujantis nukrypti leidžiančia nuostata pagal Reglamento (ES) Nr. 1083/2006 77 straipsnio 2 dalį numatomas laikinas tarpinių mokėjimų ar galutinio likučio mokėjimų padidinimas, jį taip pat reikėtų svarstyti atsižvelgiant į visoms valstybėms narėms aktualius biudžeto apribojimus, kuris turėtų būti tinkamai atspindėtas Europos Sąjungos bendrajame biudžete. Be to, kadangi pagrindinis šio mechanizmo tikslas - įveikti konkrečius esamus sunkumus, jo taikymas turėtų būti ribotas laiko atžvilgiu. Todėl mechanizmą reikėtų pradėti taikyti 2010 m. sausio 1 d., o jo taikymo trukmės pabaiga turėtų būti 2013 m. gruodžio 31 d.;
(20)
todėl Reglamentas (EB) Nr. 1083/2006 turėtų būti atitinkamai iš dalies pakeistas,
PRIĖMĖ ŠĮ REGLAMENTĄ:
1 straipsnis
Reglamento (EB) Nr. 1083/2006 77 straipsnis pakeičiamas taip:
„77 straipsnis
Bendros tarpinių mokėjimų ir galutinio likučio mokėjimų apskaičiavimo taisyklės
1. Tarpiniai mokėjimai ir galutinio likučio mokėjimai apskaičiuojami taikant bendro finansavimo normą, nustatytą sprendime dėl atitinkamos veiksmų programos kiekvienai prioritetinei krypčiai, reikalavimus atitinkančioms išlaidoms, nurodytoms pagal tą prioritetinę kryptį kiekvienoje tvirtinančios institucijos patvirtintoje išlaidų ataskaitoje.
2. Nukrypstant nuo 53 straipsnio 2 dalies, 53 straipsnio 4 dalies antro sakinio bei III priede nustatytų viršutinių ribų, tarpiniai mokėjimai ir galutinio likučio mokėjimai padidinami suma, atitinkančia kiekvienai prioritetinei krypčiai taikytinos bendro finansavimo normos padidinimą dešimčia procentinių punktų, bet neviršijančia 100 %, kuri turi būti taikoma reikalavimus atitinkančių išlaidų sumai, pastaruoju metu deklaruotai kiekvienoje patvirtintoje išlaidų ataskaitoje, pateiktoje laikotarpiu, kuriuo valstybė narė atitinka vieną iš šių sąlygų:
a)
finansinė parama jai teikiama pagal 2010 m. gegužės 11 d. Tarybos reglamentą (ES) Nr. 407/2010, kuriuo nustatoma Europos finansinės padėties stabilizavimo priemonė (12), arba iki to reglamento įsigaliojimo finansinę paramą jai teikia kitos euro zonos valstybės narės;
b)
vidutinės trukmės finansinė parama jai teikiama pagal 2002 m. vasario 18 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 332/2002 dėl priemonės, teikiančios vidutinės trukmės finansinę pagalbą valstybių narių mokėjimų balansams, sukūrimo (13);
c)
finansinė parama jai teikiama pagal Europos stabilumo mechanizmo kūrimo sutartį, šiai įsigaliojus.
3. Valstybė narė, siekianti pasinaudoti nukrypti leidžiančia nuostata pagal 2 dalį, pateikia Komisijai prašymą raštu ne vėliau kaip 2012 m. vasario 21 d. arba per du mėnesius nuo tos dienos, kurią valstybė narė įvykdo 2 dalyje nurodytas sąlygas.
4. Pagal 3 dalį pateiktame prašyme valstybė narė pagrindžia nukrypti leidžiančios nuostatos taikymo poreikį pateikdama informaciją, kuri yra būtina nustatyti:
a)
naudojantis jos makroekonominės ir fiskalinės padėties duomenimis - kad nėra išteklių nacionaliniam įnašui finansuoti;
b)
kad būtina padidinti mokėjimus, kaip nurodyta 2 dalyje, siekiant užtikrinti veiksmų programų įgyvendinimo tęstinumą;
c)
kad problemos neišsprendžiamos net jei naudojamos didžiausios III priede nustatytos bendro finansavimo normoms taikomos viršutinės ribos;
d)
kad ji atitinka vieną iš 2 dalies a, b arba c punkte nurodytų sąlygų, pateikdama nuorodą į Tarybos sprendimą arba į kitą teisės aktą, ir konkrečią datą, nuo kurios valstybei narei pradėta teikti finansinė parama.
Komisija tikrina, ar pateikta informacija pagrindžia nukrypti leidžiančios nuostatos taikymą pagal 2 dalį. Komisijai suteikiamas 30 dienų nuo prašymo pateikimo laikotarpis pareikšti prieštaravimui dėl pateiktos informacijos tikslumo.
Jei Komisija nusprendžia pareikšti prieštaravimą dėl valstybės narės prašymo, naudodamasi teise priimti įgyvendinimo aktus, ji dėl to priima sprendimą, nurodydama priežastis.
Jei Komisija nepareiškia prieštaravimo dėl valstybės narės prašymo pagal 3 dalį, prašymas laikomas pagrįstu.
5. Be to, valstybės narės prašyme išsamiai aprašomas numatomas 2 dalyje numatytos nukrypti leidžiančios nuostatos naudojimas ir pateikiama informacija apie papildomas priemones, numatytas siekiant sutelkti lėšas konkurencingumo, ekonomikos augimo ir užimtumo sritims, be kita ko, tam tikrais atvejais iš dalies pakeičiant veiksmų programas.
6. 2 dalyje numatyta nukrypti leidžianti nuostata netaikoma po 2013 m. gruodžio 31 d. pateiktų išlaidų ataskaitų atžvilgiu.
7. Valstybei narei nustojus naudotis 2 dalyje nurodyta finansine parama, Komisija, skaičiuodama tarpinius mokėjimus ir galutinio likučio mokėjimus, neatsižvelgia į pagal tą dalį išmokėtas padidintas sumas.
Vis dėlto į tas sumas atsižvelgiama taikant 79 straipsnio 1 dalį.
8. Galimybė panaudoti taikant 2 dalį padidintus tarpinius mokėjimus kuo greičiau suteikiama vadovaujančiai institucijai ir jie naudojami tik mokėjimams įgyvendinant veiksmų programą.
9. Teikdamos strategines ataskaitas pagal 29 straipsnio 1 dalį valstybės narės teikia Komisijai tinkamą informaciją apie šio straipsnio 2 dalyje numatytos nukrypti leidžiančios nuostatos naudojimą, iš kurios matyti, kaip padidinta paramos suma atitinkamoje valstybėje narėje buvo prisidėta skatinant konkurencingumą, ekonomikos augimą ir užimtumą. Į tą informaciją Komisija atsižvelgia rengdama 30 straipsnio 1 dalyje nurodytą strateginę ataskaitą.
10. Neatsižvelgiant į 2 dalį, Sąjungos įnašas tarpiniais mokėjimais ir galutinio likučio mokėjimais neviršija valstybės finansinio įnašo ir didžiausios fondų paramos sumos kiekvienai prioritetinei krypčiai, kaip nustatyta veiksmų programą patvirtinančiame Komisijos sprendime.
11. 2-9 dalys netaikomos veiksmų programoms siekiant Europos teritorinio bendradarbiavimo tikslo.
2 straipsnis
Šis reglamentas įsigalioja jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje dieną.
Vis dėlto toliau nurodytoms valstybėms narėms jis taikomas atgaline data: Airijai, Graikijai ir Portugalijai nuo tos dienos, kurią toms valstybėms narėms buvo suteikta finansinė parama, kaip minėta Reglamento (EB) Nr. 1083/2006 77 straipsnio 2 dalyje, o Vengrijai, Latvijai ir Rumunijai - nuo 2010 m. sausio 1 d.
Šis reglamentas privalomas visas ir tiesiogiai taikomas visose valstybėse narėse.
Priimta Strasbūre 2011 m. gruodžio 13 d.