РЕШЕНИЕ НА КОМИСИЯТА
от 14 януари 2011 година
относно процедурата за удостоверяване на съответствието на строителни продукти съгласно член 20, параграф 2 от Директива 89/106/ЕИО на Съвета във връзка с уплътняващи материали за използване при неносещи елементи във фуги в сгради и пътеки за преминаване на хора
(нотифицирано под номер C(2011) 62)
(текст от значение за ЕИП)
(2011/19/ЕС)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Директива 89/106/ЕИО на Съвета от 21 декември 1988 г. относно сближаването на законовите, подзаконови и административни разпоредби на държавите-членки по отношение на строителните продукти (1), и по-специално член 13, параграф 4 от нея,
след консултация с Постоянния комитет по строителство,
като има предвид, че:
(1)
В съответствие с член 13, параграф 3 от Директива 89/106/ЕИО Комисията трябва да избере една от двете процедури за удостоверяване на съответствието на даден продукт. В посочения член се постановява, че Комисията следва да избере възможно най-малко неблагоприятната по отношение на сигурността процедура. Следователно е необходимо да се реши дали за даден продукт или група продукти съществуването на система за фабричен производствен контрол, отговорност за който носи производителят, е необходимо и достатъчно условие за удостоверяване на съответствие, или дали по причини, свързани с удовлетворяването на критериите, посочени в член 13, параграф 4 от посочената директива, е необходима намесата на одобрен орган.
(2)
В член 13, параграф 4 се изисква така определената процедура да бъде посочена при възлаганията и в техническите спецификации. Следователно е желателно да се идентифицират продуктите или групата продукти, посочени в техническите спецификации.
(3)
Двете процедури, предвидени в член 13, параграф 3 от Директива 89/106/ЕИО, са описани подробно в приложение III към посочената директива. Следователно е необходимо да се уточнят ясно методите, чрез които се прилагат двете процедури, съгласно приложение III за всеки отделен продукт или група продукти, тъй като в приложение III се отдава предпочитание на определени системи.
(4)
Процедурата, посочена в член 13, параграф 3, буква а), съответства на системите, посочени в първата възможност, без постоянен надзор, и на втората и третата възможност от приложение III, раздел 2, подточка ii). Процедурата, посочена в член 13, параграф 3, буква б), съответства на системите, посочени в приложение III, раздел 2, подточка i) и в първата възможност, с постоянен надзор, от приложение III, раздел 2, подточка ii),
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
Съответствието на продуктите и групите от продукти, посочени в приложение I, се удостоверява чрез процедура, при която освен система за фабричен производствен контрол, управлявана от производителя, в оценката и надзора на производствения контрол или на самия продукт участва и одобрен орган.
Член 2
Процедурата за удостоверяване на съответствие, посочена в приложение II, се посочва във възлаганията за хармонизирани европейски стандарти.
Член 3
Адресати на настоящото решение са държавите-членки.
Съставено в Брюксел на 14 януари 2011 година.
KOMISIJOS SPRENDIMAS
2011 m. sausio 14 d.
dėl statybos gaminių atitikties atestavimo tvarkos, susijusios su sandariklių naudojimu nestruktūrine paskirtimi pastatų sandūrose ir pėsčiųjų takuose, pagal Tarybos direktyvos 89/106/EEB 20 straipsnio 2 dalį
(pranešta dokumentu Nr. C(2011) 62)
(Tekstas svarbus EEE)
(2011/19/ES)
EUROPOS KOMISIJA,
atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo,
atsižvelgdama į 1988 m. gruodžio 21 d. Tarybos direktyvą 89/106/EEB dėl valstybių narių įstatymų ir kitų teisės aktų, susijusių su statybos produktais, derinimo (1), ypač jos 13 straipsnio 4 dalį,
pasikonsultavusi su Statybos nuolatiniu komitetu,
kadangi:
(1)
Komisija pagal Direktyvos 89/106/EEB 13 straipsnio 3 dalį turi pasirinkti vieną iš dviejų gaminio atitikties atestavimo procedūrų. Straipsnyje nurodyta, kad Komisija turėtų pasirinkti mažiausiai sudėtingą galimą tvarką, tinkamą saugos požiūriu. Todėl būtina nuspręsti, ar konkrečiam gaminiui ar gaminių grupei yra būtina gamyklos produkcijos kontrolės sistema, už kurią atsako gamintojas, ir kuri būtų pakankama sąlyga atitikčiai atestuoti, ar dėl priežasčių, susijusių su atitiktimi tos direktyvos 13 straipsnio 4 dalyje minėtiems kriterijams, būtinas patvirtintos įstaigos įsikišimas.
(2)
13 straipsnio 4 dalyje nustatyta, kad taip nustatyta tvarka būtų nurodyta įgaliojimuose ir techninėse specifikacijose. Todėl pageidautina apibrėžti gaminių ar gaminių grupės sąvoką taip, kaip ji apibrėžiama įgaliojimuose ir techninėse specifikacijose.
(3)
Direktyvos 89/106/EEB 13 straipsnio 3 dalyje nurodytos dvi procedūros yra išsamiai apibūdintos tos direktyvos III priede. Todėl yra būtina aiškiai apibrėžti metodus, kuriuos taikant šios dvi procedūros turi būti įgyvendintos pagal III priedą kiekvienam gaminiui ar gaminių grupei, kadangi III priede pirmenybė teikiama tam tikroms sistemoms.
(4)
13 straipsnio 3 dalies a punkte nurodyta tvarka atitinka pirmojoje alternatyvoje nurodytas sistemas be nuolatinės priežiūros, III priedo 2 skirsnio ii punkte nurodytas antrąją ir trečiąją alternatyvas, o 13 straipsnio 3 dalies b punkte nurodyta tvarka atitinka III priedo 2 skirsnio i punkte nurodytas sistemas bei III priedo 2 skirsnio ii punkto pirmąją alternatyvą su nuolatine priežiūra,
PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ:
1 straipsnis
I priede nurodytų gaminių atitiktis atestuojama taikant tvarką, pagal kurią, be gamintojo naudojamos gamyklos produkcijos kontrolės sistemos, patvirtinta įstaiga dalyvauja atestuojant ar prižiūrint produkcijos kontrolę ar patį gaminį.
2 straipsnis
Atitikties atestavimo tvarka, kaip nurodyta II priede, yra nurodoma Europos darniųjų standartų įgaliojimuose.
3 straipsnis
Šis sprendimas skirtas valstybėms narėms.
Priimta Briuselyje 2011 m. sausio 14 d.