ДИРЕКТИВА 2010/30/ЕС НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
от 19 май 2010 година
относно посочването на консумацията на енергия и на други ресурси от продукти, свързани с енергопотреблението, върху етикети и в стандартна информация за продуктите
(преработена версия)
(текст от значение за ЕИП)
ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взеха предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 194, параграф 2 от него,
като взеха предвид предложението на Европейската комисия,
като взеха предвид становището на Европейския икономически и социален комитет (1),
след консултация с Комитета на регионите,
в съответствие с обикновената законодателна процедура (2),
като имат предвид, че:
(1)
Директива 92/75/ЕИО на Съвета от 22 септември 1992 г. относно посочване на консумацията на енергия и други ресурси от домакински уреди в етикети и стандартна информация, свързана с продуктите (3) е била съществено изменена (4). Тъй като следва да бъдат направени допълнителни изменения в нея, тя следва да бъде преработена от съображения за яснота.
(2)
Приложното поле на Директива 92/75/ЕИО е ограничено до домакински уреди. Съобщение на Комисията от 16 юли 2008 г. относно план за действие за устойчиво потребление и производство и за устойчива промишлена политика показа, че разширяването на приложното поле на Директива 92/75/ЕИО до продукти, свързани с енергопотреблението, които при употреба оказват значително пряко или непряко въздействие върху консумацията на енергия, би могло да засили потенциалното взаимодействие между съществуващите законодателни мерки, по-специално Директива 2009/125/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 21 октомври 2009 г. за създаване на рамка за определяне на изискванията за екодизайн към продукти, свързани с енергопотреблението (5). Настоящата директива не следва да засяга прилагането на Директива 2009/125/ЕО. Заедно с посочената директива и с други инструменти на Съюза, настоящата директива представлява част от по-широка правна рамка и в контекста на един цялостен подход води до допълнителни икономии на енергия и до ползи за околната среда.
(3)
В заключенията на председателството от заседанието на Европейския съвет от 8 и 9 март 2007 г. се изтъква необходимостта от увеличаване на енергийната ефективност в Съюза, за да се постигне целта за намаляване с 20 % до 2020 г. на консумацията на енергия в Съюза, определят се цели за развиване на енергия от възобновяеми източници в целия ЕС и намаляване на емисиите на парникови газове, като се настоява за цялостно и бързо изпълнение на основните цели, определени в Съобщението на Комисията от 19 октомври 2006 г., озаглавено „План за действие за енергийна ефективност: реализиране на потенциал“. В плана за действие се изтъкват изключителните възможности за икономии на енергия в сектор „Продукти“.
(4)
Подобряването на ефективността на продуктите, свързани с енергопотреблението, посредством информиран избор от страна на потребителите, е от полза за икономиката на ЕС като цяло.
(5)
Предоставянето на точна, подходяща и съпоставима информация за конкретната консумация на енергия от продукти, свързани с енергопотреблението, следва да окаже влияние върху крайните ползватели при избора им в полза на онези продукти, които при употреба консумират или водят непряко до консумацията на по-малко енергия и други основни ресурси и по този начин да накара производителите да предприемат стъпки за намаляване на консумираната енергия и други основни ресурси от продуктите, които те произвеждат. Това също така би следвало косвено да насърчи ефективната употреба на тези продукти, за да се постигне целта на ЕС за 20 % енергийна ефективност. При липсата на такава информация действието единствено на пазарните сили няма да може да насърчи рационалното използване на енергията и на другите основни ресурси за тези продукти.
(6)
Следва да се припомни, че в законодателството на Съюза и в националните законодателства се дават определени права на потребителите по отношение на закупени продукти, включително право на обезщетение или замяна на продукта.
(7)
Комисията следва да предостави списък с приоритети на продукти, свързани с енергопотреблението, които могат да бъдат обхванати от делегиран акт съгласно настоящата директива. Такъв списък следва да бъде включен в плана за работа, посочен в Директива 2009/125/ЕО.
(8)
Информацията играе основна роля за действието на пазарните сили и затова е необходимо да се въведат единни етикети за всички продукти от един и същи вид, да се осигури на потенциалните купувачи допълнителна стандартизирана информация за изразходваната енергия и други основни ресурси от тези продукти, както и да се вземат мерки да се осигури същата информация и на потенциалните крайни ползватели, които не виждат изложен продукта и следователно нямат възможност да видят етикета. За да бъде ефективна и успешна употребата на етикета, той следва да бъде лесно разпознаваем за крайните ползватели, опростен и кратък. За тази цел съществуващото оформление на етикета следва да се запази като основно средство за информиране на крайните ползватели относно енергийната ефективност на продуктите. Консумацията на енергия и другите показатели в информацията за продуктите следва да се измерват в съответствие с хармонизираните стандарти и методи.
(9)
Както беше изтъкнато в направената от Комисията оценка на въздействието, придружаваща предложението за настоящата директива, схемата за обозначаване на енергийната ефективност се използва като модел в различни страни по света.
(10)
Държавите-членки следва редовно да наблюдават спазването на настоящата директива и да включат необходимата информация в доклада, който са задължени да предоставят на Комисията съгласно настоящата директива на всеки четири години, като се обърне особено внимание на задълженията на доставчиците и търговците.
(11)
В Регламент (ЕО) № 765/2008 на Европейския парламент и на Съвета от 9 юли 2008 г. за определяне на изискванията за акредитация и надзор на пазара във връзка с предлагането на пазара на продукти (6) се съдържат общи разпоредби относно надзора на пазара във връзка с предлагането на продукти на пазара. За да се постигнат целите ѝ, в настоящата директива се установяват по-подробни разпоредби в това отношение. Въпросните разпоредби са в съответствие с Регламент (ЕО) № 765/2008.
(12)
Една напълно доброволна схема ще доведе до положение, в което само някои продукти ще носят етикети или ще имат стандартна продуктова информация, с риск това да доведе до объркване или дори до погрешна информация на някои крайни ползватели. Настоящата схема следва да осигури за всички съответни продукти посочването на консумацията на енергия и на други основни ресурси чрез поставяне на етикет и стандартен продуктов фиш.
(13)
Продуктите, свързани с енергопотреблението, при употреба оказват пряко или непряко въздействие върху консумацията на множество разнообразни форми на енергия, като електричеството и газта са най-важните сред тях. Затова настоящата директива следва да обхваща всички продукти, свързани с енергопотреблението, които оказват пряко или непряко въздействие върху консумацията на енергия, независимо от формата на енергията, по време на употреба.
(14)
Продуктите, свързани с енергопотреблението, които оказват голямо пряко или непряко въздействие върху консумацията на енергия или съответно на други основни ресурси и които дават адекватна възможност за повишаване на ефективността следва да бъдат обхванати от делегиран акт, когато предоставянето на информация с помощта на етикети може да стимулира крайните ползватели да купуват по-ефективни продукти.
(15)
За да се постигнат целите на Съюза, свързани с изменението на климата и енергийната сигурност, и предвид очакването, че общата консумация на енергия от продукти ще продължи да нараства в дългосрочен план, делегираните актове съгласно настоящата директива могат, където е необходимо, също така да подчертаят на етикета високата обща консумация на енергия на продукта.
(16)
Редица държави-членки са въвели политика на обществени поръчки, която изисква възлагащите органи да купуват енергоефективни продукти. Редица държави-членки са въвели стимули за енергоефективни продукти. Критериите за приемливост на продуктите от гледна точка на обществените поръчки може да се различават съществено в отделните държави-членки. Посочването на класа на енергийната ефективност за определени продукти, уредени в делегираните актове съгласно настоящата директива, може да намали фрагментацията на обществените поръчки и мерките за стимулиране и да улесни навлизането на енергоефективни продукти.
(17)
Стимулите, които държавите-членки могат да предвидят за насърчаването на употребата на енергоефективни продукти, може да представляват държавна помощ. Настоящата директива не засяга резултатите от евентуални бъдещи процедури за държавна помощ, които могат да бъдат открити съгласно членове 107 и 108 от Договора за функционирането на Европейския съюз (ДФЕС) по отношение на тези стимули и не следва да обхваща въпроси, свързани с данъчното облагане и фискални въпроси. Държавите-членки сами определят вида на такива стимули.
(18)
Насърчаването на употребата на енергоефективни продукти чрез етикетиране, обществени поръчки и стимули не следва да влошава цялостните екологични показатели и функционирането на тези продукти.
(19)
На Комисията следва да бъдат предоставени правомощия да приеме делегирани актове в съответствие с член 290 ДФЕС по отношение на посочването върху етикети и в стандартна информация за продуктите на консумацията на енергия и на други основни ресурси от продукти, свързани с енергопотреблението, при употребата им. От особена важност е Комисията да проведе подходящи консултации по време на подготвителната си работа, включително на експертно равнище.
(20)
Комисията следва редовно да представя на Европейския парламент и на Съвета обобщение, което да обхваща ЕС и всяка държава-членка поотделно, на докладите относно дейностите по осигуряване изпълнението и равнището на съответствие, представени от държавите-членки съгласно настоящата директива.
(21)
Комисията следва да отговаря за адаптирането на класификациите на етикетирането, за да осигури предвидимост за промишлеността и разбираемост за потребителите.
(22)
В различна степен в зависимост от съответния продукт технологичното развитие и възможностите за значителна допълнителна икономия на енергия могат да наложат допълнителна продуктова диференциация, както и преглед на класификацията, като този преглед следва да включва по-специално възможността за изменение. Този преглед следва да се извърши възможно най-бързо по отношение на продукти, които поради големите си иновативни характеристики могат да допринесат значително за енергийната ефективност.
(23)
Когато Комисията прави преглед на напредъка и изготвя доклади относно изпълнението на плана за действие за устойчиво потребление и производство и за устойчива промишлена политика през 2012 г., тя по-специално ще анализира необходимостта от по-нататъшни действия за подобряване на енергийните и екологичните показатели на продуктите, включително inter alia на възможността да се предостави на потребителите информация относно въглеродния отпечатък на продуктите или въздействието на продуктите върху околната среда в рамките на жизнения им цикъл.
(24)
Задължението за транспониране на настоящата директива в националното право следва да бъде ограничено до разпоредбите, които представляват изменение по същество в сравнение с Директива 92/75/ЕИО. Задължението за транспониране на разпоредбите, които не са изменени, произтича от Директива 92/75/ЕИО.
(25)
Когато държавите-членки изпълняват разпоредбите на настоящата директива, те следва да се стремят да се въздържат от приемането на мерки, които могат да наложат ненужни бюрократични и усложнени задължения на засегнатите участници на пазара, по-специално на малките и средните предприятия.
(26)
Настоящата директива не следва да засяга задълженията на държавите-членки по отношение на сроковете за транспониране в националното право и за прилагане на Директива 92/75/ЕИО.
(27)
В съответствие с точка 34 от Междуинституционалното споразумение за по-добро законотворчество (7) държавите-членки се насърчават да съставят, за себе си и в интерес на Общността, свои собствени таблици, които да показват, доколкото е възможно, съответствието между настоящата директива и мерките за транспониране, и да ги оповестят,
ПРИЕХА НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:
Член 1
Приложно поле
1. Настоящата директива установява рамка за хармонизирането на националните мерки по отношение на информацията за крайните ползватели, особено посредством етикети и стандартна информация за продуктите, по отношение на консумацията на енергия и когато е приложимо, на други основни ресурси при употреба, както и допълнителна информация, касаеща продукти, свързани с енергопотреблението, като по този начин позволява на крайните ползватели да избират по-ефективни продукти.
2. Настоящата директива се прилага за продукти, свързани с енергопотреблението, които при употреба оказват значително пряко или непряко въздействие върху консумацията на енергия и когато е приложимо, на други основни ресурси.
3. Настоящата директива не се прилага за:
а)
продукти втора употреба;
б)
никакви превозни средства за пътници или товари;
в)
фирмената табелка с техническите данни или съответния ѝ еквивалент, поставени на продуктите с цел безопасност.
Член 2
Определения
За целите на настоящата директива:
а)
„продукт, свързан с енергопотреблението“ или „продукт“ е всяка стока, която при употреба оказва влияние върху консумацията на енергия и която се предлага на пазара и/или се пуска в експлоатация в Съюза, включително части, които са предназначени за вграждане в продукти, свързани с енергопотреблението и обхванати от настоящата директива, които се предлагат на пазара и/или се пускат в експлоатация за крайните ползватели като отделни части и чиито екологични показатели могат да бъдат оценени независимо;
б)
„фиш“ означава стандартна таблица с информация за даден продукт;
в)
„други основни ресурси“ означава вода, химикали или други вещества, използвани от даден продукт при нормална употреба;
г)
„допълнителна информация“ означава друга информация относно показателите и характеристиките на даден продукт, която е свързана със или е полезна за преценяване на консумацията на енергия или на други основни ресурси въз основа на измерими данни;
д)
„пряко въздействие“ означава въздействието на продукти, които реално консумират енергия при употреба;
е)
„непряко въздействие“ означава въздействието на продукти, които не консумират енергия, но при употреба допринасят за икономиите на енергия;
ж)
„търговец“ означава търговец на дребно или друго лице, което продава, наема, предлага на лизинг или излага продукти на крайни ползватели;
з)
„доставчик“ означава производител или негов упълномощен представител в Съюза или вносител, който пуска на пазара или в експлоатация продукти на пазара на Съюза. При отсъствие на такова лице за доставчик се смята всяко физическо или юридическо лице, което пуска на пазара или в експлоатация продуктите, обхванати от настоящата директива;
и)
„пускане на пазара“ означава първото доставяне на продукт на пазара на Съюза с цел да бъде разпространен или използван в рамките на Съюза срещу възнаграждение или безплатно, независимо от техниката на продаване;
й)
„пускане в експлоатация“ означава първото използване по предназначение на продукт в Съюза;
к)
„неразрешена употреба на етикет“ означава използването на етикет не от органи на държавите-членки или от институции на ЕС по-начин, който не е предвиден в настоящата директива или в делегиран акт.
Член 3
Отговорности на държавите-членки
1. Държавите-членки гарантират, че:
а)
всички доставчици и търговци, установени на тяхната територия, изпълняват задълженията, предвидени в членове 5 и 6;
б)
по отношение на обхванатите от настоящата директива продукти се забранява поставянето на други етикети, маркировки, символи или надписи, които не съответстват на изискванията на настоящата директива и на съответните делегирани актове, ако поставянето им може да подведе или обърка крайните ползватели относно консумацията на енергия или съответно на други основни ресурси при употреба;
в)
въвеждането на система от етикети и фишове за консумираната или спестена енергия се съпътства от образователна и информационна кампания с цел да се насърчават енергийната ефективност и по-отговорното ползване на енергията от крайните ползватели;
г)
вземат се подходящи мерки, за да бъдат насърчени съответните национални или регионални органи, които отговарят за изпълнението на настоящата директива, да си сътрудничат и да си предоставят взаимно информация, както и да предоставят такава на Комисията с цел подпомагане на прилагането на настоящата директива. Административното сътрудничество и обменът на информация използват максимално предимствата на електронните средства за комуникация, те са ефективни спрямо разходите и могат да получават помощ чрез подходящи програми на ЕС. При необходимост това сътрудничество осигурява сигурността и поверителността на обработването и опазването на чувствителната информация, получена при тази процедура. Комисията взема подходящи мерки, за да насърчава и подпомага сътрудничеството между държавите-членки, посочено в настоящата буква.
2. Когато дадена държава-членка установи, че определен продукт не отговаря на всички съответни изисквания по отношение на етикета и фиша, предвидени в настоящата директива и в делегираните ѝ актове, доставчикът е длъжен да осигури съответствието на продукта с тези изисквания при ефективни и пропорционални условия, наложени от държавата-членка.
Когато има достатъчно сведения, че даден продукт може да не отговаря на изискванията, съответната държава-членка взема всички необходими предпазни мерки и мерки, насочени към възстановяване на съответствието в точно определен срок, като се вземат предвид причинените вреди.
Когато продуктът продължава да не отговаря на изискванията, съответната държава-членка взема решение за ограничаване или забрана на предлагането на пазара и/или пускането в експлоатация на въпросния продукт или за осигуряване на изтеглянето му от пазара. В случаите на изтегляне на продукта от пазара или на забрана за пускането му на пазара Комисията и другите държави-членки се информират незабавно.
3. На всеки четири години държавите-членки представят на Комисията доклад, в който предоставят и информация относно своите действия по осигуряване на изпълнението и постигнатото на териториите им равнище на съответствие.
Комисията може да определи подробни изисквания под формата на насоки относно общото съдържание на тези доклади.
4. Комисията редовно предоставя за сведение на Европейския парламент и на Съвета обобщена информация относно тези доклади.
Член 4
Изисквания за информацията
Държавите-членки гарантират, че:
а)
информацията за консумираната електроенергия, други форми на енергия и когато е приложимо, други основни ресурси при употреба, и допълнителната информация се предлагат, в съответствие с делегираните актове съгласно настоящата директива, на вниманието на крайните ползватели посредством фиш и етикет за продуктите, предложени за продажба, отдаване под наем, лизинг или изложени за крайния ползвател пряко или непряко с помощта на всякакви средства за дистанционна продажба, включително интернет;
б)
информацията, посочена в буква а), се предоставя за продукти за вграждане или монтиране само когато се изисква от приложимия делегиран акт;
в)
всяка реклама на конкретен модел продукти, свързани с енергопотреблението, които са обхванати от делегиран акт съгласно настоящата директива, включва информация относно енергийния клас на продукта, когато се предоставя информация за енергопотреблението или цената;
г)
всички рекламни материали с техническа информация относно продукти, свързани с енергопотреблението, в които се описват конкретни технически показатели на продукта, а именно технически ръководства и брошури на производителя, било от отпечатани или онлайн, предоставят на крайните ползватели необходимата информация относно консумацията на енергия или включват информация относно енергийния клас на продукта.
Член 5
Отговорности на доставчиците
Държавите-членки гарантират, че:
а)
доставчиците, които предлагат на пазара или въвеждат в експлоатация продукти, попадащи в обхвата на даден делегиран акт, поставят етикети и фишове в съответствие с настоящата директива и делегирания акт;
б)
доставчиците изготвят техническа документация, която е достатъчна, за да даде възможност да се оцени точността на предоставената на етикета и във фиша информация. Тази техническа документация включва:
i)
общо описание на продукта;
ii)
когато е от значение, резултати от проведени проектни изчисления;
iii)
протоколи от изпитвания, ако са проведени, включително изпитвания, проведени от съответните нотифицирани организации, посочени в друго законодателство на Съюза;
iv)
когато стойностите са използвани за сходни модели - данни, с помощта на които тези модели могат да бъдат идентифицирани.
За целта доставчиците могат да използват документация, изготвена според изискванията, установени в съответното законодателство на Съюза;
в)
доставчиците съхраняват наличната техническа документация за проверка в срок от пет години, считано от датата на производство на последния съответен продукт.
При поискване, в срок от 10 работни дни от получаване на искането от компетентния орган на държавата-членки или от Комисията, доставчиците осигуряват на органите за пазарен надзор на съответната държава-членка и на Комисията електронен вариант на техническата документация;
г)
доставчиците предоставят безплатно на търговците необходимите етикети във връзка с етикетирането и информацията за продукта.
Без да се засяга изборът на доставчиците на система за доставка на етикети, доставчиците своевременно доставят етикети при поискване от търговците;
д)
освен етикети доставчиците предоставят и фиш за продукта;
е)
доставчиците включват фиш за продукта във всички брошури за продукта. Ако доставчикът не предлага брошури за продукта, той предоставя фишовете заедно с другата литература, която се предоставя за продукта;
ж)
доставчиците носят отговорност за точността на доставяните от тях етикети и фишове;
з)
счита се, че доставчиците са дали съгласието си за публикуването на информацията, предоставена на етикета или във фиша.
Член 6
Отговорности на търговците
Държавите-членки гарантират, че:
а)
търговците поставят правилно етикетите, така че да се виждат добре и да са четливи, и включват фиша в брошурата за продукта или в другата литература, която придружава продуктите при продажбата им на крайни ползватели;
б)
когато се излага за продажба даден продукт, обхванат от делегиран акт, търговците прилагат подходящ етикет на добре видимо място, както е посочено в съответния делегиран акт, и във вариант на подходящия език.
Член 7
Дистанционна продажба и други форми на продажба
Когато продуктите се предлагат за продажба, отдаване под наем или лизинг, чрез поръчка по пощата, по каталог, чрез интернет, чрез телемаркетинг или по всякакъв друг начин, който предполага, че потенциалните крайни ползватели не могат да видят предлагания продукт, в делегираните актове се предвижда разпоредба, която да гарантира, че на потенциалните крайни ползватели се предоставя информацията, съдържаща се върху етикета на продукта и във фиша, преди да закупят продукта. Делегираните актове, където е необходимо, определят по какъв начин етикетът, фишът или посочената върху етикета или във фиша информация се показва или предоставя на потенциалния краен ползвател.
Член 8
Свободно движение
1. Държавите-членки не забраняват, ограничават или възпрепятстват предлагането на пазара или въвеждането в експлоатация на своите територии на продукти, които попадат в обхвата и отговарят на изискванията на настоящата директива и на приложимия делегиран акт.
2. Освен ако имат доказателства за обратното, държавите-членки приемат, че етикетите и фишовете отговарят на разпоредбите на настоящата директива и делегираните актове. Държавите-членки изискват от доставчиците да представят доказателства по смисъла на член 5 относно точността на информацията, представена на етикетите или във фишовете, когато имат причина да смятат, че тази информация е неточна.
Член 9
Обществени поръчки и стимули
1. Когато даден продукт е обхванат от делегиран акт, възлагащите органи, сключващи договори за обществени поръчки за строителство, доставки или услуги, както е посочено в Директива 2004/18/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 31 март 2004 г. относно координирането на процедурите за възлагане на обществени поръчки за строителство, доставки и услуги (8), които не са изключени по силата на членове 12-18 от посочената директива, се стремят да възлагат поръчки само за такива продукти, които изпълняват критериите за най-високи показатели и са от най-високия клас енергийна ефективност. Държавите-членки могат също да изискат от възлагащите органи да възлагат поръчки само за такива продукти, които изпълняват тези критерии. Държавите-членки могат да обвържат прилагането на тези критерии с изисквания за икономическа ефективност, икономическа приложимост и техническа пригодност, както и достатъчна степен на конкуренция.
2. Параграф 1 се прилага за поръчки, чиято стойност е равна на или е по-висока от долните граници, определени в член 7 от Директива 2004/18/ЕО.
3. Когато държавите-членки предоставят стимули за продукт, обхванат от делегиран акт, те целят най-високите показатели, включително най-високият клас енергийна ефективност, установен в приложимия делегиран акт. Данъчното облагане и фискалните мерки не представляват стимули за целите на настоящата директива.
4. Когато държавите-членки предоставят стимули за продукти, както за крайните ползватели, използващи високоефективни продукти, така и за промишлените сектори, които рекламират и произвеждат такива продукти, те изразяват стойностите на показателите в класове, както е определено в приложимия делегиран акт, освен когато налагат по-високи нива на показателите спрямо границата за най-висок клас енергийна ефективност в делегирания акт. Държавите-членки могат да налагат по-високи нива на показателите спрямо границата за най-висок клас енергийна ефективност в делегирания акт.
Член 10
Делегирани актове
1. Комисията установява подробните изисквания относно етикетите и фишовете в делегирани актове в съответствие с членове 11, 12 и 13 по отношение на всеки вид продукт съгласно настоящия член.
Когато даден продукт отговаря на критериите, изброени в параграф 2, той попада в обхвата на делегиран акт в съответствие с параграф 4.
Разпоредбите в делегираните актове по отношение на информацията за консумацията на енергия и за други основни ресурси при употреба, посочвана върху етикета и във фиша, дават възможност на крайните ползватели да направят по-добре информиран избор и позволяват на органите за пазарен надзор да проверяват дали продуктите съответстват на представената информация.
Когато делегиран акт съдържа разпоредби по отношение както на енергийната ефективност на даден продукт, така и на консумацията му на основни ресурси, оформлението и съдържанието на етикета подчертават енергийната ефективност на продукта.
2. Критериите, посочени в параграф 1, са следните:
а)
съгласно най-новите налични данни и предвид предлаганите на пазара на Съюза количества продуктите имат значителен потенциал за икономия на енергия и когато това е приложимо, на други основни ресурси;
б)
продуктите с равностойна функционалност, налични на пазара, имат големи различия в съответните стойности на показателите;
в)
Комисията отчита съответното законодателство на Съюза и актовете на саморегулиране, като доброволни споразумения, които се очаква да доведат по-бързо или с по-малки разходи до постигане на целите на политиката в сравнение със задължителните изисквания.
3. Когато изготвя проект на делегиран акт, Комисията:
а)
отчита екологичните параметри, определени в приложение I, част 1 от Директива 2009/125/ЕО, които са идентифицирани като значими в съответната мярка за изпълнение, приета съгласно Директива 2009/125/ЕО, и които са от значение за крайния ползвател при употребата на продукта;
б)
оценява въздействието на акта върху околната среда, крайните ползватели и производителите, включително върху малките и средните предприятия (МСП), по отношение на конкурентоспособността, включително на пазарите извън Съюза, и по отношение на иновациите, достъпа до пазари и разходите и ползите;
в)
извършва подходящи консултации със заинтересованите лица;
г)
определя датата или датите за изпълнение, както и въвежданите на етапи или преходни мерки или периоди, като отчита по-специално възможното влияние върху МСП или върху някои специфични групи продукти, произвеждани главно от МСП.
4. В делегираните актове се посочват по-специално:
а)
точното определение на вида продукти, който да бъде включен;
б)
стандартите или методите на измерване, които да се използват за получаване на информацията, посочена в член 1, параграф 1;
в)
елементите на техническата документация, изисквана съгласно член 5;
г)
оформлението и съдържанието на етикета, посочен в член 4, който има, доколкото е възможно, еднакво оформление при всички групи продукти и във всички случаи, се виждат ясно и са четливи. В обозначението на етикета се запазва като основа класификацията от „A“ до „G“; степените на класификация отговарят на значителна икономия на енергия и разходи от гледна точка на крайния ползвател.
Могат да се добавят три допълнителни класа, ако технологичният напредък го налага. Тези допълнителни класове ще бъдат „А+“, „А++“ и „А+++“ за класа с най-висока ефективност. По принцип общият брой класове ще бъде ограничен до седем, освен ако има още класове, които да са запълнени.
Цветовата схема включва не повече от седем различни класа от тъмнозелено до червено. Цветовият код само за класа с най-висока ефективност е винаги тъмнозелено. Ако има повече от седем класа, може да се дублира само червеният цвят.
Прави се преглед на класификацията, по-специално когато значителна част от продуктите на вътрешния пазар достигнат най-високите класове енергийна ефективност и когато може да бъде постигната допълнителна икономия чрез по-нататъшна диференциация на продуктите.
Подробни критерии за евентуална нова класификация на продуктите ще се определят, където е подходящо, според конкретния случай в съответния делегиран акт;
д)
мястото върху изложения продукт, където да се постави етикетът, и начинът, по който етикетът и/или информацията да бъдат осигурени при предлагане за продажба съгласно член 7. Където е подходящо, делегираните актове може да предвиждат етикетът да се закрепя към продукта или да се отпечатва върху опаковката или да съдържат подробни изисквания за отпечатването на етикетите в каталозите, за етикетирането при дистанционните продажби и при продажбите по интернет;
е)
съдържанието и където е подходящо, формата и други елементи от фиша или друга информация, посочена в член 4 и член 5, буква в). Информацията на етикета се съдържа и във фиша;
ж)
специфичното съдържание на етикета за реклама, включващо съответно енергийния клас и стойностите на друг подобен показател или други подобни показатели на продукта в четлива и добре видима форма;
з)
срокът на класификацията за целите на етикетирането, където е подходящо, в съответствие с буква г);
и)
нивото на точност на данните върху етикетите и във фишовете;
й)
датата за оценката и за евентуалното преразглеждане на делегирания акт, като се отчита темпът на техническия напредък.
Член 11
Упражняване на делегирането
1. Правомощията да приема делегираните актове, посочени в член 10, се предоставят на Комисията за срок от пет години, считано от 19 юни 2010 г. Комисията изготвя доклад относно делегираните правомощия не по-късно от шест месеца преди края на петгодишния срок. Делегирането на правомощията се подновява автоматично за срокове с еднаква продължителност, освен ако Европейският парламент или Съветът не го оттеглят в съответствие с член 12.
2. Веднага след като приеме делегиран акт, Комисията нотифицира едновременно Европейския парламент и Съвета за него.
3. Правомощията да приема делегирани актове се предоставят на Комисията при условията, предвидени в членове 12 и 13.
Член 12
Оттегляне на делегирането
1. Делегирането на правомощията, посочено в член 10, може да бъде оттеглено от Европейския парламент или от Съвета.
2. Институцията, започнала вътрешна процедура за вземане на решение дали да оттегли делегирането на правомощията, полага усилия да информира другата институция и Комисията в разумен срок преди да вземе окончателно решение, като посочва делегираните правомощия, които могат да бъдат оттеглени, както и евентуалните причини за оттеглянето.
3. С решението за оттегляне се прекратява делегирането на правомощията, посочени в същото решение. То поражда действие незабавно или на посочена в него по-късна дата. Решението за оттегляне не засяга действителността на делегираните актове, които вече са в сила. То се публикува в Официален вестник на Европейския съюз.
Член 13
Възражения срещу делегирани актове
1. Европейският парламент или Съветът могат да възразят срещу делегирания акт в срок от два месеца от датата на нотификацията.
По инициатива на Европейския парламент или на Съвета този срок се удължава с два месеца.
2. Ако към момента на изтичането на посочения срок нито Европейският парламент, нито Съветът не е възразил срещу делегирания акт, той се публикува в Официален вестник на Европейския съюз и влиза в сила на посочената в него дата.
Делегираният акт може да се публикува в Официален вестник на Европейския съюз и да влезе в сила преди изтичането на посочения срок, ако и Европейският парламент, и Съветът са информирали Комисията за намерението си да не правят възражения.
3. Ако Европейският парламент или Съветът възразят срещу делегиран акт, той не влиза в сила. Институцията, която възразява срещу делегирания акт, посочва причините за това.
Член 14
Оценка
Не по-късно от 31 декември 2014 г. Комисията извършва преглед на ефективността на настоящата директива и на делегираните ѝ актове и представя доклад на Европейския парламент и на Съвета.
В този доклад Комисията също прави оценка на:
а)
приноса на член 4, буква в) по отношение на целта на настоящата директива;
б)
ефективността на член 9, параграф 1;
в)
необходимостта от изменение на член 10, параграф 4, буква г) предвид техническото развитие и разбирането от потребителите на оформлението на етикета.
Член 15
Санкции
Държавите-членки установяват правилата относно санкциите, които се прилагат при нарушение на националните разпоредби, приети съгласно настоящата директива и делегираните ѝ актове, включително при неразрешена употреба на етикета, и вземат всички необходими мерки, за да гарантират изпълнението им. Предвидените санкции са ефективни, пропорционални и възпиращи. Държавите-членки нотифицират тези разпоредби на Комисията до 20 юни 2011 г. и нотифицират незабавно на Комисията всички последващи изменения на тези разпоредби.
Член 16
Транспониране
1. Държавите-членки въвеждат в сила най-късно до 20 юни 2011 г. законовите, подзаконовите и административните разпоредби, които са необходими, за да се съобразят с настоящата директива. Те незабавно съобщават на Комисията текста на тези разпоредби.
Те прилагат тези разпоредби от 20 юли 2011 г.
Когато държавите-членки приемат тези разпоредби, в тях се съдържа позоваване на настоящата директива или то се извършва при официалното им публикуване. Те включват също така декларация, че позоваванията в съществуващите законови, подзаконови и административни разпоредби на Директива 92/75/ЕИО се считат за позовавания на настоящата директива. Условията и редът на позоваване и текстът на декларацията се определят от държавите-членки.
2. Държавите-членки съобщават на Комисията текста на основните разпоредби от националното право, които те приемат в областта, обхваната от настоящата директива.
Член 17
Отмяна
Директива 92/75/ЕИО, изменена с регламента, посочен в приложение I, част А, се отменя считано от 21 юли 2011 г., без да се засягат задълженията на държавите-членки относно сроковете за транспониране в националното право и за прилагане на същата директива, които са посочени в приложение I, част Б.
Позоваванията на Директива 92/75/ЕИО се считат за позовавания на настоящата директива и се четат съгласно таблицата на съответствието в приложение II.
Член 18
Влизане в сила
Настоящата директива влиза в сила в деня след публикуването ѝ в Официален вестник на Европейския съюз.
Член 5, букви г), ж) и з) се прилагат от 31 юли 2011 г.
Член 19
Адресати
Адресати на настоящата директива са държавите-членки.
Съставено в Страсбург на 19 май 2010 година.
EUROPOS PARLAMENTO IR TARYBOS DIREKTYVA 2010/30/ES
2010 m. gegužės 19 d.
dėl su energija susijusių gaminių suvartojamos energijos ir kitų išteklių nurodymo ženklinant gaminį ir apie jį pateikiant standartinę informaciją
(nauja redakcija)
(Tekstas svarbus EEE)
EUROPOS PARLAMENTAS IR EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
atsižvelgdami į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 194 straipsnio 2 dalį,
atsižvelgdami į Europos Komisijos pasiūlymą,
atsižvelgdami į Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nuomonę (1),
pasikonsultavę su Regionų komitetu,
spręsdami pagal įprastą teisėkūros procedūrą (2),
kadangi:
(1)
1992 m. rugsėjo 22 d. Tarybos direktyva 92/75/EEB dėl buitinių prietaisų energijos ir kitų išteklių suvartojimo parodymo ženklinant gaminį bei pateikiant standartinę informaciją apie gaminį (3) buvo iš esmės keičiama (4). Kadangi šią direktyvą reikia keisti dar kartą, siekiant aiškumo ji turėtų būti išdėstyta nauja redakcija.
(2)
Direktyva 92/75/EEB taikoma tik buitiniams prietaisams. 2008 m. liepos 16 d. Komisijos komunikatas dėl tvaraus vartojimo bei gamybos ir tvarios pramonės politikos veiksmų plano parodė, kad į Direktyvos 92/75/EEB taikymo sritį įtraukus su energija susijusius gaminius, kuriuos naudojant daroma didelė tiesioginė arba netiesioginė įtaka energijos vartojimui, būtų galima sustiprinti potencialią galiojančių teisinių priemonių sąveiką, ypač su 2009 m. spalio 21 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2009/125/EB, nustatančia ekologinio projektavimo reikalavimų su energija susijusiems gaminiams nustatymo sistemą (5). Ši direktyva neturėtų trukdyti taikyti Direktyvą 2009/125/EB. Kartu su minėtąja direktyva ir kitais Sąjungos dokumentais ši direktyva yra platesnės teisinės sistemos dalis, todėl, laikantis visuotinio požiūrio, ją įgyvendinant bus taip pat sutaupyta daugiau energijos bei sumažintas poveikis aplinkai.
(3)
2007 m. kovo 8-9 d. Europos Vadovų Tarybai pirmininkaujančios valstybės narės išvadose buvo pabrėžtas poreikis padidinti energijos vartojimo efektyvumą Sąjungoje, kad būtų pasiektas tikslas - sutaupyti 20 % Sąjungos suvartojamos energijos iki 2020 m., nustatyti atsinaujinančiųjų energijos išteklių vystymo ES mastu ir išmetamo šiltnamio efektą sukeliančių dujų kiekio mažinimo tikslai ir buvo paraginta visapusiškai ir greitai įgyvendinti veiksmus prioritetinėse srityse, nurodytose 2006 m. spalio 19 d. Komisijos komunikate „Efektyvaus energijos vartojimo veiksmų planas: išnaudoti potencialą“. Veiksmų plane pabrėžiamos milžiniškos energijos taupymo galimybės gaminių srityje.
(4)
Su energija susijusių gaminių energijos vartojimo efektyvumo didinimas suteikiant vartotojams informaciją, kad jie galėtų pasirinkti gaminius, yra naudingas visai ES ekonomikai.
(5)
Tikslios, svarbios ir lygintinos informacijos apie su energija susijusių gaminių konkretų energijos suvartojimą teikimas turėtų daryti įtaką galutiniams naudotojams pasirenkant gaminius, kurie suvartoja arba kuriuos naudojant netiesiogiai suvartojama mažiau energijos ir kitų svarbių išteklių, ir tuo pačiu skatinti gamintojus imtis veiksmų, kad jų gaminiai suvartotų mažiau energijos ir kitų svarbių išteklių. Be to, taip netiesiogiai turėtų būti skatinamas šių gaminių efektyvus naudojimas siekiant ES tikslo 20 % sumažinti energijos vartojimą. Neturint šios informacijos, vien tik rinkos veiksniais nebus skatinamas šių gaminių racionalus energijos ir kitų svarbių išteklių naudojimas.
(6)
Turėtų būti priminta, kad galioja Sąjungos ir nacionalinės teisės aktai, kurie vartotojams suteikia tam tikrų teisių, susijusių su įsigytais gaminiais, įskaitant kompensavimą arba gaminių pakeitimą.
(7)
Komisija turėtų pateikti prioritetinių su energija susijusių gaminių sąrašą, kuris galėtų būti priimtas kaip deleguotas teisės aktas pagal šią direktyvą. Toks sąrašas galėtų būti įtrauktas į Direktyvoje 2009/125/EB nurodytą darbo planą.
(8)
Informacija daro labai didelę įtaką rinkos veiksniams, ir todėl būtina įvesti to paties tipo gaminių vienodą ženklinimą, kad potencialūs pirkėjai gautų papildomą standartizuotą informaciją apie šių gaminių su energija susijusias išlaidas ir kitų svarbių išteklių naudojimą, ir būtų imamasi priemonių užtikrinti, kad potencialūs galutiniai naudotojai, nematantys demonstruojamo gaminio ir negalintys matyti etiketės, taip pat gautų šią informaciją. Kad būtų veiksminga ir sėkminga, etiketė turėtų būti lengvai suprantama galutiniams naudotojams, paprasta ir glausta. Dėl to esamas etiketės formatas turėtų būti išsaugotas kaip pagrindas informuoti galutinius naudotojus apie gaminių energijos vartojimo efektyvumą. Informacija apie gaminių suvartojamą energiją ir kita informacija turi būti nustatyta pagal vienodus standartus ir vienodais metodais.
(9)
Kaip nurodyta Komisijos poveikio įvertinimo ataskaitoje, pridedamoje prie Komisijos pasiūlymo dėl šios direktyvos, suvartojamos energijos ženklinimo sistema kaip pavyzdžiu naudojamasi įvairiose pasaulio šalyse.
(10)
Valstybės narės turėtų reguliariai stebėti, kaip laikomasi šios direktyvos reikalavimų ir įtraukti atitinkamą informaciją į ataskaitą, kurią jos pagal šią direktyvą privalo pateikti Komisijai kas ketverius metus, ypač susijusią su tiekėjų ir prekiautojų pareigomis.
(11)
2008 m. liepos 9 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamente (EB) Nr. 765/2008, nustatančiame su gaminių prekyba susijusius akreditavimo ir rinkos priežiūros reikalavimus (6), išdėstytos bendros nuostatos dėl rinkos priežiūros, susijusios su gaminių prekyba. Siekiant įgyvendinti jo tikslus, šioje direktyvoje išdėstomos išsamesnės nuostatos šiuo klausimu. Tos nuostatos atitinka Reglamentą (EB) Nr. 765/2008.
(12)
Taikant visiškai savanorišką sistemą tik nedaugelis gaminių būtų ženklinami, arba standartiniai duomenys būtų pateikiami tik apie nedaugelį gaminių, todėl gali kilti pavojus, kad kai kurie galutiniai naudotojai bus suklaidinti arba net klaidingai informuoti. Ši sistema turėtų užtikrinti, kad visų atitinkamų gaminių etiketėje ir standartinėse gaminių vardinių parametrų lentelėse būtų nurodyta, kiek suvartojama energijos ir kitų svarbių išteklių.
(13)
Naudojant su energija susijusius gaminius daroma tiesioginė arba netiesioginė įtaka suvartojamam įvairių rūšių energijos, iš kurių elektros energija ir dujos yra svarbiausios, kiekiui. Todėl ši direktyva turėtų apimti su energija susijusius gaminius, turinčius tiesioginės ar netiesioginės įtakos suvartojamam bet kurios rūšies energijos kiekiui jų naudojimo metu.
(14)
Kai pateikiant informaciją etiketėje galima paskatinti galutinius naudotojus pirkti efektyvesnius gaminius, deleguotas teisės aktas turėtų būti taikomas tiems su energija susijusiems gaminiams, kuriuos naudojant daroma didelė tiesioginė ar netiesioginė įtaka energijos arba, kai tinka, svarbių išteklių suvartojimui ir kurių efektyvumas gali būti pakankamai pagerintas.
(15)
Siekiant, kad būtų įvykdyti su klimato kaita ir energetiniu saugumu susiję Sąjungos tikslai, ir atsižvelgiant į tai, kad tikimasi, jog bendras gaminių suvartojamos energijos kiekis toliau didės ilgalaikėje perspektyvoje, pagal šią direktyvą priimtuose deleguotuose teisės aktuose prireikus taip pat galėtų būti nustatyta etiketėje pabrėžti didelį gaminio suvartojamos energijos kiekį.
(16)
Kai kurios valstybės narės taiko viešųjų pirkimų politiką, pagal kurią reikalaujama, kad perkančiosios organizacijos pirktų energiją taupančius gaminius. Be to, kai kurios valstybės narės taiko paskatas energiją taupantiems gaminiams. Nustatydamos, ar gaminiai atitinka viešųjų pirkimų arba paskatų reikalavimus, valstybės narės gali taikyti labai skirtingus kriterijus. Pagal šios direktyvos deleguotus teisės aktus nustačius konkrečių gaminių veiksmingumo klases arba lygius, būtų galima sumažinti viešųjų pirkimų ir paskatų skirtumus ir paskatinti naudoti daugiau energiją taupančių gaminių.
(17)
Paskatos, kurias valstybės narės gali taikyti remdamos energiją taupančius gaminius, galėtų būti laikomos valstybės pagalba. Ši direktyva nedaro poveikio jokių valstybės pagalbos procedūrų, kurių dėl tokių paskatų ateityje gali būti imamasi pagal Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo (toliau - SESV) 107 ir 108 straipsnius, rezultatams ir ji neturėtų būti taikoma mokesčiams bei fiskaliniams klausimams. Valstybės narės gali pačios nuspręsti, koks turėtų būti tokių paskatų pobūdis.
(18)
Energiją taupančių gaminių rėmimas pasitelkus ženklinimą, viešuosius pirkimus ir paskatas neturėtų daryti neigiamo poveikio bendram jų aplinkosaugos veiksmingumui ir tokių gaminių veikimui.
(19)
Komisijai reikėtų suteikti įgaliojimus priimti deleguotus teisės aktus pagal SESV 290 straipsnį dėl su energija susijusių gaminių naudojimo metu suvartojamos energijos ir kitų svarbių išteklių nurodymo ženklinant gaminį ir apie jį pateikiant standartinę informaciją. Ypač svarbu, kad Komisija atitinkamai konsultuotųsi parengiamųjų darbų metu, įskaitant ekspertų lygiu.
(20)
Komisija Europos Parlamentui ir Tarybai turėtų reguliariai pateikti pagal šią direktyvą valstybių narių pateiktų ataskaitų apie vykdymo užtikrinimo veiklą ir laikymosi lygį santrauką, apimančią ES ir kiekvieną valstybę narę atskirai.
(21)
Komisija turėtų būti atsakinga už ženklinimo klasifikacijos pritaikymą, siekdama kad ji būtų nuspėjama pramonei ir suprantama vartotojams.
(22)
Atsižvelgiant į atitinkamą gaminį, technologinę pažangą ir papildomo didelio energijos taupymo galimybes, gali reikėti labiau diferencijuoti gaminius taip pagrindžiant klasifikavimo peržiūrą. Tokia peržiūra visų pirma turėtų apimti galimybę pakeisti skalę. Ši peržiūra turėtų būti atliekama kuo greičiau tų gaminių atveju, kurie dėl jų labai novatoriškų savybių gali būti itin svarbūs energijos vartojimo efektyvumui.
(23)
Kai Komisija peržiūrės padarytą pažangą ir 2012 m. pateiks ataskaitą dėl Tvaraus vartojimo bei gamybos ir tvarios pramonės politikos veiksmų plano, ji visų pirma analizuos, ar reikia tolesnių veiksmų gaminių aplinkosauginiam veiksmingumui ir energijos vartojimo efektyvumui gerinti, įskaitant, inter alia, galimybę suteikti vartotojams informaciją apie gaminių išskiriamą anglies junginių kiekį arba gaminių poveikį aplinkai jų gyvavimo ciklo metu.
(24)
Pareiga perkelti šią direktyvą į nacionalinę teisę turėtų apsiriboti tomis nuostatomis, kurios iš esmės skiriasi nuo Direktyvos 92/75/EEB. Pareiga perkelti iš esmės nepakeistas nuostatas kyla iš Direktyvos 92/75/EEB.
(25)
Įgyvendindamos šios direktyvos nuostatas, valstybės narės turėtų stengtis susilaikyti nuo priemonių, kuriomis galėtų būti nustatytos biurokratinės arba sunkiai įvykdomos pareigos atitinkamiems rinkos dalyviams, visų pirma mažosioms ir vidutinėms įmonėms.
(26)
Ši direktyva neturėtų pažeisti valstybių narių pareigų, susijusių su Direktyvos 92/75/EEB perkėlimo į nacionalinę teisę ir taikymo pradžios terminais.
(27)
Pagal Tarpinstitucinio susitarimo dėl geresnės teisėkūros (7) 34 punktą valstybės narės raginamos savo ir Sąjungos interesų labui parengti lenteles, kurios kuo geriau iliustruotų šios direktyvos ir jos perkėlimo į nacionalinę teisę priemonių atitiktį, ir viešai jas paskelbti,
PRIĖMĖ ŠIĄ DIREKTYVĄ:
1 straipsnis
Taikymo sritis
1. Šia direktyva nustatoma sistema, kurios paskirtis - suderinti nacionalines priemones, susijusias su informacija galutiniams naudotojams, ypač ženklinant ir pateikiant standartinę informaciją apie gaminį, taip pat susijusias su energijos naudojimu ir, prireikus, kitų svarbių išteklių suvartojimu gaminio naudojimo metu, ir papildoma informacija apie su energija susijusius gaminius, taip suteikiant galutiniams naudotojams galimybę pasirinkti efektyvesnius gaminius.
2. Ši direktyva taikoma su energija susijusiems gaminiams, kuriuos naudojant daroma didelė tiesioginė ar netiesioginė įtaka energijos ir, kai tinka, kitų svarbių išteklių suvartojimui.
3. Ši direktyva netaikoma:
a)
naudotiems gaminiams;
b)
jokioms keleivinio ar krovininio transporto priemonėms;
c)
duomenų lentelei ar lygiareikšmei prie gaminių saugumo tikslais pritvirtintai informacijai.
2 straipsnis
Apibrėžtys
Šioje direktyvoje:
a) su energija susijęs gaminys arba gaminys- bet kokia prekė, kurią naudojant daroma įtaka energijos vartojimui ir kuri pateikiama į rinką ir (arba) pradedama naudoti Sąjungoje, įskaitant ir dalis, kurios skirtos įmontuoti į su energija susijusius gaminius, kuriems taikoma ši direktyva, ir kurios teikiamos į rinką ir (arba) galutinių naudotojų pradedamos naudoti kaip atskiros dalys ir kurių aplinkosaugos veiksmingumą galima įvertinti atskirai;
b) vardinių parametrų lentelė- standartinė su gaminiu susijusios informacijos lentelė;
c) kiti svarbūs ištekliai- vanduo, cheminės medžiagos ar bet kurios kitos medžiagos, kurias gaminys vartoja įprastinėmis naudojimo sąlygomis;
d) papildoma informacija- kita informacija apie gaminio veikimą ir savybes, kuri susijusi su energijos ar kitų svarbių išteklių suvartojimu ar padeda įvertinti šį suvartojimą, grindžiamą išmatuojamais duomenimis;
e) tiesioginė įtaka- gaminių, kurie faktiškai vartoja energiją jų naudojimo metu, įtaka;
f) netiesioginė įtaka- gaminių, kurie nevartoja energijos, bet prisideda prie energijos taupymo jų naudojimo metu, įtaka;
g) prekiautojas- mažmenininkas ar kitas asmuo, galutiniams naudotojams parduodantis, nuomojantis, siūlantis pirkti išsimokėtinai ar demonstruojantis gaminius;
h) tiekėjas- gamintojas, ar jo įgaliotasis atstovas Sąjungoje arba importuotojas, kuris gaminį pateikia į Sąjungos rinką arba pradeda jį naudoti joje. Jei jų nėra, bet kuris fizinis ar juridinis asmuo, pateikiantis į rinką gaminius, kuriems taikoma ši direktyva, arba pradedantis juos naudoti, laikomas tiekėju;
i) pateikimas į rinką- gaminio pateikimas Sąjungos rinkai pirmą kartą siekiant jį platinti arba naudoti Sąjungoje nesvarbu, ar už atlygį, ar nemokamai ir neatsižvelgiant į pardavimo būdą;
j) pradėjimas naudoti- gaminio panaudojimas pagal paskirtį pirmą kartą Sąjungoje;
k) neleistinas etiketės naudojimas- etiketės naudojimas kitų, nei valstybių narių valdžios institucijos arba ES institucijos, subjektų būdu, kuris nenumatytas šioje direktyvoje arba deleguotame teisės akte.
3 straipsnis
Valstybių narių pareigos
1. Valstybės narės užtikrina, kad:
a)
visi jų teritorijoje įsisteigę tiekėjai ir prekiautojai vykdytų 5 ir 6 straipsniuose nustatytas pareigas;
b)
gaminius, kuriems taikoma ši direktyva, būtų draudžiama ženklinti kitomis etiketėmis, ženklais, simboliais ar užrašais, neatitinkančiais šios direktyvos ir atitinkamų deleguotų teisės aktų, jei dėl to galutiniai naudotojai gali būti klaidinami dėl gaminių naudojimo metu suvartojamos energijos arba, kai tinka, kitų svarbių išteklių;
c)
diegiant etikečių ir vardinių parametrų lentelių apie energijos suvartojimą arba taupymą sistemą būtų vykdomos švietimo ir informacinių reklamų kampanijos, propaguojančios energijos vartojimo efektyvumą ir skatinančios galutinius naudotojus atsakingiau naudoti energiją;
d)
būtų imtasi atitinkamų priemonių skatinti už šios direktyvos įgyvendinimą atsakingas atitinkamas nacionalinės ar regioninės valdžios institucijas bendradarbiauti tarpusavyje ir teikti viena kitai ir Komisijai informaciją, kad šią direktyvą būtų lengviau taikyti. Administracinis bendradarbiavimas ir keitimasis informacija turi būti vykdomas kuo daugiau naudojantis elektroninėmis ryšio priemonėmis, turi būti ekonomiškai efektyvus ir gali būti remiamas pagal atitinkamas ES programas. Taip bendradarbiaujant prireikus turi būti užtikrintas šios procedūros metu perduodamos neskelbtinos informacijos tvarkymo saugumas, konfidencialumas ir jos apsauga. Komisija imasi atitinkamų priemonių, kad skatintų ir remtų šiame punkte minimą valstybių narių bendradarbiavimą.
2. Jeigu valstybė narė nustato, kad gaminys neatitinka visų atitinkamų šios direktyvos ir deleguotų teisės aktų reikalavimų, taikomų etiketėms ir vardinių parametrų lentelėms, tiekėjas įpareigojamas užtikrinti, kad gaminys atitiktų tiems reikalavimams valstybės narės nustatytomis veiksmingomis ir proporcingomis sąlygomis.
Jei yra pakankamai įrodymų, kad gaminys gali neatitikti reikalavimų, atitinkama valstybė narė imasi būtinų prevencinių priemonių ir priemonių, kuriomis siekiama užtikrinti, kad gaminys atitiktų reikalavimus per tiksliai nustatytą terminą, atsižvelgiant į daromą žalą.
Jeigu gaminys ir toliau neatitinka reikalavimų, atitinkama valstybė narė priima sprendimą nustatyti apribojimus ar uždrausti šį gaminį teikti į rinką ir (arba) pradėti naudoti, arba užtikrina, kad jis būtų pašalintas iš rinkos. Jei gaminys pašalinamas iš rinkos arba uždraudžiama jį pateikti į rinką, apie tai nedelsiant informuojama Komisija ir kitos valstybės narės.
3. Kas ketveri metai valstybės narės pateikia Komisijai ataskaitą, kurioje, be kita ko, išsamiai nurodo įgyvendinimo kontrolės priemones ir atitikties lygį jų teritorijose.
Nustatydama gaires, Komisija gali nurodyti šių ataskaitų bendro turinio detales.
4. Komisija reguliariai pateikia tų ataskaitų santrauką Europos Parlamentui ir Tarybai informuoti.
4 straipsnis
Reikalavimai informacijos pateikimui
Valstybės narės užtikrina, kad:
a)
galutinių naudotojų dėmesys į informaciją apie elektros energijos, kitų energijos rūšių bei prireikus kitų svarbių išteklių suvartojimą gaminių naudojimo metu ir į papildomą informaciją būtų atkreipiamas, vadovaujantis pagal šią direktyvą deleguotais teisės aktais vardinių parametrų lentelėse ir etiketėse, susijusiose su parduoti, nuomoti, pirkti išsimokėtinai ar galutiniams naudotojams demonstruoti tiesiogiai arba netiesiogiai bet kokiais nuotolinės prekybos būdais, įskaitant internetą, siūlomais gaminiais;
b)
apie integruotus arba įmontuotus gaminius a punkte nurodyta informacija būtų pateikiama tik tuomet, kai to reikalaujama taikytiname deleguotame teisės akte;
c)
konkretaus su energija susijusių gaminių, kuriems taikomas pagal šią direktyvą priimtas deleguotas teisės aktas, modelio reklamoje, kai pateikiama su energija arba su kaina susijusi informacija, nurodoma gaminio energijos vartojimo efektyvumo klasė;
d)
su energija susijusių gaminių techninėje reklaminėje medžiagoje, kurioje aprašomi konkretūs techniniai gaminio parametrai, visų pirma techniniuose vadovuose ir gamintojo brošiūrose neatsižvelgiant į tai, ar jos būtų atspausdintos, ar pateiktos internete, galutiniams naudotojams suteikiama būtina informacija apie energijos suvartojimą arba nurodoma gaminio energijos vartojimo efektyvumo klasė.
5 straipsnis
Tiekėjų pareigos
Valstybės narės užtikrina, kad:
a)
tiekėjai, teikiantys į rinką arba pradedantys naudoti gaminius, kuriems taikomas deleguotas teisės aktas, laikydamiesi šios direktyvos ir deleguoto teisės akto pateiktų etiketę ir vardinių parametrų lentelę;
b)
tiekėjai parengtų pakankamai išsamią techninę dokumentaciją, kuria remiantis būtų galima įvertinti etiketėje ir vardinių parametrų lentelėje pateiktos informacijos tikslumą. Ta techninė dokumentacija apima:
i)
bendrą gaminio aprašymą;
ii)
prireikus, konstrukcijos skaičiavimų rezultatus;
iii)
bandymų ataskaitas, jeigu jos yra parengtos, įskaitant ir tas, kurias parengė kituose Sąjungos teisės aktuose apibrėžtos atitinkamos notifikuotosios įstaigos;
iv)
kai reikšmės naudojamos panašiems modeliams - nuorodas, pagal kurias būtų galima nustatyti tuos modelius.
Šiuo tikslu tiekėjai gali naudotis dokumentacija, kuri jau buvo parengta vadovaujantis reikalavimais, nustatytais atitinkamuose Sąjungos teisės aktuose.
c)
tiekėjai suteiktų galimybes patikrinti techninę dokumentaciją praėjus penkeriems metams nuo atitinkamo paskutinio gaminio pagaminimo dienos;
Valstybių narių rinkos priežiūros institucijų ir Komisijos prašymu tiekėjai pateikia elektroninę techninės dokumentacijos versiją per 10 darbo dienų nuo valstybės narės kompetentingos institucijos arba Komisijos prašymo gavimo dienos.
d)
gaminiui ženklinti ir informacijai apie jį pateikti būtinas etiketes tiekėjai prekiautojams pateiktų nemokamai;
Neribojant tiekėjų galimybės pasirinkti etikečių pristatymo sistemą, prekiautojams paprašius etiketes tiekėjai pateikia nedelsdami;
e)
be etikečių, tiekėjai pateiktų gaminio vardinių parametrų lentelę;
f)
visose brošiūrose apie gaminį tiekėjai pateiktų gaminio vardinių parametrų lentelę. Jei gaminio brošiūros nepateikiamos, vardinių parametrų lenteles tiekėjas pateikia kartu su kita raštiška informacija apie gaminį;
g)
tiekėjai būtų atsakingi už jų etiketėse ir vardinių parametrų lentelėse pateiktos informacijos tikslumą;
h)
būtų laikoma, kad tiekėjai sutinka, jog etiketėje ar vardinių parametrų lentelėje pateikta informacija būtų skelbiama.
6 straipsnis
Prekiautojų pareigos
Valstybės narės užtikrina, kad:
a)
prekiautojai tinkamai pritvirtintų etiketes, kad jos būtų matomos ir įskaitomos, ir gaminio brošiūroje ar kitame parduodant gaminį galutiniams naudotojams pridedamame dokumente pateiktų vardinių parametrų lentelę;
b)
prekiautojai, demonstruodami gaminį, kuriam taikomas deleguotas teisės aktas, matomoje vietoje, apibrėžtoje taikytiname deleguotame teisės akte, pritvirtintų reikiamą etiketę atitinkama kalba.
7 straipsnis
Nuotolinė prekyba ir kitos prekybos formos
Siūlant gaminius parduoti, nuomoti ar pirkti išsimokėtinai paštu, naudojantis katalogu, internetu, telemarketingu ar bet kokiomis kitomis priemonėmis, kurias taikant nesitikima, kad potencialus galutinis naudotojas pamatys demonstruojamą gaminį, į deleguotus teisės aktus įtraukiama nuostata, užtikrinanti, kad potencialus galutinis naudotojas, prieš pirkdamas gaminį, gaus etiketėje ir vardinių parametrų lentelėje nurodytą informaciją apie gaminį. Deleguotuose teisės aktuose prireikus nurodoma, kaip ta etiketė arba vardinių parametrų lentelė, arba joje nurodyta informacija yra demonstruojama ar pateikiama potencialiam galutiniam naudotojui.
8 straipsnis
Laisvas judėjimas
1. Valstybės narės nedraudžia, neriboja ar netrukdo jų teritorijose pateikti į rinką arba pradėti naudoti gaminius, kurie nurodyti šioje direktyvoje ir taikytiname deleguotame teisės akte ir atitinka jo reikalavimus.
2. Jeigu nėra priešingų įrodymų, valstybės narės laiko, kad etiketės ir vardinių parametrų lentelės atitinka šios direktyvos ir deleguotų teisės aktų nuostatas. Valstybės narės reikalauja tiekėjų pateikti įrodymus pagal 5 straipsnį apie etiketėse ar vardinių parametrų lentelėse pateiktos informacijos tikslumą, jeigu yra pagrindo manyti, kad tokia informacija neteisinga.
9 straipsnis
Viešieji pirkimai ir paskatos
1. Kai gaminiui taikomas deleguotas teisės aktas, organizacijos, kurios sudaro viešojo darbų, prekių ir paslaugų pirkimo sutartis, nurodytas 2004 m. kovo 31 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvoje 2004/18/EB dėl viešojo darbų, prekių ir paslaugų pirkimo sutarčių sudarymo tvarkos derinimo (8), ir kurioms netaikomos išimtys pagal jos 12-18 straipsnius, stengiasi pirkti tik tokius gaminius, kurie atitinka aukščiausių veiksmingumo lygių ir aukščiausios energijos vartojimo efektyvumo klasės kriterijus. Valstybės narės taip pat gali reikalauti, kad perkančiosios organizacijos pirktų tik tokius gaminius, kurie atitinka tuos kriterijus. Valstybės narės gali nustatyti, kad tie kriterijai taikomi atsižvelgiant į ekonominį efektyvumą, ekonominį įgyvendinamumą ir techninį tinkamumą bei pakankamą konkurenciją.
2. 1 dalis taikoma sutartims, kurių apskaičiuota vertė yra lygi Direktyvos 2004/18/EB 7 straipsnyje nustatytoms riboms arba didesnė.
3. Kai valstybės narės taiko bet kurias paskatas gaminiui, kuriam taikomas deleguotas teisės aktas, jos jas taiko aukščiausių veiksmingumo lygių, įskaitant aukščiausios energijos vartojimo efektyvumo klasės gaminiams, kaip nustatyta taikytiname deleguotame teisės akte. Mokestinės ir fiskalinės priemonės nėra paskatos pagal šią direktyvą.
4. Valstybės narės teikdamos paskatas tiek galutiniams naudotojams, naudojantiems itin veiksmingus gaminius, tiek pramonės subjektams, kurie propaguoja ir gamina tokius gaminius, veiksmingumo lygius nurodo klasėmis, kaip apibrėžta taikytiname deleguotame teisės akte, išskyrus tuos atvejus, kai jie nustato aukštesnius veiksmingumo lygius, nei deleguotame teisės akte nustatyta aukščiausios energijos vartojimo efektyvumo klasės viršutinė riba. Valstybės narės gali nustatyti aukštesnius veiksmingumo lygius nei deleguotame teisės akte nustatyta aukščiausios energijos vartojimo efektyvumo klasės viršutinė riba.
10 straipsnis
Deleguoti teisės aktai
1. Kiekvienam gaminio tipui pagal šį straipsnį Komisija deleguotuose teisės aktuose pagal 11, 12, 13 straipsnius nustato išsamią informaciją, susijusią su etiketėmis ir vardinių parametrų lentelėmis.
Jei gaminys atitinka 2 dalyje išvardytus kriterijus, jam taikomas deleguotas teisės aktas pagal 4 dalį.
Deleguotų teisės aktų nuostatomis dėl etiketėje ir vardinių parametrų lentelėje pateikiamos informacijos apie naudojant gaminį suvartojamą energiją ir kitus svarbius išteklius siekiama geriau informuoti galutinius naudotojus, kad rinkdamiesi gaminius jie galėtų priimti labiau informacija pagrįstus sprendimus, ir sudaryti sąlygas rinkos priežiūros institucijoms patikrinti, ar gaminiai atitinka pateiktą informaciją.
Kai deleguotame teisės akte pateikiamos nuostatos ir dėl gaminio energijos vartojimo efektyvumo, ir dėl svarbių išteklių suvartojimo, etiketės dizainu ir turiniu pabrėžiamas gaminio energijos vartojimo efektyvumas.
2. 1 dalyje nurodyti kriterijai yra tokie:
a)
atsižvelgiant į naujausius turimus duomenis ir į Sąjungos rinkai pateiktą gaminių kiekį, gaminiai turi didelį energijos ir, kai tinka, kitų svarbių išteklių taupymo potencialą;
b)
rinkoje esančių vienodo funkcionalumo gaminių atitinkami veiksmingumo lygiai labai skiriasi;
c)
Komisija atsižvelgia į atitinkamus Sąjungos teisės aktus ir savireguliacijos priemones, kaip antai savanoriškus susitarimus, kuriuos taikant tikimasi, kad politikos tikslai bus pasiekti greičiau ar pigiau, nei taikant privalomus reikalavimus.
3. Rengdama deleguoto teisės akto projektą Komisija:
a)
atsižvelgia į tuos Direktyvos 2009/125/EB I priedo 1 dalyje nurodytus aplinkosauginius kriterijus, kurie laikomi reikšmingais atitinkamoje įgyvendinimo priemonėje, priimtoje pagal Direktyvą 2009/125/EB, ir kurie svarbūs galutiniams naudotojams naudojant gaminį;
b)
įvertina akto poveikį aplinkai, galutiniams naudotojams ir gamintojams, įskaitant mažas ir vidutines įmones (MVĮ), susijusį su konkurencingumu (taip pat ir Sąjungai nepriklausančiose rinkose), novatoriškumu, galimybe patekti į rinką ir sąnaudomis bei nauda;
c)
tinkamai konsultuojasi su suinteresuotosiomis šalimis;
d)
nustato įgyvendinimo datą (-as), etapais įgyvendinamąsias arba pereinamąsias priemones arba laikotarpius, atsižvelgdama visų pirma į galimą poveikį MVĮ arba atskiroms gaminių, ypač tų, kuriuos gamina MVĮ, grupėms.
4. Deleguotuose teisės aktuose visų pirma nurodoma:
a)
tikslus gaminių, kuriems taikoma priemonė, tipo apibūdinimas;
b)
matavimo standartai ir metodai, taikomi 1 straipsnio 1 dalyje nurodytai informacijai gauti;
c)
išsami informacija apie 5 straipsnyje nurodytą techninę dokumentaciją;
d)
4 straipsnyje nurodytos etiketės, kuo labiau atitinkančios vienodo dizaino charakteristikas visose gaminių grupėse ir bet kuriuo atveju aiškiai matomos ir įskaitomos, dizainas ir turinys. Etiketės formate kaip pagrindas išlaikoma A-G raidėmis grindžiama klasifikacija; klasifikacijos klasės atitinka didelį energijos ir sąnaudų taupymo skirtumą galutinio naudotojo požiūriu.
Klasifikacija gali būti papildyta trimis papildomomis klasėmis, jei to reikia atsižvelgiant į technologinę pažangą. Tos papildomos klasės yra A+, A++ ir A+++, kuri žymi pačią veiksmingiausią klasę. Iš esmės bendras klasių skaičius neviršys septynių, išskyrus atvejus, kai vis dar yra gaminių, priskirtinų kitoms klasėms.
Spalvų skalė yra sudaryta iš ne daugiau kaip septynių skirtingų spalvų pradedant tamsiai žalia, baigiant raudona. Tik aukščiausios klasės spalvinis kodas visuomet yra tamsiai žalios spalvos. Jeigu yra daugiau negu septynios klasės, tik raudoną spalvą galima dubliuoti.
Klasifikacija peržiūrima visų pirma tada, kai didelė dalis gaminių vidaus rinkoje priskiriama dviem aukščiausioms energijos vartojimo efektyvumo klasėms ir kai galima papildomai sutaupyti dar labiau diferencijuojant gaminius.
Išsamūs galimo gaminių perklasifikavimo kriterijai prireikus nustatomi atitinkamu deleguotu teisės aktu atsižvelgiant į kiekvieną atskirą atvejį.
e)
demonstruojamo gaminio vieta, prie kurios turi būti tvirtinama etiketė ir būdas, kaip etiketė ir (arba) informacija turi būti pateikta siūlymų parduoti, nurodytų 7 straipsnyje, atveju. Jeigu reikia, deleguotuose teisės aktuose gali būti numatyta, kad etiketė turi būti pritvirtinta prie gaminio ar atspausdinta ant pakuotės, arba pateikiama išsami informacija apie ženklinimo reikalavimus kataloguose, nuotolinės prekybos ir prekybos internetu atvejais;
f)
turinys ir prireikus formatas bei kita informacija apie vardinių parametrų lentelę ar 4 straipsnyje ir 5 straipsnio c dalyje nurodyta papildoma informacija. Į vardinių parametrų lentelę įrašoma ir etiketėje pateikta informacija;
g)
etiketės, lengvai matoma ir įskaitoma forma pateikiamos reklamai, konkretus turinys, įskaitant, jei reikia, tam tikro gaminio energijos klasę ir kitą (-us) svarbų (-ius) veiksmingumo lygį (-ius);
h)
kai reikia, pagal d punktą etiketėje nurodytos klasifikacijos (-ų) galiojimo laikas;
i)
etiketėse ir vardinių parametrų lentelėse pateikiamos informacijos tikslumo lygis;
j)
deleguoto teisės akto įvertinimo ir galimo peržiūrėjimo data, atsižvelgiant į technologijų pažangos tempą.
11 straipsnis
Delegavimas
1. Komisijai suteikiami įgaliojimai priimti 10 straipsnyje nurodytus deleguotus teisės aktus penkerių metų laikotarpiui nuo 2010 m. birželio 19 d. Komisija pateikia ataskaitą dėl deleguotų įgaliojimų ne vėliau kaip likus šešiems mėnesiams iki penkerių metų laikotarpio pabaigos. Įgaliojimų delegavimas automatiškai pratęsiamas tokios pačios trukmės laikotarpiams, išskyrus atvejus, kai Europos Parlamentas ar Taryba jį atšaukia pagal 12 straipsnį.
2. Kai tik Komisija priima deleguotą teisės aktą, apie tai ji tuo pačiu metu praneša Europos Parlamentui ir Tarybai.
3. Įgaliojimai priimti deleguotus teisės aktus Komisijai suteikiami laikantis 12 ir 13 straipsniuose nustatytų sąlygų.
12 straipsnis
Delegavimo atšaukimas
1. Europos Parlamentas ar Taryba gali atšaukti 10 straipsnyje nurodytą įgaliojimų delegavimą.
2. Institucija, pradėjusi vidaus procedūrą, kad nuspręstų, ar atšaukti įgaliojimų delegavimą, stengiasi informuoti kitą instituciją ir Komisiją per protingą laikotarpį iki galutinio sprendimo priėmimo dienos, nurodydama deleguotus įgaliojimus, kurie galėtų būti atšaukti.
3. Sprendimu dėl atšaukimo nutraukiamas tame sprendime nurodytų įgaliojimų delegavimas. Jis įsigalioja nedelsiant arba vėlesnę jame nurodytą dieną. Sprendimas neturi poveikio jau galiojančių deleguotų teisės aktų galiojimui. Jis skelbiamas Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.
13 straipsnis
Prieštaravimai dėl deleguotų teisės aktų
1. Europos Parlamentas ar Taryba gali pareikšti prieštaravimus dėl deleguoto teisės akto per du mėnesius nuo pranešimo dienos.
Europos Parlamento ar Tarybos iniciatyva šis laikotarpis pratęsiamas dviems mėnesiams.
2. Jeigu praėjus tam laikotarpiui, nei Europos Parlamentas, nei Taryba nepareiškė prieštaravimų dėl deleguoto teisės akto, deleguotas teisės aktas skelbiamas Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje ir įsigalioja jo nuostatose nurodytą dieną.
Deleguotas teisės aktas gali būti skelbiamas Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje ir įsigalioti iki to laikotarpio pabaigos, jeigu Europos Parlamentas ir Taryba kartu informavo Komisiją, kad jie nepareikš prieštaravimo.
3. Jeigu Europos Parlamentas ar Taryba pareiškia prieštaravimus dėl deleguoto teisės akto, šis aktas neįsigalioja. Prieštaravimus pareiškusi institucija nurodo prieštaravimų dėl deleguoto teisės akto priežastis.
14 straipsnis
Įvertinimas
Ne vėliau kaip 2014 m. gruodžio 31 d. Komisija peržiūri šios direktyvos ir jos deleguotų teisės aktų veiksmingumą bei pateikia ataskaitą Europos Parlamentui ir Tarybai.
Tuo metu Komisija taip pat įvertina:
a)
4 straipsnio c punkto svarbą siekiant šios direktyvos tikslo;
b)
9 straipsnio 1 dalies veiksmingumą;
c)
poreikį iš dalies keisti 10 straipsnio 4 dalies d punktą, atsižvelgiant į techninę pažangą ir į tai, kaip vartotojai supranta etiketės formatą.
15 straipsnis
Sankcijos
Valstybės narės nustato taisykles dėl sankcijų, taikytinų pažeidus nacionalines nuostatas, priimtas pagal šią direktyvą ir jos deleguotus teisės aktus, be kita ko, taikytinų už neleistiną etiketės naudojimą, ir imasi reikiamų priemonių užtikrinti, kad jos būtų įgyvendintos. Numatytos sankcijos turi būti veiksmingos, proporcingos ir atgrasančios. Valstybės narės praneša Komisijai apie šias nuostatas ne vėliau kaip 2011 m. birželio 20 d. ir nedelsdamos praneša Komisijai apie visus vėlesnius toms nuostatoms įtakos turinčius pakeitimus.
16 straipsnis
Perkėlimas į nacionalinę teisę
1. Valstybės narės užtikrina, kad įsigaliotų įstatymai ir kiti teisės aktai, būtini šiai direktyvai įgyvendinti ne vėliau kaip 2011 m. birželio 20 d. Jos nedelsdamos pateikia Komisijai tų nuostatų tekstus.
Jos taiko tas nuostatas nuo 2011 m. liepos 20 d.
Valstybės narės, priimdamos tas nuostatas, daro jose nuorodą į šią direktyvą arba tokia nuoroda daroma jas oficialiai skelbiant. Jose taip pat pateikiamas pareiškimas, kad galiojančiuose įstatymuose ir kituose teisės aktuose pateiktos nuorodos į Direktyvą 92/75/EEB, laikomos nuorodomis į šią direktyvą. Tokios nuorodos darymo tvarką ir to pareiškimo formuluotę nustato valstybės narės.
2. Valstybės narės pateikia Komisijai šios direktyvos taikymo srityje priimtų nacionalinės teisės aktų pagrindinių nuostatų tekstus.
17 straipsnis
Panaikinimas
Direktyva 92/75/EEB su pakeitimais, padarytais reglamentu, nurodytu I priedo A dalyje, panaikinama nuo 2011 m. liepos 21 d., nedarant poveikio valstybių narių įsipareigojimams, susijusiems su tos direktyvos perkėlimo į nacionalinę teisę ir taikymo pradžios terminais, nustatytais I priedo B dalyje.
Nuorodos į Direktyvą 92/75/EEB laikomos nuorodomis į šią direktyvą ir skaitomos pagal II priede pateiktą atitikties lentelę.
18 straipsnis
Įsigaliojimas
Ši direktyva įsigalioja kitą dieną po jos paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.
5 straipsnio d, g ir h punktai taikomi nuo 2011 m. liepos 31 d.
19 straipsnis
Adresatai
Ši direktyva skirta valstybėms narėms.
Priimta Strasbūre 2010 m. gegužės 19 d.