РЕГЛАМЕНТ ЗА ИЗПЪЛНЕНИЕ (ЕС) № 456/2012 НА КОМИСИЯТА
от 30 май 2012 година
за изменение на Регламент (ЕО) № 1266/2007 относно правилата за прилагане на Директива 2000/75/ЕО на Съвета по отношение на контрола, наблюдението, надзора и ограниченията за движението на някои животни от видовете, възприемчиви към болестта син език
(текст от значение за ЕИП)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Директива 2000/75/ЕО на Съвета от 20 ноември 2000 г. за определяне на условията за борба и ликвидиране на болестта син език (1), и по-специално член 9, параграф 1, буква в), членове 11 и 12 и член 19, трета алинея от нея,
като има предвид, че:
(1)
С Регламент (ЕО) № 1266/2007 на Комисията (2) се определят правила за контрола, наблюдението, надзора и ограниченията за движението на животни към и от зоните с ограничен достъп във връзка с болестта син език. С него се определят и условията за изключение от забраната за напускане на зоните, приложима за придвижването на възприемчиви към болестта животни и за пренасянето на тяхната сперма, яйцеклетки и ембриони, предвидено в Директива 2000/75/ЕО, включително и правилата за използване на ваксини против болестта син език.
(2)
Според настоящите правила, определени в Директива 2000/75/ЕО, използването на ваксини против болестта син език не е разрешено извън защитените зони. С Директива 2012/5/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 14 март 2012 г. за изменение на Директива 2000/75/ЕО на Съвета по отношение на ваксинацията против болестта син език (3) се правят по-гъвкави правилата за ваксинация, определени в Директива 2000/75/ЕО, за да се разреши ваксинацията с инактивирани ваксини против болестта син език и извън районите, за които са наложени ограничения за движение. Вследствие на това Регламент (ЕО) № 1266/2007 следва да бъде изменен. Освен това са необходими и изменения за опростяване на процеса на наблюдение и надзор, както и за съобразяване на установените в Регламент (ЕО) № 1266/2007 процедури с последните научни становища.
(3)
С цел да се събира и анализира епидемиологична информация за болестта син език в Регламент (ЕО) № 1266/2007 е предвидено държавите членки да подават в системата BlueTongue NETwork application (система BT-Net) информация за болестта син език, събирана в хода на прилагането на програмите за наблюдение и надзор.
(4)
Досегашният опит обаче показа, че има достатъчно налична информация във връзка с други задължения в Съюза за уведомление и сигнализиране на болести. Следователно вече не е необходимо да има задължение за обмен на информация чрез системата BT-Net.
(5)
С Регламент (ЕО) № 1266/2007, изменен с Регламент (ЕО) № 123/2009 на Комисията (4), се въвежда възможността при определени условия държавите членки да определят „район с по-нисък риск“, за да се улесни превантивната ваксинация в части от територията им, в които няма разпространение на вируса. Вследствие на влизането в сила на Директива 2012/5/ЕС, според която ваксинацията срещу болестта син език може да се прави извън зоните с ограничен достъп, разпоредбите за определянето на „райони с по-нисък риск“ вече не са необходими.
(6)
В съответствие с член 6, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1266/2007 държава членка може да реши да премахне епидемиологично значим географски район от зона с ограничен достъп, като докаже липса на болестта в съответния район след изтичането на две години, през които е липсвало разпространение на вируса на болестта син език, доказано посредством наблюдение.
(7)
Частите от зоните с ограничен достъп обаче, където в продължение на поне една година, включително пълен сезон на активност на вектора, наблюдението и надзорът са показали, че няма разпространение на вируса на болестта син език от конкретен серотип или серотипове, са изложени на риск от повторно въвеждане на болестта посредством въвеждането на заразени животни от други части на същата зона с ограничен достъп, в които вирусът на болестта син език все още се разпространява. В тези ситуации - с цел да се осигури безопасно преминаване към статус на липса на болестта при благоприятни епидемиологични условия - на държавите членки следва да се разреши да определят „райони с липса на болестта с временен статус“, при условие че се извършва наблюдение и надзор за установяване на липсата на разпространение на вируса.
(8)
В съответствие с научното становище на групата по въпросите на здравето на животните и хуманното отношение към тях към Европейския орган за безопасност на храните относно риска от предаване на болестта син език при придвижване на животни, прието на 11 септември 2008 г. (5), съществува теоретичната възможност заразени насекоми да бъдат пренесени заедно с животните. Този риск може да се овладее, като превозното средство се почиства и третира с инсектициди или репеленти преди животните да бъдат натоварени или когато животните се придвижват през райони, за които се знае, че са с нисък риск, или че придвижването се извършва в период, характеризиращ се с нисък риск. С цел да се ограничи нежеланото въздействие на тези вещества върху околната среда и да се избегнат евентуални проблеми по отношение на периодите на изчакване и евентуално наличие на остатъчни вещества в животните, третирането им с разрешени инсектициди или репеленти не следва да продължи да се изисква, тъй като това третиране осигурява ограничена допълнителна сигурност.
(9)
С Регламент (ЕО) № 1266/2007, изменен с Регламент за изпълнение (ЕС) № 648/2011 (6), се разрешава за преходен период държавите членки по местоназначение, в които въвеждането при определени условия на животни, които нямат имунитет, може да представлява риск за здравето на животните, да изискат движението на такива животни да подлежи на някои допълнителни условия. Тъй като в настоящия регламент са определени правилата относно критериите за защитените от вектори помещения, тази преходна разпоредба вече не е необходима.
(10)
Поради различните степени на разпространение на вируса, условията на околната среда и различните стратегии за ваксинация в държавите членки е възможно епидемиологичните ситуации по отношение на болестта син език да се различават значително в различните райони на Съюза. Практиката е показала, че могат да бъдат успешно изпълнени различни стратегии за наблюдение, с които да се постигне желаният резултат. Следователно минималните хармонизирани изисквания относно програмите за наблюдение и надзор на болестта син език, определени в приложение I към Регламент (ЕО) № 1266/2007, следва да бъдат опростени, за да се позволи повече гъвкавост на държавите членки при изготвянето на националните им програми за наблюдение и надзор, като се отчете научното становище на групата по въпросите на здравето на животните и хуманното отношение към тях към ЕОБХ относно наблюдението и надзора на болестта син език (7).
(11)
Въз основа на гореспоменатото научно становище минималният размер на пробата, с който се откриват 5 % случаи на болестта с 95 % надеждност сред популация от възприемчиви към болестта син език видове, следва да е достатъчен за наблюдение с цел да се докаже липсата на разпространение на вируса за период от две години в епидемиологично значим географски район.
(12)
Да се държат възприемчивите към болестта син език животни в защитени от вектори помещения за определен период е важно изискване при някои условия за прилагане на изключението от забраната за напускане на зоната, посочени в приложение III към Регламент (ЕО) № 1266/2007. Практиката е показала, че е трудно държавите членки да определят съответните критерии за създаването на защитени от вектори помещения при движението с цел търговия с животни от възприемчивите към болестта син език видове, като например едрия рогат добитък, овцете и козите.
(13)
С цел да се повиши резултатността от защитените от вектори помещения и да се съдейства на държавите членки при изпълнението на въпросната мярка за контрол следва да се установи набор от критерии. Въпросните критерии следва да се основават на опита на държавите членки и на разпоредбите в Ръководството за сухоземни животни на Световната организация за здравеопазване на животните (OIE). С цел хармонизиране на терминологията с тази на OIE терминът „vector proof establishment“, който в момента се използва в Регламент (ЕО) № 1266/2007, следва да се промени на „vector protected establishment“ (на български „защитено от вектори помещение“).
(14)
С оглед на последните научни данни, според които има вероятност за предаване на вируса на болестта син език през плацентата, по-конкретно по отношение на вируса на син език от серотип 8, в Регламент (ЕО) № 1266/2007, изменен с Регламент (ЕО) № 384/2008 (8), бяха въведени предпазни мерки за предотвратяване на евентуално разпространение на болестта син език от бременни животни или някои новородени животни.
(15)
Според научното становище на групата по въпросите на здравето на животните и хуманното отношение към тях към ЕОБХ относно серотип 8 на вируса на болестта син език (9) съществуват научни сведения за възможността за предаване през плацентата на серотип 8 на вируса на болестта син език, който бе въведен в Съюза през 2006 г. Няма данни обаче за предаване през плацентата на други серотипове на вируса на болестта син език в засегнати райони, където не са използвани модифицирани живи ваксини. Предвид заключенията в посоченото становище предпазната мярка по отношение на движението на бременните животни следва да се прилага само за зони, които са с ограничен достъп по отношение на серотип 8 на вируса на болестта син език.
(16)
Поради това Регламент (ЕО) № 1266/2007 следва да бъде съответно изменен.
(17)
Мерките, предвидени в настоящия регламент, са в съответствие със становището на Постоянния комитет по хранителната верига и здравето на животните,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Регламент (ЕО) № 1266/2007 се изменя, както следва:
1)
Член 4 се заменя със следното:
„Член 4
Програми за наблюдение и надзор над болестта син език
Държавите членки са длъжни да изпълняват програми за наблюдение и надзор в съответствие с минималните изисквания, предвидени в приложение I.“
2)
Член 5 се заличава.
3)
В член 6 параграф 2 се заменя със следното:
„2. Преди да се вземе решение за премахване на определен епидемиологично значим географски район от зона с ограничен достъп, държавите членки предоставят на Комисията аргументирана информация, доказваща липсата на разпространение на вируса на болестта син език в този район в продължение на период от две години, включващ два пълни сезона на активност на вектора, след изпълнението на програмата за наблюдение и надзор над болестта син език в съответствие с точка 3 от приложение I.“
4)
В член 7 параграф 2а се заменя със следното:
„2а. Държавите членки могат да определят граници на епидемиологично значим географски район в зона с ограничен достъп като „район с липса на болестта с временен статус“, при условие че за период от една година, включващ един пълен сезон на вектора, при наблюдението и надзора в съответствие с точка 3 от приложение I е доказана липсата на разпространение на вируса на болестта син език в тази част на зоната с ограничен достъп за конкретния серотип на болестта син език или за комбинация от серотипове.
Когато дадена държава членка възнамерява да определи граници на зона с ограничен достъп или на част от зона с ограничен достъп като „район с липса на болестта с временен статус“, тя уведомява Комисията за намерението си. Това уведомление се придружава от информацията, упомената в точка 3 от приложение I.
Комисията информира държавите членки посредством Постоянния комитет по хранителната верига и здравето на животните за списъка на „районите с липса на болестта с временен статус“.
Движението на животни в рамките на една и съща зона с ограничен достъп от район, където се разпространява един и същи вирусен серотип или серотипове на болестта син език, към част от същата зона с ограничен достъп, обозначена като „район с липса на болестта с временен статус“, може да бъде разрешено само ако:
а)
животните отговарят на условията, определени в приложение III; или
б)
животните отговарят на условията на останалите подходящи гаранции за тяхното здраве, основаващи се на положителен резултат от оценка на риска на мерките срещу разпространението на вируса на болестта син език и за защита срещу атаките на вектори на този вирус, изисквани от компетентния орган на мястото на произход на животните и одобрени от компетентния орган на мястото на местоназначение на животните, преди началото на тяхното придвижване; или
в)
животните са предназначени за незабавно клане.“
5)
В член 8, параграф 5 третата алинея се заменя със следното:
„Информацията относно определените кланици се предоставя на останалите държави членки и се прави общественодостъпна.“
6)
Член 9 се заменя със следното:
„Член 9
Допълнителни условия за транзитния превоз на животни
1. Транзитният превоз на животни се разрешава от компетентния орган, при условие че:
а)
превозните средства, в които се превозват животните, се третират с позволени инсектициди и/или репеленти след адекватното им почистване и дезинфекция на мястото на натоварването на животните. Третирането във всички случаи трябва да се извърши преди напускането или влизането в зоната с ограничен достъп;
б)
когато по време на транзитното преминаване през зона с ограничен достъп е предвидено време за почивка от повече от един ден в пункт за контрол, животните трябва да бъдат защитени от атаки на вектори в защитени от вектори помещения в съответствие с критериите, определени в приложение II.
2. Параграф 1 не се прилага, ако транзитното преминаване се осъществява:
а)
изключително от и през епидемиологично значими географски райони на зоната с ограничен достъп през сезонния период на отсъствие на вектори на вируса, определен в съответствие с приложение V; или
б)
от и през части на зоната с ограничен достъп, определени като „район с липса на болестта с временен статус“ в съответствие с член 7, параграф 2а.
3. За животните, посочени в параграф 1 от настоящия член, се добавя следният допълнителен текст към съответните здравни сертификати, предвидени в директиви 64/432/ЕИО, 91/68/ЕИО и 92/65/ЕИО или в Решение 93/444/ЕИО: „Третиране с инсектицид/репелент … (име на продукта) на … (дата) в … (час) в съответствие с член 9 от Регламент (ЕО) № 1266/2007“.“
7)
Член 9а се заличава.
8)
Приложения I, II, III и V се изменят в съответствие с приложението към настоящия регламент.
Член 2
Настоящият регламент влиза в сила на петия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави членки.
Съставено в Брюксел на 30 май 2012 година.
KOMISIJOS ĮGYVENDINIMO REGLAMENTAS (ES) Nr. 456/2012
2012 m. gegužės 30 d.
kuriuo iš dalies keičiamas Reglamentas (EB) Nr. 1266/2007 dėl Tarybos direktyvos 2000/75/EB įgyvendinimo taisyklių, susijusių su tam tikrų mėlynojo liežuvio ligai neatsparių rūšių gyvūnų kontrole, stebėsena, priežiūra ir judėjimo ribojimais
(Tekstas svarbus EEE)
EUROPOS KOMISIJA,
atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo,
atsižvelgdama į 2000 m. lapkričio 20 d. Tarybos direktyvą 2000/75/EB, nustatančią mėlynojo liežuvio ligos kontrolės ir likvidavimo reikalavimus (1), ypač į jos 9 straipsnio 1 dalies c punktą, 11 ir 12 straipsnius ir 19 straipsnio trečią pastraipą,
kadangi:
(1)
Komisijos reglamente (EB) Nr. 1266/2007 (2) nustatytos su mėlynojo liežuvio liga susijusios kontrolės, stebėsenos, priežiūros ir gyvūnų judėjimo iš ribojimų taikymo zonų ir į jas ribojimo taisyklės. Jame taip pat nustatytos Direktyvoje 2000/75/EB numatytų išvežimo draudimo, taikytino ligai neatsparių gyvūnų, jų sėklos, kiaušialąsčių ir embrionų judėjimui, išimčių suteikimo sąlygos, įskaitant mėlynojo liežuvio ligos vakcinų naudojimo taisykles;
(2)
vadovaujantis dabartinėmis Direktyvoje 2000/75/EB nustatytomis taisyklėmis, už apsaugos zonų ribų mėlynojo liežuvio ligos vakcinų naudoti neleidžiama. 2012 m. kovo 14 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvoje 2012/5/ES, kuria iš dalies keičiamos Tarybos direktyvos 2000/75/EB nuostatos dėl vakcinavimo nuo mėlynojo liežuvio ligos (3), nustatytos lankstesnės, palyginti su Direktyva 2000/75/EB, vakcinacijos taisyklės, pagal kurias vakcinacija inaktyvintomis mėlynojo liežuvio ligos vakcinomis leidžiama ir teritorijose, kuriose neribojamas gyvūnų judėjimas. Todėl Reglamentą (EB) Nr. 1266/2007 reikėtų iš dalies pakeisti. Be to, pakeitimų reikia, kad būtų supaprastinta stebėsena ir priežiūra ir kad Reglamente (EB) Nr. 1266/2007 nustatytos procedūros būtų suderintos su naujausiomis mokslinėmis nuomonėmis;
(3)
kad būtų galima rinkti ir analizuoti epidemiologinę informaciją apie mėlynojo liežuvio ligą, Reglamente (EB) Nr. 1266/2007 nustatyta, kad valstybės narės, naudodamosi sistema „BlueTongue NETwork“ („BT-NET“), turi teikti informaciją apie mėlynojo liežuvio ligą, surinktą įgyvendinant mėlynojo liežuvio ligos stebėsenos ir priežiūros programas;
(4)
tačiau patirtis rodo, kad pagal kitas veikiančias sistemas, pagal kurias teikiami pranešimai ir ataskaitos apie ligas Sąjungoje, sukaupiama pakankamai informacijos. Todėl prievolė dalytis informacija per „BT-NET“ nebereikalinga;
(5)
Reglamentu (EB) Nr. 1266/2007 su pakeitimais, padarytais Komisijos reglamentu (EB) Nr. 123/2009 (4), valstybėms narėms suteikta galimybė laikantis tam tikrų sąlygų nustatyti mažesnės rizikos sritis, kad būtų palengvinta prevencinė vakcinacija teritorijose, kuriose viruso nėra. Įsigaliojus Direktyvai 2012/5/ES, pagal kurią vakcinacija nuo mėlynojo liežuvio ligos gali būti vykdoma ir už ribojimų taikymo zonų ribų, nuostatos, susijusios su mažesnės rizikos sričių nustatymu, prarado aktualumą;
(6)
pagal Reglamento (EB) Nr. 1266/2007 6 straipsnio 2 dalį valstybė narė, įrodžiusi, kad tam tikroje srityje per dvejus metus nuo mėlynojo liežuvio stebėsenos programos įgyvendinimo pradžios viruso nebuvo, gali nuspręsti panaikinti ribojimų taikymo zonos atitinkamos epidemiologinės geografinės srities statusą;
(7)
tačiau tose ribojimų taikymo zonos srityse, kuriose bent vienerių metų, įskaitant visą ligos sukėlėjo pernešėjų aktyvumo laikotarpį, stebėsenos ir priežiūros rezultatai rodo, kad mėlynojo liežuvio ligos viruso specifinis serotipas ar specifiniai serotipai neplito, esama pavojaus, kad liga atsinaujins dėl užsikrėtusių gyvūnų iš kitų tos ribojimų taikymo zonos sričių, kuriose mėlynojo liežuvio ligos virusas vis dar plinta. Tokiu atveju siekiant užtikrinti saugų perėjimą prie visiško ligos išnaikinimo palankiomis epidemiologinėmis sąlygomis, valstybėms narėms turėtų būti leidžiama nustatyti „laikinai neužkrėstas sritis“, jeigu vykdoma stebėsena ir priežiūra, kuriomis siekiama užtikrinti, kad virusas neplinta;
(8)
kaip teigiama 2008 m. rugsėjo 11 d. priimtoje Europos maisto saugos tarnybos Gyvūnų sveikatos ir gerovės grupės mokslinėje nuomonėje „Rizika perduoti mėlynojo liežuvio ligą transportuojant gyvūnus“ (5), yra teorinė galimybė, kad užkratą pernešantys mašalai gali keliauti kartu su gyvūnais. Tokią riziką galima kontroliuoti transporto priemonę išplaunant ir apdorojant insekticidais arba repelentais prieš pakraunant gyvūnus arba prieš vežant gyvūnus per teritorijas, kur rizika užsikrėsti nedidelė, arba tuo metų laiku, kai rizika užsikrėsti yra nedidelė. Kad būtų apribotas nepageidaujamas minėtų medžiagų poveikis aplinkai ir išvengta galimų problemų, susijusių su laukimo laikotarpiais ir likučiais gyvūnuose, neturėtų būti reikalaujama apdoroti gyvūnus leidžiamais insekticidais ir repelentais, nes tai užtikrina tik ribotą papildomą saugumą;
(9)
Reglamentu (EB) Nr. 1266/2007 su pakeitimais, padarytais Įgyvendinimo reglamentu (ES) Nr. 648/2011 (6), paskirties valstybėms narėms, į kurias įvežus neturinčių imuniteto gyvūnų tokiomis aplinkybėmis galėtų kilti pavojus gyvūnų sveikatai, leidžiama reikalauti, kad pereinamuoju laikotarpiu tokių gyvūnų judėjimui būtų taikomos papildomos sąlygos. Kadangi šiame reglamente nustatomos taisyklės, reglamentuojančios nuo pernešėjų apsaugotų patalpų kriterijus, pereinamojo laikotarpio nuostatų nebereikia;
(10)
dėl nevienodo viruso plitimo lygio, aplinkos sąlygų ir valstybių narių vakcinavimo strategijų, epidemiologinė padėtis, susijusi su mėlynojo liežuvio liga, įvairiuose Sąjungos regionuose gali gerokai skirtis. Patirtis rodo, kad galima sėkmingai įgyvendinti skirtingas priežiūros strategijas ir pasiekti norimus tikslus. Todėl būtinuosius suderintus stebėsenos ir priežiūros reikalavimus, nustatytus Reglamento (EB) Nr. 1266/2007 I priede, reikėtų supaprastinti, kad valstybėms narėms būtų suteikta daugiau lankstumo rengiant nacionalines stebėsenos ir priežiūros programas, atsižvelgiant į Europos maisto saugos tarnybos Gyvūnų sveikatos ir gerovės grupės mokslinę nuomonę dėl mėlynojo liežuvio ligos stebėsenos ir priežiūros (7);
(11)
remiantis minėta moksline nuomone, minimali imtis, leidžianti su 95 % pasikliaujamuoju intervalu nustatyti 5 % viruso paplitimą tarp ligai imlių gyvūnų, turėtų būti pakankama, kad būtų galima dvejus metus stebėti, ar virusas neplinta atitinkamoje epidemiologinėje geografinėje srityje;
(12)
mėlynojo liežuvio ligai neatsparių gyvūnų laikymas tam tikrą laiką patalpose, kuriose nėra ligos sukėlėjo pernešėjų, yra svarbus reikalavimas, susijęs su tam tikromis išvežimo draudimo išimties sąlygomis, nustatytomis Reglamento (EB) Nr. 1266/2007 III priede. Patirtis rodo, kad valstybėms narėms sunku nustatyti tinkamus kriterijus, kad būtų įgyvendintos nuostatos dėl nuo ligos sukėlėjo pernešėjų apsaugotų patalpų reguliariai prekybos tikslais pervežant neatsparių rūšių gyvūnus, kaip antai galvijus, avis ir ožkas;
(13)
kad būtų padidintas patalpų, kuriose nėra ligos sukėlėjo pernešėjų, veiksmingumas ir valstybėms narėms padedama įgyvendinti šią kontrolės priemonę, reikėtų nustatyti tam tikrus kriterijus. Šie kriterijai turi būti grindžiami valstybių narių patirtimi ir Pasaulio gyvūnų sveikatos organizacijos Sausumos gyvūnų sveikatos kodeksu. Siekiant suderinti terminus su Pasaulio gyvūnų sveikatos organizacijos vartojamais terminais, Reglamento (EB) Nr. 1266/2007 terminas „patalpos, kuriose nėra ligos sukėlėjo pernešėjų“ turėtų būti pakeistas terminu „patalpos, apsaugotos nuo ligos sukėlėjo pernešėjų“;
(14)
reaguojant į naują mokslinę informaciją, iš kurios matyti, kad yra mėlynojo liežuvio ligos viruso, visų pirma mėlynojo liežuvio ligos viruso 8 serotipo, transplacentinio perdavimo galimybė, Reglamentu (EB) Nr. 1266/2007 su pakeitimais, padarytais Reglamentu (EB) Nr. 384/2008 (8), nustatytos atsargumo priemonės, kad būtų užkirstas kelias mėlynojo liežuvio ligos plitimui per vaikingas pateles arba kai kuriuos gyvūnų naujagimius;
(15)
vadovaujantis Europos maisto saugos tarnybos Gyvūnų sveikatos ir gerovės grupės moksline nuomone dėl mėlynojo liežuvio ligos 8 serotipo (9), esama mėlynojo liežuvio ligos viruso 8 serotipo, kuris Sąjungoje atsirado 2006 m., transplacentinio perdavimo mokslinių įrodymų. Tačiau kitų mėlynojo liežuvio ligos viruso serotipų transplacentinio perdavimo tose teritorijose, kur nenaudotos modifikuotos gyvos vakcinos, neužfiksuota. Atsižvelgiant į minėtos nuomonės išvadas, atsargumo priemonės, susijusios su vaikingų patelių pervežimu, turėtų būti taikomos tik tose zonose, kuriose taikomi ribojimai, susiję su mėlynojo liežuvio ligos viruso 8 serotipu;
(16)
todėl Reglamentas (EB) Nr. 1266/2007 turėtų būti atitinkamai iš dalies pakeistas;
(17)
šiame reglamente nustatytos priemonės atitinka Maisto grandinės ir gyvūnų sveikatos nuolatinio komiteto nuomonę,
PRIĖMĖ ŠĮ REGLAMENTĄ:
1 straipsnis
Reglamentas (EB) Nr. 1266/2007 iš dalies keičiamas taip:
1)
4 straipsnis pakeičiamas taip:
„4 straipsnis
Mėlynojo liežuvio ligos stebėsenos ir priežiūros programos
Valstybės narės mėlynojo liežuvio ligos stebėsenos ir priežiūros programas įgyvendina vadovaudamosi I priede nustatytais būtinaisiais reikalavimais.“
2)
5 straipsnis išbraukiamas.
3)
6 straipsnio 2 dalis pakeičiama taip:
„2. Prieš nuspręsdama panaikinti ribojimų taikymo zonos atitinkamos epidemiologinės geografinės srities statusą valstybė narė pateikia Komisijai pagrįstą informaciją, įrodančią, kad šioje srityje per dvejus metus, įskaitant du visus ligos sukėlėjo pernešėjų aktyvumo laikotarpius, nuo mėlynojo liežuvio stebėsenos ir priežiūros programos įgyvendinimo pagal I priedo 3 dalį pradžios mėlynojo liežuvio ligos viruso neaptikta.“
4)
7 straipsnio 2a dalis pakeičiama taip:
„2a. Valstybės narės ribojimų taikymo zonose gali nustatyti atitinkamas epidemiologines geografines sritis, kurios laikomos laikinai neužkrėstomis sritimis, jeigu vienerius metus, įskaitant visą ligos sukėlėjo pernešėjų aktyvumo laikotarpį, stebėsenos ir priežiūros, kaip nustatyta I priedo 3 dalyje, rezultatai rodo, kad toje ribojimų taikymo zonoje mėlynojo liežuvio ligos viruso tam tikro serotipo ar serotipų kombinacijos neaptikta.
Valstybė narė, ketinanti ribojimų taikymo zoną ar jos dalį laikyti laikinai neužkrėsta sritimi, apie šį ketinimą praneša Komisijai. Drauge su pranešimu teikiama I priedo 3 dalyje nurodyta informacija.
Komisija per Maisto grandinės ir gyvūnų sveikatos nuolatinį komitetą pateikia valstybėms narėms laikinai neužkrėstų sričių sąrašą.
Toje pačioje ribojimų taikymo zonoje pervežti gyvūnus iš srities, kurioje paplitęs tas pats mėlynojo liežuvio ligos viruso serotipas ar serotipai, į tos pačios ribojimų taikymo zonos dalį, laikomą laikinai neužkrėsta sritimi, leidžiama tik tada, jei:
a)
gyvūnai atitinka III priede nustatytas sąlygas arba
b)
gyvūnai atitinka kitas gyvūnų sveikatos užtikrinimo sąlygas, pagrįstas teigiamais priemonių, skirtų kovai su mėlynojo liežuvio ligos viruso paplitimu ir apsaugai nuo ligos sukėlėjo pernešėjų, kurias reikalauja taikyti kilmės vietos kompetentinga valdžios institucija ir kurias prieš tokių gyvūnų pervežimą patvirtina paskirties vietos kompetentinga valdžios institucija, rizikos vertinimo rezultatais, arba
c)
gyvūnai skirti nedelsiant paskersti.“
5)
8 straipsnio 5 dalies trečia pastraipa pakeičiama taip:
„Kitoms valstybėms narėms ir visuomenei sudaromos sąlygos susipažinti su informacija apie paskirtąsias skerdyklas.“
6)
9 straipsnis pakeičiamas taip:
„9 straipsnis
Papildomos gyvūnų tranzito sąlygos
1. Kompetentingos valdžios institucijos leidžia pervežti gyvūnus tranzitu, jei:
a)
tinkamai išvalius ir dezinfekavus krovimo vietą gyvūnų transportavimo priemonės apdorojamos patvirtintais insekticidais ir (arba) repelentais. Apdorojimas turi būti atliekamas prieš išvykstant iš ribojimų taikymo zonos arba prieš atvykstant į ją;
b)
pervežant gyvūnus tranzitu per ribojimų taikymo zoną, kai nustatytas ilgesnis nei vienos dienos poilsis kontrolės punkte, gyvūnai apsaugomi nuo ligos sukėlėjo pernešėjų patalpose, apsaugotose nuo ligos sukėlėjo pernešėjų, vadovaujantis II priede nustatytais kriterijais.
2. 1 dalis netaikoma, jei gyvūnai tranzitu gabenami:
a)
išimtinai iš ribojimų taikymo zonos atitinkamų epidemiologinių geografinių sričių arba per jas pagal V priedą nustatytu laikotarpiu, kuriuo mėlynojo liežuvio ligos sukėlėjo pernešėjų nėra, arba
b)
iš ribojimų taikymo zonos sričių, laikomų laikinai neužkrėstomis sritimis, arba per jas pagal 7 straipsnio 2a dalį.
3. Šio straipsnio 1 dalyje minėtų gyvūnų atitinkamuose sveikatos pažymėjimuose, nustatytuose direktyvose 64/432/EEB, 91/68/EEB ir 92/65/EEB arba minėtame Sprendime 93/444/EEB, įrašoma papildoma frazė: „Apdorota insekticidu ir (arba) repelentu … [įrašyti produkto pavadinimą] … [įrašyti datą] pagal Reglamento (EB) Nr. 1266/2007 9 straipsnį.“
7)
9a straipsnis išbraukiamas.
8)
I, II, III ir V priedai iš dalies keičiami pagal šio reglamento priedą.
2 straipsnis
Šis reglamentas įsigalioja penktą dieną po jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.
Šis reglamentas yra privalomas visas ir tiesiogiai taikomas visose valstybėse narėse.
Priimta Briuselyje 2012 m. gegužės 30 d.