РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 438/2010 НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
от 19 май 2010 година
за изменение на Регламент (ЕО) № 998/2003 относно ветеринарно-санитарните изисквания, които са приложими при движение с нетърговска цел на домашни любимци
ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взеха предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 43, параграф 2 и член 168, параграф 4, буква б) от него,
като взеха предвид предложението на Европейската комисия,
като взеха предвид становището на Европейския икономически и социален комитет (1),
след консултация с Комитета на регионите,
в съответствие с обикновената законодателна процедура (2),
като имат предвид, че:
(1)
С Регламент (ЕО) № 998/2003 на Европейския парламент и на Съвета (3) се установяват ветеринарно-санитарните изисквания, прилагани спрямо движението с нетърговска цел на домашни любимци, както и правилата относно проверките на това движение.
(2)
В член 5 от Регламент (ЕО) № 998/2003 са определени разпоредбите, които се прилагат за движението между държавите-членки на кучета, котки и порове, както са посочени в части А и Б от приложение I към него. Съгласно член 5, параграф 1, буква а) от посочения регламент въпросните домашни любимци трябва да бъдат идентифицирани посредством електронна идентификационна система (импулсен приемо-предавател). По време на осемгодишния преходен период, считано от датата на влизане в сила на посочения регламент, домашните любимци се смятат за идентифицирани и когато имат ясно четлива татуировка.
(3)
В член 4, параграф 1 и член 14 от Регламент (ЕО) № 998/2003 се предвижда, че когато импулсният приемо-предавател не съответства на стандарт по ISO 11784 или на приложение А към стандарт по ISO 11785, собственикът на домашния любимец или физическото лице, отговорно от името на собственика, трябва да предостави средствата за разчитане на импулсния приемо-предавател по време на всяка инспекция.
(4)
С цел да се избегнат ненужните усложнения, по-специално по отношение на движението на домашни любимци от трети страни, е необходимо да бъдат прецизирани позоваванията на посочените стандарти по ISO, преди използването на импулсни приемо-предаватели да стане задължително. Целесъобразно е, поради техническото естество на тези позовавания, те да бъдат включени в приложение към Регламент (ЕО) № 998/2003, а членове 4 и 14 от посочения регламент да бъдат съответно изменени.
(5)
Освен това в член 5, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 998/2003 се предвижда, че кучетата, котките и поровете трябва да бъдат придружени от паспорт, издаден от ветеринар, оправомощен от компетентния орган, с който се удостоверява ваксинация против бяс съгласно препоръките на лабораторията производител, направена на въпросното животно с инактивирана ваксина против бяс от поне една антигенна единица на доза (стандарт на СЗО). След приемането на Регламент (ЕО) № 998/2003 за целите на ваксинацията против бяс се появиха на разположение и рекомбинантни ваксини.
(6)
С цел да се позволи движението на кучета, котки и порове, ваксинирани с рекомбинантни ваксини, и по-специално на тези, идващи от трети страни, следва също да се предвиди разпоредба, разрешаваща за целите на Регламент (ЕО) № 998/2003 използването на такива ваксини в съответствие с някои от техническите изисквания, установени в приложение към посочения регламент.
(7)
Ако са сложени в държава-членка, ваксините следва да имат разрешение за търговия в съответствие с Директива 2001/82/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 6 ноември 2001 г. относно кодекса на Общността за ветеринарните лекарствени продукти (4) или с Регламент (ЕО) № 726/2004 на Европейския парламент и на Съвета от 31 март 2004 г. за установяване на процедури на Общността за разрешаване и контрол на лекарствени продукти за хуманна и ветеринарна употреба и за създаване на Европейска агенция по лекарствата (5).
(8)
Ако са сложени в трета страна, ваксините следва да отговарят на минималните стандарти за безопасност, установени в съответната глава от Ръководството за диагностични тестове и ваксини за сухоземни животни на Световната организация за здравеопазване на животните.
(9)
Освен това следва да бъдат приети правила, основани на научни доказателства и подобни на тези, установени за беса. С тях следва да се предвидят превантивни здравни мерки за движението на домашни любимци по отношение на други болести, които могат да засегнат посочените животни, ако тези превантивни мерки са пропорционални на риска от разпространение на тези болести в резултат от такова движение.
(10)
В член 6 от Регламент (ЕО) № 998/2003 се предвижда влизането на кучета и котки в Ирландия, Малта, Швеция и Обединеното кралство да подлежи на допълнителни изисквания предвид особената обстановка в посочените държави-членки по отношение на беса. Тази разпоредба се прилага като преходна мярка до 30 юни 2010 г.
(11)
Съгласно тези допълнителни изисквания влизащите на територията на посочените държави-членки кучета и котки трябва да бъдат идентифицирани посредством импулсен приемо-предавател, освен ако в държавата-членка на местоназначение не е разрешено животното да бъде идентифицирано посредством ясно четлива татуировка. Освен това посочените изисквания включват задължително титруване за антитела преди влизането на посочените домашни любимци на територията на посочените държави-членки, което има за цел да потвърди защитното ниво на антителата против бяс.
(12)
Комисията следва да бъде оправомощена да приема делегирани актове в съответствие с член 290 от Договора за функционирането на Европейския съюз във връзка с превантивни здравни мерки относно болести, различни от бяс, и изменения на техническите изисквания за идентификацията на животните и ваксинацията против бяс, както е посочено в приложенията, добавени съгласно настоящия регламент към Регламент (ЕО) № 998/2003. От особено значение е Комисията да проведе подходящи консултации по време на подготвителната си работа, включително на експертно равнище.
(13)
В член 8 от Регламент (ЕО) № 998/2003 се определят условията за движението на кучета, котки и порове от трети страни в зависимост от преобладаващата обстановка по отношение на беса в третата страна на произход и в държавата-членка по местоназначение.
(14)
В член 8, параграф 1, буква а), подточка ii) от Регламент (ЕО) № 998/2003 се предвижда в случаите, когато домашните любимци се придвижват от някои трети страни до Ирландия, Малта, Швеция и Обединеното кралство, да се прилагат допълнителните изисквания, предвидени в член 6 от посочения регламент. Тези трети страни са посочени в раздел 2 от част Б и в част В от приложение II към посочения регламент.
(15)
В член 8, параграф 1, буква б), подточка ii) от Регламент (ЕО) № 998/2003 се предвижда в случаите, когато домашните любимци се придвижват от други трети страни, те да се поставят под карантина, освен ако не са приведени в съответствие с изискванията на член 6 от посочения регламент след тяхното влизане в Съюза.
(16)
Освен това в член 16 от Регламент (ЕО) № 998/2003 се предвижда, че Финландия, Ирландия, Малта, Швеция и Обединеното кралство - по отношение на ехинококозата, и Ирландия, Малта и Обединеното кралство - по отношение на кърлежите, могат да подчинят влизането на домашни любимци на тяхна територия на специалните правила, приложими към датата на влизане в сила на посочения регламент. Тази разпоредба се прилага като преходна мярка до 30 юни 2010 г.
(17)
В член 23 от Регламент (ЕО) № 998/2003 се предвижда, че Комисията, след като получи становището на Европейския орган за безопасност на храните (ЕОБХ) относно необходимостта от поддържане на серологичния тест, предоставя на Европейския парламент и на Съвета доклад, основан на получения опит и оценка на риска, заедно с подходящи предложения за определяне на режима, който да влезе в сила от 1 юли 2010 г. по отношение на членове 6, 8 и 16 от посочения регламент.
(18)
С цел определяне на посочения режим Комисията извърши оценка на въздействието въз основа на различни скорошни консултации и на доклада на Комисията, приет на 8 октомври 2007 г. във връзка с член 23 от Регламент (ЕО) № 998/2003, и взе предвид препоръките на ЕОБХ.
(19)
На 11 декември 2006 г. ЕОБХ прие становище, озаглавено „Оценка на риска от въвеждане на бяс в Обединеното кралство, Ирландия, Швеция и Малта като последица от премахването на серологичния тест за измерване на защитните антитела против бяс“ (6).
(20)
Въз основа на данни от 2005 г. ЕОБХ установи, че в някои държави-членки разпространението на бяс сред домашните любимци никак не е незначително. Освен това ЕОБХ препоръча прилагането на мерки за ограничаване на риска по отношение на движението на домашни любимци от страните, където разпространението на бяс сред домашните любимци не е незначително.
(21)
Бесът в тези държави-членки е предимно горски бяс. Събраните на място доказателства показват, че с елиминирането на горския бяс посредством интензивни програми за перорална ваксинация на дивите животни намаляват и случаите на заболяването при домашните животни.
(22)
Общността е одобрила редица програми за ликвидиране, контрол и мониторинг на беса в тези държави-членки в изпълнение на член 24, параграф 5 от Решение 90/424/ЕИО на Съвета от 26 юни 1990 г. относно разходите във ветеринарната област (7). Комисията предвижда приключването на подкрепата от ЕС за националните програми на територията на тези държави-членки до края на 2011 г.
(23)
Предвид становището от 11 декември 2006 г. на ЕОБХ, и подкрепяните от Общността програми за ликвидиране на беса в някои държави-членки преходната мярка, предвидена в член 6 от Регламент (ЕО) № 998/2003, следва да бъде продължена до 31 декември 2011 г.
(24)
На 18 януари 2007 г. ЕОБХ прие становище, озаглавено „Оценка на риска от въвеждане на ехинококоза в Обединеното кралство, Ирландия, Швеция, Малта и Финландия като последица от премахването на националните правила“ (8).
(25)
На 8 март 2007 г. ЕОБХ прие становище, озаглавено „Оценка на риска от въвеждане на кърлежи в Обединеното кралство, Ирландия и Малта като последица от премахването на националните правила“ (9).
(26)
От посочените становища личи, че наличните данни не позволяват на ЕОБХ да докаже ясно обособен статус за петте държави-членки, прилагащи преходните мерки, по отношение на някои кърлежи и на тенията Echinococcus multilocularis, нито да определи количествено риска от въвеждането на патогени посредством движението с нетърговска цел на домашни любимци.
(27)
С цел да се гарантира последователността по отношение на преходните мерки, е целесъобразно преходната мярка, предвидена в член 16 от Регламент (ЕО) № 998/2003, да бъде продължена до 31 декември 2011 г.
(28)
Поради това Регламент (ЕО) № 998/2003 следва да бъде съответно изменен,
ПРИЕХА НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Регламент (ЕО) № 998/2003 се изменя, както следва:
1.
Член 4, параграф 1, втора алинея се заменя със следното:
„В случая, посочен в буква б) от първа алинея, когато импулсният приемо-предавател не отговаря на изискванията, установени в приложение Ia, собственикът на домашния любимец или физическото лице, отговорно от името на собственика, трябва да предостави средствата за разчитане на импулсния приемо-предавател по време на всяка инспекция.“;
2.
Член 5, параграф 1 се изменя, както следва:
а)
буква б) се заменя със следното:
„б)
да бъдат придружени от паспорт, издаден от ветеринар, оправомощен от компетентния орган, който удостоверява, че:
i)
на въпросното животно е поставена валидна ваксина против бяс в съответствие с приложение Iб,
ii)
въпросното животно е било подложено на превантивни здравни мерки за други болести, когато това е необходимо.“;
б)
добавя се следната алинея:
„С цел да се гарантира контрол на болестите, различни от бяс, които могат да се разпространят в резултат на движението на домашни любимци, Комисията може да приеме, чрез делегирани актове в съответствие с член 19б и ако са спазени условията по членове 19в и 19г, превантивните здравни мерки, посочени в буква б), подточка ii) от първа алинея. Тези мерки са научно обосновани и са пропорционални на риска от разпространение на тези болести в резултат на такова движение.“;
3.
В член 6, параграф 1, първа алинея уводният текст и първото тире се заменят със следното:
„1. До 31 декември 2011 г. влизането на домашните любимци, изброени в част А от приложение I, на територията на Ирландия, Малта, Швеция и Обединеното кралство се подчинява на следните изисквания:
-
те трябва да са идентифицирани в съответствие с член 4, параграф 1, първа алинея, буква б), освен ако до края на осемгодишния преходен период, предвиден в член 4, параграф 1, държавата-членка по местоназначение признава също и идентификацията в съответствие с член 4, параграф 1, първа алинея, буква а), и“;
4.
Член 8, параграф 1 се изменя, както следва:
а)
буква а), подточка ii) се заменя със следното:
„ii)
до 31 декември 2011 г. в една от държавите-членки, посочени в приложение II, част А, или директно, или след транзит през една от териториите, посочени в приложение II, част Б, отговарят на изискванията на член 6.“
б)
буква б), подточка ii) се заменя със следното:
„ii)
до 31 декември 2011 г. в една от държавите-членки, посочени в приложение II, част А, или директно, или след транзит през една от териториите, посочени в приложение II, част Б, да бъдат поставени под карантина, освен ако не са приведени в съответствие с изискванията на член 6 след тяхното влизане в Съюза.“;
5.
В член 14 втората алинея се заменя със следното:
„В случая, посочен в член 4, параграф 1, първа алинея, буква б), когато импулсният приемо-предавател не отговаря на изискванията, установени в приложение Ia, собственикът на домашния любимец или физическото лице, отговорно от името на собственика, трябва да предостави средствата за разчитане на импулсния приемо-предавател по време на всяка инспекция.“;
6.
Член 16 се заменя със следното:
„Член 16
До 31 декември 2011 г. Финландия, Ирландия, Малта, Швеция и Обединеното кралство - по отношение на ехинококозата, и Ирландия, Малта и Обединеното кралство - по отношение на кърлежите, могат да подчинят влизането на домашни любимци на тяхната територия на специални правила, приложими към датата на влизане в сила на настоящия регламент.“;
7.
Вмъкват се следните членове:
„Член 19а
1. С оглед отразяване на техническия прогрес Комисията може да приеме изменения на техническите изисквания за идентификацията, установени в приложение Iа, посредством делегирани актове в съответствие с член 19б и при спазване на условията по членове 19в и 19г.
2. С оглед отразяване на научно-техническите постижения по отношение на ваксинацията против бяс Комисията може да приеме изменения на техническите изисквания за ваксинацията против бяс, установени в приложение Iб, посредством делегирани актове в съответствие с член 19б и при спазване на условията по членове 19в и 19г.
3. При приемането на подобни делегирани актове Комисията действа в съответствие с разпоредбите на настоящия регламент.
Член 19б
1. Правомощията да приема делегираните актове, посочени в член 5, параграф 1 и член 19а, се предоставят на Комисията за срок от 5 години след 18 юни 2010 г. Комисията изготвя доклад относно делегираните правомощия не по-късно от 6 месеца преди края на 5-годишния срок. Делегирането на правомощия се удължава автоматично за срокове с еднаква продължителност, освен ако Европейският парламент и Съветът не го оттеглят в съответствие с член 19в.
2. Веднага след като приеме делегиран акт, Комисията нотифицира едновременно Европейския парламент и Съвета за него.
3. Правомощията да приема делегирани актове се предоставят на Комисията при условията, предвидени в членове 19в и 19г.
Член 19в
1. Делегирането на правомощия, посочено в член 5, параграф 1 и член 19а, може да бъде оттеглено по всяко време от Европейския парламент или от Съвета.
2. Институцията, започнала вътрешна процедура за вземане на решение дали да оттегли делегирането на правомощия, полага усилия да информира другата институция и Комисията в разумен срок, преди да вземе окончателно решение, като посочва делегираните правомощия, които могат да бъдат оттеглени, както и евентуалните причини за оттеглянето.
3. С решението за оттегляне се прекратява делегирането на правомощията, посочени в същото решение. То поражда действие незабавно или на посочена в него по-късна дата. Решението за оттегляне не засяга действителността на делегираните актове, които вече са в сила. То се публикува в Официален вестник на Европейския съюз.
Член 19г
1. Европейският парламент или Съветът могат да възразят срещу делегирания акт в срок от два месеца от датата на нотификацията.
По инициатива на Европейския парламент или на Съвета този срок се удължава с два месеца.
2. Ако към момента на изтичането на посочения срок нито Европейският парламент, нито Съветът не е възразил срещу делегирания акт, той се публикува в Официален вестник на Европейския съюз и влиза в сила на посочената в него дата.
Делегираният акт може да се публикува в Официален вестник на Европейския съюз и да влезе в сила преди изтичането на посочения срок, ако и Европейският парламент, и Съветът са информирали Комисията за намерението си да не правят възражения.
3. Ако Европейският парламент или Съветът възразят срещу делегиран акт, той не влиза в сила. Институцията, която възразява срещу делегирания акт, посочва причините за това.“;
8.
Вмъкват се приложения Iа и Iб съгласно установеното в приложението към настоящия регламент.
Член 2
Настоящият регламент влиза в сила на двадесетия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Страсбург на 19 май 2010 година.
EUROPOS PARLAMENTO IR TARYBOS REGLAMENTAS (ES) Nr. 438/2010
2010 m. gegužės 19 d.
kuriuo iš dalies keičiamas Reglamentas (EB) Nr. 998/2003 dėl gyvūnų sveikatos reikalavimų, taikomų nekomerciniam naminių gyvūnėlių judėjimui
EUROPOS PARLAMENTAS IR EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
atsižvelgdami į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 43 straipsnio 2 dalį ir 168 straipsnio 4 dalies b punktą,
atsižvelgdami į Europos Komisijos pasiūlymą,
atsižvelgdami į Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nuomonę (1),
pasikonsultavę su Regionų komitetu,
spręsdami pagal įprastą teisėkūros procedūrą (2),
kadangi:
(1)
Europos Parlamento ir Tarybos reglamente (EB) Nr. 998/2003 (3) nustatyti nekomerciniam naminių gyvūnėlių judėjimui taikomi gyvūnų sveikatos reikalavimai ir taisyklės, taikomos atliekant tokio judėjimo patikrinimus.
(2)
Reglamento (EB) Nr. 998/2003 5 straipsnyje išdėstytos nuostatos, taikomos reglamento I priedo A ir B dalyse išvardytų šunų, kačių ir šeškų judėjimui tarp valstybių narių. Pagal to reglamento 5 straipsnio 1 dalies a punktą šie naminiai gyvūnėliai turi būti identifikuojami taikant elektroninę identifikavimo sistemą (atsakiklį). Pereinamuoju aštuonerių metų laikotarpiu nuo to reglamento įsigaliojimo dienos šie naminiai gyvūnėliai laikomi identifikuoti, jeigu jie turi aiškiai įskaitomą tatuiruotę.
(3)
Reglamento (EB) Nr. 998/2003 4 straipsnio 1 dalyje ir 14 straipsnyje nustatyta, kad jei atsakiklis neatitinka standarto ISO 11784 arba standarto ISO 11785 A priedo, naminio gyvūnėlio savininkas arba savininko vardu už jį atsakingas fizinis asmuo bet kurio patikrinimo metu turi pateikti tokio atsakiklio skaitymui būtinas priemones.
(4)
Siekiant išvengti nereikalingų trukdymų, ypač naminius gyvūnėlius vežant iš trečiųjų šalių, reikia patikslinti nuorodas į šiuos ISO standartus, prieš įsigaliojant privalomam reikalavimui naudoti atsakiklius. Kadangi šios nuorodos yra techninės, tikslinga jas išdėstyti Reglamento (EB) Nr. 998/2003 priede ir atitinkamai iš dalies pakeisti to reglamento 4 ir 14 straipsnius.
(5)
Be to, Reglamento (EB) Nr. 998/2003 5 straipsnio 1 dalies b punkte nurodyta, kad šunys, katės ir šeškai turi būti vežami su pasu, kurį išduoda kompetentingos institucijos įgaliotas veterinarijos gydytojas, patvirtinančiu, kad laikantis vakciną gaminančios laboratorijos rekomendacijų atitinkamam gyvūnui atlikta galiojanti vakcinacija nuo pasiutligės, jį paskiepijus inaktyvuota vakcina nuo pasiutligės, kurios vienoje dozėje yra bent vienas antigeno vienetas (PSO standartas). Priėmus Reglamentą (EB) Nr. 998/2003, atliekant vakcinaciją nuo pasiutligės pradėtos taikyti ir rekombinantinės vakcinos.
(6)
Siekiant sudaryti sąlygas vežti rekombinantinėmis vakcinomis paskiepytus šunis, kates ir šeškus, visų pirma iš trečiųjų šalių, reikėtų taip pat priimti nuostatą, pagal kurią, įgyvendinant Reglamentą (EB) Nr. 998/2003, būtų leidžiama naudoti šias vakcinas, laikantis tam tikrų to reglamento priede nustatytų techninių reikalavimų.
(7)
Jei vakcinacija atlikta valstybėje narėje, vakcinoms turėtų būti gautas leidimas prekiauti pagal 2001 m. lapkričio 6 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 2001/82/EB dėl Bendrijos kodekso, reglamentuojančio veterinarinius vaistus (4), arba 2004 m. kovo 31 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (EB) Nr. 726/2004, nustatantį Bendrijos leidimų dėl žmonėms skirtų ir veterinarinių vaistų išdavimo ir priežiūros tvarką ir įsteigiantį Europos vaistų agentūrą (5).
(8)
Jei vakcinacija atlikta trečiojoje šalyje, vakcinos turėtų atitikti būtinuosius saugos standartus, nustatytus atitinkamame Pasaulinės gyvūnų sveikatos organizacijos (PGSO) „Sausumos gyvūnų diagnostinių tyrimų ir vakcinų vadovo“ skyriuje.
(9)
Be to, turėtų būti priimtos mokslinėmis žiniomis pagrįstos taisyklės, panašios į pasiutligei skirtas taisykles. Jose turėtų būti numatytos prevencinės sveikatos priemonės, taikomos vežant naminius gyvūnėlius ir susijusios su kitomis ligomis, kuriomis šie gyvūnėliai gali užsikrėsti, jei šios prevencinės priemonės proporcingos dėl tokio judėjimo kylančiai šių ligų plitimo grėsmei.
(10)
Reglamento (EB) Nr. 998/2003 6 straipsnyje nustatyta, kad įvežant šunis ir kates į Airiją, Maltą, Švediją ir Jungtinę Karalystę taikomi papildomi reikalavimai, atsižvelgiant į ypatingą šių valstybių narių padėtį dėl pasiutligės. Ši nuostata, kaip pereinamojo laikotarpio priemonė, taikytina iki 2010 m. birželio 30 d.
(11)
Laikantis šių papildomų reikalavimų, į minėtas valstybes nares įvežami šunys turi būti identifikuojami atsakikliu, išskyrus tuos atvejus, kai paskirties valstybė narė taip pat pripažįsta, kad gyvūnas gali būti identifikuojamas aiškiai įskaitoma tatuiruote. Be to, pagal šiuos reikalavimus prieš įvežant tuos naminius gyvūnėlius į minėtų valstybių narių teritoriją būtinas jų antikūnų titravimas, siekiant patvirtinti pakankamą apsauginį pasiutligės antikūnų lygį.
(12)
Pagal Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 290 straipsnį Komisijai turėtų būti suteikti įgaliojimai priimti deleguotus teisės aktus dėl prevencinių sveikatos priemonių, susijusių su kitomis nei pasiutligė ligomis, taip pat prieduose, kuriais Reglamentas (EB) Nr. 998/2003 papildomas laikantis šio reglamento nuostatų, nurodytų gyvūnams identifikuoti ir vakcinuoti nuo pasiutligės taikomų techninių reikalavimų pakeitimus. Labai svarbu, kad parengiamųjų darbų metu Komisija tinkamai konsultuotųsi, įskaitant konsultacijas ekspertų lygiu.
(13)
Reglamento (EB) Nr. 998/2003 8 straipsnyje pateikiamos šunų, kačių ir šeškų judėjimo iš trečiųjų šalių sąlygos, nustatytos pagal vyraujančią padėtį dėl pasiutligės kilmės trečiojoje šalyje ir paskirties valstybėje narėje.
(14)
Reglamento (EB) Nr. 998/2003 8 straipsnio 1 dalies a punkto ii papunktyje nustatyta, kad jei naminiai gyvūnėliai vežami iš tam tikrų trečiųjų šalių į Airiją, Maltą, Švediją ir Jungtinę Karalystę, taikytini to reglamento 6 straipsnyje nustatyti papildomi reikalavimai. Tos trečiosios šalys išvardijamos to reglamento II priedo B dalies 2 skirsnyje ir C dalyje.
(15)
Reglamento (EB) Nr. 998/2003 8 straipsnio 1 dalies b punkto ii papunktyje nustatyta, kad iš kitų trečiųjų šalių atvežti naminiai gyvūnėliai pateikiami karantinui, išskyrus atvejus, jei po įvežimo į Sąjungą jie atitiko to reglamento 6 straipsnio reikalavimus.
(16)
Be to, Reglamento (EB) Nr. 998/2003 16 straipsnyje nustatyta, kad Suomija, Airija, Malta, Švedija ir Jungtinė Karalystė gali reikalauti, kad į jų teritoriją naminiai gyvūnėliai būtų įvežami laikantis to reglamento įsigaliojimo dieną taikomų specialių taisyklių dėl echinokokozės, o Airija, Malta ir Jungtinė Karalystė - dėl erkių. Ši nuostata, kaip pereinamojo laikotarpio priemonė, taikytina iki 2010 m. birželio 30 d.
(17)
Reglamento (EB) Nr. 998/2003 23 straipsnyje nustatyta, kad Komisija, gavusi Europos maisto saugos tarnybos nuomonę (toliau - EMST) dėl būtinybės ir toliau vykdyti serologinius tyrimus ir remdamasi įgyta patirtimi ir rizikos įvertinimu, Europos Parlamentui ir Tarybai turi pateikti ataskaitą, kartu su atitinkamais pasiūlymais, dėl režimo, kuris turi įsigalioti nuo 2010 m. liepos 1 d., taikant to reglamento 6, 8 ir 16 straipsnius nustatymo.
(18)
Norėdama nustatyti tą režimą, Komisija atliko poveikio vertinimą, vadovaudamasi įvairiomis neseniai vykdytomis konsultacijomis ir 2007 m. spalio 8 d. patvirtinta Komisijos ataskaita, susijusia su Reglamento (EB) Nr. 998/2003 23 straipsniu, bei atsižvelgė į EMST rekomendacijas.
(19)
2006 m. gruodžio 11 d. EMST priėmė nuomonę „Pasiutligės pavojaus Jungtinėje Karalystėje, Airijoje, Švedijoje ir Maltoje nutraukus pasiutligei atsparių antikūnų serologinius tyrimus vertinimas“ (6).
(20)
Remdamasi 2005 m. duomenimis EMST nustatė, kad tam tikrose valstybėse narėse pasiutligė gana paplitusi tarp naminių gyvūnėlių. EMST taip pat rekomendavo, kad vežant naminius gyvūnėlius iš šalių, kuriose tarp šių gyvūnėlių pasiutligė gana paplitusi, būtų taikomos riziką mažinančios priemonės.
(21)
Minėtose valstybėse narėse pasiutligė daugiausia paplitusi tarp laukinių gyvūnų. Remiantis vietoje surinktais duomenimis matyti, kad likvidavus laukinių gyvūnų pasiutligę intensyviomis oralinės laukinių gyvūnų vakcinacijos programomis, naminiai gyvūnai rečiau užsikrečia pasiutlige.
(22)
Remdamasi 1990 m. birželio 26 d. Tarybos sprendimo 90/424/EEB dėl išlaidų veterinarijos srityje (7) 24 straipsnio 5 dalimi Bendrija patvirtino kelias pasiutligės likvidavimo, kontrolės ir stebėsenos šiose valstybėse narėse programas. Komisija numato iki 2011 m. pabaigos baigti teikti ES paramą šių valstybių narių teritorijoje įgyvendinamoms nacionalinėms programoms.
(23)
Atsižvelgiant į 2006 m. gruodžio 11 d. EMST nuomonę ir Bendrijos remiamas pasiutligės likvidavimo tam tikrose valstybėse narėse programas reikėtų pratęsti Reglamento (EB) Nr. 998/2003 6 straipsnyje nurodytų pereinamojo laikotarpio priemonių galiojimą iki 2011 m. gruodžio 31 d.
(24)
2007 m. sausio 18 d. EMST priėmė nuomonę „Echinokokozės paplitimo Jungtinėje Karalystėje, Airijoje, Švedijoje, Maltoje ir Suomijoje pavojaus panaikinus nacionalines taisykles vertinimas“ (8).
(25)
2007 m. kovo 8 d. EMST priėmė nuomonę „Erkių paplitimo Jungtinėje Karalystėje, Airijoje ir Maltoje pavojaus panaikinus nacionalines taisykles vertinimas“ (9).
(26)
Tos nuomonės patvirtina, jog remdamasi turimais duomenimis EMST negalėjo įrodyti ypatingos valstybių narių, taikančių pereinamojo laikotarpio priemones, padėties dėl tam tikrų erkių ir kaspinuočio Echinococcus multilocularis, ir kiekybiškai įvertinti patogeno paplitimo pavojų, kylantį dėl nekomercinio naminių gyvūnėlių judėjimo.
(27)
Siekiant užtikrinti pereinamojo laikotarpio priemonių nuoseklumą, tikslinga pratęsti Reglamento (EB) Nr. 998/2003 16 straipsnyje nurodytos pereinamojo laikotarpio priemonės galiojimą iki 2011 m. gruodžio 31 d.
(28)
Todėl Reglamentą (EB) Nr. 998/2003 reikėtų atitinkamai iš dalies pakeisti,
PRIĖMĖ ŠĮ REGLAMENTĄ:
1 straipsnis
Reglamentas (EB) Nr. 998/2003 iš dalies keičiamas taip:
1)
4 straipsnio 1 dalies antroji pastraipa pakeičiama taip:
„Jeigu pirmos pastraipos b punkte nurodytas atsakiklis neatitinka Ia priede nustatytų reikalavimų, naminio gyvūnėlio savininkas arba savininko vardu už jį atsakingas fizinis asmuo bet kurio patikrinimo metu turi pateikti tokio atsakiklio skaitymui būtinas priemones.“;
2)
5 straipsnio 1 dalis iš dalies keičiama taip:
a)
b punktas pakeičiamas taip:
„b)
vežami su pasu, kurį išdavė kompetentingos institucijos įgaliotas veterinarijos gydytojas, patvirtinančiu, kad:
i)
atitinkamam gyvūnui atlikta galiojanti vakcinacija nuo pasiutligės, kaip nurodyta Ib priede;
ii)
prireikus, atitinkamam gyvūnui buvo taikytos prevencinės sveikatos priemonės dėl kitų ligų.“;
b)
papildoma šia pastraipa:
„Siekdama užtikrinti kitų nei pasiutligė ligų, kurios galėtų plisti dėl naminių gyvūnėlių judėjimo, kontrolę, Komisija, naudodamasi teise priimti deleguotus teisės aktus pagal 19b straipsnį bei laikydamasi 19c ir 19d straipsniuose nustatytų sąlygų, gali patvirtinti pirmos pastraipos b punkto ii papunktyje nurodytas prevencines sveikatos priemones. Tos priemonės turi būti moksliškai pagrįstos ir proporcingos dėl tokio judėjimo kylančiai šių ligų plitimo grėsmei.“;
3)
6 straipsnio 1 dalies pirmos pastraipos įžanginė dalis ir pirmoji įtrauka pakeičiamos taip:
„1. Iki 2011 m. gruodžio 31 d. I priedo A dalyje išvardytus naminius gyvūnėlius leidžiama įvežti į Airijos, Maltos, Švedijos ir Jungtinės Karalystės teritoriją tik laikantis šių reikalavimų:
-
jie turi būti identifikuoti pagal 4 straipsnio 1 dalies pirmosios pastraipos b punktą, išskyrus atvejus, jei iki 4 straipsnio 1 dalyje nurodyto aštuonerių metų pereinamojo laikotarpio pabaigos paskirties valstybė narė taip pat pripažįsta identifikavimą pagal 4 straipsnio 1 dalies pirmosios pastraipos a punktą, ir“;
4)
8 straipsnio 1 dalis iš dalies keičiama taip:
a)
a punkto ii papunktis pakeičiamas taip:
„ii)
iki 2011 m. gruodžio 31 d. - vieną iš valstybių narių, įtrauktų į II priedo A dalies sąrašą, tiesiogiai arba po tranzito per vieną iš teritorijų, įtrauktų į II priedo B dalį, atitinka 6 straipsnio reikalavimus.“;
b)
b punkto ii papunktis pakeičiamas taip:
„ii)
iki 2011 m. gruodžio 31 d. - vieną iš valstybių narių, įtrauktų į II priedo A dalies sąrašą, tiesiogiai arba po tranzito per vieną iš teritorijų, įtrauktų į II priedo B dalį, pateikiami karantinui, išskyrus atvejus, jei po įvežimo į Sąjungą jie atitiko 6 straipsnio reikalavimus.“;
5)
14 straipsnio antroji pastraipa pakeičiama taip:
„Jeigu 4 straipsnio 1 dalies pirmos pastraipos b punkte nurodytas atsakiklis neatitinka Ia priede nustatytų reikalavimų, naminio gyvūnėlio savininkas arba savininko vardu už jį atsakingas asmuo bet kurio patikrinimo metu turi pateikti tokio atsakiklio skaitymui būtinas priemones.“;
6)
16 straipsnis pakeičiamas taip:
„16 straipsnis
Iki 2011 m. gruodžio 31 d. Suomija, Airija, Malta, Švedija ir Jungtinė Karalystė gali reikalauti, kad į jų teritoriją naminiai gyvūnėliai būtų įvežami laikantis šio reglamento įsigaliojimo dieną taikomų specialių taisyklių dėl echinokokozės, o Airija, Malta ir Jungtinė Karalystė - dėl erkių“;
7)
įterpiami šie straipsniai:
„19a straipsnis
1. Siekdama atsižvelgti į technikos pažangą ir priimdama deleguotus teisės aktus pagal 19b straipsnį bei laikydamasi 19c ir 19d straipsniuose nustatytų sąlygų, Komisija gali priimti Ia priede nustatytų techninių identifikavimo reikalavimų pakeitimus.
2. Siekdama atsižvelgti į mokslo ir technikos pažangą, susijusią su vakcinacija nuo pasiutligės, ir priimdama deleguotus teisės aktus pagal 19b straipsnį bei laikydamasi 19c ir 19d straipsniuose nustatytų sąlygų, Komisija gali priimti Ib priede nustatytų vakcinacijos nuo pasiutligės techninių reikalavimų pakeitimus.
3. Priimdama tokius deleguotus teisės aktus, Komisija laikosi atitinkamų šio reglamento nuostatų.
19b straipsnis
1. Komisijai suteikiami įgaliojimai priimti 5 straipsnio 1 dalyje ir 19a straipsnyje nurodytus deleguotus teisės aktus penkerių metų laikotarpiui nuo 2010 m. birželio 18 d. Komisija pateikia ataskaitą dėl deleguotų įgaliojimų ne vėliau kaip likus šešiems mėnesiams iki penkerių metų laikotarpio pabaigos. Įgaliojimų delegavimas automatiškai pratęsiamas tokios pačios trukmės laikotarpiams, išskyrus atvejus, kai Europos Parlamentas ar Taryba jį atšaukia pagal 19c straipsnį.
2. Kai tik Komisija priima deleguotą teisės aktą, apie tai ji tuo pačiu metu praneša Europos Parlamentui ir Tarybai.
3. Įgaliojimai priimti deleguotus teisės aktus Komisijai suteikiami laikantis 19c ir 19d straipsniuose nustatytų sąlygų.
19c straipsnis
1. Europos Parlamentas arba Taryba gali bet kuriuo metu atšaukti 5 straipsnio 1 dalyje ir 19a straipsnyje nurodytą įgaliojimų delegavimą.
2. Institucija, pradėjusi vidaus procedūrą, kad nuspręstų, ar atšaukti įgaliojimų delegavimą, stengiasi informuoti kitą instituciją ir Komisiją per protingą terminą iki galutinio sprendimo priėmimo dienos, nurodydama deleguotus įgaliojimus, kurie galėtų būti atšaukti, ir galimas atšaukimo priežastis.
3. Sprendimu dėl įgaliojimų atšaukimo nutraukiamas tame sprendime nurodytų įgaliojimų delegavimas. Jis įsigalioja nedelsiant arba vėlesnę jame nurodytą datą. Sprendimas neturi poveikio jau galiojančių deleguotų teisės aktų galiojimui. Jis skelbiamas Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.
19d straipsnis
1. Europos Parlamentas arba Taryba gali pareikšti prieštaravimus dėl deleguoto teisės akto per du mėnesius nuo pranešimo dienos.
Europos Parlamento arba Tarybos iniciatyva šis laikotarpis pratęsiamas dviem mėnesiams.
2. Jeigu praėjus tam laikotarpiui nei Europos Parlamentas, nei Taryba nepareiškė prieštaravimų dėl deleguoto teisės akto, deleguotas teisės aktas skelbiamas Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje ir įsigalioja jo nuostatose nurodytą dieną.
Deleguotas teisės aktas gali būti skelbiamas Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje ir įsigalioti iki to laikotarpio pabaigos, jeigu tiek Europos Parlamentas, tiek Taryba informavo Komisiją, kad nepareikš prieštaravimų.
3. Jeigu Europos Parlamentas ar Taryba pareiškia prieštaravimų dėl deleguoto teisės akto, šis aktas neįsigalioja. Prieštaravimus pareiškusi institucija nurodo prieštaravimų dėl deleguoto teisės akto priežastis.“;
8)
įterpiami Ia ir Ib priedai, kurių tekstas pateikiamas šio reglamento priede.
2 straipsnis
Šis reglamentas įsigalioja dvidešimtą dieną po jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.
Šis reglamentas privalomas visas ir tiesiogiai taikomas visose valstybėse narėse.
Priimta Strasbūre 2010 m. gegužės 19 d.