РЕШЕНИЕ НА КОМИСИЯТА
от 11 януари 2012 година
относно държавна помощ C 21/10 (предишен E 1/10) - Финландия след неприемане на подходящите мерки за изпълнение на схемата за застраховане в областта на рибарството след приемането от Комисията на преработени Насоки за преглед на държавната помощ за рибарство и аквакултура
(нотифицирано под номер C(2011) 10065)
(само текстовете на фински и шведски език са автентични)
(текст от значение за ЕИП)
(2012/287/ЕС)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз (наричан по-долу ДФЕС), и по-специално член 108, параграфи 1 и 2 от него,
като покани заинтересованите страни да внесат становищата си (1) в съответствие с посочените по-горе разпоредби,
като има предвид, че:
1. ПРОЦЕДУРА
(1)
През 2004 г. Комисията прие преработените Насоки за преглед на държавната помощ за рибарство и аквакултура (наричани по-долу Насоките) (2). Съгласно точка 5.2 от тези Насоки с писмо от 21 октомври 2004 г. Комисията изиска от държавите-членки, между които и Финландия, да изменят съществуващите си схеми за помощ с цел да ги приведат в съответствие с тези нови Насоки най-късно до 1 януари 2005 г. и да потвърдят писмено, че приемат предложенията за подходящи мерки, най-късно до 15 ноември 2004 г. (3)
(2)
С писма от 15 ноември 2004 г., 20 януари 2005 г. и 14 юни 2005 г. Финландия декларира, че не е съгласна да измени схемата за помощи „Схема за застраховане в областта на рибарството“ с оглед нейното привеждане в съответствие с тези нови Насоки. Комисията е уведомена за тази схема на 27 април 1995 г. в съответствие с член 144, буква а) от Договора за присъединяване на Република Финландия към Европейския съюз и след това е считана за съществуваща помощ по смисъла на член 88, параграф 1 от Договора за ЕО (сега член 108 от ДФЕС).
(3)
На 11 октомври 2005 г. беше проведена среща между Комисията и Финландия. Финландия изпрати допълнителна информация с писмо от 24 ноември 2005 г.
(4)
Насоките бяха преработени отново през 2008 г. (4) и Комисията отново изиска от държавите-членки - с писма от 15 април 2008 г. - да изменят съществуващите си схеми най-късно до 1 септември 2008 г. (5)
(5)
С писмо от 30 май 2008 г. Финландия отговори, че отново е готова да измени своята Схема за застраховане в областта на рибарството според предложеното през 2005 г., но не и в степента, която се изисква от подходящите мерки. На 6 март 2009 г. беше проведена нова среща между Комисията и Финландия.
(6)
На 1 октомври 2009 г. Комисията изпрати последното искане за предоставяне на информация, като посочи, че ако Финландия не приеме предложените подходящи мерки, Комисията ще трябва да приложи процедурата по член 19, параграф 2 и член 4, параграф 4 от Регламент (ЕО) № 659/1999 на Съвета (6) и да открие официалната процедура по разследване, определена в член 108, параграф 2 от ДФЕС. Финландия отговори с писмо от 18 ноември 2009 г.
(7)
Тъй като Финландия не прие изцяло предложението за изменение на тази схема, Комисията реши да открие споменатата процедура. С писмо от 15 септември 2010 г. Финландия беше уведомена за това решение, което беше публикувано в Официален вестник (7).
(8)
Финландия отговори с писмо от 15 ноември 2010 г. Освен това, след публикуването на решението в Официален вестник, Комисията получи становища от три заинтересовани страни: две писма, изпратени от две асоциации, представляващи финландските професионални рибари - Suomen Ammatikalastajalitto SAKL ry (писмо от 8 ноември 2011 г.) и Kalatalouden Keskusliitto (писмо от 16 ноември 2010 г.) - и едно писмо, изпратено от шестте асоциации за застраховане в рибарството, функциониращи във Финландия (писмо от 16 ноември 2010 г.). Копия на тези писма бяха изпратени на финландските органи на 6 декември 2010 г. По-късно представители на тези асоциации пристигнаха за среща с представители на службите на Комисията на 13 януари 2011 г. и представиха допълнителни документи.
(9)
Комисията имаше нужда от определени разяснения по отношение на информацията, съдържаща се в изпратеното на 15 ноември 2010 г. писмо, и по тази причина на 4 април 2011 г. беше проведена среща с финландските органи в сградата на Комисията. Финландските органи изпратиха също така допълнителна информация със съобщения от 13 април и 13 май 2011 г.
(10)
В крайна сметка, както стана ясно въз основа на изпратената от Финландия информация, че страната е готова да измени схемата по такъв начин, че да я направи съвместима с вътрешния пазар, с писмо от 6 юли 2011 г. Комисията изиска от Финландия да потвърди своя официален ангажимент за изменение на законодателството, което представлява правната база за въпросната схема. С писмо от 19 септември 2011 г. Финландия даде своя положителен отговор.
2. ОПИСАНИЕ НА ПОМОЩТА
(11)
Въпросната схема за помощ е в съответствие със Закон № 331 от 23 юли 1958 г., последно изменен със Закон № 1236 от 29 януари 1999 г. (8) Финландия уведомява Комисията за тази схема непосредствено след присъединяването си към Европейската общност, съгласно член 144, буква а) от Договора за присъединяване на Република Финландия към Европейския съюз. Оттогава тази схема за помощ е считана за съществуваща помощ по смисъла на член 88 от Договора за ЕО (сега член 108, параграф 1 от ДФЕС).
(12)
Получатели по схемата за застраховане са рибарските предприятия, които постоянно осъществяват риболовна дейност във Финландия. Тази застраховка се предлага от шест асоциации за застраховане в областта на рибарството, които обхващат цялата територия на Финландия. Всяка асоциация покрива определен географски район.
(13)
Според член 7 от споменатия закон към дадена асоциация за застраховане в областта на рибарството се извършва годишно плащане на държавна помощ в размер на част от обезщетенията, изплатени от асоциацията по застрахователни договори, обхванати от закона. Съгласно член 2 обезщетенията могат да покриват следните щети:
-
щети по мрежи, по тралове, парагади и котви, прикачени към тях, по въжета и други спомагателни уреди,
-
щети по риболовни кораби, регистрирани във Финландия,
-
щети по транспортни и буксирни превозни средства, използвани за риболов по лед през зимата, риболовни заслони и плаващи и или дънни уреди за мрежи гъргър.
(14)
В закона са описани също така необходимите условия за разглеждане на исковете за обезщетения. Следните условия са от особена важност за оценката на Комисията: застрахованото имущество трябва да бъде достатъчно добре направено и напълно годно за експлоатация; оборудването трябва да е застраховано по предложение за цялата му стойност; щетата да бъде надлежно показана.
(15)
В писмото си от 15 ноември 2004 г. Финландия обяснява функционирането на тази схема по отношение на претърпените щети от рибарските предприятия. Първо, размерът на допустимите искове за обезщетение е свързан със самоучастие, равняващо се на 25 % - при щети до 504,56 EUR, или най-много 5 % - при щети над тази сума. Размерът на компенсацията, която се заплаща на предприятието от съответната асоциация за застраховане в областта на рибарството, се получава чрез изваждане на това самоучастие. Сумата, която държавата възстановява на асоциацията за застраховане в областта на рибарството, е равна на 40 % от заплащаната компенсация при щети до 504,56 EUR и на 90 %, когато сумата е над 504,56 EUR.
(16)
В последващото си писмо от 24 ноември 2005 г. Финландия предлага тази схема да бъде изменена по такъв начин, че държавна помощ да се плаща само за компенсиране на щети, причинени от специфичните условия във Финландия, включително условието щетата да е настъпила северно от 59-и паралел.
(17)
В писмото си от 15 ноември 2004 г. Финландия описва кои условия се считат за специфични условия във Финландия по отношение на риболовната дейност. Тези условия са свързани с климатичните условия и inter alia заледяването, което може да причини щети както на корабите, така и на уредите, а също така с ниските температури, които могат да засегнат двигателя на кораба. Тези специфични условия се влошават допълнително от фактори като морската топография на Финландия - плитки води и неравно морско дъно в разгърнат на гъсто архипелаг. При тези условия рисковете от корабокрушение, причинено от бури и течения при заледяване, е доста голям. Освен това има голяма популация на тюлени, които могат да предизвикат значителни загуби за риболовната промишленост, като повреждат уредите. Понякога и кормораните могат да предизвикат щети по уредите (хрилните мрежи).
(18)
Годишният брой събития, довели до изплащането на обезщетение, общите годишни платени обезщетения от асоциациите за застраховане в областта на рибарството и частта, която е възстановена от държавата за периода 2004-2009 г., са следните:
Година
Обхванати предприятия
Брой случаи
Изплатени обезщетения (в евро)
Възстановяване от държавата (в евро)
2009 г.
472
470
1 296 961
1 026 132
2008 г.
486
459
1 256 200
980 065
2007 г.
503
530
1 564 340
1 197 217
2006 г.
519
496
1 234 761
920 167
2005 г.
543
539
1 333 027
992 826
2004 г.
576
568
1 607 919
1 111 195
(19)
От извършените от асоциациите плащания около 50 % са свързани с уредите, 45 % - с корабите, и 5 % - с другото оборудване.
3. ОСНОВАНИЯ ЗА ОТКРИВАНЕ НА ОФИЦИАЛНАТА ПРОЦЕДУРА ПО РАЗСЛЕДВАНЕ
(20)
Както е посочено по-горе (9), Комисията е уведомена за тази схема за помощ през 1995 г. в съответствие с член 144, буква а) от Договора за присъединяване на Република Финландия към Европейския съюз и след това е считана за съществуваща помощ по смисъла на член 88, параграф 1 от Договора за ЕО. Насоките, които са в сила до преразглеждането през 2004 г., съдържат специална разпоредба по отношение на помощта за застрахователни премии и именно на тази база въпросната схема за помощ е счетена за съвместима с вътрешния пазар. Тази разпоредба е премахната при преразглеждането от 2004 г.
(21)
С откриването на настоящата процедура според Комисията не може да се счита, че покриваните от схемата за застраховане в областта на рибарството щети са причинени от извънредни обстоятелства или от природни бедствия, а по-скоро от постоянно и свързано със структурата положение, а именно - постоянния и структурния контекст, в рамките на който се осъществява риболовната дейност във Финландия.
(22)
По тази причина, в съответствие с Насоките (10), Комисията счита, че тази помощ представлява оперативна помощ, която по принцип не е съвместима, тъй като резултатът от нея е повишаване на стопанската ликвидност на предприятията, които се ползват от нея, и тя е предоставена, без да се поставя каквото и да било задължение на получателя.
(23)
Комисията не е съгласна с аргументите на финландските органи, които оправдават схемата за помощ, като я квалифицират като услуга от общ икономически интерес по смисъла на член 106, параграф 2 от ДФЕС. Финландия не представи никакви конкретни аргументи, потвърждаващи, че предоставянето на застраховки на рибарските предприятия би могло да се окачестви като услуга от този вид. Следователно, предвид характеристиките на разглежданата схема, Комисията не счита, че тя може да бъде определена като такава. По-специално Комисията отбелязва, че асоциациите за застраховане в областта на рибарството предоставят застрахователни услуги само на конкретна група предприятия, чиято икономическа дейност се състои в производството на стоки, които се продават на пазара - а именно заетите в сектора на рибарството. Следователно Комисията изразява сериозни съмнения, че предоставянето на застраховка, покриваща търговски рискове, на избрана група икономически предприятия би могло да се определи като услуга от общ икономически интерес.
4. СТАНОВИЩА НА ФИНЛАНДСКИТЕ ОРГАНИ И НА ЗАИНТЕРЕСОВАНИ ТРЕТИ СТРАНИ
4.1. Становища на финландските органи
(24)
Финландските органи напомнят основните характеристики на функционирането на тази застрахователна система. Те представят също така подробно описание на специфичните условия, пред които е изправена риболовната промишленост във Финландия: специфични климатични условия с лед и тъмнина през зимата, топографията на крайбрежните води с плитчини и неравно морско дъно, наличието на големи популации от тюлени.
(25)
Те представят информация също така, че частният застрахователен сектор не предлага застрахователно покритие на риболовната промишленост със същото равнище на покритие на този вид щети. В подкрепа на твърдението си те прилагат към отговора си писмо от Финландската конфедерация на финансовия сектор (Finanssialan Keskusliitto).
(26)
Освен това те отбелязват, че стойността на вноса е 6,8 пъти по-голяма от стойността на износа. През 2009 г. Финландия внася 95 046 тона риба на стойност 244,5 милиона евро, а изнася 59 905 тона на стойност 36 милиона евро. Само 30 % от консумираната риба е с произход от Финландия. През периода 2000-2009 г. годишното потребление на финландска риба е намаляло от 6,1 kg на 4,5 kg, докато потреблението на внесена риба се е увеличило от 6,6 kg на 11,2 kg. Според финландските органи това показва, че разглежданата схема за държавна помощ не може да окаже каквото и да било отрицателно въздействие върху конкуренцията.
(27)
Финландските органи напомнят, че в решението си за откриване на процедурата Комисията отбелязва, че премахването на разпоредбата, касаеща помощта за застрахователни премии, от Насоките от 2004 г. означава, че този вид държавна помощ вече не е разрешена. Финландските органи не са съгласни с тази позиция. Преди всичко тази застрахователна схема продължава да бъде напълно обоснована от специфичните климатични и географски условия във финландските води. Освен това тази схема е счетена за съвместима през 2000 г., макар че такава помощ не е включена в списъка на разрешените, които следва да се считат за съвместими с действащите по това време Насоки от 1997 г. (11), в аналогичен контекст на този от 2004 г. с Насоките от 2004 г. и от 2008 г.
(28)
В становището си обаче Финландия подчертава, че е готова да измени своята схема, както следва:
-
изключване на кораби, извършващи риболовна дейност в открито море, което на практика означава изключване на кораби с дължина над 12 метра,
-
допускане само на щети, претърпени в териториалните води на Финландия или в нейната изключителна икономическа зона,
-
покриване на щети, причинени само от специфичните условия във Финландия, т.е. причинени от неблагоприятните климатични и географски условия (лед, сняг, силни бури, подводни скали в плитчините) или от тюлените и кормораните, и претърпените от корабите и риболовните уреди, както и от транспортните и буксирните превозни средства и друго специфично оборудване за зимен риболов.
(29)
Финландия счита, че това изменение би могло да бъде извършено до 31 декември 2012 г. Две са причините, поради които това забавяне е необходимо: първо, необходимостта от изменение на текущото действащо законодателство, което представлява правната база на разглежданата схема (Закон № 331 от 23 юли 1958 г.), и второ, необходимостта от прекратяване на действащите договори по съществуващата схема. Следователно новата схема за застраховане в областта на рибарството ще може да влезе в сила на 1 януари 2013 г.
(30)
Както е посочено по-горе (12), с писмо от 19 септември 2011 г. финландските органи потвърждават своя ангажимент за изменение на законодателството, което представлява правната база за тази схема. Те отбелязват, че ако Комисията вземе своето окончателно решение в рамките на разумен период от време, те ще могат да внесат предложение в Парламента на Финландия достатъчно рано през 2012 г., за да може законът да влезе в сила на 1 януари 2013 г. Те все пак подчертават, че за въвеждането на новите правила е необходим преходен период, тъй като се налагат промени в условията на действащите застрахователни договори. Поради това те считат, че тези промени в споменатите договори биха могли да се извършат до 1 януари 2014 г. и изменените условия да се прилагат към предоставяната на застрахователите помощ от тази дата нататък.
4.2. Становища на трети страни
(31)
Две рибарски асоциации изпратиха становищата си на Комисията: Suoman Ammattikalastajaliitto и Katatalouden Keskuliitto. Подобно на финландските органи и двете асоциации акцентират върху специфичните условия за риболов във Финландия и липсата на предлагане на застраховки за покриваните щети. Едната от тях (Suoman Ammattikalastajaliitto) отбелязва, че Комисията не е представила никакви доказателства, че има вероятност тази схема за помощ да засегне конкуренцията между държавите-членки, като подчертава по-специално, че понастоящем само 7 % от консумираната в държавата риба е от професионален риболов и следователно риболовната промишленост и рибният пазар на Финландия зависят от вносна риба. По тази причина споменатата асоциация счита предварителното заключение, изразено при откриването на процедурата, за неоснователно.
(32)
Асоциациите за застраховане в областта на рибарството подкрепят така също изразената от финландските органи позиция. Те отбелязват, че риболовната промишленост във финландски води е изправена пред специфични климатични и географски условия. Асоциациите посочват, че разглежданата застрахователна система е създадена, тъй като няма предлагане от страна на частния застрахователен сектор, който не е готов да покрива такива рискове за риболовната дейност, която е без особено голямо значение. Освен това асоциациите за застраховане в областта на рибарството са задължени да застраховат всички рибари, които са установени в рамките на техния район на компетентност.
5. ОЦЕНЯВАНЕ НА ПОМОЩТА
5.1. Наличие на държавна помощ
(33)
Член 107, параграф 1 от ДФЕС гласи, че „Освен когато е предвидено друго в Договорите, всяка помощ, предоставена от държава-членка или чрез ресурси на държава-членка, под каквато и да било форма, която нарушава или заплашва да наруши конкуренцията чрез поставяне в по-благоприятно положение на определени предприятия или производството на някои стоки, доколкото засяга търговията между държавите-членки, е несъвместима с вътрешния пазар“.
(34)
Обезщетението, заплащано на рибарските предприятия от асоциациите за застраховане в областта на рибарството, се покрива отчасти със суми, отпускани на тези асоциации от държавата. Тези суми се изплащат от държавния бюджет. Тъй като това обезщетение предоставя финансово предимство за предприятията в риболовния сектор, то представлява секторно предимство, предоставено чрез ресурси на държавата.
(35)
Според съдебната практика на Съда самият факт, че едно предприятие е укрепило конкурентното си положение спрямо други конкурентни предприятия, като са му предоставени икономически облаги, които иначе не би получило в обичайния ход на осъществяване на своята дейност, говори за евентуално нарушаване на конкуренцията (13). Освен това помощта за предприятие, което функционира на пазар, който е отворен за търговия в рамките на Съюза, може да засегне търговията между държавите-членки (14).
(36)
Предвид значимостта на търговията с рибни продукти в рамките на Европейския съюз, разглежданата мярка укрепва позициите на тези предприятия на пазара на Съюза, а оттам и може да наруши или застрашава да наруши конкуренцията и да засегне търговията в рамките на Съюза (15). Фактът, че вносът е по-голям от износа или че по-голямата част от консумираната риба е от други държави, не е от значение. Напротив, той показва, че пазарът на продукти от риболов във Финландия всъщност е много отворен, а оттам и предполага, че помощта за финландските предприятия подпомага тяхната позиция по отношение на предприятията, установени в други държави-членки, и нарушава или заплашва да наруши конкуренцията. Дори фактът, че количеството на консумираната вносна риба може да се е увеличило в сравнение с количеството на консумираната риба, която не е от внос, не променя нищо от тази гледна точка. Той може единствено да ни наведе на мисълта, че финландските предприятия не са извършили необходимото, за да се приспособят към развитието на икономическите условия на пазара на продукти от риболов във Финландия. Във всеки случай тези предприятия се ползват от помощ, която подпомага тяхната позиция на вътрешния пазар по отношение на чуждестранните предприятия.
(37)
С оглед на изложеното по-горе може да се заключи, че са изпълнени предвидените в член 107, параграф 1 условия и че обезщетенията, които се изплащат на рибарските предприятия и идват от държавния бюджет, представляват държавна помощ по смисъла на член 107, параграф 1 от ДФЕС.
5.2. Съвместимост с вътрешния пазар
5.2.1. Характер на разглежданата схема за помощ
(38)
Целта на схемата за застраховане в областта на рибарството е да покрива разходи, които частично се покриват от застрахователни премии. Тя не е помощ за застрахователни премии сама по себе си. Нейната цел не е да покрива част от застрахователните премии, а да покрива част от исковете за обезщетение, предявявани от предприятията към асоциациите за застраховане в областта на рибарството.
(39)
Тъй като обаче тези искове се предявяват към споменатите асоциации, които трябва да изплащат претърпените щети в допустимия размер, Комисията счита, че в резултат на помощта се понижават премиите, които рибарските предприятия биха заплатили, ако въпросните асоциации за застраховане в областта на рибарството не са очаквали да получат суми от държавата. Следователно последиците от нея са същите, както при схема за помощ за застрахователни премии. По тази причина въпросната схема може да се счита за схема за помощ за застрахователни премии.
5.2.2. Съвместимост с вътрешния пазар
(40)
Комисията не може да се съгласи със становището на финландските органи, в което заявяват, че ситуацията по отношение на Насоките от 2004 г. и от 2008 г. е съпоставима с тази от Насоките от 1997 г., като считат, че в никоя от тях не са включени разпоредби за помощ за застрахователни премии. Отпадането през 2004 г. на специфичната разпоредба за такава помощ, която преди това е била включена в Насоките от 2001 г. (16), показва, че Комисията - с преразглеждането от 2004 г. - ясно е определила, че такава помощ повече не може да се възползва от дерогация от принципа за несъвместимост на държавната помощ с вътрешния пазар и да се счита за съвместима с него, считано от датата на влизане в сила на Насоките от 2004 г. Това политическо решение е останало непроменено при следващото преразглеждане - а именно Насоките от 2008 г.
(41)
Освен това се е променила и общата рамка, в която Комисията оценява държавната помощ за застрахователни премии. През 2000 г. Комисията счита тази схема за държавна помощ за съвместима (17), що се отнася до обезщетението в резултат на „изключителните условия на финландските атмосферни условия и крайбрежни зони“. В обосновката си за вземането на това решение Комисията се позовава на ситуацията в земеделския сектор, за който също не е имало разпоредба в Насоките, която да се прилага за земеделския сектор, но при който Комисията - на база конкретен случай - има практика да взема положителни решения за мерки за помощ във връзка със застраховане срещу природни бедствия и изключителни застраховки. През 2000 г. Комисията изясни своята позиция както за земеделския, така и за риболовния сектор, като определи критерии, които трябва да се спазват при оценяването (18) на този вид помощ в съответните Насоки. Оттогава тези критерии все още фигурират в Насоките за земеделието (19), но вече са отпаднали от Насоките за рибарството. По тази причина, докато Комисията е определила точни критерии, при които помощта за застрахователни премии в земеделския сектор може да се счита за съвместима с вътрешния пазар, в Насоките за рибарството тези критерии са заличени. Следователно по отношение на риболовния сектор Комисията е задължена да се върне към общия принцип за несъвместимост на държавната помощ и да оценява съвместимостта или несъвместимостта на дадена схема от този род въз основа на разпоредбите, които могат да бъдат приложени.
(42)
Разпоредбата от настоящите Насоки, която може да бъде приложена, е параграф 4.9, според който мерките за помощ, за които няма приложими разпоредби в другите параграфи, посочващи различните категории помощ, която може да се счита за съвместима с вътрешния пазар, по принцип не могат да се считат за съвместими.
(43)
По изключение дадена схема за помощ може обаче да бъде счетена за съвместима, ако държавата-членка покаже, че въпросната схема съответства на различните принципи, които са определени в тези Насоки, и отговаря на целите на общата политика в областта на рибарството.
(44)
В своя отговор във връзка с откриването на процедурата Финландия прави конкретни предложения за изменение на тази схема в посока на ограничаване (20). Освен това Финландия обяснява продължаването ѝ с наличието на пазарен срив на застрахователния пазар за покриване на значителна част от тези щети.
(45)
В приложеното си към отговора писмо Финландската конфедерация на финансовия сектор (Finanssialan Keskusliitto) признава, че в настоящия си вид с асоциации за застраховане в областта на рибарството няма да може да покрива всички щети. Това покритие би било много ограничено, а в някои случаи - например за щети по уреди - дори не би било възможно. Застрахователните компании не могат да приемат такива рискове или, ако ги приемат, застрахователните премии биха били над разумно допустимите.
(46)
Това показва, че асоциациите за застраховане в рибарството не могат да нарушат конкуренцията по отношение на частните застрахователни компании. Това показва липсата на покритие на тези щети от частни дружества на финландския пазар.
(47)
Комисията счита, че мярката за държавна помощ, насочена към покриването на липса на определен продукт на пазара, може да се счита за съвместима с вътрешния пазар, когато изпълнява цели от общ интерес. Това отговаря на изискванията на точка 4.9 от Насоките относно спазването на заложените в Насоките принципи и на целите на общата политика в областта на рибарството.
(48)
Целите на общата политика в областта на рибарството са да се гарантира експлоатацията на живите водни ресурси, която създава условия за устойчивост както в икономически и екологичен план, така и от социална гледна точка (21). Комисията счита, че тази схема - с измененията ѝ в съответствие с описаните от Финландия промени - би могла да допринесе за осигуряването на такива условия. Освен прилагането на правилата за опазване и управление при експлоатацията на тези ресурси, тя би дала възможност за продължаване на риболова в специфичните условия на крайбрежните води на Финландия, включително щетите, нанесени на оборудването (риболовни мрежи) от тюлени, а понякога и от корморани. Това би помогнало да бъдат осигурени стабилни икономически, екологични и социални условия за рибарските предприятия, изправени пред специфичните ограничения при осъществяването на риболова в тези води. Това ще спомогне също така за поддържане на социално-икономическата структура на въпросните крайбрежни общности.
(49)
Комисията отбелязва също така, че след като бъде изменена, тази схема в никакъв случай няма да предлага пълно обезщетение за въпросните щети. Прилаганата понастоящем система - първо със самоучастие и после само с частично възстановяване на изплатеното обезщетение (22) - ще бъде запазена. Следователно се запазва и ответното действие, необходимо от страна на получателите по тази схема за помощ, което се изисква съгласно точка 3.3 от Насоките.
(50)
Накрая Комисията счита за приемлив периода, от който Финландия заявява, че се нуждае за изменение на схемата (23). Предвид необходимата законодателна процедура срокът до 1 януари 2013 г. за влизане в сила на закона за изменение на настоящата правна база за тази схема е разумен. Освен това дотогава действащите застрахователни договори между рибарските предприятия и асоциациите за застраховане в областта на рибарството ще бъдат подновявани в хода на 2012 г. съгласно прилаганите към съответния момент условия и ще изтекат през 2013 г. С основание тези договори трябва да останат в сила до изтичането си при договорените условия. След това те ще бъдат подновени през 2013 г. в съответствие с новите условия, приложими към дадения момент. Следователно крайният срок за адаптиране на тези договори до 31 декември 2013 г. и влизането им в сила на следващия ден - т.е. 1 януари 2014 г. - е разумен.
6. ЗАКЛЮЧЕНИЕ
(51)
С оглед на представения по-горе анализ Комисията стига до заключението, че схемата за застраховане в областта на рибарството може да се счита за съвместима с вътрешния пазар, след като бъде изменена в съответствие със следните принципи:
-
изключване на кораби, извършващи риболовна дейност в открито море, което на практика означава изключване на кораби с дължина над 12 метра,
-
допускане само на щети, претърпени в териториалните води на Финландия или в нейната изключителна икономическа зона,
-
покриване само на щети, причинени от специфичните условия във Финландия, т.е. причинени от неблагоприятните климатични или географски условия (лед, сняг, силни бури, подводни скали в плитките води) или от тюлените и кормораните, и претърпени от корабите и риболовните уреди, както и от транспортните и буксирните превозни средства и друго специфично оборудване за зимен риболов.
(52)
Комисията отчита ангажимента на финландските органи да изменят правната база за тази схема за помощ най-късно до 1 януари 2013 г., за да могат условията на застрахователните договори да бъдат променени най-късно до 1 януари 2014 г.,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
1. Съществуващата схема за помощ - „схема за застраховане в областта на рибарството“ - която беше обект на предложение за подходящи мерки след преразглеждането на Насоките за преглед на държавната помощ за рибарство и аквакултура, ще бъде съвместима с вътрешния пазар, след като бъде изменена в съответствие със следния ангажимент, поет от Финландия:
-
изключване на кораби, извършващи риболовна дейност в открито море, което на практика означава изключване на кораби с дължина над 12 метра,
-
допускане само на щети, претърпени в териториалните води на Финландия или в нейната изключителна икономическа зона,
-
покриване на щети, причинени само от специфичните условия във Финландия, т.е. причинени от неблагоприятните климатични и географски условия (лед, сняг, силни бури, подводни скали в плитчините) или от тюлените и кормораните, и претърпени от корабите и риболовните уреди, както и от транспортните и буксирните превозни средства и друго специфично оборудване за зимен риболов.
2. Правните разпоредби за изменение на тази схема влизат в сила най-късно до 1 януари 2013 г., а съответните застрахователни договори, сключени на база на новите разпоредби, влизат в сила най-късно до 1 януари 2014 г.
Член 2
Адресат на настоящото решение е Република Финландия.
Съставено в Брюксел на 11 януари 2012 година.
KOMISIJOS SPRENDIMAS
2012 m. sausio 11 d.
dėl valstybės pagalbos C 21/10 (ex E 1/10) - Suomija, priimtas po to, kai, Komisijai patvirtinus persvarstytas gaires dėl valstybės pagalbos žuvininkystei ir akvakultūrai patikrinimo, buvo nepritarta tam tikroms žuvininkystės draudimo schemų priemonėms
(pranešta dokumentu Nr. C(2011) 10065)
(Tekstas autentiškas tik suomių ir švedų kalbomis)
(Tekstas svarbus EEE)
(2012/287/ES)
EUROPOS KOMISIJA,
atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo (toliau - SESV), ypač į jos 108 straipsnio 1 ir 2 dalis,
pakvietusi suinteresuotąsias šalis pateikti savo pastabas (1) pagal minėtas nuostatas,
kadangi:
1. PROCEDŪRA
(1)
2004 m. Komisija patvirtino persvarstytas Gaires dėl valstybės pagalbos žuvininkystei ir akvakultūrai patikrinimo (toliau - gairės) (2). Pagal šių gairių 5.2 punktą 2004 m. spalio 21 d. raštu Komisija kreipėsi į valstybes nares, inter alia, Suomiją, kad jos ne vėliau kaip iki 2005 m. sausio 1 d. pakeistų esamas pagalbos schemas siekiant jas suderinti su šiomis naujomis gairėmis ir ne vėliau kaip iki 2004 m. lapkričio 15 d. raštu patvirtintų, kad jos sutinka su pasiūlymais dėl atitinkamų priemonių (3).
(2)
2004 m. lapkričio 15 d. ir 2005 m. sausio 20 d. ir 2005 m. birželio 14 d. raštais Suomija nurodė, kad ji nesutinka pakeisti pagalbos schemos „Žvejybos draudimo schema“ pagal šias naujas gaires. Apie tą schemą Komisijai pranešta 1995 m. balandžio 27 d. raštu, remiantis Suomijos Respublikos stojimo į Europos Sąjungą sutarties 144 straipsnio a dalimi, ir tada ta schema buvo pripažinta esama pagalba, kaip apibrėžta EB sutarties 88 straipsnio 1 dalyje (dabar SESV 108 straipsnis).
(3)
Komisijos ir Suomijos posėdis įvyko 2005 m. spalio 11 d. Suomija papildomos informacijos pateikė 2005 m. lapkričio 24 d. raštu.
(4)
Gairės buvo dar kartą persvarstytos 2008 m. (4) ir Komisija kreipėsi į valstybes nares 2008 m. balandžio 15 d. raštu, kad jos ne vėliau kaip iki 2008 m. rugsėjo 1 d. (5) pakeistų savo esamas schemas.
(5)
2008 m. gegužės 30 d. raštu Suomija atsakė, kad ji vis dar pasirengusi iš dalies pakeisti savo žvejybos draudimo schemą, kaip buvo siūloma 2005 m., bet ne tiek, kiek reikalaujama pagal atitinkamas priemones. Naujas Komisijos ir Suomijos posėdis įvyko 2009 m. kovo 6 d.
(6)
Komisija paskutinį kartą informacijos paprašė 2009 m. spalio 1 d. raštu, kuriame nurodė, kad, jeigu Suomija nepatvirtins siūlomų atitinkamų priemonių, Komisija privalės taikyti Tarybos reglamento (EB) Nr. 659/1999 (6) 19 straipsnio 2 dalyje ir 4 straipsnio 4 dalyje nurodytą procedūrą ir pradėti SESV 108 straipsnio 2 dalyje nustatytą oficialią tyrimo procedūrą. Suomija pateikė atsakymą 2009 m. lapkričio 18 d. raštu.
(7)
Kadangi Suomija nesutiko su pasiūlymu pakeisti šios schemos taip, kaip buvo nurodyta pasiūlyme, Komisija nusprendė pradėti tą procedūrą. Apie tą sprendimą buvo pranešta 2010 m. rugsėjo 15 d. raštu, kuris buvo paskelbtas Oficialiajame leidinyje (7).
(8)
Suomija pateikė atsakymą 2010 m. lapkričio 15 d. raštu. Be to, po sprendimo paskelbimo Oficialiajame leidinyje Komisija gavo trijų suinteresuotųjų šalių pastabas: du raštus atsiuntė dvi Suomijos profesionalius žvejus atstovaujančios asociacijos - Suomen Ammatikalastajalitto SAKL ry (2011 m. lapkričio 8 d. raštas) ir Kalatalouden Keskusliitto (2010 m. lapkričio 16 d. raštas) - ir vieną raštą atsiuntė šešios Suomijoje įsikūrusios žvejybos draudimo asociacijos (2010 m. lapkričio 16 d. raštas). Suomijos institucijoms šių raštų kopijos buvo išsiųstos 2010 m. gruodžio 6 d.2011 m. sausio 13 d. šių asociacijų atstovai susitiko su Komisijos tarnybų atstovais ir pateikė papildomų dokumentų.
(9)
Kadangi Komisijai reikėjo informacijos, pateiktos 2010 m. lapkričio 15 d. išsiųstame rašte, paaiškinimo, 2011 m. balandžio 4 d. Komisijos patalpose buvo surengtas susitikimas su Suomijos institucijų atstovais. Be to, Suomijos institucijos papildomos informacijos išsiuntė 2011 m. balandžio 13 d. ir gegužės 13 d. pranešimais.
(10)
Galiausiai, kai remiantis Suomijos pateikta informacija paaiškėjo, kad Suomija yra pasirengusi iš dalies pakeisti schemą taip, kad ji būtų suderinama su vidaus rinka, 2011 m. liepos 6 d. raštu Komisija kreipėsi į Suomiją, kad ji patvirtintų savo oficialų įsipareigojimą iš dalies pakeisti teisės aktus, kurie yra teisinis tos schemos pagrindas. Suomija pateikė teigiamą atsakymą 2011 m. rugsėjo 19 d. raštu.
2. PAGALBOS APIBŪDINIMAS
(11)
Ši pagalbos schema pagrįsta 1958 m. liepos 23 d. Įstatymu Nr. 331 su paskutiniais pakeitimais, padarytais 1999 m. sausio 29 d. Įstatymu Nr. 1236 (8). Pagal Suomijos stojimo į Europos Sąjungą sutarties 144 straipsnio a dalį Suomija apie šią schemą Komisijai pranešė iškart po įstojimo į Europos bendriją. Nuo tada ši pagalbos schema laikoma esama pagalba, kaip apibrėžta EB sutarties 88 straipsnyje (dabar SESV 108 straipsnio 1 dalis).
(12)
Paramos pagal šią draudimo schemą gavėjai yra žvejybos įmonės, vykdančios nuolatinę žvejybos veiklą Suomijoje. Šį draudimą visoje Suomijoje teikia šešios žvejybos draudimo asociacijos. Kiekvienai asociacijai yra priskirta nustatyta geografinė teritorija.
(13)
Remiantis to įstatymo 7 straipsniu, žvejybos asociacijai išmokama metinė valstybės pagalba, kurios dydis lygus pretenzijų, kurias asociacija patenkino pagal draudimo sutartis, kurioms taikomas šis įstatymas, sumai. Remiantis 2 straipsniu, gali būti teikiamos pretenzijos dėl šių žalos tipų:
-
tinklams, lašišų žvejybos valams, ūdoms ir prie jų pritvirtintiems inkarams, laivavirvėms ir kitiems papildomiems žvejybos įrankiams padaryta žala;
-
Suomijoje registruotiems žvejybos laivams padaryta žala;
-
transportavimo ir traukimo įrangai, naudojamai žvejybai žiemą ant ledo, žvejybos nameliams ir velkamiesiems tinklams ar dugniniams tralavimo įrankiams padaryta žala.
(14)
Be to, įstatyme yra pateiktos sąlygos, kurios turi būti įvykdytos norint, kad pretenzijos būtų svarstomos. Komisijos vertinimui ypač svarbios šios sąlygos: apdrausti gaminiai turi būti pakankamai aukštos kokybės ir visiškai tinkami naudoti; turi būti apdrausta visa įrangos vertė; žala turi būti patikimai įrodyta.
(15)
2004 m. lapkričio 15 d. raštu Suomija paaiškino, kaip ši pagalbos schema taikoma žalą patyrusioms žvejybos įmonėms. Pirmiausia, taikoma su tinkamos pretenzijos suma susijusi frančizė, kuri tuo atveju, kai žala neviršija 504,56 EUR, yra lygi 25 %, o kai žala viršija šią sumą, yra ne didesnė nei 5 %; atėmus šią frančizės sumą gaunama kompensacijos suma, kurią įmonei sumoka atitinkama žvejybos draudimo asociacija. Tada kompensacijos, kurias valstybė sumoka žvejybos draudimo asociacijai, suma yra lygi 40 % grąžinamųjų išmokų sumos, kuri sumokama, kai žalos dydis yra iki 504,56 EUR, ir 90 %, kai šis dydis viršija 504,56 EUR sumą.
(16)
Vėlesniu 2005 m. lapkričio 24 d. raštu Suomija pasiūlė šią schemą iš dalies pakeisti taip, kad valstybės pagalba būtų skiriama tik siekiant kompensuoti žalą, kuri patirta dėl Suomijai būdingų ypatingų sąlygų, įskaitant sąlygą dėl žalos, padarytos į šiaurę nuo 59 lygiagretės esančioje teritorijoje.
(17)
2004 m. lapkričio 15 d. raštu Suomija paaiškino, ką ji laiko Suomijai būdingomis specifinėmis žvejybos sąlygomis. Šios sąlygos - tai klimato sąlygos, kuriomis, inter alia, susiformuoja ledas, galintis pažeisti ir laivą, ir žvejybos įrankius, bei užšalimo temperatūra, kuri gali pažeisti laivo variklį. Šias specifines sąlygas apsunkina Suomijos jūros dugno topografija: seklumos, nelygus jūros dugnas ir tankus salynas. Šiomis sąlygomis kyla santykinai didelis laivo sudužimo dėl audrų ir srovių esant plikšalai pavojus. Be to, šiose vietovėse yra didelė ruonių populiacija - ruoniai pažeidžia žvejybos įrankius, todėl žvejybos pramonė patiria daug nuostolių. Kartais žvejybos įrankius (žiauninius tinklus) gali pažeisti ir kormoranai.
(18)
Toliau pateikiamas 2004-2009 m. kasmet registruojamų įvykių, dėl kurių turėjo būti mokamos kompensacijos, skaičius, bendra metinė kompensacijų, kurias sumokėjo žvejybos draudimo asociacijos, suma ir valstybės kompensuotos sumos dalis:
Metai
Apdraustos įmonės
Atvejų skaičius
Sumokėta kompensacija (EUR)
Valstybės kompensacija (EUR)
2009
472
470
1 296 961
1 026 132
2008
486
459
1 256 200
980 065
2007
503
530
1 564 340
1 197 217
2006
519
496
1 234 761
920 167
2005
543
539
1 333 027
992 826
2004
576
568
1 607 919
1 111 195
(19)
Asociacijų sumokėtos sumos 50 % dalis skirta žvejybos įrankiams, 45 % - laivams ir 5 % - kitai įrangai.
3. PAGRINDAS PRADĖTI OFICIALIĄ TYRIMO PROCEDŪRĄ
(20)
Kaip nurodyta pirmiau (9), apie šią pagalbos schemą Komisijai pranešta 1995 m., remiantis Suomijos Respublikos stojimo į Europos Sąjungą sutarties 144 straipsnio a dalimi, ir tada ta schema buvo pripažinta esama pagalba, kaip apibrėžta EB sutarties 88 straipsnio 1 dalyje. Gairėse, kurios buvo taikomos iki 2004 m. peržiūros, buvo pateikta konkreti nuostata dėl paramos draudimo įmokoms kompensuoti ir šiuo pagrindu ši pagalbos schema buvo laikoma suderinama su vidaus rinka. 2004 m. atliekant peržiūrą ta nuostata buvo išbraukta.
(21)
Pradėdama šią procedūrą Komisija manė, kad negali būti laikoma, jog žala, kuriai taikytina žvejybos draudimo schema, buvo patirta dėl ypatingo įvykio ar stichinės nelaimės - jos nuomone, ši žala buvo patirta dėl nuolatinės struktūrinės padėties, t. y. dėl nuolatinių struktūrinių aplinkybių, kuriomis Suomijos vandenyse vykdoma žvejybos veikla.
(22)
Dėl tos priežasties, remdamasi gairėmis (10), Komisija laikėsi nuomonės, kad ši pagalba buvo veiklos pagalba, kuri iš esmės nesuderinama su vidaus rinka, nes ji didina įmonių verslo likvidumą, kuris yra joms naudingas, ir ši pagalba buvo suteikta pagalbos gavėjams nenustatant jokių įpareigojimų.
(23)
Komisija nesutiko su Suomijos institucijomis, kurios siekė pateisinti šią pagalbos schemą ir teigė, kad ši pagalba - tai bendros ekonominės svarbos paslauga, apibrėžta SESV 106 straipsnio 2 dalyje. Suomija nepateikė jokio konkretaus argumento, kuriuo grindžiamas teiginys, kad žvejybos įmonėms suteiktas draudimas galėtų būti tokios rūšies paslauga, ir Komisija, atsižvelgdama į tos schemos ypatybes, nenustatė, kad ši pagalba galėtų būti laikoma tokia paslauga. Visų pirma, Komisija pastebėjo, kad žvejybos draudimo asociacijos teikia draudimo paslaugas tik konkrečiai įmonių grupei, kurių ekonominė veikla - rinkoje parduodamų prekių gamyba ir kurios veikia žvejybos sektoriuje. Todėl Komisija labai suabejojo, ar komercinio draudimo suteikimas pasirinktai ekonominę veiklą vykdančių įmonių grupei gali būti laikomas bendros ekonominės svarbos paslauga.
4. SUOMIJOS INSTITUCIJŲ IR TREČIŲJŲ SUINTERESUOTŲJŲ ŠALIŲ PASTABOS
4.1. Suomijos valdžios institucijų pastabos
(24)
Suomijos institucijos priminė pagrindines šios draudimo sistemos veikimo ypatybes. Be to, jos išsamiai apibūdino specifines sąlygas, kuriomis veikia Suomijos žvejybos pramonė: specifines klimato sąlygas, susijusias su užšalimu ir tamsa žiemą, pakrančių vandenų topografija - seklumomis ir nelygiu jūros dugnu, didele ruonių populiacija.
(25)
Suomijos institucijos pateikė ir informaciją ir apie tai, kad privatus draudimo sektorius nevisada žvejybos pramonei suteikia tokio paties lygio draudimą tokios rūšies žalai atlyginti. Kad pagrįstų savo nuomonę, atsakydamos jos pateikė ir Suomijos finansų sektoriaus konfederacijos Finanssialan Keskusliitto raštą.
(26)
Be to, jos nurodė, kad importo vertė 6,8 karto viršija eksporto vertę. 2009 m. Suomija importavo 95 046 tonas žuvų už 244,5 mln. EUR, o eksportavo 59 905 tonas už 36 mln. EUR. Tik 30 % suvartojamų žuvų yra sugaunama Suomijoje. Metinis suvartojamų Suomijoje sužvejotų žuvų kiekis 2000-2009 m. sumažėjo nuo 6,1 iki 4,5 kg, o importuojamų žuvų kiekis padidėjo nuo 6,6 iki 11,2 kg. Suomijos institucijų nuomone, tai rodo, kad ši valstybės pagalbos schema negali turėti jokio neigiamo poveikio konkurencijai.
(27)
Suomijos institucijos primena, kad Komisija, priimdama sprendimą pradėti procedūrą, pareiškė, kad nuostatos dėl paramos draudimo įmokoms kompensuoti panaikinimas 2004 m. gairėse reiškia, kad teikti tokios valstybės pagalbos daugiau neleidžiama. Suomijos institucijos nesutinka su šia nuomone. Pirmiausia, šią draudimo schemą visiškai pateisina specifinės klimato ir Suomijos vandenų geografinės sąlygos. Be to, 2000 m. ši schema buvo laikoma suderinama, nors tokia pagalba nebuvo įtraukta į pagalbos tipų, kuriuos pagal 1997 m. gaires (11) buvo leidžiama laikyti suderinamais, sąrašą - tos gairės tuo metu buvo taikomos sąlygomis, panašiomis į tas, kurios susidarė nuo 2004 m., kai buvo taikomos 2004 ir 2008 m. gairės.
(28)
Tačiau šiose pastabose Suomija nurodo, kad yra pasirengusi pakeisti savo schemą, kaip nurodyta toliau:
-
neįtraukti laivų, kuriais žvejojama atviroje jūroje, t. y. laivų, kurių ilgis didesnis nei 12 metrų;
-
pagalbą teikti tik siekiant kompensuoti žalą, patirtą teritoriniuose Suomijos vandenyse arba Suomijos išskirtinėje ekonominėje zonoje;
-
kompensuoti žalą, kuri patiriama tik dėl specifinių Suomijos sąlygų - nepalankių klimato ar geografinių sąlygų (ledas, sniegas, stiprios audros, rifai seklumose) arba dėl ruonių ir kormoranų ir yra padaroma laivams, žvejybos įrankiams, taip pat transportavimo, traukimo ir kitiems žvejybai žiemą naudojamiems įrenginiams.
(29)
Suomijos nuomone, šis pakeitimas galėtų būti atliktas iki 2012 m. gruodžio 31 d. Tiek laiko prireiks dėl dviejų priežasčių: pirma, reikia iš dalies pakeisti galiojančius teisės aktus, kurie yra teisinis šios schemos pagrindas (1958 m. liepos 23 d. Įstatymas Nr. 331), ir antra, reikia nutraukti pagal galiojančią schemą sudarytas sutartis. Nauja žvejybos draudimo schema įsigaliotų 2013 m. sausio 1 d.
(30)
Kaip nurodyta pirmiau (12), 2011 m. rugsėjo 19 d. raštu Suomijos institucijos patvirtino savo įsipareigojimą iš dalies pakeisti teisės aktus, kurie yra teisinis tos schemos pagrindas. Jos nurodė, kad jeigu Komisija galutinį sprendimą priims per pagrįstą laikotarpį, jos galės pateikti pasiūlymą Suomijos parlamentui pakankamai anksti 2012 m., kad įstatymas įsigaliotų 2013 m. sausio 1 d. Tačiau jos pabrėžė, kad norint pradėti taikyti naujas taisykles reikalingas pereinamasis laikotarpis, nes reikės pakeisti galiojančių draudimo sutarčių sąlygas. Todėl Suomijos institucijos mano, kad šie sutarčių sąlygų pakeitimai galėtų būti atlikti iki 2014 m. sausio 1 d. ir nuo šios datos iš dalies pakeistos sąlygos galėtų būti taikomos teikiant paramą draudimo įmonėms.
4.2. Trečiųjų šalių pastabos
(31)
Komisijai pastabas išsiuntė dvi žvejų asociacijos: Suoman Ammattikalastajaliitto ir Katatalouden Keskuliitto. Kaip ir Suomijos institucijos, abi asociacijos pabrėžia specifines žvejybos Suomijoje sąlygas ir tai, kad neteikiami pasiūlymai apdrausti tokią žalą. Viena iš šių asociacijų (Suoman Ammattikalastajaliitto) nurodė, kad Komisija nepateikė jokių įrodymų, kad ši pagalbos schema gali turėti įtakos valstybių narių konkurencijai, ir atkreipė dėmesį į tai, kad profesionalūs žvejai tiekia tik 7 % visų Suomijoje suvartojamų žuvų, taigi Suomijos žvejybos pramonė ir žuvų rinka priklauso nuo žuvų importo. Dėl šios priežasties ši asociacija mano, kad pirminė išvada, pateikta pradedant procedūrą, yra nepagrįsta.
(32)
Be to, žvejybos draudimo asociacijos pritaria ir Suomijos institucijų nuomonei. Jos nurodo, kad žvejybos pramonė Suomijos vandenyse susiduria su labai specifinėmis klimato ir geografinėmis sąlygomis. Jos nurodo, kad ši draudimo sistema buvo sukurta dėl to, kad trūko privataus draudimo sektoriaus pasiūlymų, nes šis sektorius nebuvo pasirengęs padengti tokios žvejybos, kuri yra nedidelės svarbos veikla, rizikos. Be to, žvejybos draudimo asociacijos įsipareigoja apdrausti visus žvejus, vykdančius veiklą joms priskirtame regione.
5. PAGALBOS VERTINIMAS
5.1. Valstybės pagalbos teikimas
(33)
SESV 107 straipsnio 1 dalyje nustatyta: „Išskyrus tuos atvejus, kai Sutartys nustato kitaip, valstybės narės arba iš jos valstybinių išteklių bet kokia forma suteikta pagalba, kuri, palaikydama tam tikras įmones arba tam tikrų prekių gamybą, iškraipo konkurenciją arba gali ją iškraipyti, yra nesuderinama su vidaus rinka, kai ji daro įtaką valstybių narių tarpusavio prekybai.“
(34)
Kompensacijoms, kurias žvejybos draudimo asociacijos moka žvejybos įmonėms, sumokėti iš dalies yra naudojamos šioms asociacijoms valstybės skirtos lėšos. Šios lėšos skiriamos iš valstybės biudžeto. Kadangi šios kompensacijos žvejybos sektoriaus įmonėms suteikia finansinės naudos, ši nauda yra iš valstybės lėšų sektoriui suteikta nauda.
(35)
Pagal Teisingumo Teismo praktiką vien tai, jog įmonei gaunant ekonominę naudą, kurios ji nebūtų gavusi įprastomis savo veiklos sąlygomis, jos konkurencingumas lyginant su kitomis konkuruojančiomis įmonėmis sustiprinamas, rodo, kad yra konkurencijos iškraipymo galimybė (13). Be to, pagalba įmonei, vykdančiai veiklą rinkoje, kuri atverta Sąjungos vidaus prekybai, gali turėti įtakos prekybai tarp valstybių narių (14).
(36)
Atsižvelgiant į tai, kad Europos Sąjungoje vykdoma intensyvi prekyba žuvininkystės produktais, šia priemone sustiprinama šių įmonių pozicija Sąjungos rinkoje, todėl gali būti iškraipoma konkurencija arba kyla konkurencijos iškraipymo rizika ir tai gali turėti įtakos Sąjungos vidaus prekybai (15). Tai, kad importuojama daugiau nei eksportuojama arba kad didžioji suvartojamų žuvų dalis atvežama iš kitų šalių, nėra svarbu. Priešingai, tai rodo, kad žuvininkystės produktų rinka Suomijoje, iš tiesų, yra labai atvira, ir tai reiškia, kad pagalba Suomijos įmonėms sustiprina jų pozicijas lyginant su kitose valstybėse narėse veikiančiomis įmonėmis ir iškreipia arba gali iškreipti konkurenciją. Net ir tai, kad suvartotas importuotų žuvų kiekis galbūt padidėjo lyginant su suvartotų neimportuotų žuvų kiekiu, nieko nekeičia vertinant šiuo požiūriu; šis faktas galėtų rodyti tik tai, kad Suomijos įmonės neatliko pakeitimų, kurie buvo būtini reaguojant į besikeičiančias ekonomines sąlygas, susijusias su žuvininkystės produktų rinka Suomijoje. Bet kuriuo atveju šioms įmonėms suteikta pagalba yra naudinga, nes ji sustiprina jų pozicijas vidaus rinkoje lyginant su užsienio įmonėmis.
(37)
Atsižvelgiant į tai, kas buvo išdėstyta, galima daryti išvadą, kad 107 straipsnio 1 dalyje nurodytos sąlygos yra įvykdytos ir kad žvejybos įmonėms sumokėta kompensacija naudojant valstybės lėšas yra valstybės pagalba pagal SESV 107 straipsnio 1 dalį.
5.2. Suderinamumas su vidaus rinka
5.2.1. Šios pagalbos schemos pobūdis
(38)
Žvejybos draudimo schema yra skirta padengti išlaidas, kurios iš dalies padengiamos iš sumokėtų draudimo įmokų. Ši schema nėra per se pagalba draudimo įmokoms kompensuoti; ji skirta ne daliai draudimo įmokų kompensuoti, bet taikoma siekiant kompensuoti sumas, kurias įmonės nurodė žvejybos draudimo asociacijoms pateiktose pretenzijų paraiškose dėl žalos atlyginimo.
(39)
Kadangi šios paraiškos yra teikiamos šioms asociacijoms, kurios turi sumokėti atitinkamą sumą už patirtą žalą, Komisija mano, kad šios pagalbos poveikis yra susijęs su siekiu sumažinti įmokas, kurias žvejybos įmonės būtų turėjusios sumokėti, jeigu atitinkamos žvejybos draudimo asociacijos nebūtų tikėjęsi gauti lėšų iš valstybės. Taigi, ši pagalba turi tokį patį poveikį, kaip ir pagalbos schema draudimo įmokoms kompensuoti. Todėl ši schema gali būti laikoma pagalbos schema draudimo įmokoms kompensuoti.
5.2.2. Suderinamumas su vidaus rinka
(40)
Komisija negali sutikti su Suomijos institucijų nuomone, kad situaciją, kai buvo taikomos 2004 ir 2008 m. gairės, galima lyginti su situacija, kai buvo taikomos 1997 m. gairės, atsižvelgiant į tai, kad nė vienose iš šių gairių nebuvo nuostatos dėl pagalbos suteikimo draudimo įmokoms kompensuoti. Konkrečios nuostatos dėl tokios pagalbos, kuri buvo pateikta 2001 m. gairėse (16), pašalinimas iš 2004 m. gairių rodo, kad Komisija, atlikusi peržiūrą 2004 m., tvirtai nusprendė, kad teikiant šią pagalbą nebegalima nukrypti nuo valstybės pagalbos nesuderinamumo su vidaus rinka principo ir kad įsigaliojus 2004 m. gairėms ši pagalba nebegali būti laikoma suderinama su vidaus rinka. Vėliau persvarstant gaires, t. y. rengiant 2008 m. gaires, tas su politika susijęs sprendimas nebuvo pakeistas.
(41)
Be to, pasikeitė bendra struktūra, pagal kurią Komisija vertina valstybės pagalbą draudimo įmokoms kompensuoti. 2000 m. (17) Komisija manė, kad ši valstybės pagalbos schema yra suderinama su kompensavimu dėl „išskirtinių Suomijos oro ir pakrančių zonų sąlygų“. Kad priimtų tokį sprendimą, pateikdama argumentus Komisija nurodė padėtį žemės ūkio sektoriuje - gairėse nebuvo pateikta jokia žemės ūkio sektoriui taikoma nuostata, tačiau Komisija kiekvienu konkrečiu atveju paprastai priimdavo teigiamą sprendimą dėl pagalbos priemonės, susijusios su draudimu nuo stichinių nelaimių ir ypatingu draudimu, taikymo. 2000 m. Komisija siekdama išaiškinti, kokią politiką taiko žemės ūkio ir žvejybos sektoriams, atitinkamose gairėse nustatė kriterijus, kurių turi būti laikomasi atliekant tokios rūšies pagalbos vertinimą (18). Nuo tada tokie kriterijai išliko žemės ūkio gairėse (19), tačiau žvejybos gairėse jų nebėra. Taigi, nors Komisija žemės ūkio sektoriui nustatė tikslius kriterijus dėl pagalbos, suderinamos su vidaus rinka, suteikimo draudimo įmokoms kompensuoti, tie kriterijai buvo pašalinti iš žvejybos gairių. Vertindama žvejybos sektorių, Komisija visgi turi taikyti bendrą valstybės pagalbos nesuderinamumo principą ir įvertinti tos rūšies schemos suderinamumą arba nesuderinamumą remdamasi nuostatomis, kurios konkrečiu atveju galėtų būti taikomos.
(42)
Galiojančiose gairėse nuostata, kuri galbūt gali būti taikoma, yra pateikta 4.9 dalyje; pagal šią dalį pagalbos priemonės, kurioms taikytinos nuostatos nėra kitose dalyse, nurodančiose įvairias pagalbos, kuri gali būti laikoma suderinama su vidaus rinka, kategorijas, negali iš esmės būti laikomos suderinamomis.
(43)
Tačiau išimties tvarka pagalbos schema gali būti laikoma suderinama, jeigu valstybė narė įrodo, kad ta pagalba atitinka įvairius tose gairėse nustatytus principus ir padeda siekti bendros žuvininkystės politikos tikslų.
(44)
Reaguodama į pranešimą apie pradedamą procedūrą, Suomija pateikė konkrečių pasiūlymų, kaip iš dalies pakeisti schemą nustatant tam tikrus apribojimus (20). Be to, Suomija pateisina tolesnį schemos taikymą nurodydama rinkos nepakankamumą, nes draudimo rinka neapdraudžia didelės šios žalos dalies.
(45)
Kartu su šiuo atsakymu pateiktame rašte Suomijos finansų sektoriaus konfederacija Finanssialan Keskusliitto pripažįsta, kad jie negalėtų apdrausti visos žalos, nes dabar tai turi daryti žvejybos draudimo asociacijos. Šis draudimas būtų tik dalinis arba kai kuriais atvejais, pvz., žvejybos įrankių pažeidimo atveju, nebūtų įmanomas. Draudimo įmonės negali laikyti tokios žalos draustina arba, jei tokia žala būtų laikoma draustina, draudimo įmokos viršytų pagrįstą dydį.
(46)
Tai rodo, kad žvejybos draudimo asociacijos negali iškreipti privačių draudimo įmonių konkurencijos. Tai apibūdina Suomijos rinkos nepakankamumą, susijusį su privačių įmonių teikiamu tokios žalos draudimu.
(47)
Komisijos nuomone, valstybės pagalbos priemonė, skirta spręsti rinkos nepakankamumo klausimą, gali būti laikoma suderinama su vidaus rinka, kai ji atitinka bendrojo intereso tikslus. Tai atitinka gairių 4.9 punkte pateiktus reikalavimus laikytis gairėse nustatytų principų ir bendrosios žuvininkystės politikos tikslų.
(48)
Bendros žuvininkystės politikos tikslais siekiama garantuoti, kad gyvieji vandens ištekliai būtų naudojami, užtikrinant tausojančias ekonomines, aplinkos ir socialines sąlygas (21). Komisijos nuomone, ši schema, iš dalies pakeista pagal Suomijos nurodytus pakeitimus, padėtų užtikrinti tokias sąlygas. Taikant šių išteklių išsaugojimo ir valdymo taisykles, ši schema suteiktų galimybę tęsti žvejybą Suomijos pakrančių vandenims būdingomis sąlygomis, įskaitant ruonių ir kartais kormoranų daromą žalą įrangai (žvejybos tinklams). Ši schema padėtų užtikrinti tinkamas ekonomines, aplinkosaugos ir socialines sąlygas žvejybos įmonėms, susiduriančioms su specifiniais žvejybos šiuose vandenyse sunkumais. Be to, ši schema padėtų išsaugoti socialinę ir ekonominę pakrančių bendruomenių struktūrą.
(49)
Be to, Komisija teigia, kad ši iš dalies pakeista pagalbos schema nė vienu atveju neužtikrins visiško atitinkamos žalos kompensavimo. Liks galioti dabartinė sistema, pagal kurią, pirma, taikoma frančizė ir, antra, grąžinama tik dalis sumokėtos kompensacijos sumos (22). Taigi, paramos pagal šią pagalbos schemą gavėjams vis dar reikalinga ir šią sistemą atitinkanti sistema, kaip reikalaujama pagal gairių 3.3 punktą.
(50)
Galiausiai, Komisija mano, kad Suomijos nurodytas laikotarpis, per kurį turi būti iš dalies pakeista schema (23), yra priimtinas. Atsižvelgiant į būtiną teisėkūros procedūrą, nurodyta data, iki kurios turi įsigalioti įstatymas, kuriuo iš dalies keičiamas šios schemos teisinis pagrindas, t. y. 2013 m. sausio 1 d., yra pagrįsta. Be to, tuo metu galiojančios draudimo sutartys, kurias sudarė žvejybos įmonės ir žvejybos draudimo asociacijos, 2012 m. bus pratęstos pagal tuo metu galiojančias sąlygas ir baigs galioti 2013 m. Leisti taikyti šias sutartis pagal sutartas sąlygas iki jų galiojimo pabaigos yra pagrįsta. Šios sutartys bus dar kartą pratęstos 2013 m. pagal naujas tuo metu galiosiančias sąlygas. Taigi, galutinis terminas - 2013 m. gruodžio 31 d., nustatant, kad patikslintos sutartys įsigalios kitą dieną, t. y. 2014 m. sausio 1 d., yra pagrįstas.
6. IŠVADA
(51)
Atsižvelgiant į pirmiau pateiktą analizę, Komisija daro išvadą, kad žvejybos draudimo schema galės būti laikoma suderinama su vidaus rinka, kai bus iš dalies pakeista laikantis šių principų:
-
neįtraukti laivų, kuriais žvejojama atviroje jūroje, t. y. laivų, kurių ilgis didesnis nei 12 metrų;
-
pagalbą teikti tik siekiant kompensuoti žalą, patirtą teritoriniuose Suomijos vandenyse arba Suomijos išskirtinėje ekonominėje zonoje;
-
kompensuoti žalą, kuri patiriama tik dėl specifinių Suomijos sąlygų - nepalankių klimato ar geografinių sąlygų (ledas, sniegas, stiprios audros, rifai seklumose) arba dėl ruonių ir kormoranų ir yra padaroma laivams, žvejybos įrankiams, taip pat transportavimo, traukimo ir kitiems žvejybai žiemą naudojamiems įrenginiams.
(52)
Komisija atsižvelgia į Suomijos institucijų įsipareigojimą iš dalies pakeisti tos pagalbos schemos teisinį pagrindą ne vėliau kaip iki 2013 m. sausio 1 d., kad draudimo sutarčių sąlygos būtų pakeistos ne vėliau kaip iki 2014 m. sausio 1 d.
PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ:
1 straipsnis
1. Galiojanti pagalbos schema „Žvejybos pagalbos schema“, kuriai buvo taikomas pasiūlymas taikyti atitinkamas priemones Komisijai persvarsčius gaires dėl valstybės pagalbos žuvininkystei ir akvakultūrai patikrinimo, yra suderinama su vidaus rinka, jei yra iš dalies pakeista pagal šiuos Suomijos įsipareigojimus:
-
neįtraukti laivų, kuriais žvejojama atviroje jūroje, t. y. laivų, kurių ilgis didesnis nei 12 metrų;
-
pagalbą teikti tik siekiant kompensuoti žalą, patirtą teritoriniuose Suomijos vandenyse arba Suomijos išskirtinėje ekonominėje zonoje;
-
kompensuoti žalą, kuri patiriama tik dėl specifinių Suomijos sąlygų - nepalankių klimato ar geografinių sąlygų (ledas, sniegas, stiprios audros, rifai seklumose) arba dėl ruonių ir kormoranų ir padaroma laivams, žvejybos įrankiams, taip pat transportavimo, traukimo ir kitiems žvejybai žiemą naudojamiems įrenginiams.
2. Teisės nuostatos, kuriomis iš dalies keičiama ši schema, įsigalioja ne vėliau kaip iki 2013 m. sausio 1 d., o susijusios draudimo sutartys, sudarytos šių nuostatų pagrindu, įsigalioja ne vėliau kaip iki 2014 m. sausio 1 d.
2 straipsnis
Šis sprendimas skirtas Suomijos Respublikai.
Priimta Briuselyje 2012 m. sausio 11 d.