РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 423/2012 НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
от 22 май 2012 година
за изменение на Регламент (ЕО) № 1083/2006 на Съвета по отношение на някои разпоредби, свързани с инструменти за споделяне на риска за държави членки, които изпитват сериозни затруднения във връзка с финансовата си стабилност или са застрашени от такива затруднения
ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взеха предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 177 от него,
като взеха предвид предложението на Европейската комисия,
след предаване на проекта за законодателен акт на националните парламенти,
като взеха предвид становището на Европейския икономически и социален комитет (1),
след консултация с Комитета на регионите,
в съответствие с обикновената законодателна процедура (2),
като имат предвид, че:
(1)
Безпрецедентната глобална финансова криза и икономическият спад сериозно нарушиха икономическия растеж и финансовата стабилност и доведоха до силно влошаване на финансовите, икономическите и социалните условия в редица държави членки.
(2)
Въпреки че вече бяха предприети важни действия за намаляване на отрицателното въздействие от кризата, включително изменения на законодателната рамка, въздействието от финансовата криза върху реалната икономика, пазара на труда и гражданите се проявява в широк мащаб.
(3)
Съгласно член 122, параграф 2 от Договора за функционирането на Европейския съюз, който предвижда възможността за предоставяне на финансова помощ от Съюза на държава-членка, която изпитва трудности или е сериозно застрашена от тежки трудности, причинени, наред с другото, от извънредни обстоятелства извън нейния контрол, с Регламент (ЕС) № 407/2010 на Съвета (3) бе създаден европейски финансов механизъм за финансово стабилизиране с оглед на запазването на финансовата стабилност на Съюза.
(4)
С решения за изпълнение 2011/77/ЕС (4) и 2011/344/ЕС (5) на Съвета бе предоставена финансова помощ съгласно Регламент (ЕС) № 407/2010 съответно на Ирландия и Португалия.
(5)
Гърция вече изпитваше сериозни затруднения по отношение на финансовата си стабилност преди влизането в сила на Регламент (ЕС) № 407/2010. Следователно не беше възможно финансовата помощ за Гърция да се предостави въз основа на посочения регламент.
(6)
Споразумението между кредиторите и кредитното споразумение за Гърция, подписани на 8 май 2010 г., влязоха в сила на 11 май 2010 г. Споразумението между кредиторите трябва да остане в сила и да продължи да има пълно действие за тригодишен програмен период, докато има неизплатени суми в рамките на кредитното споразумение.
(7)
С Регламент (ЕО) № 332/2002 на Съвета от 18 февруари 2002 г. за установяване на механизъм, осигуряващ средносрочна финансова подкрепа за платежния баланс на държавите-членки (6) се предвижда, че Съветът трябва да предоставя взаимна помощ в случаите, когато държава членка, която не е приела еврото, изпитва затруднения или е сериозно застрашена от затруднения във връзка с платежния си баланс.
(8)
С решения 2009/102/ЕО (7) и 2009/459/ЕО (8) на Съвета финансова помощ съгласно Регламент (ЕО) № 332/2002 бе предоставена съответно на Унгария и Румъния.
(9)
На 11 юли 2011 г. финансовите министри на 17-те държави членки от еврозоната подписаха Договора за създаване на Европейски механизъм за стабилност (ЕМС). След решенията, взети от държавните и правителствените ръководители от еврозоната на 21 юли и на 9 декември 2011 г., Договорът беше изменен с цел подобряване на ефективността на механизма и беше подписан на 2 февруари 2012 г. Съгласно същия договор се предвижда до 2013 г. ЕМС да поеме задачите, които понастоящем се изпълняват от Европейския инструмент за финансова стабилност и европейския механизъм за финансово стабилизиране. Поради това ЕМС следва да бъде взет под внимание от настоящия регламент.
(10)
В заключенията си от 23 и 24 юни 2011 г. Европейският съвет приветства намерението на Комисията да задълбочи полезното взаимодействие между програмата за отпускане на заем на Гърция и фондовете на Съюза и подкрепи усилията да бъде увеличен капацитетът на Гърция за усвояване на средства от Съюза, за да стимулира растежа и заетостта, като се пренасочи вниманието към подобряване на конкурентоспособността и създаване на работни места. Наред с това той приветства и подкрепи подготовката от страна на Комисията заедно с държавите членки на широкообхватна програма за техническа помощ за Гърция.
(11)
В декларацията на държавните и правителствените ръководители от еврозоната и институциите на ЕС от 21 юли 2011 г. Комисията и Европейската инвестиционна банка (ЕИБ) бяха приканени да увеличат полезното взаимодействие между програмите за отпускане на заем и фондовете на Съюза във всички държави, получаващи помощ от Съюза или от Международния валутен фонд. Настоящият регламент следва да допринесе за постигането на тази цел.
(12)
В декларацията на членовете на Европейския съвет от 30 януари 2012 г. държавните и правителствените ръководители се договориха за увеличаване на подкрепата за инфраструктурата от страна на ЕИБ като неотложна мярка и приканиха Съвета, Комисията и Европейската инвестиционна банка да разгледат възможностите за засилване на действията на ЕИБ в подкрепа на растежа, както и да направят подходящи препоръки, включително относно възможностите общият бюджет на Европейския съюз да послужи като лост за засилване на финансовия капацитет на Групата на ЕИБ. Настоящият регламент има за цел да отговори на тази покана в контекста на управлението на настоящата криза.
(13)
Изпълнението на оперативните програми и проектите в областта на инфраструктурата и продуктивните инвестиции в Гърция е изправено пред сериозни проблеми, тъй като условията за участие на частния сектор и особено на финансовия сектор се измениха драстично в резултат на икономическата и финансова криза.
(14)
За да се облекчат тези проблеми и да се ускори изпълнението на оперативните програми и проектите, както и за подкрепа на икономическото възстановяване, е необходимо държавите членки, които са изпитали или са били застрашени от сериозни затруднения по отношение на финансовата им стабилност, и на които е предоставена финансова помощ съгласно един от механизмите за финансова помощ, установени в член 77, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1083/2006 на Съвета от 11 юли 2006 г. за определяне на общи разпоредби за Европейския фонд за регионално развитие, Европейския социален фонд и Кохезионния фонд (9), изменен с Регламент (ЕС) № 1311/2011 на Европейския парламент и на Съвета (10), да могат да участват с финансови ресурси от оперативни програми за създаването на инструменти за споделяне на риска, с които се предоставят заеми или гаранции, или други финансови механизми в подкрепа на проекти и операции, предвидени в рамките на дадена оперативна програма.
(15)
Предвид дългогодишния експертен опит на ЕИБ като основна институция за финансиране на инфраструктурни проекти, както и нейният ангажимент да подкрепя икономическото възстановяване, Комисията следва да има възможност да създаде инструменти за споделяне на риска посредством сключване за тази цел на споразумение за сътрудничество с ЕИБ. С цел постигане на правна сигурност е необходимо в Регламент (ЕО) № 1083/2006 да бъдат установени типичните основни ред и условия за такова споразумение за сътрудничество. Що се отнася до специфичното естество на инструментите за споделяне на риска при управлението на кризата, както е предвидено по настоящия регламент, специфичните ред и условия на всяко сътрудничество следва да бъдат определени в отделно споразумение за сътрудничество, което се сключва между Комисията и ЕИБ в съответствие с Регламент (ЕО, Евратом) № 1605/2002 на Съвета от 25 юни 2002 г. относно Финансовия регламент, приложим за общия бюджет на Европейските общности (11).
(16)
С оглед на необходимостта да се разширят възможностите за инвестиции, които могат да се появят в съответните държави членки, Комисията следва също да бъде в състояние да създава инструменти за споделяне на риска с национални или международни органи от публичния сектор или с частноправни субекти, натоварени със задължения по предоставяне на обществена услуга, при осигуряване на достатъчни гаранции, както е посочено в член 54, параграф 2, буква в) от Регламент (ЕО, Евратом) № 1605/2002, при ред и условия, подобни на тези, прилагани за и от ЕИБ.
(17)
За да се реагира бързо в контекста на настоящата икономическа, финансова и социална криза, инструментите за споделяне на риска по настоящия регламент следва да се прилагат от Комисията в съответствие с член 54, параграф 2 от Регламент (ЕО, Евратом) № 1605/2002.
(18)
В интерес на яснотата и правната сигурност в член 36а от Регламент (ЕО) № 1083/2006, така както е изменен с настоящия регламент, следва да бъде добавено определение за инструмент за споделяне на риска. Инструментите за споделяне на риска следва да бъдат използвани за заеми и гаранции, както и за други финансови механизми с цел финансиране на операции, съфинансирани от Европейския фонд за регионално развитие (ЕФРР) или от Кохезионния фонд що се отнася до инвестиционните разходи, които не може да бъдат финансирани като допустими разходи по член 55 от Регламент (ЕО) № 1083/2006 или по правилата на Съюза относно държавните помощи. За тази цел също така е необходимо да се установи дерогация от член 54, параграф 5 от Регламент (ЕО) № 1083/2006.
(19)
Държавата членка, която се стреми да се възползва от инструмента за споделяне на риска, следва да посочи ясно в писменото си искане до Комисията защо счита, че отговаря на едно от условията за допустимост по член 77, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1083/2006 и следва да приложи към своето искане цялата необходима информация, която се изисква от настоящия регламент, с цел да докаже посоченото условие за допустимост. В своето искане държавата членка заявител следва също така да посочи програмите (в това число списъка с предложения на проекти и свързаното с тях финансиране), съфинансирани от ЕФРР или от Кохезионния фонд, както и част от средствата, отпуснати по такива програми за 2012 и 2013 г., които тя желае да разпредели за инструмента за споделяне на риска. Искането на държавата членка следва да бъде предадено на Комисията до 31 август 2013 г. с оглед приемането на решение на Комисията относно участието на държавата членка заявител в инструмент за споделяне на риска до 31 декември 2013 г. Преди решението на Комисията относно искането на държавата членка свързаните оперативни програми в рамките на ЕФРР и Кохезионния фонд следва да бъдат преразгледани в съответствие с член 33, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1083/2006.
(20)
Избраните операции, допустими по инструмента за споделяне на риска, следва да бъдат или големи проекти, които вече са предмет на решение на Комисията съгласно член 41 от Регламент (ЕО) № 1083/2006, или други проекти, съфинансирани от Европейския фонд за регионално развитие и Кохезионния фонд и включени в една или повече от техните оперативни програми, когато за тези проекти липсва финансиране по отношение на инвестиционните разходи, които трябва да бъдат поети от частни инвеститори. И накрая, в зависимост от наличността на средства в рамките на инструмента за споделяне на риска, избраните операции могат да бъдат и операции, които допринасят за постигане на целите на националната стратегическа референтна рамка на държавата членка заявител и на стратегическите насоки на Общността за сближаване и които поради своето естество допринасят за подпомагането на растежа и засилването на икономическото възстановяване.
(21)
Освен това държавата членка заявител следва да посочи в искането си наличната сума, която се използва изключително в нейна полза в рамките на финансовите средства за политиката ѝ на сближаване в съответствие с член 18, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1083/2006 и която би могла да бъде заделена за целите на инструмента за споделяне на риска изключително от поетите задължения в бюджета на Съюза, подлежащи на изпълнение през 2012 г. и 2013 г. съгласно член 75, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 1083/2006, като тази сума не следва да надвишава 10 % от общия индикативен размер на разпределените средства за държавата членка заявител за периода 2007-2013 г. по отношение на ЕФРР и Кохезионния фонд, одобрен в съответствие с член 28, параграф 3, буква б) от Регламент (ЕО) № 1083/2006. Най-накрая е необходимо да се гарантира, че финансирането от Съюза на инструмента за споделяне на риска, в това число на разходите за управлението и други допустими разходи, е ясно ограничено до горепосочената максимална сума от приноса на Съюза за инструмента за споделяне на риска и че не следва да има други условни задължения за общия бюджет на Европейския съюз. Следователно всеки остатъчен риск, присъщ на финансираните операции по създадения инструмент за споделяне на риска, следва да бъде поет или от ЕИБ, или от националните или международните органи на публичния сектор, или от частноправни субекти със задължение за предоставяне на обществена услуга, с който инструментът за споделяне на риска е бил създаден по смисъла на споразумение за сътрудничество. По настоящия регламент следва да има възможност за повторно използване на върнати средства или на остатъчни суми, разпределени за инструмента за споделяне на риска, в полза на същата държава членка по нейно искане и в рамките на същия инструмент за споделяне на риска, при условие че тя продължава да изпълнява условията за допустимост.
(22)
Комисията следва да се увери, че информацията, подадена от държавата членка заявител, е правилна и че искането на държавата членка е обосновано, като Комисията следва да разполага с правомощието чрез акт за изпълнение в рамките на четири месеца след подаване на искането от държавата членка да приеме решение относно реда и условията за участие на държавата членка заявител в инструмента за споделяне на риска. Само проекти, за които е взето положително решение за финансиране от ЕИБ, от национални или международни органи от публичния сектор или от частноправни субекти, натоварени със задължения по предоставяне на обществена услуга, следва обаче да бъдат приемани за допустими за финансиране чрез създадения инструмент за споделяне на риска. В интерес на прозрачността и на правната сигурност решението на Комисията следва да се публикува в Официален вестник на Европейския съюз.
(23)
Поради свързаните с управлението на кризата цел и естество на инструмента за споделяне на риска, който се въвежда с настоящия регламент, както и поради безпрецедентната криза на международните пазари и икономическия спад, които сериозно нарушиха финансовата стабилност на няколко държави членки и изискват бърза реакция с цел противодействие на последиците за реалната икономика, пазара на труда и за гражданите, е целесъобразно настоящият регламент да влезе в сила в деня на публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
(24)
Поради това Регламент (ЕО) № 1083/2006 следва да бъде съответно изменен,
ПРИЕХА НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Регламент (ЕО) № 1083/2006 се изменя, както следва:
1)
в член 14 параграф 1 се заменя със следното:
„1. Бюджетът на Европейския съюз, отделен за фондовете, се изпълнява в рамките на поделено управление между държавите членки и Комисията в съответствие с член 53, буква б) от Регламент (ЕО, Евратом) № 1605/2002 на Съвета от 25 юни 2002 г. относно Финансовия регламент, приложим за общия бюджет на Европейските общности (12) с изключение на инструмента за споделяне на риска, посочен в член 36a от настоящия регламент, и на техническата помощ, посочена в член 45 от настоящия регламент.
Принципът на добро финансово управление се прилага в съответствие с член 48, параграф 2 от Регламент (ЕО, Евратом) № 1605/2002.
2)
вмъква се следният член:
„Член 36а
Инструмент за споделяне на риска
1. За целите на настоящия член „инструмент за споделяне на риска“ означава финансов инструмент, който гарантира пълно или частично покриване на определен риск, по целесъобразност срещу договорено възнаграждение.
2. Държава членка, която отговаря на едно от условията, определени в член 77, параграф 2, букви а), б) и в), може да внесе част от всички разпределени финансови средства в съответствие с членове 19 и 20 в инструмент за споделяне на риска, който се създава със споразумение за сътрудничество, сключено от Комисията с Европейската инвестиционна банка или с национални или международни органи от публичния сектор, или с частноправни субекти, натоварени със задължения по предоставяне на обществена услуга, при осигуряване на достатъчни гаранции, както е посочено в член 54, параграф 2, буква в) от Регламент (ЕО, Евратом) № 1605/2002, при подобен ред и условия на тези, които се прилагат за ЕИБ и от нея („субект, изпълнител по договора“), за покриване на средствата, заделени за провизии и капитал за гаранции и заеми, както и други финансови механизми, предоставяни чрез инструмента за споделяне на риска.
3. Споразумението за сътрудничество, посочено в параграф 2, съдържа по-конкретно правила относно: общия размер на приноса на Съюза и график за предоставянето му; условията по доверителната сметка, определени от субекта, изпълнител по договора; критериите за допустимост за използване на приноса на Съюза; подробните правила за точното споделяне на риска (включително коефициент на ливъридж), които се покриват от субекта, изпълнител по договора, и предоставените от него гаранции; ценообразуването на инструмента за споделяне на риска въз основа на рисковия марж и покритието на всички административни разходи по инструмента за споделяне на риска; прилагането и процедурата за одобрение на проектните предложения, обхванати от инструмента за споделяне на риска; периода на наличност на инструмента за споделяне на риска; и изискванията за докладване.
Точното споделяне на риска (в това число коефициентът на ливъридж), което се предприема вследствие на споразумението за сътрудничество от субекта, изпълнител по договора, има за цел да възлиза като средна стойност най-малко на 1,5 пъти от размера на приноса на Съюза в инструмента за споделяне на риска.
Плащанията към инструмента за споделяне на риска се извършват на траншове в съответствие с планираното използване на инструмента за споделяне на риска при предоставяне на заеми и гаранции за финансирането на специфични операции.
4. Чрез дерогация от член 54, параграф 5 инструментът за споделяне на риска се използва за финансиране на операции, съфинансирани от Европейския фонд за регионално развитие или Кохезионния фонд, по отношение на инвестиционните разходи, които не може да бъдат финансирани като допустими разходи съгласно член 55 или съгласно правилата на Съюза относно държавните помощи.
Той може също така да се използва за финансиране на операции, които допринасят за постигането на целите на националната стратегическа референтна рамка на държавата членка заявител и на стратегическите насоки на Общността относно сближаването по Решение 2006/702/ЕО на Съвета (13) и които операции придават най-голяма добавена стойност на стратегията на Съюза за интелигентен, устойчив и приобщаващ растеж.
5. Инструментът за споделяне на риска се въвежда от Комисията в рамките на непрякото централизирано управление в съответствие с членове 54 и 56 от Регламент (ЕО, Евратом) № 1605/2002.
6. Държава членка, която иска да се възползва от инструмента за споделяне на риска, подава писмено искане до Комисията до 31 август 2013 г. В своето искане държавата членка предоставя цялата необходима информация, за да се установи:
а)
че тя отговаря на едно от условията, посочени в член 77, параграф 2, буква а), б) и в), чрез позоваване на решение на Съвета или на друг правен акт, доказващ допустимостта спрямо нея;
б)
списъкът на програми (включително предложения за проекти и свързани с тях нужди от финансиране), съфинансирани от ЕФРР или от Кохезионния фонд, и частта от средствата за такива програми за 2012 г. и 2013 г., които държавата членка иска да преразпредели от тези програми към инструмента за споделяне на риска;
в)
списъкът на предложени проекти съгласно параграф 4, втора алинея, и частта от средствата, разпределени за 2012 г. и 2013 г., които държавата членка иска да бъдат извадени от тези програми с цел преразпределянето на същите средства към инструмента за споделяне на риска;
г)
наличната сумата, която се използва изключително в нейна полза, в рамките на финансовите средства за политиката ѝ на сближаване съгласно член 18, параграф 2, и посочване на сумата, която може да бъде заделена за целите на инструмента за споделяне на риска изключително от ангажиментите от бюджета на Съюза, които подлежат на изпълнение през 2012 г. и 2013 г. съгласно член 75, параграф 1.
7. След като се увери, че искането на държавата членка е обосновано, в рамките на четири месеца след искането на съответната държава членка Комисията приема решение посредством акт за изпълнение, с което посочва системата, която е установена, за да се гарантира, че наличната сумата се използва изключително в полза на държавата членка, която я е предоставила в рамките на финансовите средства, разпределени за политиката на сближаване съгласно член 18, параграф 2, и определя реда и условията за участие на държавата членка заявител в инструмента за споделяне на риска. Редът и условията обхващат по-специално следното:
а)
проследяването и отчитането, информацията за използването на средствата, условията за плащане и системите за мониторинг и контрол;
б)
структурата на таксите и на другите административни и управленски разходи;
в)
индикативен списък на допустимите проекти за финансиране; и
г)
максималния размер на приноса на Съюза, който може да бъде разпределен към инструмента за споделяне на риска от отпуснатите финансови средства на държавите членки и вноските за практическото прилагане.
Решението на Комисията се публикува в Официален вестник на Европейския съюз.
Когато взема решение по искане на държава членка, Комисията гарантира, че само проекти, за които е взето положително решение за финансиране от ЕИБ, от национални или международни органи от публичния сектор или от частноправни субекти, натоварени със задължения по предоставяне на обществена услуга, се приемат за допустими за финансиране чрез създаден инструмент за споделяне на риска.
8. Решението на Комисията, посочено в параграф 7, се предшества от преразглеждане на съответните оперативни програми по ЕФРР и Кохезионния фонд в съответствие с член 33, параграф 2.
9. Разпределените финансови средства за инструмента за споделяне на риска са строго ограничени и не надвишават 10 % от общия индикативен размер на разпределените средства за държавата членка заявител за периода 2007-2013 г. по отношение на ЕФРР и Кохезионния фонд, който е бил одобрен в съответствие с член 28, параграф 3, буква б). Разпределените финансови средства, отпуснати за проекти съгласно параграф 4, втора алинея от настоящия член, са ограничени до сумите, останали на разположение след финансиране на операциите, посочени в параграф 4, първа алинея от настоящия член. Извън общия принос на Съюза в инструмента за споделяне на риска, одобрена с решението, посочено в параграф 7 от настоящия член, участието на Съюза в инструмент за споделяне на риска не създава допълнителни условни задължения нито за общия бюджет на Европейския съюз, нито за съответната държава членка.
10. Всички върнати средства или остатъчни суми, останали след приключването на операция, която се покрива от инструмента за споделяне на риска, могат да бъдат използвани повторно по искане на съответната държава членка в рамките на инструмента за споделяне на риска, при условие че държавата членка продължава да отговаря на едно от условията, определени в член 77, параграф 2, букви а), б) и в). Ако държавата членка вече не отговаря на никое от посочените условия, върнатите средства или остатъчната сума се разглеждат като целеви приходи по смисъла на член 18 от Регламент (ЕО, Евратом) № 1605/2002. По искане на съответната държава членка допълнителните бюджетни кредити за поети задължения, създадени като резултат от тези целеви приходи, се добавят през следващата година към финансовите средства, разпределени за тази държава членка в рамките на политиката на сближаване.
Член 2
Настоящият регламент влиза в сила в деня на публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави членки.
Съставено в Страсбург на 22 май 2012 година.
EUROPOS PARLAMENTO IR TARYBOS REGLAMENTAS (ES) Nr. 423/2012
2012 m. gegužės 22 d.
kuriuo dėl tam tikrų rizikos pasidalijimo priemonių nuostatų, taikytinų valstybėms narėms, kurios turi didelių finansinio stabilumo sunkumų ar kurioms tokie sunkumai gresia, iš dalies keičiamas Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1083/2006
EUROPOS PARLAMENTAS IR EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
atsižvelgdami į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 177 straipsnį,
atsižvelgdami į Europos Komisijos pasiūlymą,
perdavus teisėkūros procedūra priimamo akto projektą nacionaliniams parlamentams,
atsižvelgdami į Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nuomonę (1),
pasikonsultavę su Regionų komitetu,
laikydamiesi įprastos teisėkūros procedūros (2),
kadangi:
(1)
beprecedentė pasaulinė finansų krizė ir ekonomikos nuosmukis labai pakenkė ekonomikos augimui bei finansiniam stabilumui ir labai pablogino kelių valstybių narių finansinę, ekonominę ir socialinę padėtį;
(2)
nors neigiamiems krizės padariniams sušvelninti jau imtasi svarbių priemonių, įskaitant teisės aktų sistemos pakeitimus, finansų krizės poveikis realiajai ekonomikai, darbo rinkai ir piliečiams labai juntamas;
(3)
remiantis Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 122 straipsnio 2 dalimi, kuria numatoma galimybė teikti Sąjungos finansinę paramą valstybei narei, kuri patiria sunkumų ar kuriai gresia dideli sunkumai dėl, inter alia, išimtinių jos nekontroliuojamų aplinkybių, Tarybos reglamentu (ES) Nr. 407/2010 (3) buvo nustatyta Europos finansinės padėties stabilizavimo priemonė siekiant išsaugoti Sąjungos finansinį stabilumą;
(4)
Tarybos įgyvendinimo sprendimais 2011/77/ES (4) ir 2011/344/ES (5) finansinė parama pagal Reglamentą (ES) Nr. 407/2010 buvo atitinkamai suteikta Airijai ir Portugalijai;
(5)
Graikija jau turėjo didelių finansinio stabilumo sunkumų prieš įsigaliojant Reglamentui (ES) Nr. 407/2010. Todėl finansinė parama Graikijai negalėjo būti grindžiama tuo reglamentu;
(6)
2010 m. gegužės 8 d. pasirašytas Kreditorių susitarimas ir Susitarimas dėl paskolos Graikijai įsigaliojo 2010 m. gegužės 11 d. Kreditorių susitarimas lieka visas galioti trejų metų programos laikotarpiu, kol yra pagal Susitarimą dėl paskolos mokėtinų sumų;
(7)
2002 m. vasario 18 d. Tarybos reglamente (EB) Nr. 332/2002 dėl priemonės, teikiančios vidutinės trukmės finansinę pagalbą valstybių narių mokėjimų balansams, sukūrimo (6) nustatyta, kad Taryba turi suteikti savitarpio pagalbą, jei euro neįsivedusi valstybė narė susiduria su mokėjimų balanso sunkumais ar jai kyla didelė mokėjimų balanso sunkumų grėsmė;
(8)
Tarybos sprendimais 2009/102/EB (7) ir 2009/459/EB (8) finansinė parama pagal Reglamentą (EB) Nr. 332/2002 buvo atitinkamai suteikta Vengrijai ir Rumunijai;
(9)
2011 m. liepos 11 d. septyniolikos euro zonos valstybių narių finansų ministrai pasirašė Europos stabilumo mechanizmo (toliau - ESM) kūrimo sutartį. Priėmus euro zonos valstybių ir vyriausybių vadovų 2011 m. liepos 21 d. ir gruodžio 9 d. sprendimus, sutartis buvo iš dalies pakeista, siekiant pagerinti mechanizmo veiksmingumą, ir pasirašyta 2012 m. vasario 2 d. Pagal šią sutartį ne vėliau kaip 2013 m. ESM bus perduotos dabartinės Europos finansinio stabilumo fondo ir Europos finansinės padėties stabilizavimo priemonės užduotys. Todėl šiame reglamente reikėtų atsižvelgti į ESM;
(10)
savo 2011 m. birželio 23 ir 24 d. išvadose Europos Vadovų Taryba palankiai įvertino Komisijos ketinimą didinti sąveiką tarp Graikijai skirtos paskolų programos ir Sąjungos fondų bei parėmė pastangas didinti Graikijos gebėjimą panaudoti Sąjungos lėšas, kad būtų skatinamas ekonomikos augimas ir užimtumas, dėmesį sutelkiant į konkurencingumo didinimą ir darbo vietų kūrimą. Be to, ji palankiai įvertino ir parėmė tai, kad Komisija kartu su valstybėmis narėmis parengė išsamią techninės paramos Graikijai programą;
(11)
2011 m. liepos 21 d. euro zonos valstybių arba vyriausybių vadovų ir ES institucijų pareiškime Komisija ir Europos investicijų bankas (toliau - EIB) paraginti didinti paskolų programų ir Sąjungos lėšų sąveiką visose šalyse, kurioms teikiama Sąjungos ar Tarptautinio valiutos fondo parama. Šiuo reglamentu turėtų būti padedama siekti to tikslo;
(12)
2012 m. sausio 30 d. Europos Vadovų Tarybos narių pareiškime valstybių ir vyriausybių vadovai susitarė stiprinti EIB paramą infrastruktūrai kaip priemonę, kurią būtina skubiai įgyvendinti, ir paragino Tarybą, Komisiją ir EIB apsvarstyti galimybes plėtoti EIB paramos ekonomikos augimui veiksmus ir pateikti tinkamas rekomendacijas, taip pat apsvarstyti galimybes iš Europos Sąjungos bendrojo biudžeto daryti įtaką EIB grupės finansavimo pajėgumams. Šiuo reglamentu siekiama atsiliepti į tą raginimą sprendžiant su dabartinės krizės valdymu susijusius uždavinius;
(13)
Graikijoje įgyvendinant veiksmų programas ir projektus infrastruktūros ir investicijų į gamybą srityje susiduriama su didelėmis problemomis, nes dėl ekonomikos ir finansų krizės labai pasikeitė privačiojo sektoriaus ir ypač finansų sektoriaus dalyvavimo sąlygos;
(14)
siekiant sumažinti tas problemas, paspartinti veiksmų programų ir projektų įgyvendinimą ir sustiprinti ekonomikos atsigavimą, būtina, kad didelių sunkumų dėl savo finansinio stabilumo patyrusios valstybės narės arba valstybės narės, kurioms grėsė tokie sunkumai, ir kurioms suteikta finansinė parama pagal vieną iš 2006 m. liepos 11 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 1083/2006, nustatančio bendrąsias nuostatas dėl Europos regioninės plėtros fondo, Europos socialinio fondo ir Sanglaudos fondo (9), iš dalies pakeisto Europos Parlamento ir Tarybos reglamentu (ES) Nr. 1311/2011 (10), 77 straipsnio 2 dalyje nurodytų finansinės paramos priemonių, galėtų dalį veiksmų programos finansinių išteklių skirti rizikos pasidalijimo priemonėms, pagal kurias veiksmų programų projektams ir atskiriems veiksmams galėtų būti teikiamos paskolos ir garantijos, parengti;
(15)
kadangi EIB turi ilgalaikės pagrindinio infrastruktūros projektų finansuotojo patirties ir yra įsipareigojęs padėti atgaivinti ekonomiką, Komisija turėtų turėti galimybę nustatyti rizikos valdymo priemones, šiuo tikslu su EIB sudarydama bendradarbiavimo susitarimą. Siekiant užtikrinti teisinį tikrumą, Reglamente (EB) Nr. 1083/2006 reikia nustatyti tipines pagrindines tokio bendradarbiavimo susitarimo sąlygas. Kadangi pagal šį reglamentą nustatytos rizikos pasidalijimo priemonės yra ypatingo pobūdžio, atskirame bendradarbiavimo susitarime, kurį sudarys Komisija ir EIB pagal 2002 m. birželio 25 d. Tarybos reglamentą (EB, Euratomas) Nr. 1605/2002 dėl Europos Bendrijų bendrajam biudžetui taikomo finansinio reglamento (11), turėtų būti nustatytos konkrečios kiekvieno bendradarbiavimo sąlygos;
(16)
kadangi reikia didinti investavimo galimybes, kurių gali atsirasti atitinkamoje valstybėje narėje, Komisija turėtų turėti galimybę nustatyti rizikos pasidalijimo priemones taip pat ir su nacionalinėmis ar tarptautinėmis viešojo sektoriaus įstaigomis arba viešąsias paslaugas teikiančiais subjektais, kuriems taikoma privatinė teisė, teikdama tinkamas garantijas, kaip nurodyta Reglamento (EB, Euratomas) Nr. 1605/2002 54 straipsnio 2 dalies c punkte, sąlygomis, kurios panašios į EIB arba šio banko taikomas sąlygas;
(17)
kad būtų galima greitai reaguoti esant dabartinei ekonomikos, finansų ir socialinei krizei, pagal šį reglamentą numatytas rizikos pasidalijimo priemones pagal Reglamento (EB, Euratomas) Nr. 1605/2002 54 straipsnio 2 dalį turėtų įgyvendinti Komisija;
(18)
siekiant aiškumo ir teisinio tikrumo, į Reglamento (EB) Nr. 1083/2006, iš dalies pakeisto šiuo reglamentu, 36a straipsnį reikėtų įtraukti rizikos pasidalijimo priemonės termino apibrėžtį. Rizikos pasidalijimo priemonės turėtų būti taikomos paskoloms ir garantijoms bei kitoms finansinėms priemonėms, siekiant finansuoti veiksmus, kuriuos bendrai finansuoja Europos regioninės plėtros fondas (toliau - ERPF) arba Sanglaudos fondas, ir kurie susiję su investicinėmis išlaidomis, kurių negalima laikyti tinkamomis finansuoti išlaidomis pagal Reglamento (EB) Nr. 1083/2006 55 straipsnį arba pagal Sąjungos taisykles dėl valstybės pagalbos. Šiuo tikslu taip pat būtina nustatyti Reglamento (EB) Nr. 1083/2006 54 straipsnio 5 dalies taikymo išimtį;
(19)
Valstybė narė, siekianti pasinaudoti rizikos pasidalijimo priemone, rašytiniame prašyme Komisijai turėtų aiškiai nurodyti, kodėl ji mano atitinkanti vieną iš Reglamento (EB) Nr. 1083/2006 77 straipsnio 2 dalyje nustatytų tinkamumo sąlygų, ir turėtų prie prašymo pridėti visą informaciją, kurią būtina pateikti pagal šį reglamentą siekiant įrodyti atitikimą konkrečiai tinkamumo sąlygai. Prašymą teikianti valstybė narė prašyme taip pat turėtų nurodyti bendrai iš ERPF arba Sanglaudos fondo finansuojamas programas (įskaitant projektų pasiūlymų ir susijusių finansavimo poreikių sąrašą) ir nurodyti, kokią dalį 2012 ir 2013 m. asignavimų tokioms programoms ji nori skirti rizikos pasidalijimo priemonei. Todėl valstybės narės prašymas turėtų būti perduotas Komisijai ne vėliau kaip 2013 m. rugpjūčio 31 d. tam, kad Komisija sprendimą dėl prašymą pateikusios valstybės narės dalyvavimo rizikos pasidalijimo priemonėje priimtų ne vėliau kaip 2013 m. gruodžio 31 d. Prieš Komisijai priimant sprendimą dėl valstybės narės prašymo pagal Reglamento (EB) Nr. 1083/2006 33 straipsnio 2 dalį, atitinkamos iš ERPF ir Sanglaudos fondo finansuojamos veiksmų programos turėtų būti peržiūrimos;
(20)
atrinkti veiksmai, tinkami pagal rizikos pasidalijimo priemonę, turėtų būti arba svarbūs projektai, dėl kurių jau priimtas Komisijos sprendimas pagal Reglamento (EB) Nr. 1083/2006 41 straipsnį, arba kiti projektai, kuriuos bendrai finansuoja ERPF arba Sanglaudos fondas ir kurie vykdomi pagal vieną ar daugiau jų veiksmų programų, kai šiems projektams trūksta lėšų investicinėms išlaidoms, kurias turi padengti privatūs investuotojai. Galiausiai atrinktais veiksmais taip pat gali būti veiksmai, kuriuos įgyvendinant siekiama prašymą pateikusios valstybės narės nacionalinės strateginės pamatinės programos ir Bendrijos strateginių sanglaudos gairių tikslų ir kurie dėl savo ypatybių prisideda remiant ekonomikos augimą ir stiprinant ekonomikos atgaivinimą, kai turima lėšų pagal rizikos pasidalijimo priemonę;
(21)
be to, prašymą teikianti valstybė narė prašyme turėtų nurodyti, kiek ji turi specialiai jos sanglaudos politikos įgyvendinimo reikmėms pagal Reglamento (EB) Nr. 1083/2006 18 straipsnio 2 dalį skirtų lėšų, kurios gali būti numatytos rizikos pasidalijimo priemonės tikslams išimtinai iš Sąjungos biudžeto įsipareigojimų, kurie turi būti vykdomi 2012 ir 2013 m. pagal Reglamento (EB) Nr. 1083/2006 75 straipsnio 1 dalį, ir kurios neturėtų viršyti 10 % orientacinių visų prašymą teikiančiai valstybei narei 2007-2013 m. dėl ERPF ir Sanglaudos fondo skirtų asignavimų, kurie buvo patvirtinti pagal Reglamento (EB) Nr. 1083/2006 28 straipsnio 3 dalies b punktą. Galiausiai būtina užtikrinti, kad rizikos pasidalijimo priemonei, įskaitant valdymo mokesčius ir kitas finansuoti tinkamas išlaidas, teikiamas Sąjungos finansavimas būtų aiškiai ribotas ir neviršyti minėtosios maksimalios Sąjungos indėlio į rizikos pasidalijimo priemonę sumos ir kad Europos Sąjungos bendrajam biudžetui neatsirastų papildomų neapibrėžtųjų įsipareigojimų. Todėl bet kokią pagal nustatytą rizikos pasidalijimo priemonę finansuojamiems veiksmams būdingą riziką turėtų prisiimti arba EIB, arba nacionalinės ar tarptautinės viešojo sektoriaus įstaigos, arba viešąsias paslaugas teikiantys subjektai, kuriems taikoma privatinė teisė, su kuriais sudarius bendradarbiavimo susitarimą nustatyta rizikos pasidalijimo priemonė. Pakartotinai naudoti grįžtamąsias lėšas arba bet kurias likusias sumas, skirtas rizikos pasidalijimo priemonei, pagal šį reglamentą turėtų būti leidžiama tai pačiai valstybei narei, jai paprašius, ir taikant tą pačią rizikos pasidalijimo priemonę, jei valstybė narė toliau atitinka tinkamumo sąlygas;
(22)
Komisija turėtų patikrinti, kad prašymą teikiančios valstybės narės pateikta informacija yra teisinga ir tos valstybės narės prašymas yra pagrįstas, ir Komisijai turėtų būti suteikti įgaliojimai per keturis mėnesius nuo valstybės narės prašymo pateikimo dienos, pasinaudojus teise priimti įgyvendinimo aktus, priimti sprendimą dėl valstybės narės dalyvavimo rizikos pasidalijimo priemonėje sąlygų. Vis dėlto tinkamais gauti finansavimą iš rizikos pasidalijimo priemonės turėtų būti laikomi tik tie projektai, dėl kurių finansavimo palankų sprendimą priėmė, priklausomai nuo aplinkybių, arba EIB, arba nacionalinės ar tarptautinės viešojo sektoriaus įstaigos, arba viešąsias paslaugas teikiantys subjektai, kuriems taikoma privatinė teisė. Siekiant skaidrumo ir teisinio tikrumo, Komisijos sprendimas turėtų būti paskelbtas Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje;
(23)
atsižvelgiant į krizės valdymo tikslą ir šiame reglamente numatytos rizikos pasidalijimo priemonės pobūdį, taip pat į precedento neturinčią, tarptautinėms rinkoms poveikį darančią krizę ir ekonomikos nuosmukį, kurie labai pakenkė kelių valstybių narių finansiniam stabilumui, ir dėl kurių reikia imtis skubių veiksmų siekiant atremti jų poveikį realiajai ekonomikai, darbo rinkai ir piliečiams, šis reglamentas turėtų įsigalioti jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje dieną;
(24)
todėl Reglamentas (EB) Nr. 1083/2006 turėtų būti atitinkamai iš dalies pakeistas,
PRIĖMĖ ŠĮ REGLAMENTĄ:
1 straipsnis
Reglamentas (EB) Nr. 1083/2006 iš dalies keičiamas taip:
1)
14 straipsnio 1 dalis pakeičiama taip:
„1. Fondams skirtas Europos Sąjungos biudžetas įgyvendinamas valstybių narių ir Komisijos pasidalijamojo valdymo būdu pagal 2002 m. birželio 25 d. Tarybos reglamento (EB, Euratomas) Nr. 1605/2002 dėl Europos Bendrijų bendrajam biudžetui taikomo finansinio reglamento (12) 53 straipsnio b punktą, išskyrus šio reglamento 36a straipsnyje nurodytą priemonę ir šio reglamento 45 straipsnyje nurodytą techninę pagalbą.
Patikimo finansų valdymo principas taikomas laikantis Reglamento (EB, Euratomas) Nr. 1605/2002 48 straipsnio 2 dalies.
2)
įterpiamas šis straipsnis:
„36a straipsnis
Rizikos pasidalijimo priemonė
1. Pagal šį straipsnį rizikos pasidalijimo priemonė - finansinė priemonė, kuria garantuojamas visiškas arba dalinis apibrėžtos rizikos padengimas, jei tikslinga, mainais už sutartą atlygį.
2. Valstybė narė, atitinkanti vieną iš 77 straipsnio 2 dalies a, b ir c punktuose nustatytų sąlygų, dalį visos lėšų sumos, paskirstytos pagal 19 ir 20 straipsnius, gali skirti rizikos pasidalijimo priemonei, kuri nustatoma pagal bendradarbiavimo susitarimą, kurį Komisija sudaro su EIB arba su nacionalinėmis ar tarptautinėmis viešojo sektoriaus įstaigomis arba viešąsias paslaugas teikiančiais subjektais, kuriems taikoma privatinė teisė, teikdama tinkamas garantijas, kaip nurodyta Reglamento (EB, Euratomas) Nr. 1605/2002 54 straipsnio 2 dalies c punkte, sąlygomis, panašiomis į EIB (toliau - pagal sutartį įgyvendinanti institucija) ir šiam bankui taikomas sąlygas, siekiant parūpinti garantijas, paskolas arba gauti kitas finansines priemones, teikiamas pagal rizikos pasidalijimo priemonę, ir skirti joms kapitalą.
3. 2 dalyje nurodytame bendradarbiavimo susitarime pateikiamos taisyklės, visų pirma dėl: bendros Sąjungos įnašo sumos ir jos pateikimo tvarkaraščio; patikos sąskaitos sąlygų, kurias nustato pagal sutartį įgyvendinanti institucija; tinkamumo naudotis Sąjungos įnašu kriterijų; tikslių rizikos, kurią turi padengti pagal sutartį įgyvendinanti institucija, pasidalijimo detalių (įskaitant sverto koeficientą), ir garantijų, kurias ji turi suteikti; rizikos pasidalijimo priemonės kainų nustatymo, grindžiamo rizikos marža ir visų rizikos pasidalijimo priemonės administracinių išlaidų padengimu; pasiūlymų dėl projektų, kuriems taikoma rizikos pasidalijimo priemonė, teikimo ir tvirtinimo tvarkos; rizikos pasidalijimo priemonės taikymo laikotarpio ir ataskaitų teikimo reikalavimų.
Tikslus rizikos pasidalijimas (įskaitant sverto koeficientą), kurio pagal bendradarbiavimo susitarimą imasi pagal sutartį įgyvendinanti institucija, vidutiniškai turi būti bent 1,5 karto didesnis už Sąjungos įnašą į rizikos pasidalijimo priemonę.
Mokėjimai rizikos pasidalijimo priemonei atliekami dalimis pagal rizikos pasidalijimo priemonės panaudojimo paskoloms ir garantijoms, skirtoms konkretiems veiksmams finansuoti, teikti tvarkaraštį.
4. Nukrypstant nuo 54 straipsnio 5 dalies, rizikos pasidalijimo priemonė taikoma siekiant finansuoti veiksmus, kuriuos bendrai finansuoja ERPF arba Sanglaudos fondas ir kurie susiję su investicinėmis išlaidomis, kurių negalima laikyti tinkamomis finansuoti išlaidomis pagal 55 straipsnį arba pagal Sąjungos taisykles dėl valstybės pagalbos.
Ją taip pat galima taikyti siekiant finansuoti veiksmus, kuriuos įgyvendinant siekiama prašymą pateikusios valstybės narės nacionalinės strateginės pamatinės programos ir Bendrijos sanglaudos politikos strateginių gairių tikslų pagal Tarybos sprendimą 2006/702/EB (13) ir kuriais siekiama suteikti didžiausią pridėtinę vertę Sąjungos pažangaus, tvaraus ir integracinio augimo strategijai.
5. Rizikos pasidalijimo priemonę įgyvendina Komisija netiesioginio centralizuoto valdymo būdu pagal Reglamento (EB, Euratomas) Nr. 1605/2002 54 ir 56 straipsnius.
6. Valstybė narė, norinti pasinaudoti rizikos pasidalijimo priemone, ne vėliau kaip 2013 m. rugpjūčio 31 d. pateikia Komisijai rašytinį prašymą. Savo prašyme valstybė narė pateikia visą informaciją, kuri reikalinga siekiant nustatyti:
a)
kad ji atitinka 77 straipsnio 2 dalies a, b ir c punktuose nurodytas sąlygas, pateikdama nuorodą į Tarybos sprendimą ar kitą teisės aktą, kuriuo patvirtinamas jos tinkamumas;
b)
programų (įskaitant projektų pasiūlymus ir susijusius finansavimo poreikius), kurias bendrai finansuoja ERPF arba Sanglaudos fondas, sąrašą ir 2012 ir 2013 m. asignavimų tokioms programoms dalį, kurią ji nori paimti iš šių programų siekdama skirti tas sumas rizikos pasidalijimo priemonei;
c)
pagal 4 dalies antrą pastraipą siūlomų projektų sąrašą ir 2012 ir 2013 m. asignavimų tokioms programoms dalį, kurią ji nori paimti iš šių programų, siekdama skirti tas sumas rizikos pasidalijimo priemonei;
d)
kiek ji turi specialiai savo sanglaudos politikos įgyvendinimo reikmėms pagal 18 straipsnio 2 dalį skirtų lėšų ir kiek lėšų gali būti numatyta rizikos pasidalijimo priemonės tikslams išimtinai iš Sąjungos biudžeto įsipareigojimų, kurie turi būti įvykdyti 2012 ir 2013 m. pagal 75 straipsnio 1 dalį.
7. Patikrinus, kad valstybės narės prašymas yra teisingas ir pagrįstas, Komisija, pasinaudodama teise priimti įgyvendinimo aktus, per keturis mėnesius nuo valstybės narės prašymo pateikimo priima sprendimą, kuriame apibūdinama sistema, skirta garantuoti, kad turima suma bus panaudota tik ją iš sanglaudos politikai skirtų finansinių išteklių pagal 18 straipsnio 2 dalį skyrusios valstybės narės naudai; sprendime taip pat nustatomos prašymą pateikusios valstybės narės dalyvavimo rizikos pasidalijimo priemonėje sąlygos. Šios sąlygos visų pirma apima:
a)
atsekamumą ir atsiskaitymo tvarką, informaciją apie lėšų panaudojimą, mokėjimo sąlygas, stebėsenos ir kontrolės sistemas;
b)
mokesčių ir kitų administracinių ir valdymo sąnaudų struktūrą;
c)
orientacinį finansuoti tinkamų projektų sąrašą ir
d)
didžiausią Sąjungos indėlio sumą, kuri gali būti skirta rizikos pasidalijimo priemonei iš turimų valstybės narių asignavimų, ir dalinius mokėjimus praktiniam įgyvendinimui.
Komisijos sprendimas skelbiamas Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.
Priimdama sprendimą dėl valstybės narės prašymo, Komisija užtikrina, kad finansuoti pasitelkiant nustatytą rizikos pasidalijimo priemonę tinkamais būtų pripažinti tik tie projektai, dėl kurių finansavimo palankų sprendimą priima arba EIB, arba nacionalinės ar tarptautinės viešojo sektoriaus įstaigos, arba viešąsias paslaugas teikiantys subjektai, kuriems taikoma privatinė teisė.
8. Prieš priimant 7 dalyje nurodytą Komisijos sprendimą pagal 33 straipsnio 2 dalį peržiūrimos iš Europos regioninės plėtros fondo ir Sanglaudos fondo finansuojamos veiksmų programos.
9. Rizikos pasidalijimo priemonei skiriamiems finansiniams ištekliams nustatomos griežtos ribos ir jie neviršija 10 % orientacinių visų prašymą teikiančiai valstybei narei 2007-2013 m. dėl ERPF ir Sanglaudos fondo skirtų asignavimų, kurie buvo patvirtinti pagal 28 straipsnio 3 dalies b punktą. Šio straipsnio 4 dalies antroje pastraipoje nurodytiems projektams skirti finansiniai ištekliai neviršija sumų, likusių po šio straipsnio 4 dalies pirmoje pastraipoje nurodytų veiksmų finansavimo. Be bendro Sąjungos įnašo į rizikos pasidalijimo priemonę, patvirtintą šio straipsnio 7 dalyje nurodytu sprendimu, dėl Sąjungos dalyvavimo rizikos pasidalijimo priemonėje nei Europos Sąjungos bendrajam biudžetui, nei susijusiai valstybei narei nenustatomi jokie papildomi neapibrėžtieji įsipareigojimai.
10. Bet kokios įvykdžius veiksmą, kuriam taikoma rizikos pasidalijimo priemonė, grįžtamosios lėšos arba likusi suma gali būti pakartotinai naudojamos atitinkamos valstybės narės prašymu ir taikant rizikos pasidalijimo priemonę su sąlyga, kad valstybė narė ir toliau atitinka vieną iš 77 straipsnio 2 dalies a, b ir c punktuose nustatytų sąlygų. Jei valstybė narė nebeatitinka nei vienos iš šių sąlygų, grįžtamosios lėšos arba likusi suma laikomos asignuotosiomis pajamomis pagal Reglamento (EB, Euratomas) Nr. 1605/2002 18 straipsnį. Atitinkamos valstybės narės prašymu papildomi įsipareigojimų asignavimai, atsirandantys dėl tokių asignuotųjų pajamų, pridedami prie tai valstybei narei skiriamų kitų metų sanglaudos politikos finansinių išteklių.
2 straipsnis
Šis reglamentas įsigalioja jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje dieną.
Šis reglamentas privalomas visas ir tiesiogiai taikomas visose valstybėse narėse.
Priimta Strasbūre 2012 m. gegužės 22 d.