РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 649/2012 НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
от 4 юли 2012 година
относно износа и вноса на опасни химикали
(преработен текст)
(текст от значение за ЕИП)
ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взеха предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 192, параграф 1 и член 207 от него,
като взеха предвид предложението от Европейската комисия,
след предаване на проекта за законодателен акт на националните парламенти,
като взеха предвид становището на Европейския икономически и социален комитет (1),
след консултация с Комитета на регионите,
в съответствие с обикновената законодателна процедура (2),
като имат предвид, че:
(1)
Регламент (ЕО) № 689/2008 на Европейския парламент и на Съвета от 17 юни 2008 г. относно износа и вноса на опасни химикали (3) е бил съществено изменян няколко пъти. Тъй като се налагат допълнителни изменения и с оглед постигане на яснота Регламент (ЕО) № 689/2008 следва да бъде преработен.
(2)
С Регламент (ЕО) № 689/2008 се прилага Конвенцията относно процедурата по предварително обосновано съгласие при международната търговия с определени опасни химични вещества и пестициди (4) („Конвенцията“), която влезе в сила на 24 февруари 2004 г., и заменя Регламент (ЕО) № 304/2003 на Европейския парламент и на Съвета от 28 януари 2003 г. относно износа и вноса на опасни химични вещества (5).
(3)
За да се осигури яснота и съгласуваност с другите свързани законодателни актове на Съюза, следва да бъдат разяснени някои определения или да бъдат въведени нови определения, а терминологията следва да бъде съгласувана с използваната в Регламент (ЕО) № 1907/2006 на Европейския парламент и на Съвета от 18 декември 2006 година относно регистрацията, оценката, разрешаването и ограничаването на химикали (REACH) и за създаване на Европейска агенция по химикали (6), от една страна, и в Регламент (ЕО) № 1272/2008 на Европейския парламент и на Съвета от 16 декември 2008 година относно класифицирането, етикетирането и опаковането на вещества и смеси (7), от друга страна. Уместно е да се гарантира, че настоящият регламент отразява преходните разпоредби на Регламент (ЕО) № 1272/2008, за да се избегне каквато и да е несъгласуваност между графика на прилагане на посочения регламент и на настоящия регламент.
(4)
Конвенцията предоставя на страните правото да предприемат действия, които още по-строго защитават здравето на човека и околната среда, отколкото се предвижда в Конвенцията, при условие че тези действия са в съответствие с Конвенцията и международното право. С цел да се повиши равнището на защита на околната среда и на обществеността в държавите вносители, е необходимо и уместно по отношение на някои аспекти да се надхвърлят разпоредбите на Конвенцията.
(5)
От първостепенно значение по отношение на участието на Съюза в Конвенцията е един и същи орган да отговаря за отношенията на Съюза със Секретариата на Конвенцията („Секретариатът“) и другите страни по Конвенцията, както и с другите държави. Тази функция следва да се поеме от Комисията.
(6)
Необходимо е да се осигури ефективна координация и ефективно управление по техническите и административните аспекти на настоящия регламент на равнището на Съюза. Държавите-членки и Европейската агенция по химикалите („Агенцията“), създадена с Регламент (ЕО) № 1907/2006, притежават компетентност и опит при прилагането на законодателството на Съюза и международните споразумения по отношение на химикалите. Затова държавите-членки и Агенцията следва да поемат определени задачи във връзка с административните, техническите и научните аспекти на прилагането на Конвенцията посредством настоящия регламент, както и във връзка с обмена на информация. Освен това Комисията, държавите-членки и Агенцията следва да си сътрудничат, за да изпълняват ефективно международните задължения на Съюза съгласно Конвенцията.
(7)
Тъй като определени задачи на Комисията следва да бъдат прехвърлени на Агенцията, първоначално създадената от Комисията европейска база данни за износа и вноса на опасни химикали следва да бъде развивана и поддържана от Агенцията.
(8)
За износа на опасни химикали, които са забранени или строго ограничени в рамките на Съюза, следва да продължи да се прилага обща процедура за уведомление за износ. Следователно за опасните химикали под формата на вещества в самостоятелен вид или в смеси или в изделия, които са забранени или строго ограничени от Съюза, като продукти за растителна защита, други форми на пестициди или като промишлени химикали за професионална или масова употреба, следва да се прилагат правила във връзка с уведомлението за износ, подобни на правилата, приложими към забранените или строго ограничените химикали в рамките на една или и на двете категории, установени в Конвенцията, а именно като пестициди или химикали за промишлена употреба. Освен това тези правилата във връзка с уведомлението за износ следва да се прилагат и към химикалите, за които се прилага международната процедура по предварително обосновано съгласие („PIC процедура“). Посочената процедура за съвместно уведомление за износ следва да се прилага за износа на Съюза за всички трети държави, независимо дали са страни по Конвенцията или участват в нейните процедури. На държавите-членки следва да бъде позволено да събират административни такси с цел да покрият разходите си по изпълнение на процедурата.
(9)
Износителите и вносителите следва да бъдат задължени да предоставят информация, отнасяща се до количествата на химикалите, с които се търгува на международно равнище и които попадат в обхвата на настоящия регламент, така че да може да се извършва наблюдение и оценка на въздействието и ефективността на разпоредбите на посочения регламент.
(10)
Уведомленията до Секретариата относно окончателните нормативни актове на Съюза или държава-членка, с които се забраняват или строго се ограничават химикали с оглед на тяхното включване в PIC процедурата, следва да се представят на Комисията в случаите, в които са изпълнени критериите, установени в тази връзка в Конвенцията. Когато е необходимо, следва да се поиска допълнителна информация във връзка с тези уведомления.
(11)
В случаите, в които не се налага уведомление за окончателните нормативни актове на Съюза или на държава-членка, тъй като не отговарят на критериите, установени в Конвенцията, информация за тях следва въпреки това да се предостави на Секретариата и на другите страни по Конвенцията в интерес на обмена на информация.
(12)
Необходимо е също да се гарантира, че Съюзът взема решения по отношение на вноса в Съюза на химикали, за които се прилага PIC процедурата. Тези решения следва да се основават на приложимото законодателство на Съюза и да вземат предвид забраните или строгите ограничения, наложени от държавите-членки. Когато това е обосновано, следва да се предложат изменения на законодателството на Съюза.
(13)
Необходими са нормативни разпоредби, за да се гарантира, че държавите-членки и износителите са осведомени относно решенията на държавите вносители по отношение на химикалите, за които се прилага PIC процедурата, както и че износителите спазват тези решения. Освен това с цел да се предотврати нежелателният износ, не следва да се изнасят никакви химикали, които са забранени или строго ограничени в рамките на Съюза и които отговарят на критериите за уведомление съгласно Конвенцията или за които се прилага PIC процедурата, освен ако е било поискано и получено изричното съгласие на съответната държава вносител, независимо дали тя е страна по Конвенцията. Същевременно е уместно износът на някои химикали в държави, които са членове на Организацията за икономическо сътрудничество и развитие (ОИСР), да бъде освободен от това задължение, при условие че са изпълнени определени условия. Освен това е необходимо да се предвиди процедура за случаите, при които въпреки всички положени разумни усилия не е получен отговор от държавата вносител, за да може да се извършва износ на определени химикали на временна основа при определени условия. Необходимо е също да се предвиди периодично преразглеждане на всички подобни случаи, както и на случаите, при които е получено изрично съгласие.
(14)
От значение е също всички изнасяни химикали да имат подходящ срок за съхранение, така че да могат да се използват ефективно и безопасно. По отношение на пестицидите, и по-специално на тези, изнасяни в развиващите се държави, от първостепенно значение е да бъде предоставяна информация относно подходящите условия на съхранение, както и да се използват подходяща опаковка и размери на съдовете с цел да се избегне натрупването на залежали количества.
(15)
Изделията, съдържащи химикали, не попадат в обхвата на Конвенцията. При все това е уместно за изделията, определени в настоящия регламент, съдържащи химикали, които могат да бъдат освободени при определени условия на употреба или обезвреждане и които са забранени или строго ограничени в Съюза в рамките на една или повече от категориите за употреба, установени в Конвенцията, или за които се прилага PIC процедурата, да се прилагат и правилата за уведомление за износ. Освен това не следва да се изнасят изобщо определени химикали и изделия, съдържащи конкретни химикали, които са извън обхвата на Конвенцията, но предизвикват особена загриженост.
(16)
В съответствие с Конвенцията следва да се предоставя информация относно транзитното движение на химикали, за които се прилага PIC процедурата, на страните по Конвенцията, които поискат такава информация.
(17)
Правилата на Съюза относно опаковането и етикетирането и друга свързана с безопасността информация следва да се прилагат за всички химикали, когато са предназначени за износ в страни по Конвенцията и други държави, освен ако тези разпоредби биха били в разрез със специфични изисквания на тези държави, като се вземат предвид съответните международни стандарти. В настоящия регламент следва да се включи позоваване на Регламент (ЕО) № 1272/2008, тъй като с него са въведени нови разпоредби за класифицирането, етикетирането и опаковането на веществата и смесите.
(18)
С цел да се гарантира ефективен контрол и прилагане, държавите-членки следва да определят органи, например митнически органи, които да поемат отговорността за контролиране на вноса и износа на химикалите, включени в обхвата на настоящия регламент. Комисията, подпомагана от Агенцията, и държавите-членки играят решаваща роля и следва да действат по целенасочен и съгласуван начин. Държавите-членки следва да предвидят подходящи санкции в случай на нарушения.
(19)
С цел да се улесни митническият контрол и да се намали административната тежест както за износителите, така и за съответните органи, следва да се въведе система от кодове, предназначени за използване в декларациите за износ. Специални кодове следва да се използват, по целесъобразност, и за химикалите, изнасяни за научноизследователски цели или за анализи в количества, които няма вероятност да засегнат здравето на човека или околната среда и които във всеки случай не надвишават количество от 10 kg от всеки износител за всяка държава вносител на календарна година.
(20)
Следва да се насърчи обменът на информация, споделянето на отговорност и сътрудничеството между Съюза и държавите-членки и третите държави с оглед гарантиране на доброто управление на химикалите, независимо дали тези трети държави са страни по Конвенцията. По-специално следва да се оказва техническо съдействие на развиващите се страни и страните с икономики в преход - или пряко от Комисията или държавите-членки, или косвено чрез подкрепа за проекти на неправителствени организации, по-конкретно чрез съдействие за осигуряване на възможност на тези държави да изпълняват Конвенцията, като по този начин се допринася за предотвратяването на вредни последици от химикалите за здравето на човека и за околната среда.
(21)
Следва да се извършва редовно наблюдение на функционирането на процедурите, за да се осигури тяхната ефективност. За тази цел държавите-членки и Агенцията следва да представят редовни доклади в стандартизиран формат на Комисията, която на свой ред следва редовно да докладва на Европейския парламент и на Съвета.
(22)
Агенцията следва да изготви технически указания с цел да се съдейства на определените органи, включително такива като митническите органи, които контролират износа, както и на износителите и вносителите при прилагане на настоящия регламент.
(23)
С оглед на адаптирането на настоящия регламент към техническия прогрес на Комисията следва да се предоставят правомощия за приемане на актове съгласно член 290 от Договора за функционирането на Европейския съюз („ДФЕС“), отнасящи се до включване на химикали в приложение I, част 1 или 2 и на други изменения на същото приложение, на приложение V, част 1 или 2 и на други изменения на същото приложение, както и на изменения на приложения II, III, IV и VI. Особено важно е Комисията да осъществява подходящи консултации по време на подготвителната работа, включително на ниво експерти. При подготовката и изготвянето на делегираните актове Комисията следва да осигури едновременното и своевременно предаване на съответните документи по подходящ начин на Европейския парламент и на Съвета.
(24)
За да се осигурят еднакви условия за изпълнението на настоящия регламент, на Комисията следва да бъдат предоставени изпълнителни правомощия. Тези правомощия следва да бъдат упражнявани съгласно Регламент (ЕС) № 182/2011 на Европейския парламент и на Съвета от 16 февруари 2011 г. за установяване на общите правила и принципи относно реда и условията за контрол от страна на държавите-членки върху упражняването на изпълнителните правомощия от страна на Комисията (8).
(25)
Тъй като целите на настоящия регламент, а именно осигуряване на съгласувано и ефективно изпълнение на задълженията на Съюза по Конвенцията, не могат да бъдат постигнати в достатъчна степен от държавите-членки и следователно могат да бъдат постигнати по-добре на равнището на Съюза поради необходимостта от хармонизиране на разпоредбите за вноса и износа на опасни химикали, Съюзът може да приеме мерки съгласно принципа на субсидиарността, установен в член 5 от Договора за Европейския съюз. Съгласно принципа на пропорционалността, уреден в същия член, настоящият регламент не надхвърля необходимото за постигането на тези цели.
(26)
Регламент (ЕО) № 689/2008 следва да бъде отменен.
(27)
Целесъобразно е да се предвиди отложено прилагане на настоящия регламент, за да се осигури достатъчно време на Агенцията да се подготви за новата си функция и да се позволи на предприятията да се запознаят с новите процедури,
ПРИЕХА НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Цели
1. Целите на настоящия регламент са следните:
а)
да прилага Ротердамската конвенция относно процедурата по предварително обосновано съгласие при международната търговия с определени опасни химикали и пестициди („Конвенцията“);
б)
да насърчава споделяне на отговорността и сътрудничество в рамките на международното движение на опасни химични вещества с оглед опазване на здравето на човека и на околната среда от потенциални вреди;
в)
да се спомага за екологосъобразната употреба на опасните химикали.
Целите, определени в първата алинея, се постигат чрез улесняване на обмена на информация относно характеристиките на опасните химикали, чрез предвиждане на процес за вземане на решение в рамките на Съюза относно техния внос и износ и чрез разпространяване на информация относно решенията до страните по Конвенцията и други държави според случая.
2. В допълнение към определените в параграф 1 цели настоящият регламент гарантира, че разпоредбите на Регламент (ЕО) № 1272/2008 относно класифицирането, етикетирането и опаковането се прилагат за всички химикали, когато те се изнасят от държави-членки в други страни по Конвенцията или други държави, освен ако тези разпоредби биха били в разрез със специфични изисквания на същите тези страни по Конвенцията или други държави.
Член 2
Обхват
1. Настоящият регламент се прилага за:
а)
определени опасни химикали, за които съгласно Конвенцията се прилага процедурата по предварително обосновано съгласие („PIC процедурата“);
б)
определени опасни химикали, които са забранени или строго ограничени в рамките на Съюза или в държава-членка;
в)
химикали, когато се изнасят, доколкото се касае за тяхната класификация, етикетиране и опаковане.
2. Настоящият регламент не се прилага за:
а)
наркотични и психотропни вещества, предмет на Регламент (ЕО) № 111/2005 на Съвета от 22 декември 2004 г. за определяне на правила за мониторинг на търговията между Общността и трети страни в областта на прекурсорите (9);
б)
радиоактивни материали и вещества, предмет на Директива 96/29/Евратом на Съвета от 13 май 1996 г. относно постановяване на основните норми на безопасност за защита на здравето на работниците и населението срещу опасностите, произтичащи от йонизиращо лъчение (10);
в)
отпадъците, обхванати от Директива 2008/98/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 19 ноември 2008 г. относно отпадъците (11);
г)
химическите оръжия, обхванати от Регламент (ЕО) № 428/2009 на Съвета от 5 май 2009 година за въвеждане режим на Общността за контрол на износа, трансфера, брокерската дейност и транзита на изделия и технологии с двойна употреба (12);
д)
храните и добавките в храни, обхванати от Регламент (ЕО) № 882/2004 на Европейския парламент и на Съвета от 29 април 2004 г. относно официалния контрол, провеждан с цел осигуряване на проверка на съответствието със законодателството в областта на фуражите и храните и правилата за опазване на здравето на животните и хуманното отношение към животните (13);
е)
фуражите, обхванати от Регламент (ЕО) № 178/2002 на Европейския парламент и на Съвета от 28 януари 2002 г. за установяване на общите принципи и изисквания на законодателството в областта на храните, за създаване на Европейски орган за безопасност на храните и за определяне на процедури относно безопасността на храните (14), включително добавките - преработени, частично преработени или непреработени - предназначени за хранене на животни през устата;
ж)
генетично модифицираните организми, обхванати от Директива 2001/18/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 12 март 2001 г. относно съзнателното освобождаване на генетично модифицирани организми в околната среда (15);
з)
с изключение на веществата по член 3, параграф 5, буква б) от настоящия регламент, патентованите лекарствени продукти и ветеринарните лекарствени продукти, обхванати съответно от Директива 2001/83/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 6 ноември 2001 г. за утвърждаване на кодекс на Общността относно лекарствени продукти за хуманна употреба (16) и Директива 2001/82/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 6 ноември 2001 г. относно кодекса на Общността за ветеринарните лекарствени продукти (17).
3. Настоящият регламент не се прилага за химикалите, изнасяни с цел изследвания или анализ в количества, които няма вероятност да засегнат здравето на човека или околната среда и които във всеки случай не надвишават количество от 10 kg от всеки износител за всяка държава вносител на календарна година.
Независимо от първа алинея износителите на химикалите, посочени в същата алинея, получават специален референтен идентификационен номер чрез базата данни, посочена в член 6, параграф 1, буква а), и го посочват в декларацията си за износ.
Член 3
Определения
За целите на настоящия регламент се прилагат следните определения:
1)
„химикал“ означава вещество, в самостоятелен вид или в смес, или смес, получено(а) чрез производствен процес или добит(а) от природата, което или която не съдържа живи организми и попада в една от следните две категории:
а)
пестициди, включително особено опасни пестицидни формулации;
б)
промишлени химикали;
2)
„вещество“ означава химичен елемент и неговите съединения съгласно определението по член 3, точка 1 от Регламент (ЕО) № 1907/2006;
3)
„смес“ означава смес или разтвор съгласно определението по член 2, точка 8 от Регламент (ЕО) № 1272/2008;
4)
„изделие“ означава завършен продукт, съдържащ или включващ химикал, чиято употреба е забранена или строго ограничена от законодателството на Съюза за този определен продукт, когато продуктът не попада в обхвата на точка 2 или 3;
5)
„пестициди“ означава химикали в една от следните подкатегории:
а)
пестициди, използвани като продукти за растителна защита, обхванати от Регламент (ЕО) № 1107/2009 на Европейския парламент и на Съвета от 21 октомври 2009 г. относно пускането на пазара на продукти за растителна защита (18);
б)
други пестициди, като:
i)
биоциди, обхванати от Директива 98/8/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 16 февруари 1998 г. относно пускането на пазара на биоциди (19) и
ii)
дезинфектанти, инсектициди и средства за борба с паразитите, обхванати от директиви 2001/82/ЕО и 2001/83/ЕО;
6)
„промишлени химикали“ означава химикали от една от следните подкатегории:
а)
химикали за професионална употреба;
б)
химикали за масова употреба;
7)
„химикал, за който се изисква уведомление за износ“ означава всеки химикал, който е забранен или строго ограничен в Съюза в една или повече категории или подкатегории, както и всеки химикал от изброените в приложение I, част 1, за който се прилага PIC процедурата;
8)
„химикал, отговарящ на изискванията за PIC уведомление“ означава всеки химикал, забранен или строго ограничен в Съюза или в държава-членка в рамките на една или повече категории; химикалите, забранени или строго ограничени в Съюза в рамките на една или повече категории, са посочени в част 2 от приложение I;
9)
„химикал, за който се прилага PIC процедурата“ означава всеки химикал, посочен в приложение III към Конвенцията и в част 3 на приложение I към настоящия регламент;
10)
„забранен химикал“ означава един от следните:
а)
химикал, всички употреби на който в рамките на една или повече категории или подкатегории са забранени по силата на окончателен нормативен акт на Съюза с оглед опазване на здравето на човека или на околната среда;
б)
химикал, за който е било отказано одобрение за първоначална употреба или който е бил изтеглен от предприятията от пазара на Съюза или от по-нататъшно разглеждане в процеса на уведомяване, регистрация или одобрение и по отношение на който са налице доказателства, че поражда проблеми за здравето на човека или за околната среда;
11)
„строго ограничен химикал“ означава един от следните:
а)
химикал, почти всички употреби на който - в рамките на една или повече категории или подкатегории - са забранени по силата на окончателен нормативен акт на Съюза с оглед опазване на здравето на човека или на околната среда, но за който определени специфични употреби остават разрешени;
б)
химикал, за почти всички употреби на който е било отказано одобрение или който е бил изтеглен от предприятията от пазара на Съюза или от по-нататъшно разглеждане в процеса на уведомяване, регистрация или одобрение и по отношение на който са налице доказателства, че поражда проблеми за здравето на човека или за околната среда;
12)
„химикал, забранен или строго ограничен от държава-членка“ означава химикал, забранен или строго ограничен по силата на национален окончателен нормативен акт на държава-членка;
13)
„окончателен нормативен акт“ означава юридически задължителен акт, чиято цел е да забрани или строго да ограничи даден химикал;
14)
„особено опасна пестицидна формулация“ означава химикал, който е предназначен за употреба като пестицид и който предизвиква сериозни последици за здравето или околната среда, които се проявяват в рамките на кратък период от време след еднократно или многократно излагане на въздействие при употребата му;
15)
„митническа територия на Съюза“ означава територията, определена в член 3 от Регламент (ЕИО) № 2913/92 на Съвета от 12 октомври 1992 г. относно създаване на Митнически кодекс на Общността (20);
16)
„износ“ означава следното:
а)
окончателен или временен износ на химикал, отговарящ на условията по член 28, параграф 2 от ДФЕС;
б)
реекспорт на химикал, който не отговаря на условията по член 28, параграф 2 от ДФЕС и който е под митнически режим, различен от режим външен транзит на Съюза за движение на стоки през митническата територия на Съюза;
17)
„внос“ означава физическото въвеждане в митническата територия на Съюза на химикал, който е поставен под митнически режим, различен от режим външен транзит на Съюза за движение на стоки през митническата територия на Съюза;
18)
„износител“ означава всяко едно от следните физически или юридически лица:
а)
лицето, от чието име е представена декларацията за износ, т.е. лицето, което към момента на приемане на декларацията е страна по договора с получателя в страна по Конвенцията или друга държава и което има правото да реши химикалът да бъде изпратен извън митническата територия на Съюза;
б)
ако не е сключен договор за износ или когато страната по договора не действа от свое име - лицето, което има правото да реши химикалът да бъде изпратен извън митническата територия на Съюза;
в)
страната по договора, установена в Съюза, ако по силата на договора, на който се основава износът, правото на разпореждане с химикала принадлежи на лице, установено извън Съюза;
19)
„вносител“ означава всяко физическо или юридическо лице, което към момента на вноса на митническата територия на Съюза е получател на химикала;
20)
„страна по Конвенцията“ или „страна“ означава държава или регионална организация за икономическа интеграция, която е дала съгласието си да бъде обвързана с Конвенцията и за която Конвенцията е в сила;
21)
„друга държава“ означава всяка държава, която не е страна по Конвенцията;
22)
„Агенцията“ означава Европейската агенция по химикали, създадена с Регламент (ЕО) № 1907/2006;
23)
„Секретариат“ означава Секретариатът на Конвенцията, освен ако в настоящия регламент не е определено друго.
Член 4
Определени национални органи на държавите-членки
Всяка държава-членка определя органа или органите, („определеният национален орган“ или „определените национални органи“), които да изпълняват административните функции, изисквани по настоящия регламент, освен ако това вече е направено преди влизането в сила на настоящия регламент.
Тя уведомява Комисията за това до 17 ноември 2012 г., освен ако тази информация не е била вече предоставена преди влизането в сила на настоящия регламент, и също така информира Комисията за всяка промяна на определения национален орган.
Член 5
Участие на Съюза в Конвенцията
1. Участието в Конвенцията е съвместна отговорност на Комисията и на държавите-членки, по-специално по отношение на техническата помощ, обмена на информация и въпросите, свързани с уреждането на спорове, участието в спомагателни органи и гласуването.
2. Комисията действа като общ определен орган за административните функции на Конвенцията във връзка с PIC процедурата от името на и в тясно сътрудничество и консултирайки се с всички определени национални органи на държавите-членки.
Комисията отговаря по-специално за следното:
а)
предаване на уведомленията за износ на Съюза до страните по Конвенцията и други държави съгласно член 8;
б)
предоставяне на Секретариата на уведомленията за съответните окончателни нормативни актове относно химикали, които отговарят на изискванията за PIC уведомление съгласно член 11;
в)
предаване на информация, отнасяща се до други окончателни нормативни актове, включващи химикали, които не отговарят на условията за PIC уведомление в съответствие с член 12;
г)
получаване въобще на информация от Секретариата.
Комисията също така представя на Секретариата отговорите на Съюза относно вноса на химикали, за които се прилага PIC процедурата, съгласно член 13.
В допълнение, Комисията координира участието на Съюза по всички технически въпроси, свързани със следното:
а)
Конвенцията;
б)
подготовката на Конференцията на страните, учредена по силата на член 18, параграф 1 от Конвенцията;
в)
Комитета за преглед на химикалите, създаден в съответствие с член 18, параграф 6 от Конвенцията („Комитет за преглед на химикалите“);
г)
други спомагателни органи на Конференцията на страните.
3. Комисията и държавите-членки предприемат необходимите инициативи, за да се осигури подходящо представителство на Съюза в различните органи по прилагане на Конвенцията.
Член 6
Функции на Агенцията
1. Освен функциите по членове 7, 8, 9, 10, 11, 13, 14, 15, 18, 19, 20, 21, 22 и 25 Агенцията изпълнява и следните функции:
а)
поддържа, развива и редовно актуализира база данни за износа и вноса на опасни химикали („базата данни“);
б)
осигурява достъп на обществеността до тази база данни чрез страницата си в интернет;
в)
когато е целесъобразно, със съгласието на Комисията и след консултации с държавите-членки предоставя съдействие и научно-технически насоки и инструменти за предприятията, за да осигури ефективното прилагане на настоящия регламент;
г)
със съгласието на Комисията предоставя съдействие и научно-технически насоки на определените национални органи на държавите-членки, за да осигури ефективното прилагане на настоящия регламент;
д)
по искане на експерти на Комитета за преглед на химикалите, които са от държава-членка или от Комисията, и в рамките на наличните ресурси предоставя информация за изготвяне на документите за подпомагане на вземането на решение по член 7 от Конвенцията и други свързани с прилагането на Конвенцията технически документи;
е)
по искане на Комисията ѝ предоставя научно-техническа информация и ѝ съдейства, за да се осигури ефективното прилагане на настоящия регламент;
ж)
по искане на Комисията ѝ предоставя научно-техническа информация и ѝ съдейства при изпълнението на ролята ѝ на общ определен орган на Съюза.
2. Секретариатът на Агенцията изпълнява функциите, възложени на Агенцията по настоящия регламент.
Член 7
Химикали, за които се изисква уведомление за износ, химикали, които отговарят на изискванията за PIC уведомление, и химикали, за които се прилага PIC процедурата
1. Химикалите, за които се изисква уведомление за износ, химикалите, които отговарят на изискванията за PIC уведомление, и химикалите, за които се прилага PIC процедурата, са изброени в приложение I.
2. Химикалите, изброени в приложение I, се включват в една или повече от трите групи химикали, представляващи части 1, 2 и 3 от посоченото приложение.
За химикалите, изброени в приложение I, част 1, се прилага процедурата за уведомление за износ, установена в член 8, като се предоставя подробна информация за идентичността на веществото, категорията и/или подкатегорията на употреба, предмет на ограничение, вида ограничение и, където е уместно, допълнителна информация, отнасяща се по-специално до освобождаването от изискванията за уведомление за износ.
За химикалите, изброени в приложение I, част 2, освен процедурата за уведомление за износ, установена в член 8, се прилага и установената в член 11 процедура за уведомление PIC, като се предоставя подробна информация за идентичността на веществото и категорията на употреба.
За химикалите, изброени в приложение I, част 3, се прилага PIC процедурата, като се съобщава категорията на употреба и, ако е уместно, допълнителна информация, по-специално относно изискванията за уведомление за износ.
3. Списъците, посочени в приложение I, се предоставят на разположение на обществеността чрез базата данни.
Член 8
Уведомления за износ, препращани на страни по Конвенцията и на други държави
1. За веществата, изброени в част 1 на приложение I, или за смесите, съдържащи такива вещества в концентрация, която поражда задължения за етикетиране по силата на Регламент (ЕО) № 1272/2008, независимо от наличието на други вещества, се прилагат параграфи 2-8 от настоящия член, независимо от предвидената употреба на химикала в страната вносител или в друга държава вносител.
2. Когато даден износител предстои да изнесе химикал, посочен в параграф 1, от Съюза за страна по Конвенцията или друга държава за първи път на или след датата, от която за химикала започват да се прилагат разпоредбите на настоящия регламент, износителят уведомява определения национален орган на държавата-членка, в която е установен („държава-членка на износителя“), не по-късно от 35 дни преди очакваната дата на износ на химикала. Впоследствие износителят уведомява определения национален орган за първия износ на такъв химикал всяка календарна година не по-късно от 35 дни преди износа на химикала. Уведомленията се извършват в съответствие с изискванията за информация, установени в приложение II, като на Комисията и държавите-членки се осигурява достъп до тях чрез базата данни.
Определеният национален орган на държавата-членка на износителя проверява съответствието на информацията с приложение II и ако уведомлението е пълно го препраща на Агенцията не по-късно от 25 дни преди очакваната дата на износ.
От името на Комисията Агенцията предава уведомлението на определения национален орган на страната вносител или на съответния орган на другата държава вносител и взема необходимите мерки, за да гарантира, че те получават посоченото уведомление не по-късно от 15 дни преди първия предвиден износ на химикала и впоследствие не по-късно от 15 дни преди първия му износ през всяка следваща календарна година.
Агенцията регистрира в своята база данни всяко уведомление и му определя референтен идентификационен номер. Агенцията предоставя на обществеността и - в съответните случаи - на определените национални органи на държавите-членки актуализиран за всяка календарна година списък на съответните химикали и страните вносители и другите държави вносители чрез базата данни.
3. Ако в срок от 30 дни след изпращане на първото уведомление за износ, подадено след включването на химикала в приложение I, част 1, Агенцията не получи от страната вносител или от другата държава вносител потвърждение за получаването му, от името на Комисията тя изпраща второ уведомление. Действайки от името на Комисията, Агенцията полага разумни усилия за осигуряване на получаването на второто уведомление от определения национален орган на страната вносител или от съответния орган на другата държава вносител.
4. Ново уведомление за износ се извършва в съответствие с параграф 2 при износ, който се извършва след влизането в сила на изменения на законодателството на Съюза, касаещи пускането на пазара, употребата или етикетирането на въпросните вещества, или във всички случаи, в които съставът на въпросната смес се променя по начин, който води до промяна в етикетирането ѝ. Новото уведомление се извършва в съответствие с изискванията за информация, установени в приложение II, и в него се посочва, че то е преработен вариант на предишно уведомление.
5. Когато износът на даден химикал е свързан със спешна ситуация, при която всяко забавяне може да застраши общественото здраве или околната среда на страна вносител или друга държава вносител, по мотивирано искане на износителя, на страната вносител или на другата държава вносител определеният национален орган на държавата-членка на износителя може след консултации с Комисията, подпомагана от Агенцията, да предостави цялостно или частично освобождаване от задълженията, установени в параграфи 2, 3 и 4. Счита се, че решение относно дадено искане е взето в консултация с Комисията, ако не е получен отрицателен отговор от Комисията в срок от 10 дни от изпращането от страна на определения национален орган на държавата-членка до Комисията на подробности относно искането.
6. Без да се засягат задълженията по член 19, параграф 2, задълженията, установени в параграфи 2, 3 и 4 от настоящия член, престават да се прилагат, когато е налице всяко едно от следните условия:
а)
за химикала вече се прилага PIC процедурата;
б)
държавата вносител е страна по Конвенцията и е представила на Секретариата отговор в съответствие с член 10, параграф 2 от Конвенцията, в който се посочва дали тя дава или не съгласието си за вноса на химикала; както и
в)
Комисията е информирана за този отговор от Секретариата и е препратила тази информация на държавите-членки и Агенцията.
Независимо от първата алинея на настоящия параграф задълженията по параграфи 2, 3 и 4 от настоящия член не престават да се прилагат, ако държавата вносител е страна по Конвенцията, и изрично изисква, например чрез свое решение за вноса или по друг начин, от страните износители да продължават да уведомяват за износа.
Без да се засягат задълженията по член 19, параграф 2, задълженията, установени в параграфи 2, 3 и 4 от настоящия член, престават да се прилагат и когато са изпълнени и двете условия:
а)
определеният национален орган на страната вносител или съответният орган на другата държава вносител е отменил изискването за подаване на уведомление до него преди износа на химикала; и
б)
Комисията е получила тази информация от Секретариата или от определения национален орган на страната вносител или от съответния орган на другата държава вносител и я е препратила на държавите-членки и Агенцията, която я е публикувала чрез базата данни.
7. Комисията, съответните определени национални органи на държавите-членки, Агенцията и износителите при поискване предоставят на страните вносители и другите държави вносители наличната допълнителна информация, отнасяща се до изнасяните химикали.
8. Държавите-членки могат да създадат, по прозрачен начин, системи, задължаващи износителите да заплащат административна такса за всяко извършено уведомление за износ и за всяко извършено искане за изрично съгласие, в съответствие с разходите за тях при изпълнение на процедурите, посочени в параграфи 2 и 4 от настоящия член и член 14, параграфи 6 и 7.
Член 9
Уведомления за износ, получени от страни по Конвенцията и от други държави
1. Уведомленията за износ, получавани от Агенцията от определените национални органи на страните по Конвенцията или от съответните органи на другите държави, отнасящи се до износа към Съюза на химикал, чието производство, употреба, третиране, консумация, транспорт или продажба са забранени или строго ограничени съгласно законодателството на тази страна по Конвенцията или друга държава, се извършват посредством базата данни в срок от 15 дни от получаването на такова уведомление от Агенцията.
Агенцията потвърждава от името на Комисията получаването на първото уведомление за износ за всеки химикал от всяка страна по Конвенцията или друга държава.
Определеният национален орган на държавата-членка получател на този внос получава копие от всяко получено от Агенцията уведомление в срок от 10 дни от получаването му заедно с цялата налична информация. Другите държави-членки имат право да получат копия при поискване.
2. Когато Комисията или определените национални органи на държавите-членки получат уведомления за износ пряко или непряко от определените национални органи на страни по Конвенцията или съответните органи на други държави, те незабавно ги препращат на Агенцията заедно с цялата налична информация.
Член 10
Информация за износа и вноса на химични вещества
1. Всеки износител на едно или повече от следното:
а)
вещества, изброени в приложение I;
б)
смеси, съдържащи такива вещества в концентрация, която поражда задължения за етикетиране по силата на Регламент (ЕО) № 1272/2008, независимо от наличието на други вещества; или
в)
изделия, съдържащи вещества, изброени в част 2 или 3 на приложение I, в нереагирала форма или смеси, съдържащи такива вещества в концентрация, която поражда задължения за етикетиране по силата на Регламент (ЕО) № 1272/2008, независимо от наличието на други вещества,
през първото тримесечие на всяка година информира определения национален орган на държавата-членка на износителя по отношение на количествата химикал - като вещество и в състава на смеси или в изделия - доставени във всяка страна по Конвенцията или в друга държава през предходната година. Тази информация се придружава от имената и адресите на всяко физическо или юридическо лице, което внася химикала в страна по Конвенцията или в друга държава, на които е осъществена доставка през същия период. В тази информация износът се посочва отделно съгласно член 14, параграф 7.
Всеки вносител в рамките на Съюза предоставя еквивалентната информация за количествата, внасяни в Съюза.
2. При поискване от Комисията, подпомагана от Агенцията, или от определения национален орган на неговата държава-членка, износителят или вносителят предоставят всякаква допълнителна информация, свързана с химикалите, която е необходима за изпълнение на настоящия регламент.
3. Всяка държава-членка представя ежегодно на Агенцията обобщена информация в съответствие с приложение III. Агенцията обобщава тази информация на равнището на Съюза и публикува информацията, която няма поверителен характер, в своята база данни.
Член 11
Уведомяване за забранени или строго ограничени химикали съгласно Конвенцията
1. Комисията уведомява писмено Секретариата за химикалите, изброени в приложение I, част 2, които отговарят на изискванията за PIC уведомление.
2. Когато други химикали са добавени в приложение I, част 2, съгласно член 23, параграф 2, втора алинея, Комисията уведомява Секретариата за тези химикали. PIC уведомлението се изпраща във възможно най-кратък срок след приемане на съответния окончателен нормативен акт на равнището на Съюза, с който се забранява или строго се ограничава химикалът, но не по-късно от 90 дни след датата, от която се прилага окончателният нормативен акт.
3. В PIC уведомлението се представя цялата значима информация, изисквана по приложение IV.
4. При определяне на приоритетите за уведомление Комисията взема предвид дали химикалът вече е включен в част 3 на приложение I, доколко установените в приложение IV изисквания за информация могат да бъдат изпълнени и сериозността на рисковете, свързани с химикала, по-специално за развиващите се държави.
Когато даден химикал отговаря на изискванията за PIC уведомление, но няма достатъчно информация, за да бъдат изпълнени изискванията по приложение IV, идентифицираните износители или вносители представят по искане на Комисията цялата съответна информация, с която разполагат, включително такава от други национални или международни програми за контрол на химикали, в срок от 60 дни от искането.
5. Комисията уведомява писмено Секретариата, когато окончателния нормативен акт, за който е била уведомена съгласно параграфи 1 или 2, е бил изменен, във възможно най-кратък срок след приемане на новия окончателен нормативен акт, но не по-късно от 60 дни след датата, от която същият се прилага.
Комисията предоставя цялата съответна информация, която не е била на разположение към момента на първоначалното уведомление, извършено съгласно параграфи 1 или 2 съответно.
6. При поискване от страна по Конвенцията или от Секретариата Комисията представя допълнителна информация, отнасяща се до химикала или до окончателния нормативен акт, доколкото е приложимо.
При поискване държавите-членки и Агенцията осигуряват на Комисията необходимото съдействие за събиране на тази информация.
7. Комисията незабавно препраща на държавите-членки и Агенцията информацията, която получава от Секретариата относно химикалите, за които е уведомена, че са забранени или строго ограничени от други страни по Конвенцията.
Ако е уместно, Комисията в тясно сътрудничество с държавите-членки и Агенцията оценява необходимостта от предлагане на мерки на равнището на Съюза с оглед да се избегнат неприемливите рискове за здравето на човека или за околната среда в рамките на Съюза.
8. Когато държава-членка приема съгласно съответното законодателство на Съюза окончателен национален нормативен акт за забрана или строго ограничение на даден химикал, тя представя на Комисията съответната информация. Комисията предоставя тази информация на държавите-членки. В срок от четири седмици след предоставянето на тази информация държавите-членки могат да изпращат свои забележки във връзка с възможно PIC уведомление, включително информация относно своите окончателни нормативни разпоредби по отношение на химикала, на Комисията и на държавата-членка, представила съответния окончателен национален нормативен акт. След като вземе предвид забележките, представилата нормативния акт държава-членка информира Комисията дали тя трябва:
а)
да направи PIC уведомление до Секретариата съгласно настоящия член; или
б)
да представи информацията на Секретариата съгласно член 12.
Член 12
Информация, която трябва да се предава на Секретариата, по отношение на забранени или строго ограничени химикали, които не отговарят на изискванията за PIC уведомление
Когато даден химикал е включен само в част 1 на приложение I или след получаване на информация от държава-членка съгласно член 11, параграф 8, буква б), Комисията представя на Секретариата информация по отношение на съответните окончателни нормативни актове, така че тази информация да бъде разпространена, ако е уместно, до други страни по Конвенцията.
Член 13
Задължения във връзка с вноса на химикали
1. Комисията незабавно препраща на държавите-членки и Агенцията всички документи за подпомагане на вземането на решение, които получава от Секретариата.
Комисията приема посредством акт за изпълнение решение относно вноса на съответния химикал под формата на окончателен или временен отговор за вноса от името на Съюза. Посоченият акт за изпълнение се приема в съответствие с процедурата по консултиране по член 27, параграф 2. Комисията съобщава решението на Секретариата във възможно най-кратък срок, но не по-късно от девет месеца след датата, на която Секретариатът е изпратил документа за подпомагане на вземането на решение.
Когато съгласно законодателството на Съюза ограниченията за даден химикал са допълнени или изменени, Комисията приема посредством акт за изпълнение решение, с което преразглежда решението за вноса. Посоченият акт за изпълнение се приема в съответствие с процедурата по консултиране, посочена в член 27, параграф 2. Комисията съобщава на Секретариата преразгледаното решение за внос.
2. Когато даден химикал е забранен или строго ограничен от една или повече държави-членки, по писмено искане на заинтересованите държави-членки Комисията взема под внимание тази информация в своето решение за внос.
3. Решението за вноса по параграф 1 се отнася до категорията или категориите, определени за химикала в документа за подпомагане на вземането на решение.
4. Когато съобщава решението за вноса на Секретариата, Комисията представя описание на законодателните или административните мерки, на които то се основава.
5. Всеки определен национален орган на държавите-членки предоставя решенията за вноса по параграф 1 на заинтересованите подведомствени лица в съответствие със своите законодателни или административни мерки. Агенцията публикува решенията си за вноса по параграф 1 в своята база данни.
6. Когато е уместно, в тясно сътрудничество с държавите-членки и Агенцията Комисията оценява необходимостта от предлагане на мерки на равнището на Съюза за предотвратяване на недопустимите рискове за здравето на човека или за околната среда в рамките на Съюза, вземайки под внимание информацията, дадена в документа за подпомагане на вземането на решение.
Член 14
Задължения във връзка с износа на химикали, различни от уведомление за износ
1. Комисията незабавно препраща на държавите-членки, на Агенцията и на европейските отраслови асоциации информацията, получена от Секретариата под формата на циркулярни документи или по друг начин, относно химикалите, за които се прилага PIC процедурата, и относно решенията на страните вносители във връзка с условията за внос, приложими за тези химикали. Комисията препраща на държавите-членки и Агенцията информацията за всички случаи, в които няма изпратен отговор в съответствие с член 10, параграф 2 от Конвенцията. Агенцията определя референтен идентификационен номер за всяко решение за внос и съхранява цялата налична информация относно тези решения в своята база данни и предоставя тази информация на всекиго при поискване.
2. Комисията класира всеки химикал, включен в приложение I, по определен код от Комбинираната номенклатура на Европейския съюз. Това класиране при необходимост се преразглежда предвид евентуални изменения в номенклатурата на хармонизираната система на Световната митническа организация или в Комбинираната номенклатура на Европейския съюз по отношение на съответните химикали.
3. Всяка държава-членка съобщава информацията и решенията, препратени от Комисията съгласно параграф 1, на попадащите под нейна юрисдикция заинтересовани страни.
4. Износителите се съобразяват с решенията във всеки отговор за внос не по-късно от шест месеца след като Секретариатът е уведомил за първи път Комисията за тези решения съгласно параграф 1.
5. Комисията, подпомагана от Агенцията, и държавите-членки предоставят на страните вносители консултации и съдействие, при поискване и ако е уместно, за получаване на допълнителна информация, която им е необходима за изготвянето на отговора до Секретариата относно вноса на даден химикал.
6. Вещества, изброени в части 2 и 3 от приложение I, и смеси, съдържащи такива вещества в концентрация, която поражда задължения във връзка с етикетирането по силата на Регламент (ЕО) № 1272/2008, независимо от наличието на други вещества и независимо от тяхната предвидена употреба в страната вносител или друга държава вносител, не могат да бъдат изнасяни, освен ако е изпълнено едно от следните условия:
а)
потърсено е и е получено изрично съгласие за внос от износителя чрез определения национален орган на държавата-членка на износителя, след консултации с Комисията, подпомагана от Агенцията, и определения национален орган на страната вносител или съответен орган на другата държава вносител;
б)
когато се касае за химикали, изброени в част 3 на приложение I, в последния издаден от Секретариата циркулярен документ по параграф 1 се посочва, че страната вносител е дала съгласието си за вноса.
Когато химикали, изброени в част 2 на приложение I, предстои да бъдат изнесени в държавите от Организацията за икономическо сътрудничество и развитие (ОИСР), определеният национален орган на държавата-членка на износителя може по искане на износителя да реши, след консултации с Комисията и за всеки отделен случай, че за вноса в съответната държава от ОИСР не се изисква изрично съгласие, ако химикалът към момента на вноса във въпросната държава от ОИСР е лицензиран, регистриран или разрешен в тази държава от ОИСР.
Когато е потърсено изрично съгласие съгласно първа алинея, буква а) и, ако Агенцията не е получила отговор на подаденото искане в срок от 30 дни, Агенцията изпраща от името на Комисията напомнително писмо, освен ако Комисията или определеният национален орган на държавата-членка на износителя е получил отговор и го е препратил до Агенцията. Когато е уместно, ако след още 30 дни не се получи отговор, при необходимост Агенцията може да изпрати още напомнителни писма.
7. В случай на химикали, изброени в част 2 или 3 на приложение I, определеният национален орган на държавата-членка на износителя може да реши, след консултации с Комисията, подпомагана от Агенцията, и за всеки отделен случай и при условията на втора алинея, че износът може да се осъществи, ако няма доказателства от официални източници, че в страната вносител или в друга държава съществува окончателен нормативен акт за забрана или строго ограничение на употребата на химикала, ако след полагането на разумни усилия в срок от 60 дни не е получен отговор на искане за изрично съгласие в съответствие с параграф 6, буква а) и когато е изпълнено едно от следните условия:
а)
има доказателства, получени от официален източник в страната вносител или в друга държава вносител, че химикалът е лицензиран, регистриран или разрешен; или
б)
предвидената употреба, заявена в уведомлението за износ и потвърдена писмено от физическото или юридическо лице, което внася химикала в страна или в друга държава, не попада в категория, в която този химикал е изброен в част 2 или 3 от приложение I, както и има доказателства от официални източници, че през последните 5 години химикалът е бил използван или внасян в страната вносител или в друга заинтересована държава.
При химикали, изброени в част 3 на приложение I, износът въз основа на изпълнение на условието по буква б) може да не се осъществи, ако химикалът е бил класифициран в съответствие с Регламент (ЕО) № 1272/2008 като канцерогенен от категория 1А или 1Б, мутагенен от категория 1А или 1Б, токсичен за репродукцията от категория 1А или 1Б, или ако химикалът отговаря на критериите, посочени в приложение ХIII към Регламент (ЕО) № 1907/2006 за устойчив, биоакумулиращ и токсичен или много устойчив и много биоакумулиращ.
При вземането на решение за износ на химикали, изброени в част 3 на приложение I, определеният национален орган на държавата-членка на износителя, след консултации с Комисията, подпомагана от Агенцията, разглежда възможното въздействие върху здравето на човека или околната среда от употребата на химикала в страната вносител или друга държава вносител и предава съответната документация на Агенцията за публикуването ѝ в базата данни.
8. Валидността на всяко изрично съгласие, получено в съответствие с параграф 6, буква а), или на решение за осъществяване на износ при липсата на изрично съгласие съгласно параграф 7 се преразглежда периодично от Комисията в консултации със заинтересованите държави-членки по следния начин:
а)
за всяко изрично съгласие, получено в съответствие с параграф 6, буква а), се изисква ново изрично съгласие до края на третата календарна година след даване на съгласието, освен ако в условията на съгласието са посочени други изисквания;
б)
ако междувременно не е получен отговор на подадено искане, всяко едно решение за осъществяване на износ при липсата на изрично съгласие съгласно параграф 7 е валидно за не повече от дванадесет месеца, след изтичането на които се изисква изрично съгласие.
В случаите, посочени в първа алинея, буква а), износът може да продължи и след изтичане на съответния срок до получаване на отговор на подадено ново искане за изрично съгласие за допълнителен срок от дванадесет месеца.
9. Агенцията регистрира в своята база данни всички подадени искания за изрично съгласие, получените отговори и решенията за осъществяване на износ при липсата на изрично съгласие, включително документацията, посочена в параграф 7, трета алинея. Всяко получено изрично съгласие или решение за осъществяване на износ при липсата на изрично съгласие получава определен референтен идентификационен номер и се вписва заедно с цялата съответна информация по отношение на свързаните с него условия, например сроковете на валидност. Информацията, която няма поверителен характер, се публикува в базата данни на Агенцията.
10. Химикалите не могат да се изнасят по-късно от шест месеца преди датата на изтичане на годността им, в случай че такава дата съществува или може да се определи въз основа на датата на производство, освен ако това е неприложимо поради присъщите свойства на химикала. Специално за пестицидите износителите гарантират, че размерът и опаковката на съдовете са оптимизирани, така че да се ограничи максимално рискът от натрупване на залежали количества.
11. При износ на пестициди износителите гарантират, че етикетът съдържа конкретна информация за условията на съхранение и стабилността им при съхранение при климатичните условия на страната вносител или друга държава вносител. В допълнение те гарантират, че изнасяните пестициди отговарят на установената от законодателството на Съюза спецификация за чистота.
Член 15
Износ на някои химикали и изделия
1. Процедурата за уведомление за износ, установена в член 8, се прилага за изделия, ако те съдържат:
а)
вещества, посочени в част 2 или 3 от приложение I, в нереагирала форма; или
б)
смеси, съдържащи такива вещества в концентрация, която поражда задължения във връзка с етикетирането по силата на Регламент (ЕО) № 1272/2008, независимо от наличието на други вещества.
2. Химикали и изделия, чиято употреба е забранена в Съюза с оглед на опазването на здравето на човека или околната среда, така както са посочени в приложение V, не се изнасят.
Член 16
Информация за транзитно движение
1. Страните по Конвенцията, изискващи информация по отношение на транзитното движение на химикалите, за които се прилага PIC процедурата, заедно с информацията, която всяка страна по Конвенцията изисква чрез Секретариата, са посочени в приложение VI.
2. Когато химикал, посочен в част 3 на приложение I, се превозва през територията на страна по Конвенцията, посочена в приложение VI, износителят, в рамките на възможното, предоставя на определения национален орган на държавата-членка на износителя информацията, която страната по Конвенцията изисква в съответствие с приложение VI, не по-късно от 30 дни преди осъществяването на първото транзитно движение и не по-късно от осем дни преди всяко следващо транзитно движение.
3. Определеният национален орган на държавата-членка на износителя препраща на Комисията, с копие до Агенцията, получената от износителя информация по параграф 2 заедно с наличната допълнителна информация.
4. Комисията препраща получената по параграф 3 информация на определените национални органи на страните по Конвенцията, поискали тази информация, заедно с наличната допълнителна информация, не по-късно от 15 дни преди първото транзитно движение и преди всяко следващо транзитно движение.
Член 17
Информация, придружаваща изнасяните химикали
1. За предназначените за износ химикали се прилагат разпоредбите относно опаковането и етикетирането, установени във или по силата на Регламент (ЕО) № 1107/2009, Директива 98/8/ЕО и Регламент (ЕО) № 1272/2008 или други релевантни законодателни актове на Съюза.
Първата алинея се прилага само ако тези разпоредби не са в разрез с никое от специфичните изисквания на страните вносители или други държави.
2. Когато е уместно, датата на изтичане на срока на годност и датата на производство на химикалите, посочени в параграф 1 или включени в приложение I, се отбелязват на етикета и, ако е необходимо, се посочват съответните крайни срокове на годност за различните климатични зони.
3. Изнасяните химикали, посочени в параграф 1, се придружават от информационен лист за безопасност в съответствие с Регламент (ЕО) № 1907/2006. Износителят изпраща такъв информационен лист за безопасност на физическо или юридическо всяко лице, което внася химикала в страна или в друга държава.
4. Информацията върху етикета и в информационния лист за безопасност се предоставя, доколкото е приложимо, на официалните езици или на поне един от основните езици на държавата по местоназначение или района на предвидената употреба.
Член 18
Задължения на органите на държавите-членки за контролиране на вноса и износа
1. Всяка държава-членка определя органи, например митническите органи, които да отговарят за контролиране на вноса и износа на химикалите, изброени в приложение I, освен ако това вече е направено преди влизането в сила на настоящия регламент.
Комисията, подпомагана от Агенцията, и държавите-членки действат целенасочено и координирано при контролиране спазването на разпоредбите на настоящия регламент от страна на износителите.
2. Форумът за обмен на информация за прилагане, създаден с Регламент (ЕО) № 1907/2006, се използва за координиране на мрежа на органите на държавите-членки, които отговарят за контрола върху прилагането на настоящия регламент.
3. В редовните доклади за функционирането на процедурите съгласно член 22, параграф 1, всяка държава-членка включва подробни сведения за дейността на своите органи в това отношение.
Член 19
Допълнителни задължения на износителите
1. Износителите на химикали, за които важат задълженията по член 8, параграфи 2 и 4, посочват съответните референтни идентификационни номера в декларацията си за износ (клетка 44 от единните административни документи или съответното поле от електронната декларация за износ), както е посочено в член 161, параграф 5 от Регламент (ЕИО) № 2913/92.
2. Износителите на химикали, които съгласно член 8, параграф 5 са освободени от задълженията по параграфи 2 и 4 от посочения член или на химикали, за които задълженията са престанали да се прилагат в съответствие с член 8, параграф 6, получават специален референтен идентификационен номер чрез базата данни и го посочват в декларацията си за износ.
3. По искане на Агенцията износителите използват базата данни за предоставянето на информацията, необходима за изпълнението на задълженията им по настоящия регламент.
Член 20
Обмен на информация
1. Комисията, подпомагана от Агенцията, и държавите-членки при необходимост улесняват предоставянето на научна, техническа, икономическа и правна информация, отнасяща се до химикали, предмет на настоящия регламент, включително токсикологична и екотоксикологична информация и информация за безопасност.
Комисията, при необходимост с подкрепата на държавите-членки и Агенцията, гарантира следното:
а)
предоставяне на публично достъпна информация за нормативните актове от значение за целите на Конвенцията;
б)
предоставяне на страните по Конвенцията и другите държави, пряко или чрез Секретариата, на информация относно тези актове, които съществено ограничават една или повече употреби на даден химикал.
2. Комисията, държавите-членки и Агенцията защитават поверителната информация, получена от страна по Конвенцията или друга държава съгласно взаимните договорености.
3. По отношение на предаването на информация по настоящия регламент, без да се засяга Директива 2003/4/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 28 януари 2003 г. относно обществения достъп до информация за околната среда (21), поне следната информация не се счита за поверителна:
а)
информацията, посочена в приложение II и приложение IV;
б)
информацията, съдържаща се във информационните листове за безопасност, посочени в член 17, параграф 3;
в)
датата на изтичане на срока на годност на даден химикал;
г)
датата на производство на даден химикал;
д)
информация по отношение на предпазните мерки, включително класификацията на опасността, естеството на риска и съответните съвети за безопасност;
е)
обобщените резултати от токсикологични и екотоксикологични изпитвания;
ж)
информацията по отношение на третирането на опаковката след отстраняването на химикалите.
4. Обобщение на предадената информация се подготвя на всеки две години от Агенцията.
Член 21
Техническа помощ
Комисията, определените национални органи на държавите-членки и Агенцията, като вземат предвид по-специално потребностите на развиващите се държави и държавите с икономики в преход, си сътрудничат за насърчаване на техническата помощ, включително обучението, за развиване на инфраструктурата, капацитета и експертния опит, необходими за правилното управление на химикалите през целия им жизнен цикъл.
По-специално и с оглед тези държави да могат да изпълняват Конвенцията, техническата помощ се насърчава чрез предоставянето на техническа информация по отношение на химикалите, чрез поощряването на обмена на експерти, чрез подкрепа на създаването или поддържането на определени национални органи и чрез предоставяне на техническите експертни знания за установяване на пестицидите с опасен състав и за изготвянето на уведомления до Секретариата.
Комисията и държавите-членки участват активно в международните дейности по изграждане на капацитет в управлението на химикали, като предоставят информация за подкрепяните или финансираните от тях проекти с цел да се подобри управлението на химикалите в развиващите се държави и държавите с икономики в преход. Комисията и държавите-членки разглеждат и възможността за оказване на подкрепа на неправителствени организации.
Член 22
Наблюдение и докладване
1. Държавите-членки и Агенцията изпращат на Комисията на всеки три години информация за функционирането на процедурите, предвидени в настоящия регламент, включително - според случая - за митническия контрол, нарушенията, санкциите и корективните действия. Комисията приема акт за изпълнение, който предварително урежда общ формат за докладване. Посоченият акт за изпълнение се приема в съответствие с процедурата по консултиране, посочена в член 27, параграф 2.
2. Комисията съставя на всеки три години доклад за изпълнението на предвидените в настоящия регламент функции, за които тя отговаря, и го включва в обобщен доклад, в който е събрана информацията, предоставена от държавите-членки и Агенцията по параграф 1. Резюме на доклада, което се публикува в интернет, се изпраща на Европейския парламент и на Съвета.
3. По отношение на информацията, предоставяна съгласно параграфи 1 и 2, Комисията, държавите-членки и Агенцията спазват съответните задължения за защита на поверителния характер и собствеността на данните.
Член 23
Актуализиране на приложенията
1. Списъкът на химикалите в приложение I се преглежда от Комисията най-малко веднъж годишно въз основа на промени в законодателството на Съюза и в Конвенцията.
2. При определяне дали даден окончателен нормативен акт на равнището на Съюза представлява забрана или строго ограничение, въздействието на акта се оценява на равнището на подкатегориите в рамките на категориите „пестициди“ и „промишлени химикали“. Ако окончателният нормативен акт забранява или строго ограничава даден химикал в рамките на някоя от подкатегориите, той се включва в част 1 на приложение I.
При определяне дали даден окончателен нормативен акт на равнището на Съюза представлява забрана или строго ограничение, така че въпросният химикал отговаря на изискванията за PIC уведомление по член 11, въздействието на акта се оценява на равнището на категориите „пестициди“ и „промишлени химикали“. Ако окончателният нормативен акт забранява или строго ограничава даден химикал в някоя от тези две категории, той се включва също в част 2 на приложение I.
3. Решението за включване на химикали в приложение I или за промяна на вписаната за тях информация според случая се взема своевременно.
4. С цел адаптиране на настоящия регламент към техническия напредък Комисията разполага с пълномощия да приема делегирани актове в съответствие с член 26 във връзка със следните мерки:
а)
включване на химикал в приложение I, част 1 или 2 по силата на параграф 2 от настоящия член след приемане на окончателен нормативен акт на равнището на Съюза и други изменения на приложение I, включително промени на вписана вече информация;
б)
включване на химикал, който е предмет на Регламент (ЕО) № 850/2004 на Европейския парламент и на Съвета от 29 април 2004 година относно устойчивите органични замърсители (22), в приложение V, част 1;
в)
включване на химикал, за който вече има забрана за износ на равнището на Съюза, в приложение V, част 2;
г)
промяна на вписана вече информация в приложение V;
д)
изменение на приложения II, III, IV и VI.
Член 24
Бюджет на Агенцията
1. За целите на настоящия регламент приходите на Агенцията се състоят от:
а)
субсидия от Съюза, включена в общия бюджет на Съюза (в раздела за Комисията);
б)
доброволни вноски от държавите-членки.
2. Приходите и разходите за дейностите по настоящия регламент и съответно за дейностите по други регламенти се отчитат поотделно, по различни раздели от бюджета на Агенцията.
Приходите на Агенцията по параграф 1 се използват за изпълнението на функциите ѝ по настоящия регламент.
3. В срок от пет години от 1 март 2014 г. Комисията проучва дали е целесъобразно Агенцията да събира такса за услугите, които предоставя на износителите, и при необходимост представя предложение в тази връзка.
Член 25
Формати и компютърни програми, които трябва да се използват за подаване на информация до Агенцията
Агенцията определя форматите и компютърните програми, които да се използват при подаване на информация на Агенцията, и ги предоставя безплатно на страницата си в интернет. Държавите-членки и други страни по Конвенцията, за които се прилага настоящият регламент, използват тези формати и компютърни програми, когато подават информация до Агенцията съгласно настоящия регламент.
Член 26
Упражняване на делегираните правомощия
1. Правомощието да приема делегирани актове се предоставя на Комисията при спазване на предвидените в настоящия член условия.
2. Правомощията да приема делегираните актове по член 23, параграф 4 се предоставят на Комисията за период от пет години, считано от 1 март 2014 г. Комисията изготвя доклад относно делегирането на правомощия не по-късно от девет месеца преди изтичането на петгодишния срок. Делегирането на правомощия се подновява мълчаливо за срокове със същата продължителност, освен ако Европейският парламент или Съветът не възразят срещу подобно подновяване не по-късно от три месеца преди изтичането на всеки срок.
3. Делегираните правомощия по член 23, параграф 4 може да бъдат отменени по всяко време от Европейския парламент или от Съвета. С решението за оттегляне се прекратява посоченото в него делегиране на правомощия. То поражда действие в деня след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз или на посочена в него по-късна дата. То не засяга действителността на делегираните актове, които вече са в сила.
4. Веднага щом приеме делегиран акт, Комисията уведомява за това едновременно Европейския парламент и Съвета.
5. Делегиран акт, приет съгласно член 23, параграф 4, влиза в сила единствено ако нито Европейският парламент, нито Съветът не са представили възражения в срок от два месеца след уведомлението до тях за съответния акт, или ако преди изтичането на този срок и Европейският парламент, и Съветът са уведомили Комисията, че няма да представят възражения. Този срок се удължава с два месеца по искане на Европейския парламент или на Съвета.
Член 27
Процедура на комитет
1. Комисията се подпомага от комитета, създаден по силата на член 133 от Регламент (ЕО) № 1907/2006. Този комитет е комитет по смисъла на Регламент (ЕС) № 182/2011.
2. При позоваване на настоящия параграф се прилага член 4 от Регламент (ЕС) № 182/2011.
Член 28
Санкции
Държавите-членки установяват норми за санкциите, приложими при нарушения на разпоредбите на настоящия регламент, и вземат всички необходими мерки, за да осигурят правилното изпълнение на тези разпоредби. Предвидените санкции трябва да бъдат ефективни, пропорционални и възпиращи. Ако не са направили това преди влизането в сила на настоящия регламент, държавите-членки уведомяват Комисията за тези разпоредби до 1 март 2014 г. и я уведомяват своевременно за всички последващи изменения, свързани с тези разпоредби.
Член 29
Преходен период за класифицирането, етикетирането и опаковането на химикали
Позоваванията в настоящия регламент на Регламент (ЕО) № 1272/2008 се тълкуват, по целесъобразност, като позовавания на законодателството на Съюза, което се прилага по силата на член 61 от този регламент и в съответствие с предвидения в него график.
Член 30
Отмяна
Регламент (ЕО) № 689/2008 се отменя, считано от 1 март 2014 г.
Позоваванията на Регламент (ЕО) № 689/2008 се считат за позовавания на настоящия регламент и се четат съгласно таблицата на съответствието в приложение VII.
Член 31
Влизане в сила
Настоящият регламент влиза в сила на двадесетия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Той се прилага от 1 март 2014 г.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Страсбург на 4 юли 2012 година.
EUROPOS PARLAMENTO IR TARYBOS REGLAMENTAS (ES) Nr. 649/2012
2012 m. liepos 4 d.
dėl pavojingų cheminių medžiagų eksporto ir importo
(nauja redakcija)
(Tekstas svarbus EEE)
EUROPOS PARLAMENTAS IR EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
atsižvelgdami į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 192 straipsnio 1 dalį ir 207 straipsnį,
atsižvelgdami į Europos Komisijos pasiūlymą,
perdavus teisėkūros procedūra priimamo akto projektą nacionaliniams parlamentams,
atsižvelgdami į Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nuomonę (1),
pasikonsultavę su Regionų komitetu,
laikydamiesi įprastos teisėkūros procedūros (2),
kadangi:
(1)
2008 m. birželio 17 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 689/2008 dėl pavojingų cheminių medžiagų eksporto ir importo (3) buvo iš esmės keletą kartų keistas. Dėl aiškumo Reglamentas (EB) Nr. 689/2008 turėtų būti išdėstytas nauja redakcija;
(2)
Reglamentu (EB) Nr. 689/2008 įgyvendinama Roterdamo konvencija dėl sutikimo, apie kurį pranešama iš anksto, procedūros, taikomos tam tikroms pavojingoms cheminėms medžiagoms ir pesticidams tarptautinėje prekyboje (4) (toliau - Konvencija), kuri įsigaliojo 2004 m. vasario 24 d., ir pakeičiamas 2003 m. sausio 28 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 304/2003 dėl pavojingų cheminių medžiagų eksporto ir importo (5);
(3)
dėl aiškumo ir suderinamumo su kitais susijusiais Sąjungos teisės aktais turėtų būti įtrauktos arba paaiškintos tam tikros terminų apibrėžtys, o terminai turėtų būti suderinti su terminais, vartojamais 2006 m. gruodžio 18 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamente (EB) Nr. 1907/2006 dėl cheminių medžiagų registracijos, įvertinimo, autorizacijos ir apribojimų (REACH) bei įsteigiančiame Europos cheminių medžiagų agentūrą (6) ir 2008 m. gruodžio 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamente (EB) Nr. 1272/2008 dėl cheminių medžiagų ir mišinių klasifikavimo, ženklinimo ir pakavimo (7). Tinkama užtikrinti, kad šis reglamentas atitiktų Reglamento (EB) Nr. 1272/2008 pereinamojo laikotarpio nuostatas siekiant suderinti to reglamento ir šio reglamento taikymo tvarkaraščius;
(4)
Konvencija jos šalims suteikia teisę imtis griežtesnių žmonių sveikatos ir aplinkos apsaugos priemonių, negu to reikalauja pati Konvencija, su sąlyga, kad tokios priemonės suderinamos su Konvencijos nuostatomis ir tarptautine teise. Kad būtų užtikrintas aukštesnis importuojančių šalių aplinkos ir visuomenės apsaugos lygis, tam tikrais aspektais būtina ir tikslinga viršyti Konvencijos nuostatų ribas;
(5)
dėl Sąjungos dalyvavimo Konvencijoje, labai svarbu turėti vieną kontaktinį asmenį, kuris palaikytų Sąjungos ryšį su Konvencijos sekretoriatu (toliau - sekretoriatas), kitomis Konvencijos šalimis ir kitomis valstybėmis. Toks kontaktinis asmuo turėtų būti Komisija;
(6)
reikia užtikrinti veiksmingą šio reglamento techninių ir administracinių aspektų koordinavimą ir valdymą Sąjungos lygiu. Valstybės narės ir Europos cheminių medžiagų agentūra, įsteigta Reglamentu (EB) Nr. 1907/2006 (toliau - agentūra), turi kompetenciją ir patirtį įgyvendinti Sąjungos teisės aktus ir tarptautinius susitarimus dėl cheminių medžiagų. Todėl užduotis, susijusias su administraciniais, techniniais ir moksliniais Konvencijos įgyvendinimo taikant šį reglamentą aspektais, ir keitimąsi informacija turėtų vykdyti valstybės narės ir agentūra. Be to, Komisija, valstybės narės ir agentūra turėtų bendradarbiauti siekdamos veiksmingai įgyvendinti Konvencijoje nustatytus tarptautinius Sąjungos įsipareigojimus;
(7)
kadangi tam tikros Komisijos užduotys turėtų būti perduotos agentūrai, Komisijos parengtą Europos pavojingų cheminių medžiagų eksporto ir importo duomenų bazę toliau turėtų plėsti ir tvarkyti agentūra;
(8)
pavojingų cheminių medžiagų, kurios Sąjungoje yra uždraustos arba griežtai ribojamos, eksportui ir toliau turėtų būti taikoma bendra pranešimų apie eksportą teikimo tvarka. Todėl pavojingoms cheminėms medžiagoms - atskiroms arba esančioms mišinių arba gaminių sudėtyje, kurių naudojimas kaip augalų apsaugos produktų, kaip kitokių pesticidų arba kaip pramoninių cheminių medžiagų, skirtų profesionaliems naudotojams arba visuomenei, Sąjungoje buvo uždraustas arba griežtai ribojamas, turėtų būti taikomos pranešimo apie eksportą taisyklės, panašios į tas, kurios taikomos tokioms cheminėms medžiagoms, kai jos yra uždraustos arba griežtai ribojamos, jei jos priskiriamos kuriai nors vienai arba abiem Konvencija nustatytoms kategorijoms, t. y. pesticidams arba pramoninėms cheminėms medžiagoms. Be to, tos pačios pranešimo apie eksportą taisyklės turėtų būti taikomos cheminėms medžiagoms, kurioms taikoma tarptautinė išankstinio pranešimo apie sutikimą (IPS) tvarka (toliau - IPS tvarka). Ta bendra pranešimo apie eksportą tvarka turėtų būti taikoma Sąjungos eksportui į visas trečiąsias valstybes, nepriklausomai nuo to, ar jos yra Konvencijos šalys ir ar taiko jos tvarką. Valstybėms narėms turėtų būti leidžiama imti administravimo mokesčius šios tvarkos taikymo išlaidoms padengti;
(9)
siekiant prižiūrėti ir vertinti šiame reglamente nustatytų priemonių poveikį ir efektyvumą, eksportuotojai ir importuotojai turėtų būti įpareigoti pateikti informaciją apie cheminių medžiagų, kurioms taikomas šis reglamentas, kiekius tarptautinėje prekyboje;
(10)
pranešimus sekretoriatui apie Sąjungos arba valstybės narės galutines reguliavimo priemones, draudžiančias arba griežtai ribojančias chemines medžiagas, numatant joms taikyti IPS tvarką, turėtų pateikti Komisija; pranešimai turėtų būti pateikiami tais atvejais, kai įvykdomi Konvencijoje nustatyti tokio įtraukimo kriterijai. Jei pagrįsti tokius pranešimus reikia papildomos informacijos, jos turėtų būti pareikalaujama;
(11)
tais atvejais, kai Sąjungos arba valstybės narės galutinės reguliavimo priemonės neatitinka pranešimo reikalavimų, nes neatitinka Konvencijoje nustatytų kriterijų, informacija apie priemones, siekiant ja keistis, vis tiek turėtų būti siunčiama sekretoriatui ir kitoms Konvencijos šalims;
(12)
be to, būtina užtikrinti, kad Sąjunga priimtų sprendimus dėl cheminių medžiagų, kurioms taikoma IPS tvarka, importo į Sąjungą. Šie sprendimai turėtų būti grindžiami taikomais Sąjungos teisės aktais, taip pat turi būti atsižvelgiama į valstybių narių nustatytus draudimus arba griežtus apribojimus. Pagrįstais atvejais turėtų būti siūlomi Sąjungos teisės aktų pakeitimai;
(13)
reikia nustatyti priemones, užtikrinančias, kad valstybės narės ir eksportuotojai žinotų apie importuojančių valstybių sprendimus dėl cheminių medžiagų, kurioms taikoma IPS tvarka, ir kad eksportuotojai tuos sprendimus vykdytų. Be to, norint užkirsti kelią nepageidaujamam eksportui, neturėtų būti eksportuojamos Sąjungoje uždraustos arba griežtai ribojamos cheminės medžiagos, kurios atitinka pranešimo kriterijus pagal Konvenciją arba kurioms taikoma IPS tvarka, be atitinkamos importuojančios valstybės aiškaus sutikimo, nepriklausomai nuo to, ar ji yra Konvencijos šalis. Tuo pačiu metu šios pareigos išimtis yra tikslinga tam tikrų cheminių medžiagų eksporto į šalis, kurios yra Ekonominio bendradarbiavimo ir plėtros organizacijos (toliau - OECD) narės, atžvilgiu su sąlyga, kad įvykdomos tam tikros sąlygos. Be to, reikia nustatyti tvarką spręsti tiems atvejams, kai, nepaisant visų pagrįstų pastangų, negaunama jokio atsakymo iš importuojančios valstybės, ir dėl to tam tikrų cheminių medžiagų eksportas galėtų būti vykdomas laikinai pagal nustatytas specifines sąlygas. Be to, būtina periodiškai persvarstyti visus tokius atvejus, taip pat ir tuos, kuriais buvo gautas aiškus sutikimas;
(14)
taip pat svarbu, kad visų eksportuojamų cheminių medžiagų laikymo trukmė būtų tinkama, kad jas būtų galima efektyviai ir saugiai naudoti. Eksportuojant pesticidus, visų pirma į besivystančias šalis, labai svarbu pateikti informaciją apie tinkamas jų laikymo sąlygas ir naudoti tinkamo dydžio pakuotes ir talpyklas, kad nesusidarytų pasenusių atsargų;
(15)
cheminių medžiagų turintiems gaminiams Konvencija netaikoma. Vis dėlto atrodo tikslinga pranešimo apie eksportą taisykles taip pat taikyti šiame reglamente apibrėžtiems gaminiams, turintiems cheminių medžiagų, kurios galėtų išsiskirti juos naudojant arba šalinant ir kurios yra uždraustos arba griežtai ribojamos Sąjungoje pagal vieną arba daugiau Konvencijoje nustatytų naudojimo kategorijų arba kuriems taikoma IPS tvarka. Be to, tam tikros cheminės medžiagos ir specifinių cheminių medžiagų turintys gaminiai, kuriems netaikoma Konvencija, tačiau kurie kelia ypatingą susirūpinimą, iš viso neturėtų būti eksportuojami;
(16)
pagal Konvenciją informacija apie cheminių medžiagų, kurioms taikoma IPS tvarka, gabenimą tranzitu turėtų būti suteikta tokios informacijos prašančioms Konvencijos šalims;
(17)
Sąjungos taisyklės dėl pakavimo ir ženklinimo bei kitos informacijos apie saugą teikimo turėtų būti taikomos visoms cheminėms medžiagoms, skirtoms eksportuoti į Konvencijos šalis ir kitas valstybes, išskyrus tuos atvejus, jeigu tos nuostatos prieštarautų konkretiems tų valstybių reikalavimams, atsižvelgiant į atitinkamus tarptautinius standartus. Kadangi Reglamentu (EB) Nr. 1272/2008 buvo nustatytos naujos medžiagų ir mišinių klasifikavimo, ženklinimo ir pakavimo nuostatos, į šį reglamentą turėtų būti įtraukta nuoroda į tą reglamentą;
(18)
siekiant užtikrinti efektyvią kontrolę ir vykdymą, valstybės narės turėtų paskirti valdžios institucijas, pvz., muitines, kurios būtų atsakingos už cheminių medžiagų, kurioms taikomas šis reglamentas, importo ir eksporto kontrolę. Komisijai, kuriai padeda agentūra, ir valstybėms narėms tenka pagrindinis vaidmuo šioje srityje, ir jos turėtų veikti tikslingai ir koordinuotai. Pažeidimų atveju valstybės narės turėtų taikyti tinkamas sankcijas;
(19)
siekiant palengvinti muitinių vykdomą kontrolę ir sumažinti eksportuotojams bei valdžios institucijoms tenkančią administracinę naštą, turėtų būti sukurta kodų sistema, skirta naudoti eksporto deklaracijose. Prireikus specialūs kodai turėtų būti naudojami ir tais atvejais, kai cheminės medžiagos eksportuojamos mokslinių tyrimų arba analizės tikslais tokiais kiekiais, kurie neturėtų neigiamai paveikti žmonių sveikatos arba aplinkos, ir bet kuriuo atveju kurie neviršytų 10 kg cheminių medžiagų per kalendorinius metus iš kiekvieno eksportuotojo į kiekvieną importuojančią valstybę kiekio;
(20)
turėtų būti skatinamas Sąjungos ir valstybių narių bei trečiųjų valstybių keitimasis informacija, bendra atsakomybė ir bendradarbiavimo pastangos, siekiant užtikrinti saugų cheminių medžiagų tvarkymą, nepriklausomai nuo to, ar minėtos trečiosios valstybės yra Konvencijos šalys. Visų pirma besivystančioms šalims ir pereinamosios ekonomikos šalims Komisija ir valstybės narės turėtų teikti tiesioginę techninę pagalbą arba netiesioginę pagalbą, remdamos nevyriausybinių organizacijų projektus, ypač teikti joms pagalbą, kad šios valstybės galėtų įgyvendinti Konvenciją ir taip prisidėti prie kenksmingo cheminių medžiagų poveikio gyventojų sveikatai ir aplinkai prevencijos;
(21)
siekiant užtikrinti tvarkos efektyvumą, reikėtų vykdyti reguliarią jos veikimo stebėseną. Šiuo tikslu valstybės narės ir agentūra turėtų teikti Komisijai reguliarias standartizuotos formos ataskaitas, o ši savo ruožtu turėtų teikti reguliarias ataskaitas Europos Parlamentui ir Tarybai;
(22)
agentūra turėtų parengti technines rekomendacijas, skirtas padėti paskirtosioms valdžios institucijoms, įskaitant tokias valdžios institucijas, kaip antai eksportą kontroliuojančias muitines, eksportuotojus ir importuotojus, taikyti šį reglamentą;
(23)
siekiant pritaikyti šį reglamentą prie techninio progreso, pagal Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo (toliau - SESV) 290 straipsnį Komisijai turėtų būti suteikti įgaliojimai priimti aktus: dėl cheminių medžiagų įtraukimo į I priedo 1 ar 2 dalis ir dėl kitų to priedo dalinių pakeitimų, dėl cheminių medžiagų įtraukimo į V priedo 1 ar 2 dalis ir dėl kitų to priedo dalinių pakeitimų bei dėl II, III, IV ir VI priedų dalinių pakeitimų. Ypač svarbu, kad Komisija parengiamųjų darbų metu tinkamai konsultuotųsi, įskaitant konsultacijas ekspertų lygiu. Ruošdama ir rengdama deleguotuosius aktus, Komisija turėtų užtikrinti, kad susiję dokumentai būtų tuo pačiu metu tinkamai laiku persiųsti Europos Parlamentui ir Tarybai;
(24)
siekiant užtikrinti vienodas šio reglamento įgyvendinimo sąlygas Komisijai turėtų būti suteikti įgyvendinimo įgaliojimai. Šiais įgaliojimais turėtų būti naudojamasi laikantis 2011 m. vasario 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) Nr. 182/2011, kuriuo nustatomos valstybių narių vykdomos Komisijos naudojimosi įgyvendinimo įgaliojimais kontrolės mechanizmų taisyklės ir bendrieji principai (8);
(25)
kadangi šio reglamento tikslų, t. y. užtikrinti nuoseklų ir veiksmingą Konvencijoje nustatytų Sąjungos įsipareigojimų įgyvendinimą, valstybės narės negali deramai pasiekti ir kadangi dėl būtinybės suderinti cheminių medžiagų importo ir eksporto taisykles tų tikslų būtų geriau siekti Sąjungos lygiu, laikydamasi Sutarties dėl Europos Sąjungos 5 straipsnyje nustatyto subsidiarumo principo Sąjunga gali patvirtinti priemones. Pagal tame straipsnyje nustatytą proporcingumo principą šiuo reglamentu neviršijama to, kas būtina nurodytiems tikslams pasiekti;
(26)
Reglamentas (EB) Nr. 689/2008 turėtų būti panaikintas;
(27)
tikslinga numatyti šio reglamento atidėtą taikymą, kad agentūra turėtų pakankamai laiko pasiruošti naujam vaidmeniui, o pramonė - susipažinti su nauja tvarka,
PRIĖMĖ ŠĮ REGLAMENTĄ:
1 straipsnis
Tikslai
1. Šio reglamento tikslai:
a)
įgyvendinti Roterdamo konvenciją dėl sutikimo, apie kurį pranešama iš anksto, procedūros, taikomos tam tikroms pavojingoms cheminėms medžiagoms ir pesticidams tarptautinėje prekyboje (toliau - Konvencija);
b)
skatinti atsakomybės pasidalijimą ir bendradarbiavimo pastangas tarptautinio pavojingų cheminių medžiagų judėjimo srityje, siekiant apsaugoti žmonių sveikatą ir aplinką nuo galimos žalos;
c)
prisidėti prie aplinkosauginiu požiūriu saugaus pavojingų cheminių medžiagų naudojimo.
Pirmoje pastraipoje nustatytų tikslų siekiama palengvinant keitimąsi informacija apie pavojingų cheminių medžiagų savybes, nustatant Sąjungoje sprendimų priėmimo procesą dėl jų importo bei eksporto ir tinkamai pranešant apie tuos sprendimus Konvencijos šalims ir kitoms valstybėms.
2. Be 1 dalyje nustatytų tikslų, šiuo reglamentu užtikrinama, kad Reglamento (EB) Nr. 1272/2008 nuostatos dėl klasifikavimo, ženklinimo ir pakavimo būtų taikomos visoms cheminėms medžiagoms, kai jos yra eksportuojamos iš valstybių narių į kitas Konvencijos šalis arba kitas valstybes, jeigu tokios nuostatos neprieštarauja specialiems tų Konvencijos šalių arba kitų valstybių reikalavimams.
2 straipsnis
Taikymo sritis
1. Šis reglamentas taikomas:
a)
tam tikroms pavojingoms cheminėms medžiagoms, kurioms pagal Konvenciją taikoma išankstinio pranešimo apie sutikimą tvarka (toliau - IPS tvarka);
b)
tam tikroms pavojingoms cheminėms medžiagoms, kurios yra uždraustos arba griežtai ribojamos Sąjungoje arba valstybėje narėje;
c)
eksportuojamoms cheminėms medžiagoms klasifikuoti, ženklinti ir pakuoti.
2. Šis reglamentas netaikomas:
a)
narkotinėms ir psichotropinėms medžiagoms, kurioms taikomas 2004 m. gruodžio 22 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 111/2005, nustatantis prekybos narkotinių ir psichotropinių medžiagų pirmtakais (prekursoriais) tarp Bendrijos ir trečiųjų šalių stebėsenos taisykles (9);
b)
radioaktyviosioms medžiagoms, kurioms taikoma 1996 m. gegužės 13 d. Tarybos direktyva 96/29/Euratomas, nustatanti pagrindinius darbuotojų ir gyventojų sveikatos apsaugos nuo jonizuojančiosios spinduliuotės saugos standartus (10);
c)
atliekoms, kurioms taikoma 2008 m. lapkričio 19 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2008/98/EB dėl atliekų (11);
d)
cheminiams ginklams, kuriems taikomas 2009 m. gegužės 5 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 428/2009, nustatantis Bendrijos dvejopo naudojimo prekių eksporto, persiuntimo, susijusių tarpininkavimo paslaugų ir tranzito kontrolės režimą (12);
e)
maistui ir maisto priedams, kuriems taikomas 2004 m. balandžio 29 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 882/2004 dėl oficialios kontrolės, kuri atliekama siekiant užtikrinti, kad būtų įvertinama, ar laikomasi pašarus ir maistą reglamentuojančių teisės aktų, gyvūnų sveikatos ir gerovės taisyklių (13);
f)
pašarams, kuriems taikomas 2002 m. sausio 28 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 178/2002, nustatantis maistui skirtų teisės aktų bendruosius principus ir reikalavimus, įsteigiantis Europos maisto saugos tarnybą ir nustatantis su maisto saugos klausimais susijusias procedūras (14), įskaitant priedus, perdirbtiems, iš dalies perdirbtiems arba neperdirbtiems, skirtiems šerti gyvulius per burną;
g)
genetiškai modifikuotiems organizmams, kuriems taikoma 2001 m. kovo 12 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2001/18/EB dėl genetiškai modifikuotų organizmų apgalvoto išleidimo į aplinką (15);
h)
patentuotiems vaistams ir veterinarijos vaistams, išskyrus nurodytuosius šio reglamento 3 straipsnio 5 dalies b punkte, kuriems taikoma 2001 m. lapkričio 6 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2001/83/EB dėl Bendrijos kodekso, reglamentuojančio žmonėms skirtus vaistus (16), ir 2001 m. lapkričio 6 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2001/82/EB dėl Bendrijos kodekso, reglamentuojančio veterinarinius vaistus (17).
3. Šis reglamentas netaikomas cheminėms medžiagoms, eksportuojamoms mokslinių tyrimų arba analizės tikslais tokiais kiekiais, kurie neturėtų neigiamai paveikti žmonių sveikatos arba aplinkos, ir bet kuriuo atveju, kurie neviršytų 10 kg cheminių medžiagų per kalendorinius metus iš kiekvieno eksportuotojo į kiekvieną importuojančią valstybę kiekio.
Nepaisant pirmos pastraipos, joje nurodytų cheminių medžiagų eksportuotojai gauna specialų nuorodos identifikacijos numerį per 6 straipsnio 1 dalies a punkte nurodytą duomenų bazę ir jį nurodo savo eksporto deklaracijoje.
3 straipsnis
Terminų apibrėžtys
Šiame reglamente vartojamos tokios terminų apibrėžtys:
1.
cheminė medžiaga - atskira medžiaga, mišinio sudedamoji dalis, arba mišinys, pagaminti arba gauti iš gamtos, tačiau kuriuose nėra gyvųjų organizmų ir kurie priklauso kuriai nors iš šių kategorijų:
a)
pesticidams, įskaitant labai pavojingus pesticidų preparatus;
b)
pramoninėms cheminėms medžiagoms;
2.
medžiaga - bet koks cheminis elementas ir jo junginiai, kaip apibrėžta Reglamento (EB) Nr. 1907/2006 3 straipsnio 1 punkte;
3.
mišinys - mišinys arba tirpalas, kaip apibrėžta Reglamento (EB) Nr. 1272/2008 2 straipsnio 8 punkte;
4.
gaminys - galutinis produktas, kurio sudėtyje yra cheminės medžiagos arba kuris yra sudarytas iš cheminės medžiagos, kurios naudojimas tam konkrečiam produktui gaminti yra uždraustas arba griežtai ribojamas Sąjungos teisės aktais, jei tam produktui netaikomi 2 arba 3 punktai;
5.
pesticidai - cheminės medžiagos, priklausančios vienai iš šių subkategorijų:
a)
pesticidai, naudojami kaip augalų apsaugos produktai, kuriems taikomas 2009 m. spalio 21 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1107/2009 dėl augalų apsaugos produktų pateikimo į rinką (18);
b)
kiti pesticidai, kaip antai:
i)
biocidiniai produktai, kuriems taikoma 1998 m. vasario 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 98/8/EB dėl biocidinių produktų pateikimo į rinką (19), ir
ii)
dezinfekavimo priemonės, insekticidai bei parazitocidai, kuriems taikomos direktyvos 2001/82/EB ir 2001/83/EB;
6.
pramoninės cheminės medžiagos - kuriai nors iš šių subkategorijų priskiriamos cheminės medžiagos:
a)
profesionaliems naudotojams skirtos cheminės medžiagos;
b)
visuomenei skirtos cheminės medžiagos;
7.
cheminė medžiaga, kuriai taikomas pranešimas apie eksportą - cheminė medžiaga, kurios naudojimas Sąjungoje pagal vieną ar daugiau kategorijų arba subkategorijų yra uždraustas arba griežtai ribojamas, ir cheminė medžiaga, kuri nurodyta I priedo 1 dalies sąraše ir kuriai taikoma IPS tvarka;
8.
cheminė medžiaga, atitinkanti IPS pranešimo taikymo kriterijus, - cheminė medžiaga, kurios naudojimas pagal vieną ar daugiau kategorijų Sąjungoje arba valstybėje narėje yra uždraustas arba griežtai ribojamas. Cheminės medžiagos, kurių naudojimas Sąjungoje pagal vieną ar daugiau kategorijų yra uždraustas arba griežtai ribojamas, yra išvardytos I priedo 2 dalies sąraše;
9.
cheminė medžiaga, kuriai taikoma IPS tvarka, - cheminė medžiaga, esanti Konvencijos III priedo ir šio reglamento I priedo 3 dalies sąrašuose;
10.
uždrausta cheminė medžiaga - viena iš šių cheminių medžiagų:
a)
cheminė medžiaga, kurios visos naudojimo paskirtys pagal vieną ar daugiau kategorijų arba subkategorijų yra draudžiamos arba griežtai ribojamos galutine Sąjungos reguliavimo priemone, siekiant apsaugoti žmonių sveikatą arba aplinką;
b)
cheminė medžiaga, kurią buvo atsisakyta leisti pradėti naudoti arba pramonės įmonės liovėsi naudoti Sąjungos rinkoje arba nutraukė tolesnį su ja susijusio pranešimo, registravimo arba patvirtinimo procesą, be to, yra įrodymų, kad ši cheminė medžiaga kelia grėsmę žmonių sveikatai arba aplinkai;
11.
griežtai ribojama cheminė medžiaga - viena iš šių cheminių medžiagų:
a)
cheminė medžiaga, kurios iš esmės visos naudojimo paskirtys pagal vieną ar daugiau kategorijų arba subkategorijų draudžiamos arba griežtai ribojamos galutine Sąjungos reguliavimo priemone, siekiant apsaugoti žmonių sveikatą arba aplinką, tačiau kurią tam tikrais konkrečiais atvejais leidžiama naudoti;
b)
cheminė medžiaga, kurią iš esmės visoms naudojimo paskirtims buvo atsisakyta leisti naudoti arba pramonės įmonės nustojo naudoti Sąjungos rinkoje, arba nutraukė tolesnį su ja susijusio pranešimo, registravimo arba patvirtinimo procesą, be to, yra įrodymų, kad ši cheminė medžiaga kelia grėsmę žmonių sveikatai arba aplinkai;
12.
valstybės narės uždrausta arba griežtai ribojama cheminė medžiaga - cheminė medžiaga, kurios naudojimas draudžiamas arba griežtai ribojamas valstybės narės nacionaline galutine reguliavimo priemone;
13.
galutinė reguliavimo priemonė - teisiškai privalomas aktas, skirtas cheminei medžiagai uždrausti arba griežtai apriboti;
14.
labai pavojingas pesticidų preparatas - cheminė medžiaga, sukurta naudoti kaip pesticidas ir sukelianti ypač neigiamas pasekmes žmonių sveikatai arba aplinkai, pastebimas per trumpą laiką nuo vienkartinio arba daugkartinio šios cheminės medžiagos poveikio įprastinėmis naudojimo sąlygomis;
15.
Sąjungos muitų teritorija - 1992 m. spalio 12 d. Tarybos reglamento (EEB) Nr. 2913/92, nustatančio Bendrijos muitinės kodeksą (20), 3 straipsnyje nustatyta teritorija;
16.
eksportas:
a)
nuolatinis arba laikinas cheminės medžiagos, atitinkančios SESV 28 straipsnio 2 dalį, eksportas;
b)
SESV 28 straipsnio 2 dalies neatitinkančios cheminės medžiagos, kuriai taikoma kita nei Sąjungos išorinis tranzitas prekių judėjimo Sąjungos muitų teritorijoje muitinės procedūra, reeksportas;
17.
importas - cheminės medžiagos, kuriai taikoma kita nei Sąjungos išorinis tranzitas prekių judėjimo Sąjungos muitų teritorijoje muitinės procedūra, fizinis įvežimas į Sąjungos muitų teritoriją;
18.
eksportuotojas - toliau nurodytas fizinis arba juridinis asmuo:
a)
asmuo, kurio vardu pateikiama eksporto deklaracija, t. y. asmuo, kuris deklaracijos priėmimo metu yra pasirašęs sutartį su prekių gavėju Konvencijos šalyje arba kitoje valstybėje ir turi įgaliojimą priimti sprendimą dėl cheminės medžiagos išsiuntimo iš Sąjungos muitų teritorijos;
b)
jeigu eksporto sutartis nėra sudaryta arba tokią sutartį pasirašęs asmuo veikia ne savo vardu - asmuo, turintis įgaliojimą priimti sprendimą dėl cheminės medžiagos išsiuntimo iš Sąjungos muitų teritorijos;
c)
kai pagal sutartį, kurios pagrindu vykdomas eksportas, teisę disponuoti chemine medžiaga turi ne Sąjungoje įsisteigęs asmuo - Sąjungoje įsisteigusi sutarties šalis;
19.
importuotojas - fizinis arba juridinis asmuo, kuris yra cheminės medžiagos gavėjas jos įvežimo į Sąjungos muitų teritoriją metu;
20.
Konvencijos šalis arba Šalis - valstybė arba regioninė ekonominės integracijos organizacija, kuri sutiko laikytis Konvencijos ir kuriai ši Konvencija galioja;
21.
kita valstybė - valstybė, kuri nėra Šalis;
22.
agentūra - Reglamentu (EB) Nr. 1907/2006 įsteigta Europos cheminių medžiagų agentūra;
23.
sekretoriatas - Konvencijos sekretoriatas, jeigu šiame reglamente nenurodyta kitaip.
4 straipsnis
Paskirtosios valstybių narių nacionalinės valdžios institucijos
Kiekviena valstybė narė paskiria valdžios instituciją arba institucijas (toliau - paskirtoji nacionalinė valdžios institucija arba paskirtosios nacionalinės valdžios institucijos), skirtas vykdyti šiame reglamente numatytas administravimo funkcijas, jei jos dar nebuvo paskirtos iki šio reglamento įsigaliojimo.
Apie tokį paskyrimą valstybė narė praneša Komisijai ne vėliau kaip 2012 m. lapkričio 17 d., jeigu tokia informacija dar nebuvo suteikta iki šio reglamento įsigaliojimo, ir informuoja Komisiją, jei pasikeitė paskirtoji nacionalinė valdžios institucija.
5 straipsnis
Sąjungos dalyvavimas Konvencijoje
1. Už dalyvavimą Konvencijoje Komisija ir valstybės narės atsako bendrai, visų pirma už techninę pagalbą, keitimąsi informacija ir ginčų sprendimą, dalyvavimą pagalbinių įstaigų darbe ir balsavimą.
2. Su IPS tvarka susijusias administracines funkcijas vykdo Komisija, veikianti kaip bendroji paskirtoji valdžios institucija visų valstybių narių paskirtųjų nacionalinių valdžios institucijų vardu, ir glaudžiai bendradarbiaudama bei konsultuodamasi su šiomis institucijomis.
Komisija visų pirma atsako už:
a)
Sąjungos pranešimų apie eksportą perdavimą Konvencijos šalims ir kitoms valstybėms pagal 8 straipsnį;
b)
pranešimų apie atitinkamas galutines reguliavimo priemones dėl cheminių medžiagų, atitinkančių IPS pranešimo taikymo kriterijus, pagal 11 straipsnį pateikimą sekretoriatui;
c)
informacijos apie kitas galutines reguliavimo priemones dėl cheminių medžiagų, neatitinkančių IPS pranešimo taikymo kriterijų, perdavimą pagal 12 straipsnį;
d)
visos iš sekretoriato siunčiamos informacijos priėmimą.
Be to, Komisija perduoda sekretoriatui Sąjungos importo atsakymus dėl cheminių medžiagų, kurioms taikoma IPS tvarka, pagal 13 straipsnį.
Komisija taip pat koordinuoja Sąjungos pastangas sprendžiant visus techninius klausimus, susijusius su:
a)
Konvencija;
b)
pasirengimu Šalių konferencijai, įsteigtai pagal Konvencijos 18 straipsnio 1 dalį;
c)
Cheminių medžiagų kontrolės komitetu, įsteigtu pagal Konvencijos 18 straipsnio 6 dalį (toliau - Cheminių medžiagų kontrolės komitetas);
d)
kitomis Šalių konferencijos pagalbinėmis įstaigomis.
3. Komisija ir valstybės narės imasi visų priemonių, būtinų užtikrinti tinkamą atstovavimą Sąjungai įvairiose Konvenciją įgyvendinančiose įstaigose.
6 straipsnis
Agentūros užduotys
1. Agentūra, be 7, 8, 9, 10, 11, 13, 14, 15, 18, 19, 20, 21, 22 ir 25 straipsniais jai pavestų užduočių, taip pat vykdo šias užduotis:
a)
tvarko, plečia ir reguliariai atnaujina Pavojingų cheminių medžiagų eksporto ir importo duomenų bazę (toliau - duomenų bazė);
b)
pasirūpina, kad duomenų bazė būtų prieinama visuomenei jos svetainėje;
c)
prireikus, pritarus Komisijai ir pasikonsultavus su valstybėmis narėmis, teikia pagalbą, technines bei mokslines gaires ir reikiamas priemones pramonės įmonėms, kad būtų užtikrintas veiksmingas šio reglamento taikymas;
d)
Komisijai pritarus, teikia pagalbą ir technines bei mokslines gaires valstybių narių paskirtosioms nacionalinėms valdžios institucijoms, kad būtų užtikrintas veiksmingas šio reglamento taikymas;
e)
valstybių narių ar Komisijos ekspertų, Cheminių medžiagų kontrolės komiteto narių prašymu ir atsižvelgdama į turimus išteklius prisideda rengiant Konvencijos 7 straipsnyje nurodytus rekomendacinio pobūdžio dokumentus, skirtus priimti sprendimą, ir kitus su Konvencijos įgyvendinimu susijusius techninius dokumentus;
f)
Komisijai paprašius, teikia jai techninę bei mokslinę paramą ir padeda jai, kad būtų užtikrintas veiksmingas šio reglamento įgyvendinimas;
g)
Komisijai paprašius, teikia jai techninę bei mokslinę paramą ir padeda jai vykdydama Sąjungos bendrosios paskirtosios valdžios institucijos pareigas.
2. Pagal šį reglamentą agentūrai priskirtas užduotis vykdo agentūros sekretoriatas.
7 straipsnis
Cheminės medžiagos, kurioms taikomas pranešimas apie eksportą, cheminės medžiagos, atitinkančios IPS pranešimo taikymo kriterijus, ir cheminės medžiagos, kurioms taikoma IPS tvarka
1. Cheminės medžiagos, kurioms taikomas pranešimas apie eksportą, cheminės medžiagos, atitinkančios IPS pranešimo taikymo kriterijus, ir cheminės medžiagos, kurioms taikoma IPS tvarka, išvardijamos I priede.
2. I priede išvardytos cheminės medžiagos priskiriamos vienai arba daugiau iš trijų cheminių medžiagų grupių, nurodytų to priedo 1, 2 ir 3 dalyse.
I priedo 1 dalyje išvardytos cheminės medžiagos, kurioms taikomas pranešimas apie eksportą pagal 8 straipsnyje nustatytą tvarką, kartu nurodant išsamią informaciją apie medžiagos tapatybę, kategoriją ir (arba) subkategoriją pagal jos naudojimo apribojimą, apribojimo rūšį ir prireikus papildomą informaciją, ypač dėl pranešimo apie eksportą reikalavimų išimčių.
I priedo 2 dalyje išvardytoms cheminėms medžiagoms taikoma ne tik 8 straipsnyje nustatyta pranešimo apie eksportą tvarka, bet ir 11 straipsnyje nustatyta IPS pranešimų tvarka, kartu pateikiant išsamią informaciją apie atitinkamos medžiagos identifikavimą ir naudojimo kategoriją.
I priedo 3 dalyje išvardytos cheminės medžiagos, kurioms taikoma IPS tvarka, nurodant naudojimo kategoriją ir prireikus papildomą informaciją, visų pirma dėl pranešimo apie eksportą reikalavimų.
3. I priede nustatyti sąrašai viešai skelbiami duomenų bazėje.
8 straipsnis
Konvencijos šalims ir kitoms valstybėms siunčiami pranešimai apie eksportą
1. Neatsižvelgiant į tai, kaip siekiama naudoti cheminę medžiagą importuojančioje Konvencijos šalyje arba kitoje valstybėje, šio straipsnio 2-8 dalys taikomos I priedo 1 dalyje išvardytoms medžiagoms arba mišiniams, kurių sudėtyje yra toks šių medžiagų kiekis, kad taikomos ženklinimo pareigos pagal Reglamentą (EB) Nr. 1272/2008, nepriklausomai nuo bet kokių kitų juose esančių medžiagų.
2. Kai eksportuotojas pirmą kartą šio reglamento įsigaliojimo dieną ar vėliau po tos dienos turi eksportuoti 1 dalyje nurodytą cheminę medžiagą iš Sąjungos į Konvencijos šalį arba kitą valstybę, jis apie tai praneša valstybės narės, kurioje jis yra įsisteigęs (toliau - eksportuotojo valstybė narė), paskirtajai nacionalinei valdžios institucijai ne vėliau kaip likus 35 dienoms iki numatomos eksporto datos. Vėliau eksportuotojas kiekvienais kalendoriniais metais praneša paskirtajai valstybės narės nacionalinei valdžios institucijai apie pirmąjį tokios cheminės medžiagos eksportą ne vėliau kaip prieš 35 dienas iki eksporto datos. Pranešimai turi atitikti II priede nustatytus informacijos reikalavimus ir yra pateikiami Komisijai ir valstybėms narėms duomenų bazėje.
Paskirtoji eksportuotojo valstybės narės nacionalinė valdžios institucija patikrina, ar pateikta informacija atitinka II priedo reikalavimus, ir, jei pranešime pateikta visa reikiama informacija, ne vėliau kaip likus 25 dienoms iki numatomos eksporto datos persiunčia jį agentūrai.
Agentūra Komisijos vardu persiunčia pranešimą importuojančios Konvencijos šalies paskirtajai nacionalinei valdžios institucijai arba kitos importuojančios valstybės atitinkamai valdžios institucijai ir imasi priemonių, būtinų, kad valdžios institucija gautų tą pranešimą ne vėliau kaip likus 15 dienų iki pirmojo numatyto cheminės medžiagos eksporto datos ir vėliau kiekvienais kalendoriniais metais ne vėliau kaip likus 15 dienų prieš pirmąjį atitinkamos cheminės medžiagos eksportą.
Agentūra registruoja visus pranešimus apie eksportą duomenų bazėje ir jiems suteikia nuorodos identifikacijos numerį. Be to, Agentūra per duomenų bazę kiekvienais kalendoriniais metais skelbia visuomenei ir valstybių narių paskirtosioms valdžios institucijoms atnaujintus atitinkamų cheminių medžiagų, jas importuojančių Konvencijos šalių ir kitų valstybių sąrašus.
3. Jei agentūra per 30 dienų nuo pranešimo apie pirmąjį eksportą, teikiamo po to, kai cheminė medžiaga įtraukiama į I priedo 1 dalį, išsiuntimo negauna patvirtinimo apie tokio pranešimo gavimą iš importuojančios Konvencijos šalies arba kitos valstybės, ji Komisijos vardu išsiunčia antrą pranešimą. Agentūra Komisijos vardu imasi pagrįstų pastangų, siekdama užtikrinti, kad importuojančios Konvencijos šalies paskirtoji nacionalinė valdžios institucija arba kitos importuojančios valstybės atitinkama valdžios institucija gautų antrąjį pranešimą.
4. Naujas pranešimas apie eksportą teikiamas laikantis 2 dalyje nustatytos tvarkos tada, kai eksportas vykdomas įsigaliojus Sąjungos teisės aktų dėl atitinkamų medžiagų pateikimo į rinką, naudojimo arba ženklinimo arba tiek pakitus atitinkamo mišinio sudėčiai, kad pasikeičia tokio mišinio ženklinimas, daliniams pakeitimams. Naujasis pranešimas turi atitikti II priede nustatytus informacijos reikalavimus; jame turi būti nurodyta, kad tai yra ankstesnio pranešimo pataisytas variantas.
5. Jei cheminės medžiagos eksportas yra susijęs su ekstremalia situacija, kai bet koks delsimas gali kelti pavojų importuojančios Konvencijos šalies arba kitos valstybės visuomenės sveikatai arba aplinkai, eksportuotojui, importuojančiai Konvencijos šaliai arba kitai valstybei pateikus pagrįstą prašymą gali būti suteikta išimtis nuo 2, 3 ir 4 dalyse nustatytų pareigų taikymo eksportuotojo valstybės narės paskirtosios nacionalinės valdžios institucijos nuožiūra, prieš tai jai pasikonsultavus su Komisija, kuriai padeda agentūra. Laikoma, kad sprendimas dėl prašymo priimtas pasikonsultavus su Komisija, jei per 10 dienų nuo paskirtosios nacionalinės valdžios institucijos išsamaus prašymo perdavimo dienos Komisija neatsiunčia atsakymo dėl nepritarimo.
6. Nedarant poveikio 19 straipsnio 2 dalyje nustatytoms pareigoms, šio straipsnio 2, 3 ir 4 dalyse nustatytos pareigos nebetaikomos, kai įvykdomos visos šios sąlygos:
a)
cheminė medžiaga tapo chemine medžiaga, kuriai taikoma IPS tvarka;
b)
importuojanti valstybė yra Konvencijos šalis ir pagal Konvencijos 10 straipsnio 2 dalį pateikė atsakymą sekretoriatui nurodydama, ar ji sutinka ar nesutinka, kad atitinkama cheminė medžiaga būtų importuojama, ir
c)
sekretoriatas pranešė Komisijai apie tą atsakymą, ir ji šią informaciją perdavė valstybėms narėms ir agentūrai.
Nepaisant šios dalies pirmos pastraipos, šio straipsnio 2, 3 ir 4 dalyse nustatytos pareigos nenustoja būti taikomas, jei importuojanti valstybė yra Konvencijos šalis, ir aiškiai reikalauja, pvz., sprendimu dėl importo arba kitaip, kad eksportuojančios šalys ir toliau teiktų pranešimus apie eksportą.
Nedarant poveikio 19 straipsnio 2 dalyje nustatytoms pareigoms, šio straipsnio 2, 3 ir 4 dalyse nustatytos pareigos nebetaikomos, kai įvykdomos abi šios sąlygos:
a)
importuojančios Konvencijos šalies paskirtoji nacionalinė valdžios institucija arba atitinkama kitos importuojančiosios valstybės valdžios institucija atsisakė reikalavimo teikti jai pranešimus iki cheminės medžiagos eksporto ir
b)
Komisija gavo šią informaciją iš sekretoriato arba iš importuojančios Konvencijos šalies paskirtosios nacionalinės valdžios institucijos ar iš kitos importuojančiosios valstybės atitinkamos valdžios institucijos ir perdavė ją valstybėms narėms bei agentūrai, kuri ją paskelbė duomenų bazėje.
7. Komisija, atitinkamos valstybių narių paskirtosios nacionalinės valdžios institucijos, agentūra ir eksportuotojai, importuojančių Konvencijos šalių ir kitų valstybių prašymu, pateikia turimą papildomą informaciją apie eksportuojamas chemines medžiagas.
8. Valstybės narės gali skaidriai įdiegti sistemas, įpareigojančias eksportuotojus už kiekvieną pateiktą pranešimą apie eksportą ir už kiekvieną prašymą suteikti aiškų sutikimą mokėti administravimo mokestį, atitinkantį šio straipsnio 2 ir 4 dalyse ir 14 straipsnio 6 ir 7 dalyse nustatytų procedūrų vykdymo išlaidas.
9 straipsnis
Konvencijos šalių ir kitų valstybių gauti pranešimai apie eksportą
1. Pranešimai apie cheminės medžiagos, kurią gaminti, naudoti, tvarkyti, vartoti, gabenti arba parduoti draudžiama arba griežtai ribojama eksportuojančios Konvencijos šalies arba kitos valstybės teisės aktais, eksportą į Sąjungą, kuriuos agentūra gauna iš Konvencijos šalių paskirtųjų nacionalinių valdžios institucijų arba iš atitinkamų kitų valstybių valdžios institucijų, per 15 dienų nuo tokio pranešimo gavimo agentūroje dienos skelbiami duomenų bazėje.
Agentūra Komisijos vardu patvirtina gavusi kiekvienos Konvencijos šalies arba kitos valstybės pirmąjį pranešimą apie kiekvienos cheminės medžiagos eksportą.
Tą importą gaunančios valstybės narės paskirtoji nacionalinė valdžios institucija gauna agentūros gautą pranešimo kopiją per 10 dienų nuo pranešimo gavimo dienos kartu su visa turima informacija. Kitos valstybės narės turi teisę gauti kopijas, jei pateikia prašymą.
2. Jeigu Komisija arba valstybių narių paskirtosios nacionalinės valdžios institucijos tiesiogiai arba netiesiogiai gauna pranešimus apie eksportą iš Konvencijos šalių paskirtųjų nacionalinių valdžios institucijų arba kitų valstybių atitinkamų valdžios institucijų, jos nedelsdamos perduoda tuos pranešimus agentūrai kartu su visa kita turima informacija.
10 straipsnis
Informacija apie cheminių medžiagų eksportą ir importą
1. Kiekvienas eksportuotojas, eksportuojantis vieną ar daugiau toliau išvardytų:
a)
I priede išvardytų medžiagų;
b)
mišinių, kurių sudėtyje yra tokių medžiagų kiekis, kad taikomos ženklinimo pareigos pagal Reglamentą (EB) Nr. 1272/2008, nepriklausomai nuo bet kokių kitų juose esančių medžiagų, arba
c)
gaminių, turinčių nesureagavusių medžiagų, įtrauktų į I priedo 2 arba 3 dalį, arba mišinių, kurių sudėtyje yra toks šių medžiagų kiekis, taikomos ženklinimo pareigos pagal Reglamentą (EB) Nr. 1272/2008, nepriklausomai nuo bet kokių kitų juose esančių medžiagų,
per pirmąjį kiekvienų metų ketvirtį informuoja eksportuotojo valstybės narės paskirtąją nacionalinę valdžios instituciją apie tai, koks kiekvienos cheminės medžiagos (atskiros ir esančios mišinių arba gaminių sudėtyje) kiekis praėjusiais metais išsiųstas į kiekvieną Konvencijos šalį arba į kitą valstybę. Ta informacija pateikiama kartu su kiekvieno fizinio ar juridinio asmens, importuojančio cheminę medžiagą į Konvencijos šalį ar į kitą valstybę, kurioms buvo siunčiama tuo pačiu laikotarpiu, pavadinimais ir adresais. Pateikiant šią informaciją atskirai nurodomas eksportas pagal 14 straipsnio 7 dalį.
Kiekvienas importuotojas, importuojantis į Sąjungą, pateikia lygiavertę informaciją apie į Sąjungą importuotą kiekį.
2. Komisijos, kuriai padeda agentūra, arba jo valstybės narės paskirtos nacionalinės valdžios institucijos prašymu eksportuotojas arba importuotojas pateikia bet kokią papildomą informaciją apie chemines medžiagas, reikalingą šiam reglamentui įgyvendinti.
3. Kiekvienais metais kiekviena valstybė narė pateikia agentūrai apibendrintus duomenis, kaip nurodyta III priede. Agentūra apibendrina tą informaciją Sąjungos lygiu ir paskelbia nekonfidencialią informaciją visuomenei duomenų bazėje.
11 straipsnis
Pranešimas apie uždraustas arba griežtai ribojamas chemines medžiagas pagal Konvenciją
1. Komisija raštu praneša sekretoriatui apie chemines medžiagas, išvardytas I priedo 2 dalyje, atitinkančias IPS pranešimo taikymo kriterijų.
2. Kai naujos cheminės medžiagos įtraukiamos į I priedo 2 dalį pagal 23 straipsnio 2 dalies antrą pastraipą, Komisija apie tas medžiagas praneša sekretoriatui. Tas IPS pranešimas pateikiamas kiek įmanoma greičiau po to, kai priimama atitinkama galutinė Sąjungos lygio reguliavimo priemonė, uždraudžianti arba griežtai apribojanti cheminės medžiagos naudojimą, ir ne vėliau kaip per 90 dienų nuo tos dienos, kurią turi būti taikoma galutinė reguliavimo priemonė.
3. IPS pranešime turi būti pateikta visa IV priede reikalaujama informacija.
4. Nustatydama pranešimų prioritetus, Komisija atsižvelgia į tai, ar cheminė medžiaga jau yra įtraukta į I priedo 3 dalį, taip pat į tai, kokiu mastu gali būti tenkinami IV priede nustatyti informacijos reikalavimai, ir į cheminės medžiagos keliamo pavojaus, ypač besivystančioms šalims, rimtumą.
Jei cheminė medžiaga atitinka IPS pranešimo taikymo kriterijus, tačiau nepakanka informacijos, kad būtų įvykdyti IV priedo reikalavimai, identifikuoti eksportuotojai arba importuotojai, Komisijai paprašius, per 60 dienų nuo prašymo pateikimo dienos pateikia visą turimą susijusią informaciją, įskaitant gautą pagal kitas nacionalines arba tarptautines cheminių medžiagų kontrolės programas.
5. Iš dalies pakeitus galutinę reguliavimo priemonę, apie kurią pranešama pagal 1 arba 2 dalis, Komisija kiek įmanoma greičiau po naujos galutinės reguliavimo priemonės priėmimo dienos, ir ne vėliau kaip per 60 dienų nuo tos dienos, kurią turi būti taikoma naujoji galutinė reguliavimo priemonė, praneša apie ją raštu sekretoriatui.
Komisija pateikia visą svarbią informaciją, kuri dar nebuvo žinoma pateikiant pradinį pranešimą atitinkamai pagal 1 arba 2 dalis.
6. Konvencijos šalies arba sekretoriato prašymu Komisija pateikia visą įmanomą papildomą informaciją apie cheminę medžiagą arba apie galutinę reguliavimo priemonę.
Komisijos prašymu valstybės narės ir agentūra suteikia jai visą reikiamą pagalbą renkant tą informaciją.
7. Komisija nedelsiant išsiunčia valstybėms narėms ir agentūrai iš sekretoriato gautą informaciją apie uždraustas arba griežtai ribojamas chemines medžiagas, apie kurias pranešė kitos Konvencijos šalys.
Prireikus Komisija, glaudžiai bendradarbiaudama su valstybėmis narėmis ir agentūra, įvertina poreikį siūlyti Sąjungos lygio priemones, skirtas apsisaugoti nuo bet kokios nepriimtinos rizikos žmonių sveikatai ar aplinkai Sąjungoje.
8. Kai valstybė narė pagal atitinkamus Sąjungos teisės aktus priima nacionalinę galutinę reguliavimo priemonę, siekdama uždrausti arba griežtai apriboti cheminę medžiagą, ji pateikia atitinkamą informaciją Komisijai. Komisija tą informaciją perduoda valstybėms narėms. Per keturias savaites nuo tos informacijos perdavimo valstybės narės gali atsiųsti Komisijai ir apie nacionalinę galutinę reguliavimo priemonę pranešusiai valstybei narei savo pastabas dėl galimo IPS pranešimo, taip pat visų pirma pateikdamos atitinkamą informaciją apie savo nacionalinę poziciją dėl šios cheminės medžiagos. Išnagrinėjusi šias pastabas, apie priemonę pranešusi valstybė narė informuoja Komisiją, ar ši turi:
a)
pateikti sekretoriatui IPS pranešimą pagal šį straipsnį arba
b)
pateikti informaciją sekretoriatui pagal 12 straipsnį.
12 straipsnis
Sekretoriatui perduodama informacija apie uždraustas arba griežtai ribojamas chemines medžiagas, neatitinkančias IPS pranešimo taikymo kriterijų
Jei cheminė medžiaga yra įtraukta tik į I priedo 1 dalį arba jei Komisija gauna iš valstybės narės informaciją pagal 11 straipsnio 8 dalies b punktą, ji pateikia sekretoriatui informaciją apie atitinkamas galutines reguliavimo priemones, kad informacija galėtų būti tinkamai perduota kitoms Konvencijos šalims.
13 straipsnis
Su cheminių medžiagų importu susijusios pareigos
1. Komisija nedelsiant persiunčia valstybėms narėms ir agentūrai bet kokius rekomendacinio pobūdžio dokumentus, skirtus priimti sprendimą, kuriuos ji gauna iš sekretoriato.
Komisija, naudodamasi teise priimti įgyvendinimo aktus, priima sprendimą galutinio arba laikino atsakymo dėl importo forma Sąjungos vardu dėl būsimo atitinkamos cheminės medžiagos importo. Tas įgyvendinimo aktas priimamas pagal 27 straipsnio 2 dalyje nurodytą patariamąją procedūrą. Kiek įmanoma greičiau, ir ne vėliau kaip per devynis mėnesius nuo rekomendacinio pobūdžio dokumento, skirto priimti sprendimą, išsiuntimo iš sekretoriato dienos, Komisija perduoda šį sprendimą sekretoriatui.
Jei cheminei medžiagai pagal Sąjungos teisės aktus taikomi papildomi apribojimai arba jie iš dalies pakeičiami, Komisija, naudodamasi teise priimti įgyvendinimo aktus, priima persvarstytą sprendimą dėl importo. Tas įgyvendinimo sprendimas priimamas pagal 27 straipsnio 2 dalyje nurodytą patariamąją procedūrą. Komisija perduoda persvarstytąjį sprendimą dėl importo sekretoriatui.
2. Jei cheminė medžiaga yra uždrausta arba griežtai ribojama vienos arba daugiau valstybių narių, Komisija, gavusi atitinkamų valstybių narių rašytinius prašymus, atsižvelgia į šią informaciją priimdama savo sprendimą dėl importo.
3. Sprendimas dėl importo pagal 1 dalį turi būti priimamas dėl cheminės medžiagos kategorijos arba kategorijų, nurodytos (-ų) rekomendacinio pobūdžio dokumente, skirtame priimti sprendimą.
4. Siųsdama sprendimą dėl importo sekretoriatui, Komisija pateikia teisėkūros arba administracinės priemonės, kuria remiantis jis buvo priimtas, aprašymą.
5. Kiekviena valstybių narių paskirtoji nacionalinė valdžios institucija sprendimus dėl importo, priimtus pagal šio straipsnio 1 dalį, pateikia suinteresuotosioms šalims pagal savo kompetenciją ir remdamasi savo teisėkūros ar administracinėmis priemonėmis. Agentūra šio straipsnio 1 dalyje nurodytus sprendimus dėl importo viešai paskelbia esančioje duomenų bazėje.
6. Glaudžiai bendradarbiaudama su valstybėmis narėmis bei agentūra ir atsižvelgdama į rekomendacinio pobūdžio dokumente, skirtame priimti sprendimą, pateiktą informaciją, Komisija prireikus įvertina, ar reikėtų pasiūlyti priimti Sąjungos priemones, siekiant išvengti bet kokios nepriimtinos rizikos žmonių sveikatai ar aplinkai Sąjungoje.
14 straipsnis
Su cheminių medžiagų eksportu susijusios pareigos, išskyrus pranešimo apie eksportą pareigas
1. Komisija iš karto perduoda valstybėms narėms, agentūrai ir Europos pramonės asociacijoms informaciją, gautą kaip aplinkraštį arba kitokiu būdu iš sekretoriato, apie chemines medžiagas, kurioms taikoma IPS tvarka, ir importuojančių Konvencijos šalių sprendimus dėl toms cheminėms medžiagoms taikomų importo sąlygų. Ji taip pat nedelsdama perduoda valstybėms narėms ir agentūrai informaciją apie visus atvejus, kai nebuvo gauta atsakymo pagal Konvencijos 10 straipsnio 2 dalį. Agentūra kiekvienam sprendimui dėl importo suteikia nuorodos identifikacijos numerį ir visą informaciją apie tokius sprendimus viešai paskelbia duomenų bazėje bei pateikia tą informaciją prašymą pateikusiems asmenims.
2. Visas į I priedą įtrauktas chemines medžiagas Komisija suklasifikuoja pagal Europos Sąjungos Kombinuotąją nomenklatūrą. Prireikus ta klasifikacija pataisoma, atsižvelgiant į bet kokius Pasaulio muitinių organizacijos Suderintos sistemos nomenklatūros arba Europos Sąjungos Kombinuotosios nomenklatūros pakeitimus dėl atitinkamų cheminių medžiagų.
3. Kiekviena valstybė narė savo jurisdikcijos ribose perduoda suinteresuotiesiems subjektams Komisijos pagal 1 dalį atsiųstą informaciją ir sprendimus.
4. Eksportuotojai įvykdo atsakyme dėl importo esančius sprendimus ne vėliau kaip per šešis mėnesius nuo tos dienos, kai sekretoriatas pagal 1 dalį pirmą kartą informuoja Komisiją apie tokius sprendimus.
5. Jei importuojančios šalys prašo, Komisija, kuriai padeda agentūra, ir valstybės narės joms pataria ir padeda gauti išsamesnę informaciją, reikalingą parengti atsakymą sekretoriatui dėl konkrečios cheminės medžiagos importo.
6. I priedo 2 arba 3 dalyje išvardytos medžiagos arba mišiniai, kurių sudėtyje yra toks šių medžiagų kiekis, kad taikomos ženklinimo pareigos pagal Reglamentą (EB) Nr. 1272/2008, nepriklausomai nuo bet kokių kitų juose esančių medžiagų, negali būti eksportuojami, neatsižvelgiant į tai, kaip numatoma juos naudoti importuojančioje šalyje ar kitoje valstybėje, jeigu neįvykdoma kuri nors iš toliau nurodytų sąlygų:
a)
eksportuotojas per eksportuotojo valstybės narės paskirtąją nacionalinę valdžios instituciją, pasikonsultavusią su Komisija, kuriai padeda agentūra, ir importuojančios šalies paskirtąja nacionaline valdžios institucija arba atitinkama kitos importuojančios šalies valdžios institucija, prašė ir gavo aiškų sutikimą dėl importo;
b)
į I priedo 3 dalį įtrauktų cheminių medžiagų atveju naujausiame pagal 1 dalį priimtame sekretoriato aplinkraštyje nurodoma, kad importuojančioji Konvencijos šalis sutiko importuoti.
Tuo atveju, jeigu I priedo 2 dalyje išvardytas chemines medžiagas numatoma eksportuoti į OECD valstybes, eksportuotojo prašymu eksportuotojo valstybės narės paskirtoji nacionalinė valdžios institucija, pasikonsultavusi su Komisija ir atsižvelgdama į konkretų atvejį, gali nuspręsti, kad nebūtina gauti aiškaus sutikimo, jeigu tuo metu, kai cheminė medžiaga importuojama į atitinkamą OECD valstybę, ji yra licencijuota, užregistruota arba autorizuota toje OECD valstybėje.
Kai pateikiamas prašymas suteikti aiškų sutikimą pagal pirmos pastraipos a punktą, jeigu agentūra negauna atsakymo į šį prašymą per 30 dienų, ji Komisijos vardu išsiunčia priminimą, išskyrus tuos atvejus, kai atsakymą gauna Komisija arba eksportuotojo valstybės narės paskirtoji nacionalinė valdžios institucija ir jį persiunčia agentūrai. Jeigu atsakymas negaunamas per tolesnes 30 dienų, agentūra prireikus gali siųsti tolesnius priminimus.
7. I priedo 2 arba 3 dalyse išvardytų cheminių medžiagų atvejais eksportuotojo valstybės narės paskirtoji nacionalinė valdžios institucija gali, pasikonsultavusi su Komisija, kuriai padeda agentūra, atsižvelgdama į konkretų atvejį bei taikydama antrą pastraipą, nuspręsti, kad cheminė medžiaga gali būti eksportuojama, jeigu oficialiuose šaltiniuose nėra įrodymų, kad importuojanti Konvencijos šalis ar kita valstybė ėmėsi reguliavimo priemonių siekdama uždrausti arba griežtai apriboti cheminės medžiagos naudojimą, ir jeigu pasitelkus visas pagrįstas pastangas per 60 dienų nebuvo gautas atsakymas į prašymą suteikti aiškų sutikimą pagal 6 dalies a punktą, kai įvykdoma viena iš šių sąlygų:
a)
remiantis importuojančios Konvencijos šalies arba kitos valstybės oficialiais šaltiniais yra įrodymų, kad cheminė medžiaga buvo licencijuota, užregistruota ar autorizuota, arba
b)
numatyta naudojimo paskirtis, nurodyta eksporto pranešime ir raštu patvirtinta fizinio ar juridinio asmens, importuojančio cheminę medžiagą į Konvencijos šalį arba į kitą valstybę, neatitinka kategorijos, kuriai priskiriama cheminė medžiaga pagal I priedo 2 ir 3 dalis, ir oficialiuose šaltiniuose nėra įrodymų, kad pastaruosius penkerius metus cheminė medžiaga buvo naudojama importuojančioje Konvencijos šalyje ar kitoje atitinkamoje valstybėje ar buvo į jas importuojama.
I priedo 3 dalyje išvardytų cheminių medžiagų atvejais eksportas, grindžiamas b punkte nustatytų sąlygų įvykdymu, negali būti vykdomas, jeigu cheminė medžiaga pagal Reglamentą (EB) Nr. 1272/2008 klasifikuojama kaip kancerogeninė 1A ar 1B kategorijos medžiaga, mutageninė 1A ar 1B kategorijos medžiaga, toksiška reprodukcijai 1A ar 1B kategorijos medžiaga arba cheminė medžiagos, atitinkanti Reglamento (EB) Nr. 1907/2006 XIII priede nustatytus patvarių, bioakumuliacinių ir toksiškų medžiagų bei labai patvarių ir didelės bioakumuliacijos medžiagų nustatymo kriterijus.
Priimdama sprendimą dėl I priedo 3 dalyje išvardytų cheminių medžiagų eksportuotojo valstybės narės paskirtoji nacionalinė valdžios institucija, pasikonsultavusi su Komisija, kuriai padeda agentūra, atsižvelgia į galimą poveikį žmonių sveikatai ar aplinkai, kuris sukeliamas naudojant konkrečią cheminę medžiagą importuojančioje Konvencijos šalyje ar kitoje valstybėje, ir pateikia atitinkamus dokumentus agentūrai, kad jie būtų viešai paskelbti duomenų bazėje.
8. Kiekvieno aiškaus sutikimo, gaunamo pagal 6 dalies a punktą, arba sprendimo vykdyti eksportą nesant aiškaus sutikimo pagal 7 dalį galiojimą reguliariai persvarsto Komisija, konsultuodamasi su atitinkamomis valstybėmis narėmis toliau nurodyta tvarka:
a)
kai gaunamas aiškus sutikimas pagal 6 dalies a punktą, naują aiškų sutikimą privaloma gauti iki trečiųjų kalendorinių metų nuo tada, kai buvo duotas sutikimas, pabaigos, jeigu pagal to sutikimo sąlygas nereikalaujama kitaip;
b)
jeigu per tą laiką negaunama atsakymo į prašymą, kiekvienas sprendimas vykdyti eksportą nesant aiškaus sutikimo pagal 7 dalį galioja bent 12 mėnesių, kuriems pasibaigus privaloma gauti aiškų sutikimą.
Vis dėlto pirmos pastraipos a punkte nurodytais atvejais eksportas net ir po atitinkamo laikotarpio pabaigos gali tęstis papildomą 12 mėnesių laikotarpį, kol bus laukiama atsakymo į naują prašymą duoti aiškų sutikimą.
9. Agentūra duomenų bazėje registruoja visus prašymus duoti aiškų sutikimą, gautus atsakymus ir sprendimus vykdyti eksportą nesant aiškaus sutikimo, įskaitant dokumentus, nurodytus 7 dalies trečioje pastraipoje. Kiekvienam gautam aiškiam sutikimui arba sprendimui vykdyti eksportą nesant aiškaus sutikimo suteikiamas nuorodos identifikacijos numeris ir pateikiama visa svarbi informacija apie bet kokias su juo susijusias sąlygas, pvz., galiojimo datas. Nekonfidenciali informacija viešai skelbiama duomenų bazėje.
10. Jokia cheminė medžiaga neeksportuojama, kai iki jos galiojimo pabaigos datos lieka mažiau nei šeši mėnesiai, tais atvejais, kai tokia data yra nurodyta arba gali būti nustatyta pagal pagaminimo datą, nebent tai yra neįmanoma dėl šiai cheminei medžiagai būdingų savybių. Visų pirma, pesticidų atveju eksportuotojai užtikrina, kad talpyklų dydis ir pakuotė būtų optimaliai parinkta, kad būtų sumažinta pasenusių atsargų susidarymo rizika.
11. Pesticidų eksportuotojai užtikrina, kad etiketėje būtų pateikta konkreti informacija apie jų laikymo sąlygas ir stabilumą importuojančios Konvencijos šalies arba kitos valstybės klimato sąlygomis. Be to, jie užtikrina, kad eksportuojami pesticidai atitiktų Sąjungos teisės aktuose nustatytas grynumo specifikacijas.
15 straipsnis
Tam tikrų cheminių medžiagų ir gaminių eksportas
1. Gaminiams taikoma 8 straipsnyje nustatyta pranešimo apie eksportą tvarka, jei juose yra:
a)
nesureagavusių medžiagų, įtrauktų į I priedo 2 arba 3 dalį;
b)
mišinių, kurių sudėtyje yra toks šių medžiagų kiekis, kad taikomos ženklinimo pareigos pagal Reglamentą (EB) Nr. 1272/2008, nepriklausomai nuo bet kokių kitų juose esančių medžiagų.
2. V priede išvardytos cheminės medžiagos ir gaminiai, kuriuos Sąjungoje draudžiama naudoti siekiant apsaugoti žmonių sveikatą arba aplinką, neeksportuojami.
16 straipsnis
Informacija apie gabenimą tranzitu
1. Konvencijos šalys, reikalaujančios informacijos apie cheminių medžiagų, kurioms taikoma IPS tvarka, gabenimą tranzitu, išvardijamos VI priede kartu su informacija, kurią kiekviena Konvencijos šalis reikalauja pateikti per sekretoriatą.
2. Kai į I priedo 3 dalį įtraukta medžiaga yra vežama per VI priede nurodytos Konvencijos šalies teritoriją, eksportuotojas ne vėliau kaip prieš 30 dienų iki pirmojo gabenimo tranzitu ir ne vėliau kaip likus 8 dienoms iki kiekvieno vėlesnio gabenimo tranzitu pateikia eksportuotojo valstybės narės paskirtajai nacionalinei valdžios institucijai visą įmanomą Konvencijos šalies reikalaujamą informaciją pagal VI priedą.
3. Eksportuotojo valstybės narės paskirtoji nacionalinė valdžios institucija išsiunčia Komisijai (ir kopiją agentūrai) informaciją, gautą iš eksportuotojo pagal 2 dalį, kartu su visa kita turima papildoma informacija.
4. Ne vėliau kaip likus 15 dienų iki pirmojo gabenimo tranzitu ir prieš kiekvieną vėlesnį gabenimą tranzitu Komisija išsiunčia pagal 3 dalį gautą informaciją ir bet kokią kitą turimą papildomą informaciją tų Konvencijos šalių, kurios tos informacijos paprašė, paskirtosioms nacionalinėms valdžios institucijoms.
17 straipsnis
Kartu su eksportuojamomis cheminėmis medžiagomis pateikiama informacija
1. Eksportui skirtoms cheminėms medžiagoms taikomos nuostatos dėl pakavimo ir ženklinimo, nustatytos Reglamente (EB) Nr. 1107/2009, Direktyvoje 98/8/EB ir Reglamente (EB) Nr. 1272/2008 ar bet kuriame kitame tam skirtame Sąjungos teisės akte, arba remiantis minėtais teisės aktais nustatytos nuostatos.
Taikoma pirma pastraipa, išskyrus jeigu tos nuostatos neprieštarauja kokiems nors specialiems importuojančių Konvencijos šalių arba kitų valstybių reikalavimams.
2. Cheminių medžiagų, nurodytų 1 dalyje arba įtrauktų į I priedą, etiketėje nurodoma atitinkamai jų tinkamumo naudoti terminas ir pagaminimo data; jei būtina, nurodomas įvairioms klimato zonoms skirtas tinkamumo naudoti terminas.
3. Eksportuojant 1 dalyje nurodytas chemines medžiagas, laikantis Reglamento (EB) Nr. 1907/2006, pridedamas saugos duomenų lapas. Tokį saugos duomenų lapą eksportuotojas išsiunčia kiekvienam fiziniam ar juridiniam asmeniui, importuojančiam cheminę medžiagą į Konvencijos šalį ar į kitą valstybę.
4. Etiketėje ir saugos duomenų lape pateikiama informacija, kiek tai įmanoma, užrašoma paskirties šalies ar rajono oficialiosiomis kalbomis arba viena ar daugiau pagrindinių kalbų.
18 straipsnis
Valstybių narių valdžios institucijų importo ir eksporto kontrolės pareigos
1. Kiekviena valstybė narė paskiria valdžios institucijas, pvz., muitines, kurios būtų atsakingos už I priede išvardytų cheminių medžiagų importo ir eksporto kontrolę, nebent ji būtų tą padariusi iki šio reglamento įsigaliojimo.
Komisija, kuriai padeda agentūra, ir valstybės narės tikslingai ir koordinuotai stebi, kaip eksportuotojai laikosi šio reglamento reikalavimų.
2. Už šio reglamento įgyvendinimą atsakingų valstybių narių valdžios institucijų tinklas koordinuojamas per Reglamentu (EB) Nr. 1907/2006 įsteigtą keitimosi informacija apie vykdymą forumą.
3. Kiekviena valstybė narė į savo reguliarias tvarkos veikimo ataskaitas pagal 22 straipsnio 1 dalį įtraukia išsamią informaciją apie savo valdžios institucijų toje srityje vykdomą veiklą.
19 straipsnis
Kitos eksportuotojų pareigos
1. Cheminių medžiagų, kurias eksportuojant taikomos 8 straipsnio 2 ir 4 dalyse nustatytos pareigos, eksportuotojai savo eksporto deklaracijoje (bendrojo administracinio dokumento 44 laukelyje arba atitinkamoje elektroninės eksporto deklaracijos duomenų skiltyje) pateikia taikytinus nuorodos identifikacijos numerius, kaip nurodyta Reglamento (EEB) Nr. 2913/92 161 straipsnio 5 dalyje.
2. Tais atvejais, kai eksportuojant chemines medžiagas pagal 8 straipsnio 5 dalį netaikomos to straipsnio 2 ir 4 dalyse nustatytos pareigos arba chemines medžiagas, kurioms tos pareigos jau nebetaikomos pagal 8 straipsnio 6 dalį, eksportuotojai specialų nuorodos identifikacijos numerį gauna per duomenų bazę ir jį nurodo savo eksporto deklaracijoje.
3. Jei agentūra reikalauja, eksportuotojai informaciją, kurios reikia vykdant šiame reglamente nustatytas pareigas, pateikia per duomenų bazę.
20 straipsnis
Keitimasis informacija
1. Prireikus Komisija, kuriai padeda agentūra, ir valstybės narės sudaro palankias sąlygas teikti mokslinę, techninę, ekonominę ir teisinę informaciją apie chemines medžiagas, kurioms taikomas šis reglamentas, įskaitant toksikologinę, ekotoksikologinę ir saugos informaciją.
Komisija, kuriai prireikus padeda valstybės narės ir agentūra, užtikrina, kad:
a)
būtų viešai skelbiama informacija apie reguliavimo priemones, skirtas Konvencijos tikslams pasiekti;
b)
Konvencijos šalims ir kitoms valstybėms būtų teikiama informacija (tiesiogiai arba per sekretoriatą) apie tas priemones, kurios iš esmės apriboja vieną ar daugiau cheminės medžiagos naudojimo paskirčių.
2. Komisija, valstybės narės ir agentūra apsaugo bet kokią abipusiu susitarimu konfidencialia laikomą informaciją, gautą iš kitos Šalies ar kitos valstybės.
3. Perduodant informaciją pagal šį reglamentą ir nedarant poveikio 2003 m. sausio 28 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvai 2003/4/EB dėl visuomenės galimybės susipažinti su informacija apie aplinką (21), konfidencialia nelaikoma bent ši informacija:
a)
II ir IV prieduose nurodyta informacija;
b)
17 straipsnio 3 dalyje nurodytuose saugos duomenų lapuose pateikiama informacija;
c)
cheminės medžiagos tinkamumo naudoti terminas;
d)
cheminės medžiagos pagaminimo data;
e)
informacija apie atsargumo priemones, įskaitant pavojingumo klasifikaciją, rizikos pobūdį bei atitinkamas saugos rekomendacijas;
f)
toksikologinių ir ekotoksikologinių bandymų rezultatų santrauka;
g)
informacija apie pakuočių tvarkymą po to, kai iš jų pašalinamos cheminės medžiagos.
4. Agentūra kas dvejus metus parengia perduotos informacijos sąvadą.
21 straipsnis
Techninė pagalba
Komisija, valstybių narių paskirtosios nacionalinės valdžios institucijos ir agentūra, visų pirma atsižvelgdamos į besivystančių šalių ir pereinamosios ekonomikos šalių poreikius, bendradarbiauja teikdamos techninę pagalbą, įskaitant mokymus, siekiant tobulinti infrastruktūrą, pajėgumus ir specialiąsias žinias, būtinus norint tinkamai tvarkyti chemines medžiagas per visą jų gyvavimo ciklą.
Siekiant padėti toms šalims įgyvendinti Konvenciją, techninė pagalba visų pirma teikiama perduodant techninę informaciją apie chemines medžiagas, skatinant ekspertų mainus, padedant įsteigti arba išlaikyti paskirtąsias nacionalines valdžios institucijas ir perteikiant technines specialiąsias žinias pavojingų pesticidų preparatų identifikavimui bei pranešimų sekretoriatui rengimui.
Komisija ir valstybės narės aktyviai dalyvauja tarptautinėje cheminių medžiagų valdymo pajėgumų stiprinimo veikloje, teikdamos informaciją apie savo remiamus ar finansuojamus projektus, kuriais siekiama pagerinti cheminių medžiagų tvarkymą besivystančiose šalyse ir pereinamosios ekonomikos šalyse. Be to, Komisija ir valstybės narės apsvarsto galimybę paremti nevyriausybines organizacijas.
22 straipsnis
Stebėsena ir ataskaitų rengimas
1. Valstybės narės ir agentūra kas trejus metus siunčia Komisijai informaciją apie šiuo reglamentu nustatytos tvarkos veikimą, įskaitant informaciją atitinkamai susijusią su muitinių atliekama kontrole, pažeidimais, sankcijomis ir priemonėmis pažeidimams ištaisyti. Komisija iš anksto priima įgyvendinimo aktą, kuriuo nustatoma bendra ataskaitų forma. Tas įgyvendinimo aktas priimamas pagal 27 straipsnio 2 dalyje nurodytą patariamąją procedūrą.
2. Komisija kas trejus metus parengia šiame reglamente numatytų funkcijų, už kurias ji yra atsakinga, vykdymo ataskaitą ir ją įtraukia į bendrą ataskaitą, kurioje surenkama valstybių narių ir agentūros pagal 1 dalį pateikta informacija. Tos ataskaitos santrauka, kuri skelbiama internete, siunčiama Europos Parlamentui bei Tarybai.
3. Kalbant apie informaciją, pateiktą pagal 1 ir 2 dalis, Komisija, valstybės narės ir agentūra vykdo savo pareigas, susijusias su duomenų konfidencialumo ir jų nuosavybės teisės apsauga.
23 straipsnis
Priedų atnaujinimas
1. I priede pateiktą cheminių medžiagų sąrašą Komisija persvarsto bent kartą per metus, atsižvelgdama į naujausius Sąjungos teisės ir su Konvencija susijusius pokyčius.
2. Nustatant, ar galutinė reguliavimo priemonė Sąjungos lygiu yra draudimas ar griežtas apribojimas, tokios priemonės poveikis įvertinamas „pesticidų“ ir „pramoninių cheminių medžiagų“ kategorijas sudarančių subkategorijų lygiu. Jei galutine reguliavimo priemone uždraudžiamas arba griežtai apribojamas cheminės medžiagos naudojimas pagal kurią nors vieną subkategoriją, tokia cheminė medžiaga įtraukiama į I priedo 1 dalį.
Nustatant, ar galutinė reguliavimo priemonė Sąjungos lygiu yra draudimas ar griežtas apribojimas, dėl kurio konkreti cheminė medžiaga atitinka IPS pranešimo taikymo kriterijus pagal 11 straipsnį, tokios priemonės poveikis vertinamas „pesticidų“ ir „pramoninių cheminių medžiagų“ kategorijų lygiu. Jei galutine reguliavimo priemone uždraudžiama arba griežtai apribojama cheminė medžiaga pagal kurią nors iš šių kategorijų, ši cheminė medžiaga taip pat įtraukiama į I priedo 2 dalį.
3. Sprendimas įtraukti chemines medžiagas į I priedą arba, jei reikia, iš dalies pakeisti įrašus apie jas, priimamas nedelsiant.
4. Siekiant pritaikyti šį reglamentą prie technikos pažangos, Komisijai pagal 26 straipsnį suteikiami įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus dėl šių priemonių:
a)
cheminės medžiagos įtraukimo į I priedo 1 arba 2 dalį šio straipsnio 2 dalyje numatyta tvarka po Sąjungos lygio galutinės reguliavimo priemonės pritaikymo ir dėl kitų I priedo pakeitimų, įskaitant esamų įrašų pakeitimus;
b)
cheminės medžiagos, kuriai taikomas 2004 m. balandžio 29 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 850/2004 dėl patvariųjų organinių teršalų (22), įtraukimo į V priedo 1 dalį;
c)
cheminės medžiagos, kuriai jau taikomas eksporto draudimas Sąjungos lygiu, įtraukimo į V priedo 2 dalį;
d)
dėl esamų V priedo įrašų pakeitimų;
e)
dėl II, III, IV ir VI priedų pakeitimų.
24 straipsnis
Agentūros biudžetas
1. Taikant šį reglamentą agentūros įplaukas sudaro:
a)
Sąjungos subsidija, įtraukta į Sąjungos bendrąjį biudžetą (Komisijos skirsnį);
b)
savanoriški valstybių narių įnašai.
2. Pagal šį reglamentą vykdomos veiklos ir pagal kitus reglamentus vykdomos susijusios veiklos įplaukos ir išlaidos administruojamos atskirai skirtinguose agentūros biudžeto skirsniuose.
1 dalyje nurodytos agentūros įplaukos naudojamos šiame reglamente nustatytoms užduotims vykdyti.
3. Komisija per penkerius metus nuo 2014 m. kovo 1 d. išnagrinės, ar tikslinga agentūrai imti mokestį už eksportuotojams teikiamas paslaugas, ir, jei reiks, pateiks atitinkamą pasiūlymą.
25 straipsnis
Informacijos teikimo agentūrai formos ir programinė įranga
Agentūra nustato informacijos teikimo jai formas ir programinės įrangos rinkinius ir pasirūpina, kad juos būtų galima nemokamai įsigyti jos svetainėje. Valstybės narės ir kitos šalys, kurioms taikomas šis reglamentas, teikdamos agentūrai informaciją pagal šį reglamentą, naudoja tas formas ir programinę įrangą.
26 straipsnis
Naudojimasis įgaliojimais
1. Komisijai suteikiami įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus laikantis šiame straipsnyje nustatytų sąlygų.
2. Įgaliojimai priimti 23 straipsnio 4 dalyje nurodytus deleguotuosius aktus Komisijai suteikiami penkerių metų laikotarpiui nuo 2014 m. kovo 1 d. Komisija parengia ataskaitą dėl įgaliojimų suteikimo likus ne mažiau kaip devyniems mėnesiams iki penkerių metų laikotarpio pabaigos. Įgaliojimų suteikimas automatiškai pratęsiamas tokios pačios trukmės laikotarpiams, išskyrus atvejus, kai Europos Parlamentas ar Taryba pareiškia prieštaravimų dėl tokio pratęsimo likus ne mažiau kaip trims mėnesiams iki kiekvieno tokio laikotarpio pabaigos.
3. Europos Parlamentas arba Taryba gali bet kuriuo metu atšaukti 23 straipsnio 4 dalyje nurodytų įgaliojimų suteikimą. Sprendimu dėl atšaukimo nutraukiamas tame sprendime nurodytų įgaliojimų suteikimas. Jis įsigalioja kitą dieną po sprendimo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje arba vėlesnę jame nurodytą dieną. Jis nedaro poveikio jau galiojančių deleguotųjų aktų teisėtumui.
4. Kai tik Komisija priima deleguotąjį aktą, apie tai ji tuo pačiu metu praneša Europos Parlamentui ir Tarybai.
5. Pagal 23 straipsnio 4 dalį priimtas deleguotasis aktas įsigalioja tik tuomet, jeigu per du mėnesius nuo pranešimo apie jį Europos Parlamentui ir Tarybai dienos nei Europos Parlamentas, nei Taryba nepareiškė prieštaravimų, arba jeigu iki to laikotarpio pabaigos tiek Europos Parlamentas, tiek Taryba pranešė Komisijai, kad jie nepareikš prieštaravimų. Europos Parlamento arba Tarybos iniciatyva tas laikotarpis pratęsiamas dviem mėnesiams.
27 straipsnis
Komiteto procedūra
1. Komisijai padeda komitetas, įsteigtas pagal Reglamento (EB) Nr. 1907/2006 133 straipsnį. Tas komitetas - komitetas, kaip apibrėžta Reglamente (EB) Nr. 182/2011.
2. Kai daroma nuoroda į šią dalį, taikomas Reglamento (EB) Nr. 182/2011 4 straipsnis.
28 straipsnis
Sankcijos
Valstybės narės nustato sankcijų, taikomų pažeidus šio reglamento nuostatas, taisykles ir imasi visų būtinų priemonių užtikrinti, kad šios sankcijos būtų taikomos. Numatytos sankcijos turi būti veiksmingos, proporcingos ir atgrasančios. Jeigu valstybės narės nepranešė Komisijai apie šias nuostatas iki šio reglamento įsigaliojimo, jos tą padaro ne vėliau kaip iki 2014 m. kovo 1 d. ir nedelsdamos praneša apie visus vėlesnius joms įtakos turinčius pakeitimus.
29 straipsnis
Pereinamasis laikotarpis cheminių medžiagų klasifikavimui, ženklinimui ir pakavimui
Šiame reglamente daromos nuorodos į Reglamentą (EB) Nr. 1272/2008 prireikus laikomos nuorodomis į Sąjungos teisės aktus, kurie taikomi pagal to reglamento 61 straipsnį ir laikantis jame nustatyto tvarkaraščio.
30 straipsnis
Panaikinimas
Reglamentas (EB) Nr. 689/2008 panaikinamas nuo 2014 m. kovo 1 d.
Nuorodos į Reglamentą (EB) Nr. 689/2008 laikomos nuorodomis į šį reglamentą ir skaitomos pagal VII priedą pateiktą atitikties lentelę.
31 straipsnis
Įsigaliojimas
Šis reglamentas įsigalioja dvidešimtą dieną po jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.
Jis taikomas nuo 2014 m. kovo 1 d.
Šis reglamentas privalomas visas ir tiesiogiai taikomas visose valstybėse narėse.
Priimta Strasbūre 2012 m. liepos 4 d.