РЕШЕНИЕ ЗА ИЗПЪЛНЕНИЕ НА КОМИСИЯТА
от 17 юли 2012 година
за изменение на приложения I-IV към Решение 2006/168/ЕО по отношение на определени изисквания във връзка с ветеринарното сертифициране при внос в Съюза на ембриони от едър рогат добитък
(нотифицирано под номер C(2012) 4816)
(текст от значение за ЕИП)
(2012/414/ЕС)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Директива 89/556/ЕИО на Съвета от 25 септември 1989 г. относно ветеринарно-санитарните условия, регулиращи търговията в рамките на Общността и вноса от трети страни на ембриони от домашни животни от рода на едрия рогат добитък (1), и по-специално член 7, параграф 1 и член 9, параграф 1, първа алинея, буква б) от нея,
като има предвид, че:
(1)
В приложение I към Решение 2006/168/ЕО на Комисията от 4 януари 2006 г. за установяване на изисквания за здравно и ветеринарно сертифициране при внос в Общността на ембриони от едър рогат добитък и за отмяна на Решение 2005/217/ЕО (2) се установява списък на трети страни, от които държавите членки разрешават вноса на ембриони от домашни животни от рода на едрия рогат добитък („ембрионите“). В решението са определени и допълнителните гаранции, които трябва да бъдат предоставени от определени трети страни, посочени в същото приложение, по отношение на конкретни болести по животните.
(2)
В Решение 2006/168/ЕО се предвижда също така, че държавите членки разрешават вноса на ембриони, които отговарят на ветеринарно-санитарните изисквания, определени в образците на ветеринарни сертификати, посочени в приложения II, III и IV към същото решение.
(3)
Ветеринарно-санитарните изисквания във връзка с болестта син език, посочени в образците на ветеринарни сертификати в приложения II, III и IV към Решение 2006/168/ЕО, се основават на препоръките в посветената на болестта син език глава 8.3 от Здравния кодекс за сухоземните животни на Световната организация за здравето на животните (OIE). В посочената глава се препоръчват редица мерки за ограничаване на риска чрез защита на бозайниците приемници от излагане на инфекциозния вектор или чрез инактивиране на вируса чрез антитела.
(4)
Освен това OIE е предвидила в Здравния кодекс за сухоземните животни глава относно наблюдението на членестоногите вектори на болести по животните. Тези препоръки не включват наблюдение на преживните животни за антитела срещу Simbu вируси, като например вирусите Akabane и Aino от семейство Bunyaviridae, което в миналото се смяташе за икономичен метод за определяне на разпространението на активните вектори на син език до получаването на повече информация относно разпространението на тези болести.
(5)
Освен това болестите, причинявани от Aino и Akabane, не фигурират в Здравния кодекс на OIE за сухоземните животни. Поради това изискването за провеждане на ежегодни изследвания за посочените болести, с които да се докаже отсъствието на вектора, следва да бъде заличено от приложение I към Решение 2006/168/ЕО и от образците на ветеринарни сертификати в приложения II, III и IV към същото решение.
(6)
Освен това са сключени двустранни споразумения между Съюза и някои трети държави, които съдържат специфични условия по отношение на вноса на ембриони в Съюза. Поради това в интерес на последователността, когато тези двустранни споразумения съдържат специфични условия и образци на ветеринарни сертификати за внос, те следва да се прилагат вместо условията и образците, установени в Решение 2006/168/ЕО.
(7)
Ветеринарно-санитарният статус на Швейцария е равностоен на този на държавите членки. Поради това е целесъобразно ембрионите, получени in vivo или произведени in vitro и внесени в Съюза от посочената трета държава, да са придружени от ветеринарен сертификат, изготвен в съответствие с изложения в приложение В към Директива 89/556/ЕИО образец на сертификат за вътрешна търговия в Съюза с ембриони от домашни животни от рода на едрия рогат добитък. В посочения сертификат следва да бъдат отразени промените, посочени в глава VI, раздел Б, точка 2 от допълнение 2 към приложение 11 към Споразумението между Европейската общност и Швейцарската конфедерация за търговия със земеделски продукти, одобрено с Решение 2002/309/ЕО, Евратом на Съвета и на Комисията относно Споразумение за научно и технологично сътрудничество от 4 април 2002 г. за сключване на седем споразумения с Швейцарската конфедерация (3).
(8)
Въз основа на Директива 89/556/ЕИО Нова Зеландия също е призната като трета страна с ветеринарно-санитарен статус, равностоен на този на държавите членки по отношение на вноса на ембриони, получени in vivo.
(9)
Поради това е целесъобразно ембрионите, получени in vivo, събрани в Нова Зеландия и внесени в Съюза от посочената трета държава, да са придружени от опростен сертификат, изготвен съгласно съответния образец на здравен сертификат в приложение IV към Решение 2003/56/ЕО на Комисията от 24 януари 2003 г. относно здравни сертификати за внос на живи животни и продукти от животински произход от Нова Зеландия (4), установен в съответствие със Споразумението между Европейската общност и Нова Зеландия за санитарните мерки, приложими към търговията с живи животни и продукти от животински произход (5), одобрено с Решение 97/132/ЕО на Съвета (6).
(10)
В Решение 2007/240/ЕО на Комисията (7) се предвижда, че различните ветеринарни и здравни сертификати, необходими за вноса на живи животни, сперма, ембриони, яйцеклетки и продукти от животински произход в Съюза, трябва да се основават на стандартните образци на ветеринарни сертификати, установени в приложение I към същото решение. В интерес на последователността и опростяването на законодателството на Съюза, при образците на ветеринарни сертификати, установени в приложения II, III и IV към Решение 2006/168/ЕО, следва да се вземе под внимание Решение 2007/240/ЕО.
(11)
Поради това приложения I-IV към Решение 2006/168/ЕО следва да бъдат съответно изменени.
(12)
За се избегнат смущения в нормалния ход на търговията, следва да бъде разрешено за преходен период и при определени условия да се използват ветеринарно-санитарните сертификати, издадени в съответствие с Решение 2006/168/ЕО във вида му преди измененията, въведени с настоящото решение.
(13)
Мерките, предвидени в настоящото решение, са в съответствие със становището на Постоянния комитет по хранителната верига и здравето на животните,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
Приложения I-IV към Решение 2006/168/ЕО се изменят в съответствие с приложението към настоящото решение.
Член 2
За преходен период до 30 юни 2013 г. държавите членки могат да продължат да разрешават вноса от трети държави на пратки, съдържащи ембриони от домашни животни от рода на едрия рогат добитък, придружени от ветеринарен сертификат, който е издаден не по-късно от 31 май 2013 г. в съответствие с образците, установени в приложения II, III и IV към Решение 2006/168/ЕО във вида преди измененията, въведени с настоящото решение.
Член 3
Настоящото решение се прилага от 1 януари 2013 г.
Член 4
Адресати на настоящото решение са държавите членки.
Съставено в Брюксел на 17 юли 2012 година.
KOMISIJOS ĮGYVENDINIMO SPRENDIMAS
2012 m. liepos 17 d.
kuriuo dėl tam tikrų galvijų embrionų importui į Sąjungą taikomų veterinarinio sertifikavimo reikalavimų iš dalies keičiami Sprendimo 2006/168/EB I-IV priedai
(pranešta dokumentu Nr. C(2012) 4816)
(Tekstas svarbus EEE)
(2012/414/ES)
EUROPOS KOMISIJA,
atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo,
atsižvelgdama į 1989 m. rugsėjo 25 d. Tarybos direktyvą 89/556/EEB dėl gyvūnų sveikatos reikalavimų, reglamentuojančių Bendrijos vidaus prekybą galvijų embrionais ir jų importą iš trečiųjų šalių (1), ypač į jos 7 straipsnio 1 dalį ir 9 straipsnio 1 dalies pirmos pastraipos b punktą,
kadangi:
(1)
2006 m. sausio 4 d. Komisijos sprendimo 2006/168/EB, nustatančio gyvūnų sveikatos ir veterinarinio sertifikavimo reikalavimus galvijų embrionų importui į Bendriją ir panaikinančio Sprendimą 2005/217/EB (2), I priede nustatytas trečiųjų šalių, iš kurių valstybės narės turi leisti importuoti galvijų embrionus (toliau - embrionai), sąrašas. Jame taip pat išdėstytos su konkrečiomis gyvūnų ligomis susijusios papildomos garantijos, kurias suteikti tame priede išvardytos šalys;
(2)
Sprendime 2006/168/EB taip pat nurodyta, kad valstybės narės turi leisti importuoti embrionus, atitinkančius to sprendimo II, III ir IV prieduose pateiktuose veterinarijos sertifikatų pavyzdžiuose išdėstytus gyvūnų sveikatos reikalavimus;
(3)
Sprendimo 2006/168/EB II, III ir IV prieduose pateiktuose veterinarijos sertifikatų pavyzdžiuose išdėstyti su mėlynojo liežuvio liga susiję gyvūnų sveikatos reikalavimai yra pagrįsti Pasaulio gyvūnų sveikatos organizacijos (toliau - OIE) Sausumos gyvūnų sveikatos kodekso 8.3 skyriaus, skirto mėlynojo liežuvio ligai, rekomendacijomis. Tame skyriuje rekomenduojamos įvairios rizikos mažinimo priemonės, kuriomis siekiama arba apsaugoti žinduolius šeimininkus nuo infekcijos pernešėjo, arba nukenksminti virusą antikūnais;
(4)
be to, OIE Sausumos gyvūnų sveikatos kodekse yra skyrius, skirtas gyvūnų ligų užkratą pernešančių nariuotakojų stebėjimui. Tose rekomendacijose nenumatyta stebėti atrajotojų gaminamus Simbu virusų, pavyzdžiui, Bunyaviridae šeimos Akabane ir Aino virusų, antikūnus, nors anksčiau, kol nebuvo daugiau informacijos apie šių ligų plitimą, šis metodas buvo laikomas tinkamu būdu nustatyti atitinkamų mėlynojo liežuvio ligos pernešėjų paplitimą;
(5)
be to, OIE nėra įtraukusi Akabane ir Aino ligų į Sausumos gyvūnų sveikatos kodeksą. Todėl reikalavimas kasmet tikrinti dėl šių ligų, siekiant patvirtinti, kad užkrato pernešėjų nerasta, turėtų būti išbrauktas iš Sprendimo 2006/168/EB I priedo ir iš to paties sprendimo II, III ir IV prieduose pateiktų veterinarijos sertifikato pavyzdžių;
(6)
be to, Sąjunga ir tam tikros trečiosios šalys yra sudariusios dvišalius susitarimus dėl specialių embrionų importo į Sąjungą sąlygų. Todėl, siekiant nuoseklumo, jei tuose dvišaliuose susitarimuose yra nustatyta specialių importo sąlygų ir veterinarijos sertifikatų pavyzdžių, reikėtų laikytis tų sąlygų ir pavyzdžių, o ne nustatytųjų Sprendime 2006/168/EB;
(7)
Šveicarijos gyvūnų sveikatos būklė yra lygiavertė gyvūnų sveikatos būklei valstybėse narėse. Todėl iš šios trečiosios šalies į Sąjungą importuojant in vivo ir in vitro gautus embrionus pridedami veterinarijos sertifikatai, parengti pagal Direktyvos 89/556/EEB C priede pateiktą vidaus prekybos sertifikato pavyzdį, taikomą galvijų embrionų prekybai Sąjungoje. Tame sertifikate reikėtų atsižvelgti į pataisas, išdėstytas Europos bendrijos ir Šveicarijos Konfederacijos susitarimo dėl prekybos žemės ūkio produktais 11 priedo 2 priedėlio VI skyriaus B dalies 2 punkte, kaip patvirtinta 2002 m. balandžio 4 d. Tarybos ir Komisijos sprendimu dėl bendradarbiavimo mokslo ir technologijų srityje susitarimo 2002/309/EB (Euratomas) dėl septynių susitarimų sudarymo su Šveicarijos Konfederacija (3);
(8)
remiantis Direktyva 89/556/EEB, in vivo gautų embrionų importo į Sąjungą reikmėms Naujoji Zelandija buvo pripažinta trečiąja šalimi, kurioje gyvūnų sveikatos būklė yra lygiavertė gyvūnų sveikatos būklei valstybėse narėse;
(9)
todėl prie in vivo gautų embrionų, surinktų Naujojoje Zelandijoje ir importuotų į Sąjungą iš šios trečiosios šalies, pridedamas supaprastintas sertifikatas, parengtas pagal atitinkamą sveikumo sertifikato pavyzdį, pateiktą 2003 m. sausio 24 d. Komisijos sprendimo 2003/56/EB dėl sveikatos sertifikatų importuojant gyvus gyvūnus ir gyvūninės kilmės produktus iš Naujosios Zelandijos (4) IV priede, parengtą vadovaujantis Europos bendrijos ir Naujosios Zelandijos susitarimu dėl sanitarinių priemonių, taikomų prekybai gyvais gyvūnais ir gyvūninės kilmės produktais (5), patvirtintu Tarybos sprendimu 97/132/EB (6);
(10)
Komisijos sprendime 2007/240/EB (7) nustatyta, kad įvairūs veterinarijos, visuomenės ir gyvūnų sveikumo sertifikatai, būtini importuojant gyvus gyvūnus, spermą, embrionus, kiaušialąstes ir gyvūninius produktus į Sąjungą, turi būti rengiami pagal to sprendimo I priede pateiktus standartinius veterinarijos sertifikatų pavyzdžius. Siekiant nuoseklumo ir Sąjungos teisės aktų supaprastinimo Sprendimo 2006/168/EB II, III ir IV prieduose pateiktuose veterinarijos sertifikatų pavyzdžiuose reikėtų atsižvelgti į Sprendimą 2007/240/EB;
(11)
todėl Direktyvos 2006/168/EB I-IV priedai turėtų būti atitinkamai iš dalies pakeisti;
(12)
siekiant išvengti prekybos trukdymų, pereinamuoju laikotarpiu laikantis tam tikrų sąlygų reikėtų leisti naudoti veterinarijos sertifikatus pagal Sprendimo 2006/168/EB redakciją, galiojusią prieš nustatant pakeitimus šiuo sprendimu;
(13)
šiame sprendime nustatytos priemonės atitinka Maisto grandinės ir gyvūnų sveikatos nuolatinio komiteto nuomonę,
PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ:
1 straipsnis
Sprendimo 2006/168/EB I-IV priedai iš dalies keičiami pagal šio sprendimo priedą.
2 straipsnis
Pereinamuoju laikotarpiu iki 2013 m. birželio 30 d. valstybės narės leidžia importuoti galvijų embrionų siuntas iš trečiųjų šalių, jei prie jų yra pridedamas iki 2013 m. gegužės 31 d. išduotas veterinarijos sertifikatas, parengtas pagal Sprendimo 2006/168/EB redakcijos, galiojusios prieš nustatant pakeitimus šiuo sprendimu, II, III ir IV prieduose pateiktus pavyzdžius.
3 straipsnis
Šis sprendimas taikomas nuo 2013 m. sausio 1 d.
4 straipsnis
Šis sprendimas skirtas valstybėms narėms.
Priimta Briuselyje 2012 m. liepos 17 d.