РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 420/2011 НА КОМИСИЯТА
от 29 април 2011 година
за изменение на Регламент (ЕО) № 1881/2006 за определяне на максимално допустимите количества на някои замърсители в храните
(текст от значение за ЕИП)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Регламент (ЕИО) № 315/93 на Съвета от 8 февруари 1993 г. за установяване на общностни процедури относно замърсителите в храните (1), и по-специално член 2, параграф 3 от него,
като има предвид, че:
(1)
В Регламент (ЕО) № 1881/2006 на Комисията от 19 декември 2006 г. за определяне на максимално допустимите количества на някои замърсители в храните (2) са установени максимално допустимите количества на замърсители в редица храни.
(2)
Предвид съществуващите различия в тълкуванията във връзка с размера на подлежащата на изследване проба от крабове с цел съпоставка с максимално допустимите количества на кадмий, следва да се изясни, че максимално допустимите количества на кадмий в ракообразните, посочени в приложението към Регламент (ЕО) № 1881/2006, се прилагат за мускулно месо от крайници (крака и щипки) и корем. При крабовете и крабоподобните ракообразни максимално допустимите количества се прилагат само за крайници. В това определение не се включват други части от ракообразните, като например главогръда при крабовете и неядивните части (черупка, опашка). Главогръдът обхваща храносмилателните органи (хепатопанкреас), които са известни с високото си съдържание на кадмий. Тъй като съществува вероятност в някои държави-членки потребителите да консумират редовно части от главогръда, може да е от полза предоставянето на съвети за потребителите на равнище държава-членка да ограничат консумацията си на тези части с цел да се намали експозицията на кадмий. На уебсайта на главна дирекция „Здравеопазване и потребители“ на Европейската комисия беше публикувана информационна бележка по този въпрос (3).
(3)
Поради съображения за последователност размерът на пробата от ракообразни, за която се прилагат максимално допустимите количества от други замърсители (олово, живак, диоксини и PCB и полициклични ароматни въглеводороди), следва да бъде съответно изменен.
(4)
Двучерупчестите мекотели, като например зелените двучерупчести миди и стридите, имат свойството да натрупват кадмий подобно на морските водорасли. Тъй като прахът от зелени двучерупчести миди и прахът от стриди, подобно на изсушените морски водорасли, се продава като хранителна добавка, максимално допустимото количество на кадмий в изсушените двучерупчести мекотели следва да бъде същото като понастоящем установеното за изсушените морски водорасли и производните им продукти.
(5)
Разпоредбите относно листното зеле следва да бъдат приведени в съответствие с тези за другите листни зеленчуци. Следователно листното зеле следва да бъде изключено от прилаганото по принцип максимално допустимо количество на кадмий за „зеленчуци и плодове“ в точка 3.2.15. и следва да бъде включено в точка 3.2.17.
(6)
Не би било реалистично прилаганото по принцип максимално допустимо количество на олово и кадмий в плодовете и зеленчуците да бъде прилагано и за морските водорасли, които по принцип могат да съдържат и по-големи количества. Следователно морските водорасли следва да бъдат изключени от прилаганите по принцип максимално допустими количества за олово и кадмий в плодовете и зеленчуците (точки 3.1.10 и 3.2.15). Следва да бъдат събрани повече данни за случаи на наличие, за да може да бъде взето решение относно необходимостта от определяне на специфични по-реалистични максимално допустими количества олово и кадмий в морските водорасли.
(7)
Съществува известна непоследователност по отношение на наименованията на групите от храни/продукти, изброени в Регламент (ЕО) № 1881/2006 и наименованията на групите от храни/продукти, изброени в Регламент (ЕО) № 396/2005 на Европейския парламент и на Съвета от 23 февруари 2005 г. относно максимално допустимите граници на остатъчни вещества от пестициди във и върху храни или фуражи от растителен или животински произход и за изменение на Директива 91/414/ЕИО на Съвета (4). Тъй като Регламент (ЕО) № 1881/2006 се отнася за групите от продукти, изброени в Регламент (ЕО) № 396/2005, тези наименования следва да бъдат приведени в съответствие с посочения регламент.
(8)
Целесъобразно е да бъдат актуализирани разпоредбите относно мониторинга и докладването, като се вземат предвид скорошните препоръки във връзка с мониторинга на етилкарбамат (5), перфлуороалкилираните вещества (6) и акриламид (7). Тъй като Решение 2006/504/ЕО на Комисията (8) беше отменено и заменено с Регламент (ЕО) № 1152/2009 на Комисията (9), позоваването на Решение 2006/504/ЕО следва да бъде заменено с позоваване на Регламент (ЕО) № 1152/2009. Също така следва да бъде изяснено кои данни се докладват пред Комисията и кои - пред ЕОБХ.
(9)
Мерките, предвидени в настоящия регламент, са в съответствие със становището на Постоянния комитет по хранителната верига и здравето на животните и не бяха обект на възражение от страна на Европейския парламент и Съвета,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Регламент (ЕО) № 1881/2006 се изменя, както следва:
1.
Член 9 се изменя, както следва:
а)
параграфи 2 и 3 се заменят със следното:
„2. Държавите-членки и заинтересованите страни съобщават всяка година на Комисията резултатите от предприетите проучвания, включително и данните за случаи на наличие и за напредъка по отношение на изпълнението на превантивните мерки, за да се избегне замърсяването с охратоксин А, деоксиниваленол, зеараленон, фумонизин В1 и В2, Т-2 и НТ-2 токсини. Комисията предоставя тези резултати на държавите-членки. Свързаните данни за случаи на наличие се докладват пред ЕОБХ.
3. Държавите-членки докладват пред Комисията констатациите си относно наличието на афлатоксини, формулирани в съответствие с Регламент (ЕО) № 1152/2009 на Комисията (10). Държавите-членки докладват пред ЕОБХ относно констатациите си за наличие на фуран, етилкарбамат, перфлуороалкилирани вещества и акриламид, формулирани в съответствие с препоръки 2007/196/ЕО (11), 2010/133/ЕС (12), 2010/161/ЕС (13) и 2010/307/ЕС (14) на Комисията.
б)
добавя се следният параграф 4:
„4. Данните за случаи на наличие на замърсители, събрани от държавите-членки, следва по целесъобразност също да бъдат докладвани пред ЕОБХ.“
2.
Приложението се изменя в съответствие с приложението към настоящия регламент.
Член 2
Настоящият регламент влиза в сила на двадесетия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Брюксел на 29 април 2011 година.
KOMISIJOS REGLAMENTAS (ES) Nr. 420/2011
2011 m. balandžio 29 d.
kuriuo iš dalies keičiamas Reglamentas (EB) Nr. 1881/2006, nustatantis didžiausias leistinas tam tikrų teršalų maisto produktuose koncentracijas
(Tekstas svarbus EEE)
EUROPOS KOMISIJA,
atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo,
atsižvelgdama į 1993 m. vasario 8 d. Tarybos reglamentą (EEB) Nr. 315/93, nustatantį Bendrijos procedūras dėl maisto teršalų (1), ypač į jo 2 straipsnio 3 dalį,
kadangi:
(1)
2006 m. gruodžio 19 d. Komisijos reglamente (EB) Nr. 1881/2006, nustatančiame didžiausias leistinas tam tikrų teršalų maisto produktuose koncentracijas (2), nustatyta didžiausia leidžiamoji teršalų koncentracija tam tikruose maisto produktuose.
(2)
Atsižvelgiant į skirtingus aiškinimus siekiant ištirti, kurios krabų dalys turi būti palyginamos dėl didžiausios leidžiamosios kadmio koncentracijos, reikėtų patikslinti, kad Reglamento (EB) Nr. 1881/2006 priede nustatyta didžiausia leidžiamoji kadmio koncentracija vėžiagyviuose taikoma galūnių (kojų ir žnyplių) ir pilvo raumenų mėsai. Jei tai krabai ir į krabus panašūs vėžiagyviai - didžiausioji leidžiamoji koncentracija taikoma tik galūnėms. Į šią apibrėžtį neįtrauktos kitos vėžiagyvių dalys, pavyzdžiui, krabų galvakrūtinė ir nevalgomos dalys (kiaukutas, uodega). Galvakrūtinėje yra virškinimo organai (kepenys ir kasa), kuriuose, kaip žinoma, yra didelė kadmio koncentracija. Kadangi kai kuriose valstybėse narėse vartotojai įprastai gali valgyti galvakrūtinės dalis, siekiant sumažinti kadmio poveikį, reikėtų parengti valstybės narės lygmens patarimus vartotojams mažinti šių dalių vartojimą. Informacinis pranešimas šiuo klausimu buvo paskelbtas Europos Komisijos Sveikatos ir vartotojų reikalų generalinio direktorato svetainėje (3).
(3)
Siekiant nuoseklumo, reikėtų atitinkamai pakeisti vėžiagyvių dalis, kurioms nustatyta didžiausia leidžiamoji kitų teršalų (švino, gyvsidabrio, dioksinų, PCB ir policiklinių aromatinių angliavandenilių) koncentracija.
(4)
Dvigeldžiai moliuskai, pvz., žaliosios midijos ir austrės, gali kaupti kadmį panašiai kaip jūros dumbliai. Kadangi žaliųjų midijų ir austrių milteliai, kaip ir džiovinti jūros dumbliai, parduodami kaip maisto papildai, didžiausia leidžiamoji kadmio koncentracija džiovintuose dvigeldžiuose moliuskuose turėtų būti tokia pati, kaip šiuo metu nustatyta didžiausia leidžiamoji koncentracija džiovintuose jūrų dumbliuose ir jūrų dumblių antriniuose produktuose.
(5)
Turėtų būti suderintos lapinėms kopūstinėms daržovėms ir kitoms lapinėms daržovėms taikomos nuostatos. Todėl lapinės kopūstinės daržovės turėtų būti išbrauktos iš numatytai didžiausiai leidžiamajai kadmio koncentracijai skirtos dalies „vaisiai ir daržovės“ 3.2.15 punkto ir įrašytos į 3.2.17 punktą.
(6)
Numatyta didžiausia leidžiamoji švino ir kadmio koncentracija vaisiuose ir daržovėse yra netinkama jūros dumbliams, kuriuose natūraliai gali būti didesnė koncentracija. Todėl jūros dumbliams neturėtų būti taikoma didžiausia leidžiamoji švino ir kadmio koncentracija vaisiuose ir daržovėse (3.1.10 ir 3.2.15 punktai). Siekiant nuspręsti dėl konkrečios tikroviškesnės didžiausios leidžiamosios švino ir kadmio koncentracijos jūros dumbliuose, reikėtų surinkti daugiau duomenų apie paplitimą.
(7)
Esama neatitikimų, susijusių su maisto produktų ir (arba) produktų grupių pavadinimais, išvardytais Reglamente (EB) Nr. 1881/2006 ir 2005 m. vasario 21 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamente (EB) Nr. 396/2005 dėl didžiausių pesticidų likučių kiekių augalinės ir gyvūninės kilmės maiste ir pašaruose ar ant jų ir iš dalies keičiančiame Tarybos direktyvą 91/414/EEB (4). Kadangi Reglamente (EB) Nr. 1881/2006 daroma nuoroda į produktų grupes, išvardytas Reglamente (EB) Nr. 396/2005, šie pavadinimai turėtų būti suderinti su minėtu reglamentu.
(8)
Atsižvelgiant į naujausias rekomendacijas dėl etilkarbamato (5), alkilintų perfluorjunginių (6), akrilamido (7) ir stebėjimo, tikslinga atnaujinti nuostatas dėl stebėjimo ir ataskaitų teikimo. Kadangi Komisijos sprendimas 2006/504/EB (8) buvo panaikintas ir pakeistas Komisijos reglamentu (EB) Nr. 1152/2009 (9), nuorodą į Sprendimą 2006/504/EB reikėtų pakeisti nuoroda į Reglamentą (EB) Nr. 1152/2009. Be to, reikėtų patikslinti, kokie duomenys teikiami Komisijai ir EMST.
(9)
Šiame reglamente nustatytos priemonės atitinka Maisto grandinės ir gyvūnų sveikatos nuolatinio komiteto nuomonę ir joms neprieštarauja nei Europos Parlamentas, nei Taryba,
PRIĖMĖ ŠĮ REGLAMENTĄ:
1 straipsnis
Reglamentas (EB) Nr. 1881/2006 iš dalies keičiamas taip:
1.
9 straipsnis iš dalies keičiamas taip:
a)
2 ir 3 dalys pakeičiamos taip:
„2. Valstybės narės ir suinteresuotosios šalys kiekvienais metais pateikia Komisijai atliktų tyrimų rezultatus ir informaciją apie padarytą pažangą taikant prevencines priemones, kad būtų galima išvengti užteršimo ochratoksinu A, deoksinivalenoliu, zearalenonu, fumonizinu B1 ir B2, toksinais T-2 ir HT-2. Komisija informaciją apie šiuos rezultatus pateikia valstybėms narėms. Susiję duomenys apie paplitimą teikiami EMST.
3. Valstybės narės pateikia Komisijai išvadas dėl aflatoksinų pagal Komisijos reglamentą (EB) Nr. 1152/2009 (10). Valstybės narės turėtų pateikti EMST išvadas dėl furano, etilkarbamato, alkilintų perfluorjunginių ir akrilamido pagal Komisijos rekomendacijas 2007/196/EB (11), 2010/133/ES (12), 2010/161/ES (13), 2010/307/ES (14).
b)
straipsnis papildomas 4 dalimi:
„4. Valstybių narių renkami duomenys apie teršalų paplitimą, prireikus, taip pat teikiami EMST.“
2.
Priedas iš dalies keičiamas pagal šio reglamento priedą.
2 straipsnis
Šis reglamentas įsigalioja dvidešimtą dieną po jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.
Šis reglamentas privalomas visas ir tiesiogiai taikomas visose valstybėse narėse.
Priimta Briuselyje 2011 m. balandžio 29 d.