РЕШЕНИЕ НА КОМИСИЯТА
от 19 октомври 2011 година
относно схемите за държавна помощ, приведени в действие от Гърция в департаментите Кастория, Евбея, Флорина, Килкис, Родопи, Еврос, Ксанти и Додеканезите и на островите Лесбос, Самос и Хиос (преструктуриране на дълг)
(№ C 23/04 (ex NN 153/03), C 20/05 (ex NN 70/04) и C 50/05 (ex NN 20/05)
(нотифицирано под номер C(2011) 7252)
(само текстът на гръцки език е автентичен)
(текст от значение за ЕИП)
(2012/307/ЕС)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 108, параграф 2, алинея първа от него,
като взе предвид Споразумението за Европейското икономическо пространство, и по-специално член 62, параграф 1, буква а) от него,
като покани заинтересованите страни да представят мненията си в съответствие с член 108, параграф 2, алинея първа от Договора (1) и като взе предвид техните мнения,
като има предвид, че:
I. ПРОЦЕДУРА
(1)
След като получи информация, че през 1993 г. и следващите години, в контекста на операция по предоговаряне на дълга, е отпусната помощ на предприятия в департаментите Кастория и Евбея, с писмо от 27 май 2003 г. Комисията поиска от гръцките органи да представят в рамките на четири седмици текста на правното основание за тази операция заедно с всякаква друга информация, необходима за проучването, предвидено в членове 87 и 88 от Договора за ЕО (3).
(2)
С писмо от 10 юли 2003 г. с входящ номер от 17 юли 2003 г. Постоянното представителство на Гърция към Европейския съюз препрати на Комисията писмо от гръцките органи с искане за едномесечно удължаване на срока, посочен в съображение 1.
(3)
С писмо от 4 август 2003 г. с входящ номер от 6 август 2003 г. Постоянното представителство на Гърция към Европейския съюз препрати на Комисията информацията, поискана с писмото от 27 май 2003 г.
(4)
След проучване на информацията бе установено, че помощта е отпусната без одобрение от страна на Комисията. Следователно Комисията взе решение да образува преписка за помощ, за която не е постъпило уведомление, под номер NN 153/03.
(5)
С писмо от 21 юни 2004 г. (4) Комисията уведоми Гърция, че е решила да открие процедурата, предвидена в член 88, параграф 2 от Договора за ЕО (С 23/2004) (наричана по-долу „откриване на първата процедура“).
(6)
Решението на Комисията да открие процедурата бе публикувано в Официален вестник на Европейския съюз (5). Комисията покани заинтересованите страни да представят мненията си относно въпросната помощ.
(7)
Комисията не получи мнения от заинтересовани трети страни.
(8)
С писмо от 13 юли 2004 г. с входящ номер от 19 юли 2004 г. Постоянното представителство на Гърция към Европейския съюз поиска едномесечно удължаване на срока, даден на гръцките органи за предоставяне на отговора им във връзка с откриването на първата процедура.
(9)
С факс от 6 август 2004 г. Комисията предостави поисканото удължаване.
(10)
С писмо от 9 август 2004 г. с входящ номер от 10 август 2004 г. Постоянното представителство на Гърция към Европейския съюз препрати на Комисията отговора на гръцките органи по отношение на откриването на първата процедура.
(11)
По време на проучването на информацията, предоставена от гръцките органи в писмото им от 4 август 2003 г. бе установено, че освен департаментите Кастория и Евбея въпросната помощ засяга и департаментите Флорина и Килкис. Следователно с факс от 22 април 2004 г. Комисията поиска от гръцките органи допълнителна информация по посочените схеми за помощ.
(12)
С писмо от 26 май 2004 г. Постоянното представителство на Гърция към Европейския съюз поиска едномесечно удължаване на срока, отпуснат на гръцките органи за предоставяне на посочената по-горе допълнителна информация.
(13)
С факс от 7 юни 2004 г. Комисията предостави поисканото удължаване.
(14)
С писмо от 1 юли 2004 г. с входящ номер от същия ден Постоянното представителство на Гърция към Европейския съюз препрати на Комисията информацията, поискана с факс от 22 април 2004 г.
(15)
След проучване на информацията бе установено, че помощта е отпусната без одобрение от страна на Комисията. Следователно Комисията взе решение да образува преписка за помощ, за която не е постъпило уведомление, под номер NN 70/04.
(16)
С писмо от 9 юни 2005 г. (7) Комисията уведоми Гърция, че е решила да открие процедурата, предвидена в член 88, параграф 2 от Договора за ЕО по отношение на мерките за помощ, предоставени в департаментите Флорина и Килкис (С 20/2005) (наричано по-долу „откриване на втората процедура“).
(17)
Решението на Комисията да открие процедурата бе публикувано в Официален вестник на Европейския съюз (8). Комисията покани заинтересованите страни да представят мненията си относно въпросната помощ.
(18)
Комисията не получи мнения от заинтересовани трети страни.
(19)
С писмо от 24 юни 2005 г. с входящ номер от 28 юни 2005 г. Постоянното представителство на Гърция към Европейския съюз поиска двумесечно удължаване на срока, даден на гръцките органи за предоставяне на отговора им във връзка с откриването на втората процедура.
(20)
С факс от 13 юли 2005 г. Комисията предостави поисканото удължаване.
(21)
С писмо от 18 август 2005 г. с входящ номер от 24 август 2005 г. Постоянното представителство на Гърция към Европейския съюз препрати на Комисията отговора на гръцките органи по отношение на откриването на втората процедура.
(22)
По време на проучването на информацията, представена от гръцките органи с писмо от 1 юли 2004 г., бе установено, че помощта е отпусната и в департаменти, различни от засегнатите от откриването на първите две процедури. Следователно с факс от 12 ноември 2004 г. Комисията поиска от гръцките органи допълнителна информация по тези мерки за помощ.
(23)
С писмо от 13 декември 2004 г. с входящ номер от 15 декември 2004 г. Постоянното представителство на Гърция към Европейския съюз поиска от Европейската комисия едномесечно удължаване на срока, даден на гръцките органи за предоставяне на посочената по-горе допълнителна информация.
(24)
С факс от 6 януари 2005 г. Комисията предостави поисканото удължаване.
(25)
С писмо от 27 януари 2005 г. с входящ номер от 1 февруари 2005 г. Постоянното представителство на Гърция към Европейския съюз препрати на Комисията информацията, поискана с писмото от 12 ноември 2004 г.
(26)
След проучване на информацията бе установено, че помощта е отпусната без одобрение от страна на Комисията. Следователно Комисията взе решение да образува преписка за помощ, за която не е постъпило уведомление, под номер NN 20/05.
(27)
С писмо от 22 декември 2005 г. (10) Комисията уведоми Гърция, че е решила да открие процедурата, предвидена в член 88, параграф 2 от Договора за ЕО по отношение на помощта, отпусната в департаментите Родопи, Евбея, Ксанти и Додеканезите и островите Лесбос, Самос и Хиос (С 50/05) (наричано по-долу „откриване на третата процедура“).
(28)
Решението на Комисията да открие процедурата бе публикувано в Официален вестник на Европейския съюз. (11) Комисията покани заинтересованите страни да представят мненията си по отношение на въпросната помощ.
(29)
Комисията не получи мнения от заинтересовани трети страни.
(30)
С писмо от 23 януари 2006 г. с входящ номер от 25 януари 2006 г. Постоянното представителство на Гърция към Европейския съюз поиска тримесечно удължаване на срока, даден на гръцките органи за предоставяне на отговора им по отношение на откриването на третата процедура.
(31)
С факс от 3 февруари 2006 г. Комисията предостави поисканото удължаване.
(32)
С писмо от 10 май 2006 г. с входящ номер от 11 май 2006 г. Постоянното представителство на Гърция към Европейския съюз препрати на Комисията отговора на гръцките органи по отношение на откриването на третата процедура.
(33)
След повторно проучване на всички представени правни основания, с факс от 12 януари 2011 г. Комисията поиска от гръцките органи да представят в срок от един месец допълнителни разяснения относно въпросната помощ.
(34)
С електронни съобщения от 7 февруари 2011 г. Постоянното представителство на Гърция към Европейския съюз поиска от Комисията да удължи посочения по-горе краен срок с още 40 работни дни.
(35)
С факс от 17 февруари 2011 г. Комисията предостави удължаване с 20 работни дни.
(36)
С електронни съобщения от 15 март 2011 г. и 29 март 2011 г. Постоянното представителство на Гърция към Европейския съюз препрати посочените по-горе разяснения на Комисията.
II. ОПИСАНИЕ
(37)
Министерско решение № 69836/В1461 от 30 септември 1993 г. предвижда преобразуването на общия дълг, бил той изискуем или не, към 30 юни 1993 г., възникнал в резултат на заеми от всякакъв вид (за оборотен капитал и дълготрайни активи) в драхми или чуждестранна валута, отпуснати на промишлени и занаятчийски предприятия, установени и извършващи дейност, независимо от местонахождението на седалището им по регистрация, в департаментите Кастория и Евбея, както и в резултат на банкови гаранции в драхми или чуждестранна валута, издадени от името на въпросните предприятия, в нов заем със срок на погасяване десет години, платим на равни шестмесечни вноски (главница плюс лихви) или на равни шестмесечни вноски за главницата (проста амортизация) с лихва, изчислявана на шестмесечие при лихвения процент, приложим за преструктурирането към момента (лихвеният процент, приложим по отношение на новия заем, е процентът, приложим за 12-месечните съкровищни бонове от последната емисия, издадена преди началото на всеки период за изчисляване на лихвата по заема, увеличен с два процентни пункта, с лихвена субсидия в размер на десет процентни пункта по време на първите пет години, която се покрива от сметката, създадена съгласно Закон № 128/75. (12)
(38)
Като друга възможност споменатите по-горе предприятия могат да получават в продължение на пет години лихвена субсидия в размер на десет процентни пункта по неизплатените си към 30 юни 1993 г. дългове в драхми или чуждестранна валута, свързани с инвестиции в оборотен капитал или дълготрайни активи.
(39)
Предприятията трябва да бъдат жизнеспособни след преструктурирането (което означава, че в известна степен са били в затруднено положение); този критерий подлежи на проверка от страна на банките.
(40)
Министерски решения № 2035824/5887 от 1 юни 1994 г., 2045909/7431/0025 от 26 август 1994 г., 2071670/11297 от 9 ноември 1994 г. и 72742/B1723 от 8 декември 1994 г. изменят гратисните периоди и лихвените субсидии, свързани с новите заеми, и обезпечават последните посредством държавна гаранция.
(41)
Министерско решение № 66336/B1398 от 14 септември 1993 г. предвижда същите мерки за помощ и условия като описаните в съображение 37. Предвижда и предоставянето на държавна гаранция за главницата и лихвата на преструктурирания дълг на промишлени и занаятчийски предприятия в департаментите Флорина и Килкис, както и покриване от страна на държавата на лихвите за забавяне, платими към 31 декември 1992 г. по заеми, отпуснати за оборотен или инвестиционен капитал на тези фирми, в рамките на бюджетните ограничения съгласно Закон № 128/75.
(42)
Решение № 66336/B1398 от 14 септември 1993 г. бе изменено от Решение № 30755/B1199 от 21 юли 1994 г., Решение № 60029/B1541 от 23 септември 1994 г., Решение № 72742/B1723 от 8 декември 1994 г., Решение № 236/B22 от 4 януари 1995 г., Решение № 8014/B285 от 28 февруари 1995 г., Решение № 44678/B1145 от 3 юли 1995 г., Решение № 44446/B1613 от 24 декември 1996 г., Решение № 40410/B1678 от 9 декември 1997 г., Решение № 10995/B546 от 24 март 1999 г., Решение № 12169/B736 от 22 март 2000 г. и Решение № 35913/B2043 от 24 октомври 2000 г. Тези различни решения изменят срока на заемите, гратисните периоди и лихвените субсидии, свързани с новите заеми, като също удължават срока, след който неизплатените вноски стават платими.
(43)
Предприятията трябва да бъдат жизнеспособни след преструктурирането (което означава, че в известна степен са били в затруднено положение); този критерий подлежи на проверка от страна на банките.
(44)
Министерско решение № 1648/В.22/13.1.1994 г. предвижда, както следва:
а)
за нови заеми за оборотен капитал, отпуснати след 1 април 1993 г. на промишлени, занаятчийски и миннодобивни предприятия, промишлени животновъдни предприятия, хотели и корабни дружества, установени независимо от местонахождението на техните седалища по регистрация в департаментите Ксанти, Родопи и Еврос, лихвена субсидия в размер на 10 (десет) процентни пункта, която се покрива от сметката, създадена съгласно Закон № 128/75, и възлиза на не повече от 20 % от оборота на предприятието за предходната година или не повече от 50 % от поръчките за текущата година по отношение на лихвата, начислена от 1 април 1993 г. до 31 март 1996 г., с държавна гаранция до обща сума в размер на 100 000 000 GRD (293 470 EUR);
б)
общите задължения, било то изискуеми или не, към 31 декември 1993 г., възникнали в резултат на заеми за оборотен капитал и дългосрочни активи, отпуснати на промишлени, занаятчийски и миннодобивни предприятия, промишлени животновъдни предприятия, хотели и корабни дружества в Тракийския регион, ще бъдат преобразувани в нов заем със срок на погасяване десет години, платим на равни шестмесечни вноски (главница плюс лихва) от сметката, създадена съгласно Закон № 128/75, с държавна гаранция;
в)
включване в преструктурирания дълг на лихви за забавяне, изискуеми към 31 декември 1992 г. по заемите за дългосрочни активи или оборотен капитал.
(45)
Предприятията трябва да бъдат жизнеспособни след преструктурирането (което означава, че в известна степен са били в затруднено положение); този критерий подлежи на проверка от страна на банките.
(46)
В Министерско решение № 1648/B.22/13.1.1994 г. бяха внесени редица изменения посредством следните министерски решения: № 14237/B.664/6.4.1994, 235/B.21/4.1.1995, 44678/B.1145/3.7.1995, 14946/B.566/30.4.1996, 44446/B.1613/24.12.1996, 32576/B.1282/9.10.1997 (13), 11362/B.472/7.4.1997, 40412/B.1677/9.12.1997 (14), 42998/B.2026/15.12.1998, 19954/B.957/7.6.1999, 10123/B.507/17.3.1999, 6244/B.270/18.2.2000 и 35913/B.2043/24.10.2000 (15). Всички тези текстове изменят технически параметри, като например лихвени субсидии, гратисни периоди, срок на заемите и продължителност на периодите, след които неизплатените вноски стават дължими.
(47)
С Решение № 2003341/683/0025/17.2.94 се предоставя държавна гаранция за заеми за оборотен капитал, отпуснати след 1 април 1993 г. на промишлени, занаятчийски и миннодобивни предприятия, промишлени животновъдни предприятия, хотели и корабни дружества, установени, независимо от местонахождението на техните седалища по регистрация, в департаментите Ксанти, Родопи и Еврос, до обща сума в размер на 100 000 000 GRD (293 470 EUR) на предприятие, както и за дългове (капитал и лихви), възникнали от преструктурирането на неизплатени към 31 декември 1993 г. дългове в резултат на стари заеми, отпуснати съгласно разпоредбите на Съвместно решение № 1648/G.G.54/B.22/13.1.94.
(48)
В Решение № 2003341/683/0025/17.2.94 бяха внесени редица изменения посредством следните решения: № 2022973/3968/0025/18.5.94, 2043231/6673/0025/11.7.95, 2030175/4446/0025/10.6.1996, 2087184/49/0025/11.7.97, 2016123/2133/0025/6.3.1998, 2090373/11216/0025/1.6.98 (16), 2/21857/0025/7.10.1999, 2/14774/0025/31.5.2000, 2/82257/0025/18.12.2000, 2/7555/0025/25.5.2001, 2/61352/0025/31.1.2002 и 2/64046/0025/2003/28.1.2004. Всички тези текстове предоставят държавна гаранция в случай на прилагане на мерките, предвидени от различните решения, изменящи Министерско решение № 1648/B.22/13.1.1994 (вж. съображение 46).
(49)
От решенията в горепосочения списък, Министерско решение № 2/82257/0025/18.12.2000 предвижда, че за да бъдат приложими неговите разпоредби, предприятията трябва да бъдат жизнеспособни сами по себе си (а не след преструктуриране, какъвто е случаят по отношение на другите министерски решения, посочени в настоящото решение), което предполага липса на затруднено положение.
(50)
Министерско решение № 2041901/16.5.1989 предвижда лихвена субсидия в размер на три процентни пункта, която се покрива от общата сметка, създадена съгласно Закон № 128/75, върху неизплатените суми, дължими по заемите за оборотен капитал, отпуснати на или след 1 април 1989 г. на търговски и занаятчийски предприятия, чиито седалища по регистрация се намират в департаментите Еврос, Лесбос, Самос, Хиос и Додеканезите.
(51)
Министерско решение № 2078809/10.10.89 предвижда лихвена субсидия в размер на три процентни пункта, която се покрива от общата сметка, създадена съгласно Закон № 128/75, върху неизплатените суми, дължими по заемите за оборотен капитал, отпуснати на или след 1 април 1989 г. на търговски и занаятчийски предприятия, чиито седалища по регистрация се намират в департаментите Родопи, Ксанти и Самос.
(52)
Министерски решения № 9034/B.289/10.2.2003 и 37497/B.1232/2.6.2003 допълват разпоредбите на решенията, посочени в съображения 50 и 51, като уточняват обхвата и някои технически параметри, свързани с предвидените лихвени субсидии.
III. ОСНОВАНИЯ ЗА ОТКРИВАНЕ НА ПРОЦЕДУРА ПО РАЗСЛЕДВАНЕ
(53)
По отношение на въпросните схеми за помощ Комисията изразява съмнения не само относно липсата на държавна помощ, а и относно съвместимостта с вътрешния пазар на помощта, която според Комисията действително е налице.
а) Обосновка на откриването на първата процедура
(54)
Първата процедура бе открита поради следните причини:
а)
при искане да предоставят обяснение във връзка с въпросната помощ гръцките органи заявиха, че не е представено уведомление за министерските решения, които представляват правно основание за мерките за помощ, тъй като са счели, че помощта, която привеждат в действие, не представлява държавна помощ по смисъла на член 87, параграф 1 от Договора за ЕО; те също заявиха, че макар и да не са запознати с точния брой на получателите, сумите на въпросните мерки за помощ вероятно попадат в обхвата на правилото „de minimis“;
б)
тъй като правилото „de minimis“ не се е прилагало в селскостопанския сектор към момента на прилагане на мерките за помощ и решенията, които представляват правно основание на въпросните мерки за помощ, са били насочени към предприятията, изправени пред проблеми с ликвидността, Комисията счете, че помощта следва да бъде анализирана с оглед на различните правила, приложими по отношение на оздравяването и преструктурирането на предприятия в затруднение от влизането в сила на първото от гореспоменатите решения; наличната информация обаче не позволи да се установи до каква степен са спазени тези правила;
в)
отново по отношение на селскостопанския сектор наличната информация не позволи да се определи дали държавната гаранция е предоставена в съответствие с различните правила, приложими по отношение на държавната помощ под формата на гаранции от влизането в сила на първото от горепосочените решения;
г)
в промишления и занаятчийския сектор правилото „de minimis“ безспорно е било приложимо, но тъй като гръцките органи не бяха запознати с броя на получателите в рамките на мерките, въведени чрез тези министерски решения, и тъй като праговете на помощта „de minimis“ се изчисляват за тригодишен период, а не за еднократна мярка, бе невъзможно да се прецени дали предвидената във въпросните решения помощ може действително да попада в обхвата на правилото „de minimis“; в този контекст мерките за помощ трябваше да бъдат анализирани също и въз основа на правилата за оздравяване и преструктуриране на предприятия в затруднение, приложими от влизането в сила на първото от упоменатите решения; наличната информация обаче не позволи да се установи до каква степен са спазени тези правила;
д)
и по отношение на тези сектори наличната информация не позволи да се определи дали държавната гаранция е предоставена в съответствие с различните правила, приложими по отношение на държавната помощ под формата на гаранции от влизането в сила на първото от горепосочените решения;
б) Обосновка на откриването на втората процедура
(55)
Втората процедура бе открита поради следните причини:
а)
при искане да предоставят обяснение във връзка с въпросната помощ гръцките органи заявиха, че макар и да не им е известен точният брой на получателите, сумите на въпросната помощ вероятно попадат в обхвата на правилото „de minimis“; въпреки това, съвсем отделно от факта, че до 1 януари 2005 г. правилото „de minimis“ не се е прилагало по отношение на селскостопанския сектор, Комисията не разполагаше с данни, които биха ѝ позволили да установи до каква степен сумите, получени от селскостопанските предприятия по силата на Министерско решение № 66336/B.1398 и измененията към него, са могли да попадат в приложното поле на Регламент (ЕО) № 1860/2004 на Комисията от 6 октомври 2004 г. относно прилагането на членове 87 и 88 от Договора за ЕО спрямо минималните помощи в секторите на земеделието и рибарството (17), който въвежда правилото „de minimis“ в земеделския сектор;
б)
като се има предвид, че тези решения са били насочени към предприятия в затруднение, помощта трябваше да бъде анализирана с оглед на различните правила, приложими по отношение на оздравяването и преструктурирането на предприятия в затруднение от влизането в сила на първото от горните решения, т.е. от 21 септември 1993 г.; наличната информация обаче не позволи да се определи до каква степен са спазени тези правила;
в)
отново по отношение на селскостопанския сектор наличната информация не позволи да се определи дали държавната гаранция е предоставена в съответствие с различните правила, приложими по отношение на държавната помощ под формата на гаранции от 21 септември 1993 г.;
г)
в промишления и занаятчийския сектор правилото „de minimis“ безспорно е било приложимо, но тъй като гръцките органи не бяха запознати с броя на получателите в рамките на мерките, въведени чрез тези министерски решения, и тъй като праговете на помощта „de minimis“ се изчисляват за тригодишен период, а не за еднократна мярка, бе невъзможно да се прецени дали предвидената във въпросните решения помощ може действително да попада в обхвата на правилото „de minimis“; в този контекст мерките за помощ трябваше да бъдат анализирани също и въз основа на правилата за оздравяване и преструктуриране на предприятия в затруднение, които са били приложими от 21 септември 1993 г.; наличната информация обаче не позволи да се установи до каква степен са спазени тези правила;
д)
по отношение на тези сектори наличната информация не позволи да се определи дали държавната гаранция е предоставена в съответствие с различните правила, приложими по отношение на държавната помощ под формата на гаранции от 21 септември 1993 г.;
в) Обосновка на откриването на третата процедура
(56)
Третата процедура бе открита поради следните причини:
а)
както при откриване на първата и втората процедура, гръцките органи посочиха в представената от тях информация, че въпросните суми вероятно попадат в обхвата на правилото „de minimis“; въпреки това, съвсем отделно от факта, че до 1 януари 2005 г. правилото „de minimis“ не се е прилагало по отношение на селскостопанския сектор, Комисията не разполагаше с данни, които биха ѝ позволили да установи до каква степен сумите, получени от селскостопанските предприятия по силата на решенията, представляващи правно основание на въпросната схема за помощ, са могли да попадат в приложното поле на Регламент (ЕО) № 1860/2004;
б)
като се има предвид, че тези министерски решения са били насочени към предприятия в затруднение, помощта трябваше да бъде анализирана с оглед на различните правила, приложими по отношение на оздравяването и преструктурирането на предприятия в затруднение от влизането в сила на първото от горните решения; наличната информация обаче не позволи да се определи до каква степен са спазени тези правила;
в)
в промишления, хотелиерския и занаятчийския сектор правилото „de minimis“ безспорно е било приложимо, но тъй като гръцките органи не посочиха броя на получателите на помощта и тъй като праговете на помощта „de minimis“ се изчисляват за тригодишен период, а не за еднократна мярка, бе невъзможно да се прецени дали предвидената във въпросните решения помощ може действително да попада в обхвата на правилото „de minimis“; в този контекст мерките за помощ трябваше да бъдат анализирани също и въз основа на правилата за оздравяване и преструктуриране на предприятия в затруднение, приложими от влизането в сила на първото от упоменатите решения; наличната информация обаче не позволи да се установи до каква степен са спазени тези правила;
г)
във въгледобивния и корабния сектор правилото „de minimis“ се е прилагало едва от влизането в сила на Регламент (ЕО) № 69/2001 на Комисията от 12 януари 2001 г. относно прилагането на членове 87 и 88 от Договора за ЕО към помощта de minimis (18); поради причините, представени в буква в) обаче, мерките за помощ трябваше да бъдат анализирани също и въз основа на различните правила, приложими по отношение на оздравяването и преструктурирането на предприятия в затруднение от влизането в сила на първото от горните решения; наличната информация обаче не позволи да се установи до каква степен са спазени тези правила;
д)
в сектора на морския транспорт правилото „de minimis“ не е било приложимо; следователно мерките за помощ трябваше да бъдат анализирани въз основа на правилата, прилагани от влизането в сила на първото от горните решения по отношение на оздравяване и преструктуриране на предприятия в затруднение; наличната информация обаче не позволи да се установи до каква степен са спазени тези правила;
е)
в никой от горните сектори наличната информация не позволи да се определи дали държавната гаранция е предоставена в съответствие с различните правила, които са се прилагали от влизането в сила на първото от горните решения по отношение на държавната помощ под формата на гаранции;
ж)
Решение № 2041901/16.5.1989 и решенията, посочени в съображения 51 и 52 по-горе, предвиждат помощ в департаменти, различни от Родопи, Еврос и Ксанти, и не бе възможно да се установи дали системата на помощ, която са въвели, разширява системата, прилагана в горепосочените три департамента, или е отделна система; във всеки случай въз основа на наличната информация не бе възможно да се установи дали са спазени правилата за държавна помощ (правилата относно регионалната помощ или правилото „de minimis“);
з)
ако министерските решения, посочени в буква ж), са представлявали разширение на системата за помощ, приложима в департаментите Родопи, Ксанти и Еврос, не бе възможно да се определи дали планираните мерки за помощ могат да попадат в обхвата на правилото „de minimis“ или да бъдат счетени за съвместими с разпоредбите, уреждащи отпускането на помощ за оздравяване и преструктуриране на предприятия в затруднение;
и)
ако министерските решения, посочени в буква ж), са представлявали независима система за помощ, бе необходимо - тъй като в разпоредбите им липсваха подробности в това отношение - да се проучи съвместимостта на прилагането на системата по отношение на стабилни предприятия и по отношение на предприятия в затруднение; при анализа бяха изведени следните заключения:
-
за предприятията в затруднения не бе възможно да се определи дали планираните мерки за помощ могат да попадат в обхвата на правилото „de minimis“ или да бъдат счетени за съвместими с разпоредбите, уреждащи отпускането на помощ за оздравяване и преструктуриране на предприятия в затруднение,
-
за стабилните предприятия бе невъзможно да се определи дали оборотният капитал, осигурен чрез заем, заедно с предоставената лихвена субсидия, е послужил за финансиране на допустими инвестиции по смисъла на правилата на Съюза за регионална помощ.
IV. МНЕНИЕ НА ГРЪЦКИТЕ ОРГАНИ ОТНОСНО ОТКРИВАНЕТО НА ОФИЦИАЛНАТА ПРОЦЕДУРА
а) Мнение на гръцките органи относно откриването на първата процедура
(57)
С писмо от 9 август 2004 г. гръцките органи декларираха следното:
а)
консолидирането на заемите е административен инструмент, който не води до високи разходи за публичните органи;
б)
изчисляването на лихвата на шестмесечие вече е подкрепено от съдебната практика на националния Върховен съд, който се е произнесъл, че тримесечното изчисление е незаконно, представлява злоупотреба и допринася за налагане на извънредна тежест за длъжниците;
в)
предоставянето на държавната гаранция не може да се приеме за помощ, тъй като използването ѝ зависи от особено строги мерки за главния длъжник;
г)
по време на референтния период лихвените проценти в Гърция са били много по-високи от средните проценти в останалата част на Съюза и са останали такива въпреки лихвените субсидии; следователно не е налице нарушаване на конкуренцията, още повече, че е имало изискване предприятията получатели да бъдат жизнеспособни; освен това лихвените субсидии са били финансирани от нарочна сметка, отделна от държавния бюджет;
д)
като се има предвид запазването на дълга и на лихвата, предоставянето на гратисни периоди не може да бъде счетено за мярка за помощ - то представлява просто преструктуриране на погасяването във времето, което е обосновано въз основа на икономическата ситуация;
е)
Министерско решение № 72742/B1723 (вж. съображение 42 по-горе) не води до допълнителни разходи във връзка с тези, наложени от първоначалното решение, което представлява основание за въпросната схема;
ж)
освобождаването на обезпеченията посредством Министерско решение № 2071670/11297 не може да се приеме за мярка за помощ по отношение на предприятията, тъй като първите са съобразени с нивото на преструктурираните заеми; освен това гаранцията от гръцката държава не покрива всички видове разходи, наложени върху заемополучателите от банките;
з)
Министерско решение № 69836/B1451 и измененията му засягат най-общо преработващите предприятия и не посочват конкретно преработващите предприятия в селскостопанския сектор, които попадат в приложното поле на Регламент (ЕИО) № 866/90 на Съвета от 29 март 1990 г. относно подобряването на условията за преработка и за пускане в продажба на селскостопанските продукти (19), Регламент (ЕО) № 951/97 на Съвета от 20 май 1997 г. относно подобряването на условията за преработка и за пускане в продажба на селскостопанските продукти (20) и Регламент (ЕО) № 1257/99 на Съвета от 17 май 1999 г. относно подпомагане на развитието на селските райони от Европейския фонд за ориентиране и гарантиране на земеделието (ФЕОГА) (21); тези регламенти са прилагани посредством реализирането на оперативни програми по втората и третата рамка за подпомагане от Общността; предприятията, които са направили инвестиции и са получили помощ за тази цел от Министерство на развитието на селските райони и храните, не са отговаряли на условията за преструктуриране на дълга, тъй като това не е било предвидено; правилото „de minimis“ също не се e прилагало, тъй като за получаване на субсидия операторите е трябвало да са извършили дейност и да са покрили разходите;
и)
позоваването на правилото „de minimis“ служи единствено, за да илюстрира факта, че повечето от предоставените мерки за помощ са били под прага за „de minimis“, без да се посочва конкретно селскостопанският сектор;
й)
критерият „жизнеспособност след преструктуриране“ не се е отразил върху цялостната оценка на жизнеспособността на предприятието, изготвена от кредитната институция, тъй като допустимостта за преструктуриране се определя непосредствено след проучването на жизнеспособността;
к)
преструктурирането засяга стари заеми и не представлява финансиране за нови инвестиции;
л)
по отношение на общия еквивалент на помощта за преструктуриране, по-голямата част от мерките за помощ представляват малки суми, областите, за които тези мерки са предназначени (Кастория и Евбея), са необлагодетелствани райони по смисъла на Директива 75/268/ЕИО на Съвета от 28 април 1975 г. относно земеделието в планински и полупланински райони, както и в някои необлагодетелствани райони (22), като държавата като цяло попада в обхвата на цел 1;
м)
лихвеният процент, приложен по отношение на новите заеми, е същият като този при последната емисия гръцки съкровищни бонове; лихвената субсидия не засяга целия срок на преструктурирания заем, а само първите критични години; разликата между процентите не е много голяма (1 до 2 пункта);
н)
схемата е съществувала между 30 юни 1993 г. и 30 юни 2003 г.
б) Мнение на гръцките органи относно откриването на втората процедура
(58)
С писмо от 18 август 2005 г. гръцките органи изложиха следните аргументи, повечето от които вече са били представени в техния отговор относно откриването на първата процедура (вж. предходното съображение):
а)
консолидирането на заемите е административен инструмент, който не води до високи разходи за публичните органи (тук органите добавят, че целта на този инструмент не е избирателно предоставяне на помощ);
б)
изчисляването на лихвата на шестмесечие вече е подкрепено от съдебната практика на националния Върховен съд, който се е произнесъл, че тримесечното изчисление е незаконно, представлява злоупотреба и допринася за налагане на извънредна тежест за длъжниците;
в)
по време на референтния период лихвените проценти в Гърция са били много по-високи, отколкото в останалата част на Съюза и са останали такива въпреки приложените лихвени субсидии;
г)
предоставянето на държавната гаранция не може да се счете за помощ, тъй като, дори ако бъде използвана, тя зависи от особено строги мерки за главния длъжник;
д)
лихвата за забавяне и лихвените субсидии са били финансирани от нарочна сметка (сметка, създадена съгласно Закон № 128/75), отделна от държавния бюджет;
е)
като се има предвид запазването на дълга и на лихвата, предоставянето на гратисни периоди не може да бъде счетено за мярка за помощ - то представлява просто преструктуриране на погасяването във времето, което е обосновано въз основа на икономическата ситуация;
ж)
разпоредбите на Министерско решение № 66336/B.1398/1993 и измененията му предвиждат възможността за помощ за предприятия, установени в департаментите Флорина и Килкис, без големи разходи за публичните органи и при условие че въпросните предприятия се считат за жизнеспособни; следователно те не нарушават конкуренцията по смисъла на член 87 от Договора за ЕО; освен това следва да се припомни, че департаментите Флорина и Килкис имат обща граница с бивша югославска република Македония и че по време на референтния период (90-те години на XX век) са били силно засегнати в резултат на войната и нестабилността в региона;
з)
последно, в горепосоченото решение се упоменават промишлени и занаятчийски предприятия; според гръцките органи селскостопански предприятия не са засегнати от тези разпоредби.
в) Мнение на гръцките органи относно откриването на третата процедура
(59)
С писмо от 10 май 2006 г. гръцките органи представиха следните аргументи:
а)
засегнатите от въпросните решения департаменти са били в затруднено икономическо положение, което се е характеризирало с ниски нива на стопанска дейност и по-високи нива на безработица в сравнение с останалата част от страната; тази ситуация е била утежнена от военното положение в съседни държави (например Косово); в този смисъл конкуренцията не е могла да бъде нарушена и следователно мерките за помощ, предоставени под формата на преструктуриране на дълга и лихвени субсидии, са могли да се възползват от дерогацията, предвидена в член 87, параграф 3, букви а) и в) от Договора за ЕО;
б)
мерките за помощ са били съсредоточени върху решаване на проблеми като липса на динамика на местния пазар, свиване на пазара на труда и спад в търсенето, както и върху дългосрочното икономическо развитие;
в)
по отношение на аргумента на Комисията, че условията на търговия в Общността може да са били нарушени предвид високото ниво на конкуренция в селскостопанския сектор, от всички проучени решения единствено Решение № 1648/B22/13.1.1994 засяга промишлени животновъдни предприятия; освен това през периода 1995-2004 г. производството на месо в департаментите Еврос, Родопи и Ксанти е заемало само малък дял от селскостопанското производство във въпросните департаменти и макар брутният вътрешен продукт (БВП) на тези департаменти да e отбелязал ръст през периода (както в абсолютни стойности, така и на глава на населението), той е останал далеч под средното за страната ниво;
г)
Министерски решения № 2041901/16.5.1989 и 2078809/1989, които предвиждат лихвени субсидии във връзка със заемите за оборотен капитал за предприятия в департаментите Лесбос, Самос, Хиос и Додеканезите, също предвиждат, че предприятията трябва да бъдат жизнеспособни преди и след преструктурирането на дълговете им;
д)
от компетентните органи в Гърция беше поискано да съберат данни относно получателите и действително отпуснатата помощ, но те заявиха, че не са в състояние;
е)
лихвените субсидии се финансират от сметка, създадена съгласно Закон № 128/75, която не представлява държавен ресурс, тъй като е сметка, предназначена основно за преразпределяне на средства.
г) Писма от гръцките органи от 15 и 29 март 2011 г.
(60)
С писма от 15 и 29 март 2011 г. гръцките органи първо обявяват датите на изтичане на действието на първоначалните министерски решения, уреждащи въпросните схеми. Датите са както следва:
а)
30 юни 2003 г. за Решение № 69836/B1461 (департаменти Кастория и Евбея);
б)
30 юни 2000 г. за Решение № 66336/B/398/14-9-1993 (департаменти Флорина и Килкис);
в)
31 декември 2005 г. за Решение № 1648/B.22/13.1.94 (департаменти Ксанти, Родопи и Еврос);
г)
31 декември 2004 г. за Решение № 2041901/16-5-1989 (департаменти Родопи, Еврос, Ксанти и Додеканезите; острови Лесбос, Самос и Хиос).
(61)
След това гръцките органи посочват, че критерият за жизнеспособност на предприятията след преструктурирането не е бил единственият разглеждан фактор; по-скоро е извършвана цялостна оценка на жизнеспособността на предприятията преди и след преструктурирането.
(62)
Писмата също съдържат таблици, в които се посочва еквивалентът на помощта на въпросните мерки, получени от всяко предприятие получател, с цел илюстриране на процента предприятия, за които мерките за помощ могат да попадат в обхвата на схема „de minimis“. Гръцките органи обаче сочат, че по отношение на мерките за помощ, предоставени съгласно Министерски решения № 2041901/16-5-1989 (департаменти Ксанти, Родопи и Еврос, Самос, Лесбос, Хиос и Додеканезите) и 1648/B.22/13.1.94 (Ксанти, Родопи и Еврос), наличните данни се отнасят единствено до периода 2004-2007 г. Данните, предоставени във връзка с мерките за помощ, осигурени съгласно Министерско решение № 69836/B1461 (департаменти Кастория и Евбея), са свързани с периода 1993-1998 г., а данните във връзка с мерките за помощ, предоставени съгласно Министерско решение № 66336/B/398/14-9-1993 (департаменти Флорина и Килкис) са свързани с периода 1993-2001 г. Тези данни са поискани от кредитните институции, някои от които не са дали отговор. Гръцките органи считат обаче, че събраните данни са близки до общия размер на предоставената помощ, тъй като банките, които са отговорили, са основните кредитодатели във въпросните департаменти. Според гръцките органи анализът на данните сочи, че въпросната помощ е под прага „de minimis“ в 73,55 % до 99,46 % от случаите в зависимост от разглеждания тригодишен период и от разглежданото решение.
(63)
Последно, гръцките органи заявяват, че предприятията за производство, преработка и търговия със селскостопански продукти не отговарят на условията за помощта и че с израза „миннодобивни предприятия“ в действителност се обозначават предприятията за добив на мрамор и каменодобив.
V. ОЦЕНКА
V.I. НАЛИЧИЕ НА ПОМОЩ
(64)
Съгласно член 107, параграф 1 от Договора всяка помощ, предоставена от държава-членка или чрез ресурси на държава-членка, под каквато и да било форма, която нарушава или заплашва да наруши конкуренцията чрез поставяне в по-благоприятно положение на определени предприятия или производството на някои стоки, доколкото засяга търговията между държавите-членки, е несъвместима с вътрешния пазар. В абсолютно изражение въпросните мерки за помощ отговарят на това определение в смисъл, че са предоставени от държавата или чрез държавни ресурси, предназначени са за определени предприятия (предприятия в селскостопанския, занаятчийския, промишления, хотелиерския, миннодобивния - вж. съображение 63 - и корабния сектор в гореспоменатите департаменти) и поставят в по-благоприятно положение тези предприятия посредством мерки като преструктуриране на заемите им, намаляване на размера на вноските чрез удължаване на срока за погасяване, лихвени субсидии и предоставяне на гаранции, което може да засегне търговията (23) и да наруши конкуренцията (24).
(65)
Гръцките органи се опитаха да покажат, че въпросните мерки за помощ могат да попадат в обхвата на схема „de minimis“ и следователно не представляват държавна помощ по смисъла на член 107, параграф 1 от ДФЕС. Въпреки това, отделно от факта, че правилото „de minimis“ не е приложимо във всички засегнати сектори през периода на действие на министерските решения, които представляват правно основание на въпросните схеми (това беше и една от причините за откриване на въпросните процедури), данните са непълни, както бе признато от самите гръцки органи (вж. съображение 62). Освен това сумите на помощта „de minimis“ варират в различните сектори (не са еднакви в промишления и в селскостопанския сектор) и представените таблици сочат, че гръцките органи не са били запознати в достатъчна степен с тази разлика. Най-накрая, Комисията отбелязва, че въпреки твърденията на гръцките органи, че предприятията за селскостопанско производство, преработка и търговия не отговарят на условията за въпросните схеми за помощ, споменатите по-горе таблици ясно сочат, че някои предприятия от тези сектори действително са получили помощ, за която се счита, че попада в обхвата на схема „de minimis“, макар и ясно да надвишава допустимия праг.
(66)
Комисията припомня, че всяка индивидуална помощ, отпусната по схема за помощ, която към момента на отпускането е отговаряла на условията, заложени в приложимия регламент „de minimis“, се приема, че не представлява държавна помощ по смисъла на член 107, параграф 1 от Договора.
(67)
При първото предоставяне от гръцките органи на въпросните мерки за помощ в селскостопанския сектор, не са съществували разпоредби на Съюза относно помощта „de minimis“.
(68)
Първите разпоредби, приети в тази връзка, са заложените в Регламент (ЕО) № 1860/2004 (25).
(69)
В съответствие с Регламент (ЕО) № 1860/2004, който се отнася както за първичното селскостопанско производство, така и за преработката и търговията със селскостопански продукти, помощта, която не надвишава таван от 3 000 EUR за получател за произволен тригодишен период, не засяга търговията между държавите-членки, не нарушава и не заплашва да наруши конкуренцията и следователно не попада под разпоредбите на член 107, параграф 1 от Договора.
(70)
Съгласно член 5 от Регламент (ЕО) № 1860/2004 същият се прилага за помощи, предоставени преди влизането в сила на регламента, ако тези помощи отговарят на условията, предвидени в членове 1 и 3 от него.
(71)
На 1 януари 2008 г. Регламент (ЕО) № 1860/2004 бе заменен с Регламент (ЕО) № 1535/2007 на Комисията от 20 декември 2007 година за прилагане на членове 87 и 88 от Договора за ЕО към помощите de minimis в сектора на производството на селскостопански продукти (26), който повиши размера на помощта de minimis до 7 500 EUR на получател за период от три фискални години, независимо от формата и целта на помощите в рамките на максималния размер за държава-членка, който отговаря на 0,75 % от годишното производство.
(72)
Член 6, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 1535/2007 гласи, че „настоящият регламент се прилага по отношение на помощите, предоставени преди 1 януари 2008 г. на предприятията от сектора на производство на селскостопански продукти, при условие че горепосочените помощи отговарят на всички условия, определени в членове 1-4, с изключение на изискването за изрично позоваване на настоящия регламент съгласно член 4, параграф 1, първа алинея“. Регламентът обаче се прилага единствено по отношение на първичното селскостопанско производство.
(73)
По отношение на преработката и търговията със селскостопански продукти, правилото „de minimis“, в сила от 1 януари 2007 г., е заложено в Регламент (ЕО) № 1998/2006 на Комисията от 15 декември 2006 г. за прилагане на членове 87 и 88 от Договора към минималната помощ (27).
(74)
Член 2, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1998/2006 определя на 200 000 EUR за получател за период от три данъчни години максималната сума, до която помощта не засяга търговията между държавите-членки, не нарушава, нито застрашава да наруши конкуренцията и следователно не попада в приложното поле на член 107, параграф 1 от Договора.
(75)
Член 5, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 1998/2006 предвижда, че „настоящият регламент се прилага към помощите, предоставени преди влизането му в сила на предприятия, осъществяващи дейност в отрасъл „транспорт“ и на предприятия, осъществяващи дейност по преработка и търговия със селскостопански продукти, ако съответната помощ изпълнява всички условия, посочени в член 1 и член 2.“
(76)
Следователно Комисията няма да разглежда помощта, предоставена съгласно анализираните министерски решения, като държавна помощ, ако не надвишава следните нива за получател:
а)
при първично селскостопанско производство: 3 000 EUR за тригодишен период, ако към момента на отпускането помощта отговаря на разпоредбите на Регламент (ЕО) № 1860/2004 или 7 500 EUR за период от три данъчни години, ако към момента на отпускането отговаря на разпоредбите на Регламент (ЕО) № 1535/2007,
б)
при преработка и търговия със селскостопански продукти: 3 000 EUR за тригодишен период, ако към момента на отпускането помощта отговаря на разпоредбите на Регламент (ЕО) № 1860/2004 или 200 000 EUR за период от три данъчни години, ако към момента на отпускането отговаря на разпоредбите на Регламент (ЕО) № 1998/2006.
(77)
Комисията обаче припомня, че предприятията в затруднение не отговарят на условията на Регламенти (ЕО) № 1998/2006 и № 1535/2007.
(78)
В секторите, различни от селскостопанския сектор (т.е. в този случай различните сектори, упоменати в това решение, с изключение на корабния сектор, който ще бъде разгледан в съображения 80 и 81 по-долу (28)), правилото „de minimis“, заложено в Съобщение на Комисията от 20 май 1992 г. - Насоки на Общността относно държавните помощи за малки и средни предприятия (29) (наричани по-долу „Насоките от 1992 г.“), се е прилагало към момента на предоставяне на въпросните мерки за помощ. Съобщението предвижда „еднократните плащания на помощ до 50 000 ECU по отношение на даден вид разходи и схеми, по които размерът на помощта, която може да получи определено предприятие по отношение на даден вид разходи за период от три години, е ограничен до тази сума, вече не се счита за подлежащ на задължение за уведомление по член 93, параграф 3 [от Договора за ЕО] (30), при условие че решението за отпускане на помощ или схемата за помощ съдържат изрично условие, че всяка допълнителна помощ, която същото предприятие може да получи по отношение на същия вид разходи от други източници или по други схеми, не увеличава общата помощ, получена от предприятието, над ограничението от 50 000 ECU.“ Това правило бе впоследствие изменено с известие на Комисията от 1996 г. относно правилото „de minimis“ за държавна помощ (31) (наричано по-долу „Известие от 1996 г.“), в което размерът на помощта „de minimis“ за същия период се определя на 100 000 ECU, а впоследствие с Регламент (ЕО) № 69/2001, в който размерът на помощта за същия период се определя на 100 000 EUR.
(79)
Поради датите на изтичане на действието на анализираните схеми (последната от които е 31 декември 2005 г.) и неприложимостта със задна дата на регламентите по отношение на секторите, упоменати в съображение 78, Комисията няма да разглежда като държавна помощ помощта, предоставена съгласно анализираните решения, която не надвишава следните размери за получател:
а)
50 000 ECU за тригодишен период между 19 август 1992 г. и 5 март 1996 г., ако към момента на предоставяне помощта е отговаряла на разпоредбите на Насоките от 1992 г.;
б)
100 000 ECU/EUR за тригодишен период между 6 март 1996 г. и 1 февруари 2001 г., ако към момента на предоставяне помощта е отговаряла на приложимите разпоредби на Известието от 1996 г.;
в)
100 000 EUR за тригодишен период между 2 февруари 2001 г. и 31 декември 2005 г., ако към момента на предоставяне помощта е отговаряла на приложимите разпоредби на Регламент (ЕО) № 69/2001.
(80)
Най-накрая, в корабостроителния сектор правилото „de minimis“ се прилага едва от влизането в сила на Регламент (ЕО) № 69/2001.
(81)
Следователно Комисията няма да счита за държавна помощ помощта, отпусната съгласно анализираните министерски решения, която не надвишава 100 000 EUR за получател и за тригодишен срок за периода 2 февруари 2001-30 юни 2007 г., ако към момента на отпускането помощта е отговаряла на съответните разпоредби на Регламент (ЕО) № 69/2001.
(82)
Другите аргументи, представени от гръцките органи за обосновка на липсата на държавна помощ, не могат да бъдат приети от Комисията поради следните причини, валидни във всеки случай, в който се цитират споменатите аргументи:
а)
като твърдят, че консолидирането на заема не води до високи разходи за публичните органи (вж. по-конкретно съображение 57, буква а) и съображение 58, буква а), гръцките органи признават, че операцията налага разходи за държавата или с други думи се използват държавни ресурси;
б)
до влизането в сила на Известието за прилагане на членове 87 и 88 от Договора за създаване на Европейската общност по отношение на държавните помощи под формата на гаранции (32) (наричано по-долу „Известие от 2000 г.“), се приема, че всички гаранции включват елемент на държавна помощ (вж. съображение 105, буква а)); в Известието от 2000 г. се посочва, че може да се приеме, че дадена гаранция не представлява държавна помощ по смисъла на член 107, параграф 1 от Договора, когато получателите не са заемополучатели във финансово затруднение и по принцип биха могли да получат заем при пазарни условия от финансовите пазари без намеса от страна на държавата, гаранцията е свързана с конкретна финансова транзакция, отнася се за фиксирана максимална сума, не покрива повече от 80 % от неизплатения заем или друго финансово задължение (с изключение на облигации или подобни инструменти), не е с неограничен срок, условията на схемата са основани на реалистична оценка на риска, така че премиите, изплащани от предприятията получатели, я превръщат с голяма вероятност в самофинансираща се схема, схемата предвижда условията, при които да се предоставят бъдещите гаранции, и цялостното финансиране по схемата да подлежи на преглед поне веднъж годишно, а премиите да покриват както обичайните рискове, свързани с предоставянето на гаранция, така и административните разходи по схемата, включително когато държавата предоставя първоначален капитал за стартиране на схемата, обичайна възвращаемост на този капитал; гръцките органи обаче не представиха документация, която да доказва приложимостта на този сценарий в настоящия случай;
в)
по отношение на конкуренцията предоставянето на гратисни периоди (вж. съображение 57, буква д) и съображение 58, буква е) не представлява единствено преструктуриране на погасяването в течение на времето, тъй като намалява сумата, която подлежи на погасяване към определен момент, и следователно осигурява временно финансово облекчение за получателя;
г)
дори ако, както твърдят гръцките органи, сметката, създадена съгласно Закон № 128/75 и използвана за финансиране на лихвените субсидии (вж. съображение 57, буква г), съображение 58, буква д) и съображение 59, буква е), не е част от бюджета на гръцката държава, тя все пак представлява държавен ресурс (33);
д)
предоставянето на лихвени субсидии по заеми дава предимство на предприятията получатели, дори и ако във въпросната държава лихвените проценти са високи;
е)
освобождаването на предоставените с цел получаване на гаранцията обезпечения (вж. съображение 57, буква ж), макар че може да не включва преки разходи за гръцката държава съгласно Министерско решение № 2071670/11297, съдържа елемент на помощ, тъй като чрез осигуряване на тази възможност държавата не само предлага на предприятията получатели възможността да ползват капитал, а и ги освобождава от една от предпоставките за получаване на гаранция от нея;
ж)
фактът, че лихвените проценти са били високи в Гърция (вж. съображение 57, буква г) не означава липса на помощ в смисъл, че независимо от икономическия контекст, в който е извършено преструктурирането с лихвени субсидии, отпускането на помощта само по себе си оказва въздействие на облекчаване на получателите от тежест, която обичайно трябва да поемат при упражняване на дейността си.
(83)
С оглед на всички тези елементи Комисията може да заключи единствено, че мерките за помощ, които не попадат в приложното поле и не изпълняват предпоставките за отпускане на помощ „de minimis“ по съображения 68-81, действително попадат в приложното поле на член 107, параграф 1 от Договора.
V.II. СЪВМЕСТИМОСТ НА ПОМОЩТА
(84)
Въпреки това в ситуациите, предвидени в член 107, параграфи 2 и 3 от Договора, някои видове помощ могат да бъдат счетени за съвместими с вътрешния пазар чрез дерогация.
(85)
В разглеждания случай е необходимо да се проучи в контекста на всяка открита процедура, кое освобождаване може да е приложимо във всеки от засегнатите сектори (като се прави разграничение между селскостопанския сектор и другите сектори).
V.II.1 ПОМОЩ ЗА ДЕПАРТАМЕНТИТЕ КАСТОРИЯ И ЕВБЕЯ, РАЗГЛЕДАНА ПРИ ОТКРИВАНЕТО НА ПЪРВАТА ПРОЦЕДУРА
а) Селскостопански сектор
(86)
С оглед на естеството на отпуснатата помощ единственото освобождаване, на което може да се разчита, за да се докаже съвместимостта на помощта с вътрешния пазар, е предвиденото в член 107, параграф 3, буква в) от Договора, съгласно което помощите, които имат за цел да улеснят развитието на някои икономически дейности или на някои икономически региони, доколкото тези помощи не засягат по неблагоприятен начин условията на търговия до степен, която противоречи на общия интерес, могат да се приемат за съвместими с вътрешния пазар.
(87)
Тъй като за въпросната помощ не е постъпило уведомление, за да бъде приложимо това освобождаване е много важно тя да отговаря на правилата за държавна помощ, приложими към момента на отпускането на помощта. Според информацията, предоставена от гръцките органи, въпросната схема действа от 30 юни 1993 г. до 30 юни 2003 г. Съвместимостта на въпросната схема с вътрешния пазар следователно ще бъде проучена с оглед на правилата за държавна помощ, приложими през този период.
(88)
Една от причините, въз основа на които Комисията взе решение да открие процедурата, предвидена в член 108, параграф 2 от Договора, е, че помощта изглежда е била предназначена за предприятия в затруднение. В тази връзка гръцките органи посочват в писмото си от 9 август 2004 г., че критерият „жизнеспособност след преструктуриране“ няма абсолютно никакво отражение върху цялостната оценка на жизнеспособността на предприятието, извършена от кредитната институция, тъй като решението относно допустимостта за преструктуриране е взето непосредствено след проучването на жизнеспособността. Този аргумент бе повторен в писмата от 15 и 29 март 2011 г. (вж. съображение 61).
(89)
Комисията счита, че това обяснение не позволява да се изключи възможността помощта да е била отпусната на предприятия в затруднение, тъй като дори решението относно допустимостта за преструктуриране да е взето непосредствено след проучването на жизнеспособността, както твърдят гръцките органи, самото проучване е било съсредоточено върху перспективите за жизнеспособност на получателите след преструктурирането. Това означава, че е възможно кандидатите да са били в затруднение към момента на проучването, но въпреки това да са били допуснати до схемата, тъй като институцията, извършваща проучването, е прогнозирала евентуално връщане към жизнеспособност след преструктурирането на дълга (Комисията подчерта това доказателство и в съображение 23 от решението си за откриване на процедурата, предвидена в член 108, параграф 2 от Договора, тъй като в преамбюла на Министерско решение № 2045909/7931/0025 се посочва нуждата от подпомагане на предприятия, които изпитват затруднения, свързани с паричните потоци, в департаментите Кастория и Евбея).
и) Правила, приложими към помощта за оздравяване и преструктуриране на предприятия в затруднение по време на въпросния период
I. От 1 октомври 1993 г. до 31 декември 1997 г.
(90)
Помощта за фирми в затруднение се регулира с редица правила. Към момента на влизане в сила на Министерско решение № 69836/B1461 политиката на Комисията бе да приема, че този вид помощ в селскостопанския сектор е оперативна помощ, която може да бъде счетена за съвместима с вътрешния пазар единствено ако са изпълнени следните три условия:
а)
такава помощ трябваше да засяга финансовите разходи по заеми, сключени за финансиране на вече осъществени инвестиции;
б)
кумулираният еквивалент на помощта за всички помощи, предоставени при отпускането на заема, и въпросната помощ не можеше да надвишава процента, допускан по принцип от Комисията, т.е.:
i)
за инвестиции в първично селскостопанско производство: 35 % или 75 % за необлагодетелствани райони по смисъла на Директива 75/268/ЕИО
ii)
за инвестиции в преработка и търговия със селскостопански продукти: 55 % или 75 % в регионите по цел 1 за проекти, които отговарят на секторните програми или на една от целите на член 1 от Регламент (ЕИО) № 866/90 (34), и 35 % (или 50 % в регионите по цел 1) за други проекти, които не са изключени въз основа на критериите за подбор по точка 2 от приложението към Решение 90/342/ЕИО на Комисията от 7 юни 1990 г. относно установяването на критерии за подбор, приложими към инвестиции за подобряване на условията на преработка и продажба на земеделските и горските продукти (35) (или Решение 94/173/ЕО на Комисията (36), което го замени).
в)
въпросната помощ можеше да бъде платена единствено след промени на лихвените проценти за новите сключени заеми, така че да се вземат предвид вариациите в лихвените проценти (в такива случаи размерът на помощта е трябвало да бъде по-малък от или равен на разликата в лихвените проценти върху новите заеми) или е трябвало да засяга земеделски стопанства, които дават гаранция за жизнеспособност, особено когато финансовата тежест, произтичаща от съществуващи заеми, е заплашвала жизнеспособността на стопанствата или ги е излагала на риск от несъстоятелност.
(91)
С писмото си от 9 август 2004 г. гръцките органи заявяват, че Решение № 69836/B1451 и неговите последващи изменения засягат предприятията за преработка като цяло и не посочват конкретно предприятията за преработка в селското стопанство, които са обхванати от Регламенти (ЕИО) № 866/90, (ЕО) № 951/97 и (ЕО) № 1257/1999, че цяла Гърция е регион по цел 1 и че предприятията, които са инвестирали и следователно са получили помощ от Министерство на развитие на селските райони и храните, не са могли да се възползват от преструктуриране на дълга, тъй като това не е било предвидено. Освен това те добавят, че по отношение на общия еквивалент на помощта за преструктурирането, в повечето случаи са отпуснати единствено малки суми и че преструктурирането е свързано с предходни заеми и следователно с инвестиции, които вече са направени.
(92)
Преди всичко обясненията, представени от гръцките органи, не са достатъчни, за да позволят на Комисията да изключи възможността някои предприятия за преработка в селското стопанство да са получили помощ по Министерско решение № 69836/B1451 и последващите му изменения, защото фактът, че не се посочват конкретно гореспоменатите предприятия, не сочи непременно, че те не са принадлежали на общата категория от предприятия за преработка (промишлени предприятия), които попадат в приложното поле на решението.
(93)
По отношение на съответствието с условията, посочени в съображение 90, Комисията установява, че Решение № 69836/B1451 и неговите последващи изменения засяга преструктурирането на заеми за инвестиции или за оборотен капитал.
(94)
По отношение на преструктурирането на инвестиционни заеми въз основа на информацията, предоставена от гръцките органи, Комисията установява, че е изпълнено условието, посочено в съображение 90, буква а), тъй като тези заеми засягат вече осъществени инвестиции.
(95)
Комисията установи също, че е изпълнено и второто алтернативно условие, посочено в съображение 90, буква в), тъй като предприятията получатели трябва да бъдат считани за жизнеспособни след преструктуриране въз основа на оценка, извършена от финансовите институции.
(96)
Информацията на разположение на Комисията обаче не е достатъчна, за да премахне съмненията, че е изпълнено условието, посочено в съображение 90, буква б), тъй като гръцките органи обясняват в писмото си от 9 август 2004 г., че предприятията, ангажирани в преработката и търговията със селскостопански продукти, са обхванати inter alia от разпоредбите на Регламенти (ЕИО) № 866/90 и (ЕО) № 951/97 и че тези регламенти се прилагат съобразно съдържащите се в тях разпоредби, което означава, че помощта може вече да е отпусната с максималния интензитет, предвиден в гореспоменатите регламенти (75 % за региони по цел 1, което се отнася до цяла Гърция), и че е възможно в резултат на натрупване на помощта въпросната схема да е довела до надвишаване на предвидения интензитет.
(97)
По отношение на преструктурирането на заеми за оборотен капитал не е имало възможност за прилагане на схемата в съответствие с всички условия, предвидени в съображение 90, тъй като първото условие (буква а) ясно посочва, че заемите трябва да бъдат свързани с инвестиции.
II. От 1 януари 1998 г. до 30 юни 2000 г.
(98)
През 1997 г. условията, заложени в съображение 90, бяха заменени с условията от Съобщение на Комисията - Насоки на Общността за държавните помощи за оздравяване и преструктуриране на предприятия в затруднение (наричани по-долу „Насоки от 1997 г.“) (37). Точка 4.4 от гореспоменатите Насоки гласи, че „По отношение на селскостопанския сектор тези Насоки ще влязат в сила на 1 януари 1998 г. по отношение на новите държавни помощи. За съществуващите помощи влизането в сила ще бъде на същата дата или, в случай че Комисията е открила процедура съгласно член 93, параграф 2 от Договора [за ЕО] срещу една или повече държави-членки в този контекст, след като Комисията приеме окончателно решение по отношение на засегнатата държава-членка (държави-членки) съгласно член 93, параграф 2 от Договора [за ЕО].“
(99)
Насоките от 1997 г., съвсем нови за селскостопанския сектор, предвиждат inter alia:
а)
помощ за оздравяване: мерки за ликвидност, оправдани от сериозни социални затруднения и състоящи се от гаранции за заеми или заеми с обичайни търговски лихвени проценти, ограничени до размера, необходим за поддържане на функционирането на предприятието (например за покриване на разходите за надници и заплати и текущи доставки), изплащани единствено за периода, необходим за изготвяне на необходимите и реалистични мерки за възстановяване, и без неблагоприятно отражение върху положението в промишления и селскостопанския сектор в други държави-членки;
б)
помощ за преструктуриране: отпускането на помощ, свързана с план за преструктуриране, предвиждащ намаляване на капацитета или окончателно затваряне на производствени мощности, при наличието на структурен свръхкапацитет в сектора (намаляването на капацитета трябва да бъде в допълнение към всяко друго намаление, приложимо при липсата на помощ за преструктуриране), като единственото освобождаване от това условие е в случаите, когато, взети в своята съвкупност, решенията, приети в полза на всички получатели през всеки последователен 12-месечен период, не включват количество на продукта, което надвишава определен процент от общото годишно производство на този продукт в държавата (3 % за целевите мерки за определена категория продукти или оператори и 1,5 % за нецелевите мерки).
(100)
На държавите-членки е позволено да искат прилагането на тези селскостопански разпоредби вместо разпоредбите от Насоките от 1997 г. за сектори, различни от селското стопанство (строги условия, приложими в тези сектори, и по-специално по отношение на плана за преструктуриране и приноса на получателя за преструктурирането - вж. съображения 109-121 от раздел б) по-долу, „Неселскостопански сектор“).
(101)
В писмото си от 9 август 2004 г. гръцките органи не предоставиха информация, която да позволи на Комисията да установи, че схемата за помощ е адаптирана, за да бъде приведена в съответствие с тези разпоредби, и че следователно помощта, отпусната през въпросния период, е отпусната в съответствие със съответните условия, заложени в Насоките от 1997 г., което означава или описаните в съображение 99, буква б) по-горе условия, или условията, заложени за секторите, различни от селското стопанство (представяне на план за преструктуриране за възстановяване на жизнеспособността въз основа на реалистични хипотези в разумни времеви рамки, смекчаване на въздействието върху конкурентите, спазване на принципа за еднократност на помощта („един път - последен път“), намаляване на капацитета при структурен свръхкапацитет в засегнатия сектор и помощ, пропорционална на разходите и ползите от преструктурирането, като се покриват и социалните разходи по преструктурирането).
III. От 1 юли 2000 г. до 30 юни 2003 г.
(102)
На 9 октомври 1999 г. Насоките от 1997 г. бяха заменени от Насоки на Общността за държавните помощи за оздравяване и преструктуриране на предприятия в затруднение (наричани по-долу „Насоки от 1999 г.“) (38). Точка 6.3 от Насоките от 1999 г. гласи, че „държавите-членки трябва да адаптират своите съществуващи схеми за помощ за оздравяване и преструктуриране, които се очаква да останат в действие след 30 юни 2000 г., с цел да ги приведат в съответствие с Насоките […] след тази дата.“ Освен това „за да може да се осъществи мониторинг от страна на Комисията върху процеса на адаптиране, държавите-членки трябва да ѝ предадат списък с всички такива схеми преди 31 декември 1999 г. След това, и във всеки случай преди 30 юни 2000 г., те трябва да изпратят на Комисията достатъчно информация, за да ѝ дадат възможност да провери дали схемите действително са изменени в съответствие с Насоките.“
(103)
Насоките от 1999 г. също включват специфичен раздел за преструктуриране на предприятия в затруднение в селскостопанския сектор. В сравнение с Насоките от 1997 г. този раздел дава определение на структурен свръхкапацитет в сектора, ограничава освобождаването, посочено в съображение 99, буква б), до предприятията в първичния сектор (което води до автоматичното изискване за намаляване на капацитета в подсектора на преработката и търговията със селскостопански продукти) и въвежда условието за еднократност („един път - последен път“), което означава, че помощта за преструктуриране може да бъде отпусната само веднъж.
(104)
В писмото си от 9 август 2004 г. гръцките органи не представиха информация, която да позволи на Комисията да установи, че схемата за помощ е адаптирана, за да бъде приведена в съответствие с тези разпоредби, и че следователно помощта, отпусната по време на въпросния период, е отпусната в съответствие със съответните условия, заложени в Насоките от 1999 г., с други думи след представяне на план за преструктуриране, който води до затварянето на капацитет при структурен свръхкапацитет, като при необходимост се прилага ограниченото освобождаване, посочено в съображение 103, и въз основа на принципа за еднократност („един път - последен път“).
ii) Гаранции
(105)
Друг фактор за решението на Комисията за откриване на процедурата, предвидена в член 108, параграф 2 от Договора, е въпросът за съвместимостта на евентуалната помощ, предоставена под формата на гаранции. Гръцките органи представиха редица коментари в писмото си от 9 август 2004 г. (вж. съображение 57, букви в) и ж)). Комисията обаче счита, че е необходимо да се отбележи следното във връзка с тези коментари:
а)
по отношение на буква в) фактът, че предоставянето на гаранция подлежи на строги условия сам по себе си не изключва съществуването на държавна помощ - напротив, правилата, които се прилагат по време на действието на въпросната схема, както е посочено в писмата до държавите-членки реф. № SG(89) D/4328 от 5 април 1989 г. и SG(89) D/12772 от 12 октомври 1989 г. и точка 38 от Съобщение на Комисията до държавите-членки относно прилагането на членове 92 и 93 от Договора за ЕИО и член 5 от Директива 80/723/ЕИО на Комисията по отношение на публичните предприятия в производствения сектор (39), ясно гласят, че „… всички гаранции, дадени от държавата пряко или, чрез делегиране, посредством финансови институции, [попадат] в приложното поле на член 92, параграф 1 от Договора за ЕИО“, и налагат прилагането на условия, които могат да включват обявяването на предприятието в несъстоятелност. Макар да е вярно, че гореспоменатите писма бяха заменени през 2000 г. от Известие на Комисията за прилагане на членове 87 и 88 от Договора за създаване на Европейската общност по отношение на държавните помощи под формата на гаранции, в което са заложени условията, позволяващи да бъде изключено съществуването на държавна помощ, никаква част от информацията, представена в писмото на гръцките органи от 9 август 2004 г., не сочи, че гаранциите са предоставени при тези условия;
б)
дори ако гръцките органи бяха предоставили информацията, имаща за цел да покаже, че предоставените гаранции изпълняват условията за изключване на наличието на държавна помощ, Комисията не би могла да приеме обосновката, тъй като, например, освобождаването се прилага единствено ако предприятията получатели не са във финансово затруднение;
в)
по отношение на буква ж) фактът, че гаранцията не покрива някои разходи, по никакъв начин не сочи, че са изпълнени всички условия, при които помощта, свързана с предоставянето на гаранция, може да се счита за съвместима с вътрешния пазар; още повече трябва да се признае, че никоя част от останалата информация, представена от гръцките органи с писмото им от 9 август 2004 г., не сочи, че са изпълнени условията.
(106)
След тези разяснения Комисията следователно счита, че по време на действието на въпросната схема гаранциите са представлявали част от пакет инструменти за отпускане на помощ за предприятия в затруднение и че в резултат на това тяхната съвместимост е свързана с процеса на преструктуриране като цяло, за който, както подробно бе посочено в анализа на съображения 94-104, гръцките органи не са предоставили достатъчно информация, за да премахнат съмненията, изразени от Комисията при откриването на процедурата, предвидена по член 108, параграф 2 от Договора (тези констатации по отношение на гаранциите са валидни както по отношение на трите процедури, посочени в настоящото решение, така и по отношение на всички упоменати сектори, с изключение на гаранциите, предвидени в Министерско решение № 2/82257/0025 от 18 декември 2000 г., които, с оглед на използвания критерий за жизнеспособност - жизнеспособност преди преструктурирането на дълга - ще бъдат проучени отделно).
(107)
Никой от другите аргументи, изложени от гръцките органи в писмото от 9 август 2004 г. (приложен лихвен процент, въпроса с евентуалното съществуване на допълнителни разходи, произтичащи от министерските решения, които представляват неразделна част от правното основание за схемата, честота на изчисляване на лихвата), не съдържат елемент, който да промени позицията на Комисията, както е представена по-горе.
(108)
Тъй като информацията, представена от гръцките органи, не премахва съмненията, изразени от Комисията при откриването на процедурата, предвидена в член 108, параграф 2 от Договора, Комисията може единствено да стигне до заключението, че въпросната схема е несъвместима с общия пазар.
б) Неселскостопански сектор
(109)
Както и при селскостопанския сектор, Комисията трябваше да проучи въпросната помощ с оглед на правилата, приложими по отношение на помощта за оздравяване и преструктуриране на предприятия в затруднение.
(110)
Към момента на влизане в сила на Министерско постановление № 69836/B1461, т.е. 1 октомври 1993 г., въпросните правила са били заложени в Осмия доклад за политиката в областта на конкуренцията, и по-специално в точки 177, 227 и 228 от него.
(111)
В точка 177 от доклада се посочва, че макар и да има нужда от мерки за оздравяване с цел да бъде осигурена глътка въздух, като през това време бъдат разработени по-дългосрочни решения за затрудненията на дружеството, тези мерки не следва да възпрепятстват необходимото намаляване на капацитета и следователно следва да бъдат ограничени до случаите, при които са необходими за справяне с належащи социални проблеми.
(112)
В точка 227 от доклада се посочва, че помощта за оздравяване може да бъде обоснована съгласно Договора, когато е свързана с преструктуриране, имащо за цел да възстанови дългосрочната жизнеспособност на предприятието и/или засегнатите региони, и когато се прилага достатъчно целенасочено по отношение на даден регион или отрасъл, за да може да бъде оценено нейното въздействие.
(113)
В точка 228 от доклада се разяснява допълнително позицията на Комисията по отношение на помощта за оздравяване и се дефинира помощта за преструктуриране.
(114)
Помощта за оздравяване трябва:
а)
да се състои от мерки за ликвидност под формата на гаранции за заеми или заеми с обичайни търговски лихвени проценти;
б)
да бъде ограничена до размера, необходим, за поддържане на функционирането на предприятието и за покриване на разходите за надници и заплати и текущи доставки;
в)
да се изплаща единствено за периода, необходим (най-общо шест месеца) за изготвяне на необходимите и реалистични мерки за възстановяване;
г)
да бъде обоснована въз основа на сериозни социални затруднения, като поддържането на функционирането на предприятието не трябва да има неблагоприятно въздействие върху положението в промишления сектор в други държави-членки.
(115)
Помощта за преструктуриране трябва също да е обвързана строго с прилагането на добра програма за преструктуриране и/или преобразуване и надлежно и ефективно да служи за възстановяване на жизнеспособността на засегнатото производство, интензитетът и размерът на помощта трябва да бъдат ограничени до строгия минимум за поддържане на предприятието по време на неизбежния преходен период преди такава програма да започне да действа, което означава, че съответният период на помощта трябва да бъде ограничен и подкрепата да бъде постепенно намалявана.
(116)
Тези условия бяха заменени от Насоките на Общността от 1994 г. за държавните помощи за оздравяване и преструктуриране на предприятия в затруднение (40), които влязоха в сила на 23 декември 1994 г. (наричани по-долу „Насоките от 1994 г.“), и впоследствие от Насоките от 1997 г., които влязоха в сила на 1 януари 1998 г., а на по-късен етап от Насоките от 1999 г., които се прилагат от 1 юли, като вземат предвид периода на адаптиране, даден на държавите-членки по отношение на схемите за помощ (вж. съображения 98 и 102).
(117)
Насоките от 1994 г. потвърждават политиката на Комисията по отношение на помощта за оздравяване (вж. съображение 114) и определят по-подробно съдържанието и отраженията на плановете за преструктуриране, които следва да бъдат представени (перспектива за възстановяване на жизнеспособността въз основа на реалистични хипотези в рамките на разумни срокове, смекчаване на въздействието върху конкурентите, спазване на принципа за еднократност, намаляване на капацитета в случай на структурен свръхкапацитет във въпросния сектор и помощ, пропорционална на разходите и ползите от преструктурирането, като се покриват и социалните разходи по преструктурирането).
(118)
В сферата на неселскостопанските сектори Насоките от 1997 г., които произтичат от редовния преглед на политиката на Комисията в областта на оздравяване и преструктуриране на предприятия в затруднение, потвърждават съдържанието на Насоките от 1994 г.
(119)
В Насоките от 1999 г. се прилагат по-строги условия по отношение на отпускането на помощ за оздравяване чрез въвеждането на установена времева рамка за представяне на план за преструктуриране. По отношение на преструктурирането Насоките са далеч по-рестриктивни по отношение на малките и средните предприятия и предвиждат възможността за задължително намаляване на капацитета, дори и при липсата на структурен свръхкапацитет в сектора.
(120)
Тъй като обясненията, представени от гръцките органи в писмото им от 9 август 2004 г., са валидни както по отношение на селскостопанския, така и по отношение на неселскостопанския сектор, Комисията може само да стигне до заключението, както вече е направила по отношение на селскостопанския сектор, че информацията, представена от гръцките органи, не позволява на Комисията да установи, че са изпълнени различните условия, заложени в Насоките от 1994 г., 1997 г. и 1999 г. (например, нищо не показва, че предприятията получатели са представили план за преструктуриране, който включва необходимите компенсаторни мерки). Тази констатация е валидна и по отношение на съответствието с разпоредбите, заложени в Осмия доклад за политиката в областта на конкуренцията.
(121)
При липсата на доказателства за съответствието с горепосочените разпоредби, Комисията не може да установи, че помощта е отпусната след представяне на план за преструктуриране, който включва всички елементи, изисквани съгласно различните правила, посочени по-горе (и по-специално перспективата за възстановяване на жизнеспособността въз основа на реалистични хипотези в рамките на разумни срокове, смекчаване на въздействията върху конкурентите, спазване на принципа за еднократност, намаляване на капацитета и помощ, пропорционална на разходите и ползите от преструктурирането, като се покриват и социалните разходи по преструктурирането). Следователно съмненията, които Комисията е изразила при откриването на процедурата, предвидена в член 108, параграф 2 от Договора, остават валидни и Комисията може единствено да стигне до заключението, че въпросната схема е несъвместима с общия пазар.
V.II.2 ПОМОЩ ЗА ПРЕДПРИЯТИЯТА В ДЕПАРТАМЕНТИТЕ ФЛОРИНА И КИЛКИС, РАЗГЛЕДАНА ПРИ ОТКРИВАНЕТО НА ВТОРАТА ПРОЦЕДУРА
а) Селскостопански сектор
(122)
В писмото си от 18 август 2005 г. гръцките органи твърдят, че основното решение, уреждащо предоставянето на помощта (Министерско решение № 66336/B.1398/1993), засяга промишлените и занаятчийските предприятия и че никоя разпоредба от него не засяга селскостопанските предприятия.
(123)
Комисията взема предвид тази информация и затова смята за ненужно да разглежда въпросната схема с оглед на правилата, приложими по отношение на държавната помощ за селскостопанския сектор към момента на отпускане на помощта.
б) Неселскостопански сектор
(124)
Комисията, която към момента на откриване на процедурата считаше, че схемата е предназначена за предприятия в затруднение, тъй като Министерско решение № 66336/B.1398/1993 гласи, че предприятията трябва да бъдат жизнеспособни след преструктуриране (което само по себе си не изключва възможността предприятията да бъдат в затруднение при приемането им по схемата), трябва да анализира съвместимостта на въпросната помощ с оглед на правилата за помощта за оздравяване и преструктуриране на предприятия в затруднение, приложими към момента на отпускане на помощта.
(125)
Правилата за помощ за оздравяване и преструктуриране на предприятия в затруднение, приложими към момента на отпускане на въпросната помощ, в хронологичен ред са разпоредбите, заложени в точки 177, 227 и 228 от Осмия доклад за политиката в областта на конкуренцията, Насоките от 1994 г. и Насоките от 1997 г.
(126)
По отношение на съответствието с разпоредбите от точки 177, 227 и 228 от Осмия доклад за политиката в областта на конкуренцията и Насоките от 1994 г., 1997 г. и 1999 г. обясненията, представени от гръцките органи в писмото им от 18 август 2005 г., са идентични с обясненията, изтъкнати като обосновка на отпускането на помощта в департаментите Кастория и Евбея (аргументите на гръцките органи, посочени подробно в съображение 57, букви а)-е), са същите като представените в съображение 56, букви а)-д). Следователно анализът на Комисията в съображения 110-121 е валиден и при въпросния случай, което значи, че съмненията, изразени от Комисията при откриване на процедурата, предвидена в член 108, параграф 2 от Договора, не са премахнати и Комисията може единствено да стигне до заключението, че въпросната схема е несъвместима с общия пазар.
(127)
В писмото си от 18 август 2005 г. гръцките органи се опитаха да обосноват въпросната помощ и въз основа на факта, че департаментите Флорина и Килкис граничат с бивша югославска република Македония и че местните предприятия са били силно засегнати в резултат от нестабилността и войната в региона.
(128)
Това позоваване на извънредни обстоятелства можеше да позволи прилагането на член 107, параграф 2, буква б) от Договора, съгласно който помощта за отстраняване на щети, причинени от природни бедствия или други извънредни събития, е съвместима с вътрешния пазар. Гръцките органи обаче не представиха доказателства за затрудненията, които според твърденията им предприятията в двата департамента са изпитвали, или за причинно-следствената връзка между тези затруднения и нестабилността в региона, причинена от събитията в Югославия. Освен това Комисията не разполага с информация, която да показва, че обстоятелствата, посочени от гръцките органи, са могли да оказват описаните въздействия през целия жизнен цикъл на схемата. Най-накрая Комисията се пита защо схемата се е прилагала единствено по отношение на някои сектори от икономиката в двата департамента, макар да е логично посочените обстоятелства да са засегнали всички местни предприятия, независимо от сектора.
(129)
С оглед на тези фактори Комисията не може да разбере как член 107, параграф 2, буква б) от Договора може да е приложим по отношение на въпросната схема за помощи. Следователно Комисията може единствено да стигне до заключението, че и в този случай въпросната схема е несъвместима с общия пазар.
V.II.3 ПОМОЩ В ДЕПАРТАМЕНТИТЕ РОДОПИ, ЕВРОС, КСАНТИ, ЛЕСБОС, САМОС, ХИОС И ДОДЕКАНЕЗИТЕ, РАЗГЛЕДАНА ПРИ ОТКРИВАНЕТО НА ТРЕТАТА ПРОЦЕДУРА
(130)
С оглед на факта, че Комисията е посочила в решението си за откриване на процедурата, че въз основа на наличната информация не може да се определи дали двете министерски решения от 1989 г. и последващите ги решения (описани подробно в съображения 50-52 по-горе) представляват независима схема за помощ или са неразделна част от цялостната система, анализирана в различните открити процедури, и като се има предвид, че писмото от 10 май 2006 г. от гръцките органи не представя обяснение в тази връзка, съвместимостта с вътрешния пазар на помощта, предвидена в разглежданите министерски решения, ще бъде оценена отделно. Гаранциите, предвидени в Министерско решение № 2/82257/0025 от 18 декември 2000 г. (вж. съображение 49), също ще бъдат разгледани отделно, тъй като последното предвижда, че предприятията получатели трябва да бъдат жизнеспособни, а не жизнеспособни след преструктуриране, както е при посочените по-горе случаи.
(131)
Във връзка с министерските решения, посочени в съображения 44-52, анализът ще се състои от две основни части - селскостопанска и неселскостопанска - както при схемите, разгледани при първите две процедури, но неселскостопанската част ще бъде разделена на няколко подчасти - промишлен, хотелиерски и занаятчийски сектори, от една страна, и корабния сектор, от друга страна. Въгледобивният сектор, който също бе разгледан при откриването на процедурата, предвидена в член 108, параграф 2 от Договора, няма да бъде разгледан тук, тъй като гръцките органи обясняват в писмата си от 15 и 29 март 2011 г., че съответните добивни дейности засягат мрамор и каменодобив, което означава, че засегнатите предприятия попадат в обхвата на анализа на промишления сектор.
а) Селскостопански сектор
(132)
Комисията трябва да проучи схемата с оглед на правилата, приложими по отношение на държавните помощи за оздравяване и преструктуриране на предприятия в затруднение към момента на отпускането на помощта.
(133)
По отношение на селскостопанския сектор въпросните правила са предвидени в съображения 90 и 98-103. Като се има предвид, че действието на въпросната схема изтича на 31 декември 2005 г., Насоките на Общността от 2004 г. относно държавната помощ за оздравяване и преструктуриране на предприятия в затруднение (41) (наричани по-долу: „Насоки от 2004 г.“) следва да бъдат добавени към списъка с приложими разпоредби; Насоките от 2004 г. влизат в сила на 10 октомври 2004 г., като въвеждат по-строги условия от установените в Насоките от 1999 г. (а именно като потвърждават, че приносът на получателя по отношение на преструктурирането трябва да бъде реален и да не включва помощ). Освен това с оглед на естеството на получателите (промишлени животновъдни предприятия и млекопроизводителни стопанства) са налице основания да се счита, че схемата вероятно е обхващала както първично производство (само животновъдство), така и преработка/търговия (като стопанства с линия за преработка на място).
(134)
По отношение на съответствието със самите условия Комисията установи, че Министерско решение № 1648/B22 от 13 януари 1994 г. и неговите последващи изменения предвиждат преструктуриране на заеми, които могат да се използват за инвестиции или оборотен капитал.
(135)
По отношение на преструктурирането на заеми, свързани с инвестиции, в писмото си от 10 май 2006 г. гръцките органи не представят информация, която да позволи на Комисията да потвърди, че преструктурираните заеми действително са свързани с вече осъществени инвестиции. Вследствие на това Комисията не може да установи, че е изпълнено условието, предвидено в съображение 90, буква а).
(136)
По подобен начин Комисията не може въз основа на наличната информация да стигне без всякакво съмнение до заключението, че е налице пълно съответствие с условието, предвидено в съображение 90, буква б), тъй като в писмото си от 10 май 2006 г. Гърция не е представила подробности в тази връзка.
(137)
По отношение на изискването, заложено в съображение 90, буква в), Комисията установи, че е налице втората алтернатива, тъй като предприятията получатели е трябвало да бъдат жизнеспособни след преструктурирането въз основа на оценка, извършена от банките.
(138)
По отношение на преструктурирането на заеми, използвани за оборотен капитал, не е имало възможност за прилагане на въпросната схема в съответствие с всички условия, предвидени в съображение 90, тъй като в първото условие (буква а) изрично се посочва, че заемите трябва да бъдат свързани с инвестиции.
(139)
Във връзка с помощта, отпусната от 1 януари 1998 г. до датата на приложимост на Насоките от 2004 г., извършеният в съображения 98-104 анализ също се прилага по същество в настоящия случай, тъй като в писмото си от 10 май 2006 г. Гърция не представи информация, която да позволи на Комисията да потвърди, че с оглед на получаването на въпросната помощ е бил представен план за преструктуриране, включващ и задължителния принос.
(140)
Най-накрая по отношение на помощта, отпусната от датата на прилагане на Насоките от 2004 г. Комисията може само да отбележи, че в писмото си от 10 май 2006 г. Гърция не представи факти, които да позволят на Комисията да потвърди, че с оглед на получаването на въпросната помощ е бил представен план за преструктуриране, включващ и задължителния принос. Следователно Комисията не е в състояние да премахне всички съмнения, изразени при откриването на процедурата, предвидена в член 108, параграф 2 от Договора, и затова е принудена да стигне до заключението, че въпросната схема е несъвместима с общия пазар.
(141)
В писмото си от 10 май 2006 г. гръцките органи се стремят да обосноват въпросната помощ с войната в съседни региони. Гърция изрази становището, че поради ситуацията помощта отговаря на изискванията за освобождаване по член 107, параграф 3, букви а) и в) от Договора (вж. съображение 59, буква а).
(142)
Комисията не може да приеме този аргумент поради няколко причини:
а)
от регулаторна гледна точка наличието на конфликт се приема за извънредно събитие, което може да попадне само в приложното поле на член 107, параграф 2, буква б) от Договора, според който помощта, предназначена за отстраняване на щети, причинени от природни бедствия или други извънредни събития, е съвместима с вътрешния пазар;
б)
в селскостопанския сектор съвместимостта на мерките за помощ се оценява с оглед на изключението, предвидено в член 107, параграф 3, буква в) от Договора, в който е заложено, че помощите, които имат за цел да улеснят развитието на някои икономически дейности или на някои икономически региони, доколкото тези помощи не засягат по неблагоприятен начин условията на търговия до степен, която противоречи на общия интерес, могат да се считат за съвместими с вътрешния пазар, а не с оглед на изключението, предвидено в член 107, параграф 3, буква а) от Договора, което предвижда, че помощите за насърчаване на икономическото развитие на региони, където жизненото равнище е необичайно ниско или където има високо равнище на непълна заетост, както и на регионите, посочени в член 349 (42), като се вземе предвид структурната, икономическата и социалната ситуация в тях, могат да се приемат за съвместими с вътрешния пазар;
в)
за прилагането на тази дерогация е било необходимо помощта да бъде отпусната съобразно с правилата, уреждащи помощите за оздравяване и преструктуриране на предприятия в затруднение, а по-горе вече бе показано, че случаят не е такъв.
(143)
Комисията не е в състояние да потвърди приложимостта на член 107, параграф 2, буква б) от Договора поради следните основания:
а)
в писмото си от 10 май 2006 г. Гърция правилно посочи, че общият БВП и този на глава от населението в засегнатите департаменти е бил много нисък в сравнение с други региони в държавата през периода, обхванат от схемата, но заяви и това, че БВП е отбелязал известен растеж през същия период, което сочи, че войната в съседните региони не е оказала катастрофално въздействие върху икономиката на засегнатите територии;
б)
както показва описанието на правното основание на схемата, някои промени са въведени в схемата почти десет години след края на военните действия в съседните региони; следователно не може да се приеме, че Гърция е била принудена да сe намеси поради войната в граничните райони и че в резултат на това е налице причинно-следствена връзка между нея и затрудненията на предприятията (един пример е достатъчен, за да илюстрира тази забележка: Министерско решение № 2/64046/0025/2003 от 28 януари 2004 г., посочено в съображение 48, обхваща заемите, които са могли да теглят промишлени предприятия - с други думи евентуално промишлени животновъдни предприятия - до 31 декември 2004 г.).
(144)
По отношение на другите мнения, представени от гръцките органи в писмото им от 10 май 2006 г., Комисията подчертава следното (тези коментари, с изключение на буква б), се отнасят и до всички други сектори, посочени в откритата процедура):
а)
проблеми като липсата на динамика на местните пазари или спад в търсенето не могат да бъдат решени с отпускането на помощи на предприятия в затруднение без преструктуриране. Структурните мерки са по-подходящо средство за подкрепа;
б)
делът на производството на месо в засегнатите департаменти от общото производство в Гърция няма никаква връзка с риска от нарушаване на конкуренцията, който произтича от помощта, отпусната извън установената регулаторна рамка (в настоящия случай помощта, отпусната на предприятия в затруднение без план за преструктуриране); съгласно съдебната практика на Съда, когато финансовата помощ, отпусната от държава-членка, укрепва позицията на предприятие в сравнение с неговите конкуренти (което се наблюдава по същество в настоящия случай), тази помощ може да създаде конкурентно предимство пред другите предприятия, които не се възползват от такава подкрепа (43);
в)
въпросът с жизнеспособността на предприятията по смисъла на двете министерски решения, издадени през 1989 г., ще бъде разгледан по-нататък в настоящото решение;
г)
аргументът, според който сметката, създадена по Закон № 128/75, не представлява държавен ресурс, е разгледан в съображение 82, буква г).
(145)
С оглед на тези съображения Комисията е принудена да стигне до заключението, че въпросната схема е несъвместима с вътрешния пазар.
б) Промишлен, занаятчийски и хотелиерски сектор
(146)
Комисията трябва да проучи въпросната схема с оглед на правилата, уреждащи помощта за оздравяване и преструктуриране на предприятия в затруднение.
(147)
Както в случая на помощта, посочена в първите две процедури, правилата, приложими по отношение на оздравяването и преструктурирането на предприятия в затруднение към момента на отпускането на въпросната помощ, в хронологичен ред са точки 177, 227 и 228 от Осмия доклад за политиката в областта на конкуренцията и Насоките от 1994 г., 1997 г. и 1999 г. Тъй като в разглеждания случай режимът изтича на 31 декември 2005 г. в някои департаменти, към списъка трябва да се добавят Насоките от 2004 г.
(148)
Информацията, изпратена от гръцките органи в писмото им от 10 май 2006 г. и изложена в съображение 59, не включва подробности по отношение на съответствието с правилата, уреждащи оздравяването и преструктурирането на предприятия в затруднение. Следователно Комисията не е в състояние да потвърди дали е налице съответствие с точки 177, 227 и 228 от Осмия доклад за политиката в областта на конкуренцията и Насоките от 1994 г., 1997 г., 1999 г. и 2004 г.
(149)
Следователно Комисията не е в състояние да премахне всички съмнения, изразени при откриването на процедурата, предвидена в член 108, параграф 2 от Договора, и затова е принудена да стигне до заключението, че въпросната схема е несъвместима с общия пазар.
в) Корабен сектор
(150)
Съвместимостта на въпросната схема с вътрешния пазар ще бъде оценена от две гледни точки, като се вземе предвид факта, че терминът „корабен сектор“ обхваща както корабостроене, така и транспорт с кораби.
(151)
Комисията трябва да проучи въпросната схема с оглед на правилата, уреждащи помощта за оздравяване и преструктуриране на предприятия в затруднение.
(152)
По отношение на корабостроенето правилата, приложими по отношение на оздравяването и преструктурирането на предприятия в затруднение след влизането в сила на Министерско решение № 1648/B.22 от 13 януари 1994 г., са следните:
а)
до 31 декември 1998 г.: Директива 90/684/ЕИО на Съвета от 21 декември 1990 г. относно помощите в областта на корабостроенето (44);
б)
от 1 януари 1999 г. до 31 декември 2003 г.: Регламент (ЕО) № 1540/98 на Съвета от 29 юни 1998 г. за установяване на нови правила за помощ за корабостроенето (45);
в)
от 1 януари 2004 г.: Рамка за държавната помощ за корабостроенето (46).
(153)
В писмото си от 10 май 2006 г. гръцките органи не представиха информация, която би позволила на Комисията да установи, че въпросната схема за помощи е била прилагана съгласно правилата, приложими при оздравяване и преструктуриране на предприятия в затруднение в този сектор. Следователно Комисията не е в състояние да разсее съмненията, изразени при откриването на процедурата, предвидена в член 108, параграф 2 от Договора, и затова е принудена да стигне до заключението, че въпросната схема е несъвместима с вътрешния пазар.
(154)
По подобен начин във връзка с морския транспорт Комисията трябва да проучи въпросната схема с оглед на правилата, уреждащи помощта за оздравяване и преструктуриране на предприятия в затруднение.
(155)
От влизането в сила на Министерско решение № 1648/B.22 от 13 януари 1994 г. правилата, уреждащи оздравяването и преструктурирането на предприятия в затруднение в корабната индустрия, са и продължават да бъдат следните:
а)
финансови и данъчни мерки, отнасящи се до използването на кораби, вписани в регистъра на Общността (47);
б)
Насоките на Общността относно държавните помощи за морския транспорт от 1997 г. (48)
в)
Насоките на Общността относно държавните помощи за морския транспорт от 2004 г. (49)
(156)
В писмото си от 10 май 2006 г. гръцките органи отново не представиха информация, която би позволила на Комисията да установи, че въпросната схема за помощи е била прилагана съгласно правилата, приложими при оздравяването и преструктурирането на предприятия в затруднение в този сектор. Следователно Комисията не е в състояние да разсее съмненията, изразени при откриването на процедурата, предвидена в член 108, параграф 2 от Договора, и затова е принудена да стигне до заключението, че въпросната схема е несъвместима с вътрешния пазар.
г) Помощ, отпусната в департаментите Лесбос, Самос, Хиос и Додеканезите, която е посочена и в третата процедура
(157)
В рамката на процедурата, предвидена в член 108, параграф 2 от Договора, Комисията разгледа две хипотези, тъй като не разполагаше с достатъчно информация:
а)
помощта, предвидена в Министерско решение № 2041901 от 16 май 1989 г. и Министерско решение № 2078809 от 10 октомври 1989 г. и техните изменения, попада в обхвата на същата рамка, както установената съгласно решенията, посочени в съображения 44-48.
б)
помощта е била част от система за финансиране, която не е установена върху същите основи.
(158)
В писмото си от 10 май 2006 г. Гърция заяви, че двете министерски решения, издадени през 1989 г., предвиждат предприятията да бъдат жизнеспособни преди и след преструктуриране на дълговете им. Комисията не може да подкрепи това твърдение, тъй като след повторно проучване изглежда, че никое от двете въпросни решения не предвижда изискването предприятията да са жизнеспособни преди и след преструктурирането на дълговете. Следователно Комисията ще оцени съвместимостта на помощта, която попада в приложното поле на двете решения и техните изменения, като се основава не само върху двете хипотези, заложени в съображение 157, а и без да изключва - при втората хипотеза - че помощта може да е била отпусната на предприятия в затруднение.
(159)
По отношение на първата хипотеза, заложена в съображение 157, Комисията е принудена да установи, че ако двете министерски решения, издадени през 1989 г., и техните изменения попадат в същата рамка, както установената от министерските решения, посочени в съображения 44-48, анализът, извършен в съображения 146-149, остава валиден, обясненията, представени от Гърция в писмото ѝ от 10 май 2006 г., не премахват съмненията, изразени при откриването на процедурата, предвидена в член 108, параграф 2 от Договора, и Комисията е принудена да стигне до заключението, че въпросната схема е несъвместима с вътрешния пазар.
(160)
Във връзка с втората хипотеза са разгледани два сценария: помощта е отпусната на предприятия в затруднение или помощта е отпусната на жизнеспособни предприятия.
(161)
При първия сценарий извършеният по съображения 146-149 анализ остава валиден, а обясненията, представени от Гърция в писмото ѝ от 10 май 2006 г., не премахват съмненията, изразени от Комисията при откриване на процедурата, предвидена в член 108, параграф 2 от Договора, и затова Комисията е принудена да стигне до заключението, че въпросният режим е несъвместим с вътрешния пазар.
(162)
При втория сценарий Комисията също отбелязва, че обясненията на Гърция в писмата ѝ от 10 май 2006 г., 15 март 2011 г. и 29 март 2011 г. не позволяват на Комисията да установи дали оборотният капитал, използващ субсидирани заеми, е финансирал допустими инвестиции по смисъла на правилата на Съюза относно регионалната помощ (след влизането в сила на Министерско решение № 2041901 от 16 май 1989 г. приложимите правила са Съобщение на Комисията относно начина на прилагане на член 92, параграф 3, букви а) и в) по отношение на регионалната помощ (50), следвано от Насоките от 1998 г. относно националната регионална помощ (51)). Затова Комисията е принудена да стигне до заключението, че въпросната схема е несъвместима с вътрешния пазар.
(163)
В случай, че този оборотен капитал не е финансирал допустими инвестиции по смисъла на правилата на Съюза относно националната регионална помощ, Комисията трябва да провери дали помощта, отпусната за този капитал, която в такъв случай се квалифицира като оперативна помощ, може да бъде обявена за съвместима съгласно приложимите разпоредби на правилата на Съюза относно националната регионална помощ. С оглед на това Комисията желае да подчертае, че от засегнатата държава-членка зависи да изпълни задължението за сътрудничество, което има към Комисията, като осигури всички необходими елементи, за да може Комисията да провери съвместимостта на въпросната помощ (52). Тъй като информацията в различните писма, представени от Гърция, не позволява на Комисията да провери съответствието с разпоредбите в правилата на Съюза относно националната регионална помощ, Комисията може единствено да стигне до заключението, че въпросната схема е несъвместима с вътрешния пазар.
(164)
Гаранцията, предоставена съгласно Решение № 2/82257/0025 от 18 декември 2000 г., не може да бъде считана за инструмент в помощ на преструктурирането на предприятие в затруднение, както гаранцията, предвидена в другите министерски решения, упоменати в настоящото решение, тъй като в Министерско решение № 2/82257/0025 се предвижда, че тя може да бъде предоставена единствено на жизнеспособни сами по себе си предприятия, а не на предприятия, които са жизнеспособни след преструктуриране на дълга. Следователно гаранцията следва да се проучи с оглед на приложимите правила за държавна помощ.
(165)
От влизането в сила на Министерско решение № 2/82257/0025 от 18 декември 2000 г. до 31 декември 2005 г. (датата на изтичане на срока на действие на схемата) гаранциите се уреждат от Съобщението от 2000 г.
(166)
В съобщението от 2000 г. се предвижда задължението на Комисията да оценява съвместимостта на помощта, свързана с предоставянето на гаранция, въз основа на правилата, приложими по отношение на други форми на помощ и заложени в различните рамки и насоки, приложими в засегнатите сектори. Освен това гаранцията може да се приеме единствено ако мобилизацията ѝ е договорно обвързана със специфични условия, които могат да стигнат дори до задължителното обявяване в несъстоятелност на предприятието получател или друга подобна процедура.
(167)
В настоящия случай гръцките органи не са представили никаква информация относно предоставените гаранции. В резултат на това Комисията не е в състояние да ги оцени с оглед на различните правила, приложими в засегнатите сектори, или да установи дали тази мярка за помощ може да е надвишавала максималните интензитети на помощта, приложими в съответните случаи по отношение на предприятия, които не са в затруднение (освен това в отговора си във връзка с третата процедура Гърция не е представила информация относно съответствието с тези различни правила).
(168)
При тези обстоятелства Комисията не е в състояние да стигне до заключението, че отпуснатата помощ под формата на гаранции съгласно Министерско решение № 2/82257/0025 от 18 декември 2000 г. е съвместима с вътрешния пазар.
VI. ЗАКЛЮЧЕНИЕ
(169)
Комисията отбелязва, че Гърция незаконно е приложила въпросните мерки за помощ в нарушение на член 108, параграф 3 от Договора. Горният анализ сочи, че помощта не може да бъде обявена за съвместима с вътрешния пазар, тъй като Гърция не е представила информация, която да доказва съответствие с различните упоменати правила, и следователно Комисията не е в състояние да разсее съмненията, изразени при откриването на различните процедури. В тази връзка Комисията припомня, че засегнатата държава-членка носи отговорността за изпълнение на задължението за сътрудничество, което има към Комисията, като предоставя всички елементи, необходими за проверка на съвместимостта на въпросната помощ.
(170)
В съответствие с член 14, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 659/1999 на Съвета от 22 март 1999 г. за установяване на подробни правила за прилагането на член 93 от Договора за ЕО (53) при вземането на отрицателни решения в случаи на неправомерна помощ, Комисията трябва да реши съответната държава-членка да вземе всички необходими мерки за възстановяване на помощта от получателя (в настоящия случай всички предприятия, които са се възползвали от разпоредбите на разглежданите министерски решения). Гърция трябва да вземе всички необходими мерки за възстановяването на несъвместимата помощ, отпусната на получателите. Съгласно разпоредбите на точка 42 от известието на Комисията „Към ефективно прилагане на решенията на Комисията, разпореждащи на държавите-членки да възстановят неправомерна и несъвместима държавна помощ“ (54) Гърция разполага с четиримесечен срок, считано от уведомяването за настоящото решение, за да го изпълни. Помощта, която подлежи на възстановяване, включва лихви, изчислени съгласно Регламент (ЕО) № 794/2004 на Комисията от 21 април 2004 г. за прилагането от Регламент (ЕО) № 659/1999 на Съвета относно определянето на подробни правила за прилагането на член 93 от Договора за създаване на Европейската общност (55).
(171)
Настоящото решение трябва да бъде приложено незабавно, по-специално по отношение на възстановяването на всички индивидуални помощи, отпуснати по схемата за помощ, като се изключат индивидуалните помощи, отпуснати за специфични проекти, които към момента на отпускането на помощта са отговаряли на всички условия, установени в разпоредбите „de minimis“ или за освобождаване, приложими съгласно членове 1 и 2 от Регламент (ЕО) № 994/98 на Съвета от 7 май 1998 г. по прилагането на членове 92 и 93 от Договора за създаване на Европейската общност към някои категории хоризонтална държавна помощ (56) или съгласно схема за помощ, одобрена от Комисията.
(172)
В член 15 от Регламент (ЕО) № 659/1999 е заложено, че правомощията на Комисията за възстановяване на помощ са предмет на давностен срок от десет години. Този давностен срок започва да тече в деня, в който неправомерната помощ е предоставена на получателя, било като индивидуална помощ или като помощ по схема за помощ. Всяко действие, предприето от Комисията или от дадена държава-членка, която действа по искане на Комисията, по отношение на неправомерната помощ, прекъсва давностния срок и от всяко прекъсване тече нов срок.
(173)
В настоящия случай датите, до които може да се върне Комисията за целите на възстановяването, са както следва:
а)
по отношение на помощта, посочена в първата процедура: 1 октомври 1993 г. с оглед на факта, че първото действие на Комисията датира от 27 май 2003 г., докато Министерско решение № 69836/B1461, прието на 14 септември 1993 г., е обнародвано в гръцкия държавен вестник на 1 октомври 1993 г. и е влязло в сила на същата дата;
б)
по отношение на помощта, посочена във втората процедура: 22 април 1994 г. с оглед на факта, че първото действие на Комисията датира от 22 април 2004 г.;
в)
по отношение на помощта, посочена в третата процедура: 12 ноември 1994 г. с оглед на факта, че първото действие на Комисията датира от 12 ноември 2004 г.,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
Схемите за помощ под формата на преструктуриране на дълга, неправомерно приведени в действие от Гърция в нарушение на член 108, параграф 3 от Договора за функционирането на Европейския съюз в департаментите Кастория, Евбея, Флорина, Килкис, Родопи, Еврос, Ксанти и Додеканезите и на островите Лесбос, Самос и Хиос, са несъвместими с вътрешния пазар.
Член 2
Индивидуалната помощ, отпусната по някоя от схемите, посочени в член 1, не се квалифицира като помощ, ако към момента на отпускането ѝ отговаря на условията, установени с някой от регламентите, приети съгласно член 2 от Регламент (ЕО) № 994/98, приложими към момента на отпускането на помощта.
Член 3
1. Гърция възстановява от получателите несъвместимата помощ, отпусната съгласно схемите, посочени в член 1.
2. Върху сумите, които подлежат на възстановяване, се начислява лихва, считано от датата, на която са предоставени на разположение на получателите, до действителното им възстановяване.
3. Лихвите се изчисляват с натрупване в съответствие с глава V от Регламент (ЕО) № 794/2004.
4. Гърция анулира всички неизплатени плащания на помощ по схемата, посочена в член 1, считано от датата на уведомяване за настоящото решение.
Член 4
Възстановяването на помощта, отпусната по схемите, посочени в член 1, е незабавно и ефективно.
Гърция осигурява прилагането на настоящото решение в срок от четири месеца от датата, на която е уведомена за него.
Член 5
1. В срок от два месеца от уведомяването за настоящото решение Гърция изпраща на Комисията следната информация:
а)
списък на получателите, които са получили помощ по схемите, посочени в член 1, и общия размер, получен от всеки от тях по въпросната схема;
б)
общия размер (главница и лихви), който следва да бъде възстановен от всеки получател в случай на помощ, която не може да бъде включена в обхвата на правилото „de minimis“;
в)
подробно описание на вече предприетите мерки за изпълнение на настоящото решение и на планираните такива;
г)
документи, доказващи, че на получателите е наредено да възстановят помощта.
2. Гърция информира редовно Комисията за напредъка по националните мерки, предприети за прилагане на настоящото решение, до пълното възстановяване на помощта, предоставена съгласно схемата, посочена в член 1. При поискване от страна на Комисията Гърция незабавно предоставя информация за вече предприетите и планираните мерки за изпълнение на настоящото решение. Тя предоставя и подробна информация относно сумите на помощта и лихвите, които вече са възстановени от получателите.
Член 6
Адресат на настоящото решение е Република Гърция.
Съставено в Брюксел на 19 октомври 2011 година.
KOMISIJOS SPRENDIMAS
2011 m. spalio 19 d.
dėl valstybės pagalbos schemų, kurias Graikija įgyvendino Kastorijos, Eubojos, Florinos, Kilkio, Rodopės, Evro, Ksantės ir Dodekaneso nomuose ir Lesbo, Samo bei Chijo salose (skolos restruktūrizavimas)
[Nr. C23/04 (ex NN 153/03), C 20/05 (ex NN 70/04) ir C 50/05 (ex NN 20/05)]
(pranešta dokumentu Nr. C(2011) 7252)
(Tekstas autentiškas tik graikų kalba)
(Tekstas svarbus EEE)
(2012/307/ES)
EUROPOS KOMISIJA,
atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač jos 108 straipsnio 2 dalies pirmą pastraipą,
atsižvelgdama į Europos ekonominės erdvės susitarimą, ypač jo 62 straipsnio 1 dalies a punktą,
pakvietusi suinteresuotąsias šalis pateikti savo pastabas pagal Sutarties (1) 108 straipsnio 2 dalies pirmąją pastraipą ir atsižvelgusi į jų pastabas,
kadangi:
I. PROCEDŪRA
(1)
Gavusi informacijos, rodančios, kad, vykstant pakartotinėmis derybomis dėl skolos, Kastorijos ir Eubojos nomuose įsisteigusioms įmonėms 1993 m. ir vėliau buvo teikiama pagalba, Komisija 2003 m. gegužės 27 d. raštu paprašė Graikijos valdžios institucijų per keturias savaites pateikti šios priemonės teisinio pagrindo tekstą ir bet kokią kitą informaciją, kuri yra būtina atliekant tyrimą pagal EB sutarties 87 ir 88 straipsnius (3).
(2)
2003 m. liepos 10 d. raštu, registruotu 2003 m. liepos 17 d., Graikijos nuolatinė atstovybė Europos Sąjungoje perdavė Komisijai Graikijos valdžios institucijų raštą, kuriuo prašoma 1 konstatuojamojoje dalyje minėtą laikotarpį pratęsti mėnesiu.
(3)
2003 m. rugpjūčio 4 d. raštu, registruotu 2003 m. rugpjūčio 6 d., Graikijos nuolatinė atstovybė Europos Sąjungoje perdavė Komisijai informaciją, kurios ji prašė 2003 m. gegužės 27 d. raštu.
(4)
Išnagrinėjus informaciją nustatyta, kad pagalba buvo teikiama be Komisijos pritarimo. Todėl Komisija nusprendė pradėti pagalbos, apie kurią nepranešta, bylą, registruotą numeriu NN 153/03.
(5)
2004 m. birželio 21 d. raštu (4) Komisija pranešė Graikijai apie savo sprendimą pradėti EB sutarties 88 straipsnio 2 dalyje nustatytą procedūrą (C 23/04) (toliau - pirmosios procedūros pradžia).
(6)
Komisijos sprendimas pradėti procedūrą paskelbtas Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje (5). Komisija paprašė suinteresuotųjų šalių pateikti savo pastabas dėl aptariamos pagalbos.
(7)
Komisija negavo jokių pastabų iš trečiųjų suinteresuotųjų šalių.
(8)
2004 m. liepos 13 d. raštu, registruotu 2004 m. liepos 19 d., Graikijos nuolatinė atstovybė Europos Sąjungoje paprašė mėnesiu pratęsti Graikijos valdžios institucijoms suteiktą laikotarpį, skirtą pateikti atsakymą dėl pirmosios procedūros pradžios.
(9)
2004 m. rugpjūčio 6 d. faksograma Komisija suteikė prašomą pratęsimą.
(10)
2004 m. rugpjūčio 9 d. raštu, registruotu 2004 m. rugpjūčio 10 d., Graikijos nuolatinė atstovybė Europos Sąjungoje perdavė Komisijai Graikijos valdžios institucijų atsakymą dėl pirmosios procedūros pradžios.
(11)
Nagrinėjant Graikijos valdžios institucijų 2003 m. rugpjūčio 4 d. rašte pateiktą informaciją nustatyta, kad, be Kastorijos ir Eubojos nomų, aptariama pagalba taip pat buvo skirta ir Florinos bei Kilkio nomuose. Todėl Komisija 2004 m. balandžio 22 d. faksograma paprašė, kad Graikijos valdžios institucijos pateiktų papildomos informacijos apie pastarąsias pagalbos schemas.
(12)
2004 m. gegužės 26 d. raštu Graikijos nuolatinė atstovybė Europos Sąjungoje paprašė mėnesiu pratęsti Graikijos valdžios institucijoms suteiktą laikotarpį, skirtą pateikti pirmiau minėtą papildomą informaciją.
(13)
2004 m. birželio 7 d. faksograma Komisija sutiko tokį laikotarpį pratęsti.
(14)
2004 m. liepos 1 d. raštu, registruotu tą pačią dieną, Graikijos nuolatinė atstovybė Europos Sąjungoje perdavė Komisijai informaciją, kurios ji prašė 2004 m. balandžio 22 d. faksograma.
(15)
Išnagrinėjus informaciją nustatyta, kad pagalba buvo teikiama be Komisijos pritarimo. Todėl Komisija nusprendė pradėti pagalbos, apie kurią nepranešta, bylą, registruotą numeriu NN 70/04.
(16)
2005 m. birželio 9 d. raštu (7) Komisija pranešė Graikijai apie savo sprendimą dėl Florinos ir Kilkio nomams taikomų pagalbos priemonių pradėti EB sutarties 88 straipsnio 2 dalyje nustatytą procedūrą (C 20/05) (toliau - antrosios procedūros pradžia).
(17)
Komisijos sprendimas pradėti procedūrą paskelbtas Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje (8). Komisija paprašė suinteresuotųjų šalių pateikti savo pastabas dėl aptariamos pagalbos.
(18)
Komisija negavo jokių pastabų iš trečiųjų suinteresuotųjų šalių.
(19)
2005 m. birželio 24 d. raštu, registruotu 2005 m. birželio 28 d., Graikijos nuolatinė atstovybė Europos Sąjungoje paprašė dviem mėnesiais pratęsti Graikijos valdžios institucijoms suteiktą laikotarpį, skirtą pateikti savo atsakymą dėl antrosios procedūros pradžios.
(20)
2005 m. liepos 13 d. faksograma Komisija sutiko tokį laikotarpį pratęsti.
(21)
2005 m. rugpjūčio 18 d. raštu, registruotu 2005 m. rugpjūčio 24 d., Graikijos nuolatinė atstovybė Europos Sąjungoje perdavė Komisijai Graikijos valdžios institucijų atsakymą dėl antrosios procedūros pradžios.
(22)
Nagrinėjant informaciją, kurią Graikijos valdžios institucijos pateikė 2004 m. liepos 1 d. raštu, nustatyta, kad pagalba buvo teikiama ir kitiems nomams, kurie nebuvo susiję su pirmųjų dviejų procedūrų pradžia. Todėl Komisija 2004 m. lapkričio 12 d. faksograma paprašė, kad Graikijos valdžios institucijos pateiktų papildomos informacijos apie šias pagalbos priemones.
(23)
2004 m. gruodžio 13 d. raštu, registruotu 2004 m. gruodžio 15 d., Graikijos nuolatinė atstovybė Europos Sąjungoje paprašė, kad Europos Komisija mėnesiu pratęstų Graikijos valdžios institucijoms suteiktą laikotarpį, skirtą pateikti pirmiau minėtą papildomą informaciją.
(24)
2005 m. sausio 6 d. faksograma Komisija sutiko tokį laikotarpį pratęsti.
(25)
2005 m. sausio 27 d. raštu, registruotu 2005 m. vasario 1 d., Graikijos nuolatinė atstovybė Europos Sąjungoje perdavė Komisijai informaciją, kurios ji prašė 2004 m. lapkričio 12 d. raštu.
(26)
Išnagrinėjus informaciją nustatyta, kad pagalba buvo teikiama be Komisijos pritarimo. Todėl Komisija nusprendė pradėti pagalbos, apie kurią nepranešta, bylą, registruotą numeriu NN 20/05.
(27)
2005 m. gruodžio 22 d. raštu (10) Komisija pranešė Graikijai apie savo sprendimą dėl Rodopės, Evro, Ksantės ir Dodekaneso nomams ir Lesbo, Samo bei Chijo saloms teiktos pagalbos pradėti EB sutarties 88 straipsnio 2 dalyje nustatytą procedūrą (C 50/05) (toliau - trečiosios procedūros pradžia).
(28)
Komisijos sprendimas pradėti procedūrą paskelbtas Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje (11). Komisija paprašė suinteresuotųjų šalių pateikti savo pastabas dėl aptariamos pagalbos.
(29)
Komisija negavo jokių pastabų iš trečiųjų suinteresuotųjų šalių.
(30)
2006 m. sausio 23 d. raštu, registruotu 2006 m. sausio 25 d., Graikijos nuolatinė atstovybė Europos Sąjungoje paprašė trimis mėnesiais pratęsti Graikijos valdžios institucijoms suteiktą laikotarpį, skirtą pateikti atsakymą dėl trečiosios procedūros pradžios.
(31)
2006 m. vasario 3 d. faksograma Komisija sutiko tokį laikotarpį pratęsti.
(32)
2006 m. gegužės 10 d. raštu, registruotu 2006 m. gegužės 11 d., Graikijos nuolatinė atstovybė Europos Sąjungoje perdavė Komisijai Graikijos valdžios institucijų atsakymą dėl trečiosios procedūros pradžios.
(33)
Pakartotinai išnagrinėjusi visus pateiktus teisinius pagrindus, Komisija 2011 m. sausio 12 d. faksograma paprašė, kad Graikijos valdžios institucijos per mėnesį pateiktų papildomų paaiškinimų dėl aptariamos pagalbos.
(34)
2011 m. vasario 7 d. elektrinio pašto pranešimu Graikijos nuolatinė atstovybė Europos Sąjungoje paprašė Komisijos dar 40 darbo dienų nukelti pirmiau minėtą terminą.
(35)
2011 m. vasario 17 d. faksograma Komisija sutiko terminą nukelti 20 darbo dienų.
(36)
2011 m. kovo 15 d. ir 29 d. elektroninio pašto pranešimais Graikijos nuolatinė atstovybė Europos Sąjungoje perdavė Komisijai pirmiau minėtus paaiškinimus.
II. APIBŪDINIMAS
(37)
1993 m. rugsėjo 30 d. Ministro sprendimu Nr. 69836/B1461 numatyta bendrąsias mokėtinas ar dar nemokėtinas skolas, susidariusias dėl įvairių rūšių paskolų (skirtų apyvartiniam ir pagrindiniam kapitalui) drachmomis arba užsienio valiuta, suteiktų pramonės ir amatų įmonėms, įsisteigusioms ir vykdančioms veiklą Kastorijos ir Eubojos nomuose, neatsižvelgiant į jų būstinių registracijos vietą, taip pat dėl bankų garantijų drachmomis arba užsienio valiuta, išduotų minėtų įmonių vardu, 1993 m. birželio 30 d. pakeisti nauja paskola, grąžintina per dešimt metų vienodomis kas šešis mėnesius mokėtinomis bendromis įmokomis (sudarytomis iš pagrindinės sumos ir palūkanų) arba vienodomis kas šešis mėnesius mokamomis pagrindinėmis įmokomis (paprastasis skolos mažinimas), palūkanas apskaičiuojant kas šešis mėnesius pagal restruktūrizavimui tuo metu taikytiną palūkanų normą (naujajai paskolai taikytina norma yra norma, taikytina už 12 mėnesių iždo obligacijas, išleistas prieš prasidedant kiekvienam paskolos palūkanų apskaičiavimo laikotarpiui, pridedant du procentinius punktus ir per pirmuosius penkerius metus šią normą sumažinant dešimčia procentinių punktų, juos nurašant nuo sąskaitos, atidarytos pagal įstatymą Nr. 128/75 (12).
(38)
Kitas variantas - pirmiau minėtoms įmonėms penkeriems metams gali būti dešimčia procentinių punktų sumažintos palūkanos už 1993 m. birželio 30 d. susidariusias jų neapmokėtas skolas drachmomis arba užsienio valiuta, susijusias su investicijomis į pagrindinį arba apyvartinį kapitalą.
(39)
Po restruktūrizavimo įmonės privalo būti gyvybingos (tai reiškia, kad jų padėtis buvo sunkoka); šio kriterijaus laikymąsi tikrino bankai.
(40)
1994 m. birželio 1 d. Ministro sprendimu Nr. 2035824/5887, 1994 m. rugpjūčio 26 d. Ministro sprendimu Nr. 2045909/7431/0025, 1994 m. lapkričio 9 d. Ministro sprendimu Nr. 2071670/11297 ir 1994 m. gruodžio 8 d. Ministro sprendimu Nr. 72742/B1723 pakeisti lengvatų taikymo laikotarpiai ir palūkanų mažinimo dydžiai, susiję su naujomis paskolomis; be to, joms suteiktos valstybės garantijos.
(41)
1993 m. rugsėjo 14 d. Ministro sprendimu Nr. 66336/B1398 nustatytos tokios pat pagalbos priemonės ir sąlygos, kaip aprašyta 37 konstatuojamojoje dalyje. Be to, juo numatyta, kad valstybė suteiks garantiją Florinos ir Kilkio nomų pramonės ir amatų įmonių pagrindinei restruktūrizuotos skolos daliai ir palūkanoms, taip pat padengs įsiskolinimo palūkanas, susidariusias 1992 m. gruodžio 31 d. ir susijusias su paskolomis, suteiktomis tų įmonių apyvartiniam arba investiciniam kapitalui, atsižvelgiant į biudžeto apribojimus, nustatytus įstatymu Nr. 128/75.
(42)
1993 m. rugsėjo 14 d. sprendimas Nr. 66336/B1398 buvo iš dalies pakeistas 1994 m. liepos 21 d. sprendimu Nr. 30755/B1199, 1994 m. rugsėjo 23 d. sprendimu Nr. 60029/B1541, 1994 m. gruodžio 8 d. sprendimu Nr. 72742/B1723, 1995 m. sausio 4 d. sprendimu Nr. 236/B22, 1995 m. vasario 28 d. sprendimu Nr. 8014/B285, 1995 m. liepos 3 d. sprendimu Nr. 44678/B1145, 1996 m. gruodžio 24 d. sprendimu Nr. 44446/B1613, 1997 m. gruodžio 9 d. sprendimu Nr. 40410/B1678, 1999 m. kovo 24 d. sprendimu Nr. 10995/B546, 2000 m. kovo 22 d. sprendimu Nr. 12169/B736 ir 2000 m. spalio 24 d. sprendimu Nr. 35913/B2043. Šiais įvairiais sprendimais iš dalies pakeistas paskolų suteikimo laikotarpis, lengvatų taikymo laikotarpiai, naujoms paskoloms taikytinų palūkanų normų mažinimo dydžiai, taip pat pratęstas laikotarpis, kuriam pasibaigus nesumokėtos įmokos tampa mokėtinos.
(43)
Po restruktūrizavimo įmonės privalo būti gyvybingos (tai reiškia, kad jų padėtis buvo sunkoka); šio kriterijaus laikymąsi tikrino bankai.
(44)
Ministro sprendimu Nr. 1648/B.22/13.1.1994 nustatyta, kad:
a)
naujoms apyvartinio kapitalo paskoloms, nuo 1993 m. balandžio 1 d. suteiktoms pramonės, amatų ir gavybos įmonėms, pramoninės gyvulininkystės įmonėms, viešbučių ir laivybos įmonėms, įsisteigusioms Ksantės, Rodopės ir Evro nomuose, neatsižvelgiant į tai, kur yra jų registruotos būstinės, palūkanų normos sumažinamos 10 (dešimčia) procentinių punktų, juos nurašant nuo įstatymu Nr. 128/75 atidarytos sąskaitos, neviršijant 20 % įmonės praeitų metų apyvartos arba 50 % einamųjų metų užsakymų, šią nuostatą taikant palūkanoms, priskaičiuotoms nuo 1993 m. balandžio 1 d. iki 1996 m. kovo 31 d., suteikiant valstybės garantiją, neviršijančią bendros 100 000 000 GRD (293 470 EUR) sumos;
b)
bendros mokėtinos arba dar nemokėtinos skolos, susidariusios iki 1993 m. gruodžio 30 d. dėl paskolų apyvartiniam ir pagrindiniam kapitalui, suteiktų pramonės, amatų ir gavybos įmonėms, pramoninės gyvulininkystės įmonėms, viešbučių ir laivybos įmonėms, įsisteigusioms Trakijos regione, bus pakeistos nauja paskola, grąžintina per dešimt metų vienodomis kas šešis mėnesius mokėtinomis bendromis įmokomis (sudarytomis iš pagrindinės sumos ir palūkanų), padengiamomis iš sąskaitos, atidarytos pagal įstatymą Nr. 128/75, suteikiant valstybės garantiją;
c)
į restruktūrizuotą skolą įtraukiamos įsiskolinimo palūkanos, susidariusios iki 1992 m. gruodžio 31 d. ir susijusios su paskolomis pagrindiniam ir apyvartiniam kapitalui.
(45)
Po restruktūrizavimo įmonės privalo būti gyvybingos (tai reiškia, kad jų padėtis buvo sunkoka); šio kriterijaus laikymąsi tikrino bankai.
(46)
Ministro sprendimas Nr. 1648/B.22/13.1.1994 buvo ne kartą iš dalies keičiamas šiais ministro sprendimais: Nr. 14237/B.664/6.4.1994, 235/B.21/4.1.1995, 44678/B.1145/3.7.1995, 14946/B.566/30.4.1996, 44446/B.1613/24.12.1996, 32576/B.1282/9.10.1997 (13), 11362/B.472/7.4.1997, 40412/B.1677/9.12.1997 (14), 42998/B.2026/15.12.1998, 19954/B.957/7.6.1999, 10123/B.507/17.3.1999, 6244/B.270/18.2.2000 ir 35913/B.2043/24.10.2000 (15). Visais šiais tekstais keičiami techniniai parametrai, pvz., palūkanų mažinimo dydžiai, lengvatų taikymo laikotarpiai, paskolų suteikimo trukmė ir laikotarpių, kuriems pasibaigus nesumokėtos dalinės įmokos tampa mokėtinos.
(47)
Sprendimu Nr. 2003341/683/17.2.94 suteikiama valstybės garantija apyvartinio kapitalo paskoloms, nuo 1993 m. balandžio 1 d. suteiktoms pramonės, amatų ir gavybos įmonėms, pramoninės gyvulininkystės įmonėms, viešbučių ir laivybos įmonėms, įsisteigusioms Ksantės, Rodopės ir Evro nomuose, neatsižvelgiant į tai, kur yra jų registruotos būstinės, neviršijant bendros 100 000 000 GRD (293 470 EUR) vienai įmonei sumos, taip pat skoloms (susijusioms su kapitalu ir palūkanomis), susidariusioms restruktūrizuojant iki 1993 m. gruodžio 31 d. susidariusias skolas, susidariusias dėl senų paskolų, suteiktų pagal bendro sprendimo Nr. 1648/G.G.54/B.22/13.1.94 nuostatas.
(48)
Sprendimas Nr. 2003341/683/0025/17.2.94 buvo ne kartą iš dalies keičiamas šiais sprendimais: 2022973/3968/0025/18.5.94, 2043231/6673/0025/11.7.95, 2030175/4446/0025/10.6.1996, 2087184/49/0025/11.7.97, 2016123/2133/0025/6.3.1998, 2090373/11216/0025/1.6.98 (16), 2/21857/0025/7.10.1999, 2/14774/0025/31.5.2000, 2/82257/0025/18.12.2000, 2/7555/0025/25.5.2001, 2/61352/0025/31.1.2002 ir 2/64046/0025/2003/28.1.2004. Jeigu taikomos šiais įvairiais sprendimais, kuriais iš dalies keičiamas ministro sprendimas Nr. 1648/B.22/13.1.1994, nustatytos priemonės, visais šiais tekstais suteikiama valstybės garantija (plg. su 46 konstatuojamąja dalimi).
(49)
Pirmiau minėto sąrašo atžvilgiu Ministro sprendime Nr. 2/82257/0025/18.12.2000 nustatyta, jog tam, kad būtų galima taikyti jo nuostatas, įmonės turi būti gyvybingos be jokių išlygų (ir ne tik po restruktūrizavimo, kaip nustatyta kituose šiame sprendime nurodytuose ministro sprendimuose), o tai reiškia, kad įmonėms neturi būti kilę sunkumų.
(50)
Ministro sprendimu Nr. 2041901/16.5.1989 palūkanų normos, taikytinos neapmokėtoms likutinėms sumoms, mokėtinoms už apyvartinio kapitalo paskolas, suteiktas nuo 1989 m. balandžio 1 d. prekybos ir amatų įmonėms, kurių registruotos būstinės yra Evro, Lesbo, Samo, Chijo ir Dodekaneso nomuose, sumažinamos trimis procentiniais punktais, juos nurašant nuo bendros sąskaitos, atidarytos pagal įstatymą Nr. 128/75.
(51)
Sprendimu Nr. 2078809/10.10.89 palūkanų normos, taikytinos neapmokėtoms likutinėms sumoms, mokėtinoms už apyvartinio kapitalo paskolas, suteiktas nuo 1989 m. balandžio 1 d. prekybos ir amatų įmonėms, kurių registruotos būstinės yra Rodopės, Ksantės ir Samo nomuose, sumažinamos trimis procentiniais punktais, juos nurašant nuo bendros sąskaitos, atidarytą pagal įstatymą Nr. 128/75.
(52)
Ministro sprendimais Nr. 9034/B.289/10.2.2003 ir Nr. 37497/B.1232/2.6.2003 išplečiamos 50 ir 51 konstatuojamosiose dalyse nurodytų sprendimų nuostatos, nustatant taikymo sritį ir tam tikrus techninius parametrus, susijusius su numatytu palūkanų normos mažinimu.
III. TYRIMO PROCEDŪROS INICIAVIMO PRIEŽASTYS
(53)
Aptariamų pagalbos schemų atžvilgiu Komisijai kilo abejonių ne tik dėl to, ar tikrai valstybės pagalba nebuvo teikiama, bet ir dėl pagalbos, kuri, Komisijos nuomone, iš tiesų buvo teikiama, suderinamumo su vidaus rinka.
a) Pirmosios procedūros pradžios pagrindimas
(54)
Pirmoji procedūra pradėta dėl šių priežasčių:
a)
paprašytos pateikti paaiškinimus dėl aptariamos pagalbos, Graikijos valdžios institucijos nurodė, kad apie ministro sprendimus, kurie yra pagalbos priemonių teisinis pagrindas, nebuvo pranešta, nes, jų nuomone, pagalba, kuri jais buvo suteikta, nebuvo pagalba, apibrėžta EB sutarties 87 straipsnio 1 dalyje; be to, jos nurodė, kad nežinojo tikslaus pagalbos gavėjų skaičiaus ir aptariamų pagalbos priemonių sumų, kurioms veikiausiai turėtų būti taikoma de minimis taisyklė;
b)
kadangi tuo metu, kai buvo taikomos pagalbos priemonės, de minimis taisyklė nebuvo taikoma žemės ūkio sektoriui, o sprendimais, kurie buvo aptariamų pagalbos priemonių teisinis pagrindas, buvo siekiama padėti įmonėms, kurios patiria likvidumo sunkumų, Komisija nusprendė, kad pagalba turėtų būti nagrinėjama atsižvelgiant į įvairias taisykles, taikytinas sanuojant ir restruktūrizuojant sunkumų patiriančias įmones nuo tada, kai įsigaliojo pirmasis iš pirmiau minėtų sprendimų; tačiau iš turimos informacijos neįmanoma patikimai nustatyti, kiek šių taisyklių buvo laikomasi;
c)
be to, žemės ūkio sektoriaus atžvilgiu iš turimos informacijos nebuvo įmanoma nustatyti, ar nuo pirmojo iš pirmiau minėtų sprendimų įsigaliojimo valstybės garantija buvo teikiama pagal įvairias taisykles, taikytinas garantijų forma teikiamai valstybės pagalbai;
d)
pramonės ir amatų sektoriams de minimis taisyklė, be abejo, buvo taikoma, tačiau Graikijos valdžios institucijos nežinojo pagalbos gavėjų, kuriems buvo skirtos šiais ministro sprendimais nustatytos priemonės, skaičiaus, ir, kadangi de minimis pagalbos viršutinės ribos skaičiuojamos trejų metų laikotarpiui, o ne atskiroms priemonėms, nebuvo įmanoma pasakyti, ar aptariamais sprendimais numatyta pagalbai iš tiesų galėjo būti taikytina de minimis taisyklė; šiuo požiūriu pagalbos priemonės taip pat turėjo būti nagrinėjamos remiantis sunkumų patiriančių įmonių sanavimo ir restruktūrizavimo taisyklėmis, kurios buvo taikytinos nuo pirmojo iš minėtų sprendimų įsigaliojimo; tačiau iš turimos informacijos nebuvo įmanoma patikimai nustatyti, kiek šių taisyklių buvo laikomasi;
e)
ši sektorių atžvilgiu iš turimos informacijos nebuvo įmanoma nustatyti, ar nuo pirmojo iš pirmiau minėtų sprendimų įsigaliojimo valstybės garantija buvo teikiama pagal įvairias taisykles, taikytinas garantijų forma teikiamai valstybės pagalbai.
b) Antrosios procedūros pradžios pagrindimas
(55)
Antroji procedūra buvo pradėta dėl šių priežasčių:
a)
paprašytos pateikti paaiškinimų dėl aptariamos pagalbos, Graikijos valdžios institucijos nurodė, kad, nors jos ir nežinojo tikslaus pagalbos gavėjų skaičiaus, aptariamos pagalbos sumoms veikiausiai buvo taikytina de minimis taisyklė; tačiau, be informacijos, kad de minimis taisyklė iki 2005 m. sausio 1 d. nebuvo taikoma žemės ūkio sektoriui, Komisija neturėjo jokių duomenų, kuriais remdamasi ji būtų galėjusi tvirtai nustatyti, kiek pagal Ministro sprendimą Nr. 66336/B.1398 žemės ūkio įmonių gautoms sumoms galėjo būti taikytinas 2004 m. spalio 6 d. Komisijos reglamentas (EB) Nr. 1860/2004 dėl EB sutarties 87 ir 88 straipsnių taikymo de minimis valstybės pagalbai žemės ūkio sektoriuje (17), kuriuo žemės ūkiui pradėta taikyti de minimis taisyklė;
b)
kadangi sprendimais buvo siekiama padėti įmonėms, kurios patiria sunkumų, pagalba turėjo būti nagrinėjama atsižvelgiant į įvairias taisykles, nuo pirmojo iš pirmiau minėtų sprendimų įsigaliojimo (t. y. nuo 1993 m. rugsėjo 21 d.) taikytinas sanuojamoms ir restruktūrizuojamoms įmonėms, kurios patiria sunkumų; tačiau iš turimos informacijos nebuvo įmanoma nustatyti, kiek šių taisyklių buvo laikomasi;
c)
be to, žemės ūkio sektoriaus atžvilgiu iš turimos informacijos nebuvo įmanoma nustatyti, ar nuo 1993 m. rugsėjo 21 d. valstybės garantija buvo teikiama pagal įvairias taisykles, taikytinas garantijų forma teikiamai valstybės pagalbai;
d)
pramonės ir amatų sektoriams de minimis taisyklė, be abejo, buvo taikoma, tačiau Graikijos valdžios institucijos nežinojo pagalbos gavėjų, kuriems buvo skirtos šiais sprendimais nustatytos priemonės, skaičiaus, ir, kadangi pagalbos viršutinės ribos skaičiuojamos trejų metų laikotarpiui, o ne atskiroms priemonėms, nebuvo įmanoma pasakyti, ar aptariamais sprendimais numatyta pagalbai iš tiesų galėjo būti taikytina de minimis taisyklė; šiuo požiūriu pagalbos priemonės taip pat turėjo būti nagrinėjamos taikant sunkumų patiriančių įmonių sanavimo ir restruktūrizavimo taisykles, kurios buvo taikytinos nuo 1993 m. rugsėjo 21 d.; tačiau iš turimos informacijos nebuvo įmanoma patikimai nustatyti, kiek šių taisyklių buvo laikomasi;
e)
šiuose sektoriuose iš turimos informacijos nebuvo įmanoma nustatyti, ar nuo 1993 m. rugsėjo 21 d. valstybės garantija buvo teikiama pagal įvairias taisyklės, taikytinas garantijų forma teikiamai valstybės pagalbai.
c) Trečiosios procedūros pradžios pagrindimas
(56)
Trečioji procedūra pradėta dėl šių priežasčių:
a)
kaip ir dėl pirmosios bei antrosios procedūrų pradžios, pateikdamos informaciją, Graikijos valdžios institucijos nurodė, kad aptariamoms sumoms veikiausiai buvo taikytina de minimis taisyklė; tačiau, be informacijos, kad iki 2005 m. sausio 1 d.de minimis taisyklė nebuvo taikoma žemės ūkio sektoriui, Komisija neturėjo jokių duomenų, kuriais remdamasi ji būtų galėjusi patikimai nustatyti, kiek pagal sprendimus, kurie buvo aptariamos pagalbos teisinis pagrindas, žemės ūkio įmonių gautoms sumoms galėjo būti taikytinas Reglamentas (EB) Nr. 1860/2004;
b)
kadangi šiais ministro sprendimais buvo siekiama padėti sunkumų patiriančioms įmonėms, pagalba turėjo būti nagrinėjama atsižvelgiant į įvairias taisykles, kurios nuo pirmojo iš pirmiau minėtų sprendimų įsigaliojimo buvo taikomos sunkumų patiriančioms sanuojamoms ir restruktūrizuojamoms įmonėms; tačiau iš turimos informacijos nebuvo įmanoma nustatyti, kiek šių taisyklių buvo laikomasi;
c)
pramonės, viešbučių ir amatų sektoriams de minimis taisyklė, be abejo, buvo taikoma, tačiau, kadangi Graikijos valdžios institucijos nenurodė pagalbos gavėjų skaičiaus ir kadangi de minimis pagalbos viršutinės ribos skaičiuojamos trejų metų laikotarpiui, o ne atskiroms priemonėms, nebuvo įmanoma pasakyti, ar aptariamais sprendimais numatytai pagalbai iš tiesų galėjo būti taikoma de minimis taisyklė; šiuo požiūriu pagalbos priemonės taip pat turėjo būti nagrinėjamos remiantis sunkumų patiriančių įmonių sanavimo ir restruktūrizavimo taisyklėmis, taikytinomis nuo pirmojo iš minėtų sprendimų įsigaliojimo; tačiau iš turimos informacijos nebuvo įmanoma patikimai nustatyti, kiek šių taisyklių buvo laikomasi;
d)
akmens anglių gavybos ir laivybos sektoriuose de minimis taisyklė buvo pradėta taikyti tik įsigaliojus 2001 m. sausio 12 d. Komisijos reglamentui (EB) Nr. 69/2001 dėl EB sutarties 87 ir 88 straipsnių taikymo de minimis valstybės pagalbai (18); tačiau dėl c punkte nurodytų priežasčių pagalbos priemonės taip pat turėjo būti nagrinėjamos remiantis įvairiomis taisyklėmis, nuo pirmojo iš minėtų sprendimų įsigaliojimo taikytinomis sunkumų patiriančioms sanuojamoms ir restruktūrizuojamoms įmonėms; tačiau iš turimos informacijos nebuvo įmanoma patikimai nustatyti, kiek šių taisyklių buvo laikomasi;
e)
jūrų transporto sektoriuje de minimis taisyklė nebuvo taikoma; todėl pagalbos priemonės turėjo būti nagrinėjamos remiantis taisyklėmis, kurios nuo pirmojo iš pirmiau minėtų sprendimų įsigaliojimo buvo taikomos sunkumų patiriančioms sanuojamoms ir restruktūrizuojamoms įmonėms; tačiau iš turimos informacijos nebuvo įmanoma patikimai nustatyti, kiek šių taisyklių buvo laikomasi;
f)
nė viename iš pirmiau nurodytų sektorių iš turimos informacijos nebuvo įmanoma nustatyti, ar valstybės garantija buvo suteikta laikantis įvairių taisyklių, kurios nuo pirmojo iš pirmiau minėtų sprendimų įsigaliojimo buvo taikomos garantijų forma teikiamai valstybės pagalbai;
g)
Sprendimu Nr. 2041901/16.5.1989 ir pirmiau 51 bei 52 konstatuojamosiose dalyse nurodytais sprendimais buvo numatyta pagalba kitiems (ne Rodopės, Evro ir Ksantės) nomams, tačiau nebuvo įmanoma patikimai nustatyti, ar šiais sprendimais nustatyta pagalbos sistema buvo pirmiau nurodytiems nomams taikytos sistemos plėtinys ar atskira sistema; bet kuriuo atveju iš turimos informacijos nebuvo įmanoma patikimai nustatyti, ar buvo laikomasi valstybės pagalbos taisyklių (regioninės pagalbos taisyklių arba de minimis taisyklės);
h)
jeigu g punkte nurodytais ministro sprendimais buvo išplėsta pagalbos sistema, taikyta Rodopės, Ksantės ir Evro nomams, tai neįmanoma nustatyti, ar numatytoms pagalbos priemonėms galėjo būti taikoma de minimis taisyklė arba ar galėjo būti laikoma, kad šios priemonės atitinka nuostatas, kuriomis reglamentuojama pagalba sunkumų patiriančioms įmonėms sanuoti ir restruktūrizuoti;
i)
jeigu g punkte nurodytais ministro sprendimais buvo nustatyta atskira pagalbos sistema, tai, jei jų nuostatose nebuvo susijusių išsamių duomenų, reikėjo išnagrinėti šios sistemos taikymo stiprioms įmonėms ir įmonėms, kurios patiria sunkumų, suderinamumą; atlikus analizę, padarytos tokios išvados:
-
sunkumų patiriančių įmonių atveju nebuvo įmanoma nustatyti, ar numatytosioms pagalbos priemonėms galėjo būti taikoma de minimis taisyklė arba ar galėjo būti laikoma, kad šios priemonės atitinka nuostatas, kuriomis reglamentuojama pagalba sunkumų patiriančioms sanuojamoms ir restruktūrizuojamoms įmonėms,
-
stiprių įmonių atveju nebuvo įmanoma nustatyti, ar apyvartinis kapitalas, gautas pasinaudojant paskola, ir palūkanų sumažinimas buvo panaudotas finansuoti reikalavimus atitinkančias investicijas, kaip nustatyta Sąjungos regioninės pagalbos taisyklėse.
IV. GRAIKIJOS VALDŽIOS INSTITUCIJŲ PASTABOS DĖL OFICIALIOS PROCEDŪROS PRADŽIOS
a) Graikijos valdžios institucijų pastabos dėl pirmosios procedūros pradžios
(57)
2004 m. rugpjūčio 9 d. rašte Graikijos valdžios institucijos nurodė, kad:
a)
paskolų konsolidavimas yra administracinė priemonė, dėl kurios valdžios institucijos nepatiria didelių išlaidų;
b)
palūkanų skaičiavimą šešių mėnesių laikotarpiais savo praktikoje jau yra parėmęs šalies Aukščiausiasis Teismas, kuris yra paskelbęs, kad palūkanų skaičiavimas kas ketvirtį yra neteisėtas ir kad tai yra piktnaudžiavimas, o skolininkams dėl tokio skaičiavimo užkraunama per didelė našta;
c)
valstybės garantijos suteikimo negalima laikyti pagalba, nes šios garantijos panaudojimas siejamas su labai griežtomis pagrindiniam skolininkui taikomomis priemonėmis;
d)
ataskaitiniu laikotarpiu Graikijoje vyraujančios palūkanų normos buvo gerokai didesnės nei vidutinės palūkanų normos kitur Sąjungoje ir tokios išliko nepaisant jų sumažinimo; todėl konkurencija nebuvo iškraipoma, bent jau dėl to, kad įmonės pagalbos gavėjos turėjo būti gyvybingos; be to, mažinimas buvo finansuojamas iš specialios sąskaitos, kuri buvo atskirta nuo valstybės biudžeto;
e)
lengvatinių laikotarpių suteikimo negalima laikyti pagalbos priemone, nes skola ir palūkanos paliekamos - tai tik grąžinimo restruktūrizavimas laiko požiūriu, atsižvelgiant į ekonominę padėtį;
f)
dėl Ministro sprendimo Nr. 72742/B1723 (plg. su 42 konstatuojamąja dalimi) nepatiriama jokių papildomų išlaidų, susijusių su išlaidomis, patiriamomis dėl pradinio sprendimo, kuris yra aptariamos schemos pagrindas;
g)
vertybinių popierių išleidimo Ministro sprendimu Nr. 2071670/11297 negalima laikyti pagalbos įmonėms priemone, nes šie vertybiniai popieriai yra suderinti su restruktūrizuotų paskolų lygiu; be to, Graikijos valstybės garantija neapima visų rūšių mokesčių, kuriuos bankai taiko skolintojams;
h)
Ministro sprendimas Nr. 69836/B1451 ir jo pakeitimai buvo taikomi visoms perdirbimo įmonėms, konkrečiai nenurodant žemės ūkio perdirbimo įmonių, kurioms buvo taikomas 1990 m. kovo 29 d. Tarybos reglamentas (EEB) Nr. 866/90 dėl žemės ūkio produktų perdirbimo ir prekybos sąlygų gerinimo (19), 1997 m. gegužės 20 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 951/97 dėl žemės ūkio produktų perdirbimo ir prekybos sąlygų gerinimo (20) ir 1999 m. gegužės 17 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1257/1999 dėl Europos žemės ūkio orientavimo ir garantijų fondo (EŽŪOGF) paramos kaimo plėtrai (21); šie reglamentai buvo taikomi įgyvendinant veiklos programas pagal antrąją ir trečiąją Bendrijos paramos sistemas; įmonės, kurios investavo ir tam gavo pagalbą iš Kaimo plėtros ir maisto ministerijos, negalėjo restruktūrizuoti skolų, nes tai nebuvo numatyta; de minimis taisyklė nebuvo taikoma, nes, norėdami gauti subsidiją, ūkio subjektai turėjo būti atlikę tam tikrą darbą ir patyrę išlaidų;
i)
de minimis taisyklė buvo specialiai paminėta siekiant parodyti, kad daugelis taikytų pagalbos priemonių neviršijo de minimis ribų, konkrečiai neišskiriant žemės ūkio sektoriaus;
j)
„gyvybingumo po restruktūrizavimo“ kriterijus neturi įtakos bendram įmonės gyvybingumo vertinimui, kurį rengia kredito įstaiga, nes restruktūrizavimo galimybė nustatoma iš karto po gyvybingumo tyrimo;
k)
restruktūrizavimas buvo susijęs su senomis paskolomis ir nebuvo naujų investicijų finansavimas;
l)
bendro restruktūrizavimo subsidijos ekvivalento atžvilgiu beveik visomis pagalbos priemonėmis suteiktos mažos sumos; vietovės, kurioms buvo numatytos priemonės (Kastorija ir Euboja), buvo mažiau palankios ūkininkauti teritorijos, kaip apibrėžta 1975 m. balandžio 28 d. Tarybos direktyvoje 75/268/EEB dėl ūkininkavimo kalnuotose ir kalvotose vietovėse ir tam tikrose mažiau palankiose ūkininkauti vietovėse (22), o visai šaliai taikytinas 1 tikslas;
m)
naujoms paskoloms taikyta palūkanų norma buvo tokia, kokia buvo taikoma naujausiai Graikijos iždo obligacijų emisijai; mažinimas nebuvo susijęs su visa restruktūrizuotos paskolos trukme, o tik su pirmaisiais keleriais kritiniais metais; palūkanų normų skirtumai nebuvo labai dideli (1-2 punktai);
n)
schema buvo taikoma nuo 1993 m. birželio 30 d. iki 2003 m. birželio 30 d.
b) Graikijos valdžios institucijų pastabos dėl antrosios procedūros pradžios
(58)
2005 m. rugpjūčio 18 d. raštu Graikijos valdžios institucijos išdėstė toliau pateiktus įrodymus, iš kurių daugelis jau buvo pateikti jų atsakyme dėl pirmosios procedūros pradžios (plg. su pirmesne konstatuojamąja dalimi):
a)
paskolų konsolidavimas yra administracinė priemonė, dėl kurios valdžios institucijos nepatiria didelių išlaidų (dėl šio teiginio valdžios institucijos priduria, kad šia priemone nesiekiama suteikti atrankinę pagalbą);
b)
palūkanų skaičiavimą šešių mėnesių laikotarpiais savo praktikoje jau yra parėmęs šalies Aukščiausiasis Teismas, kuris paskelbė, kad palūkanų skaičiavimas kas ketvirtį yra neteisėtas ir kad tai yra piktnaudžiavimas, o skolininkams dėl tokio skaičiavimo užkraunama per didelė našta;
c)
ataskaitiniu laikotarpiu palūkanų normos Graikijoje buvo gerokai didesnės nei kitur Sąjungoje ir tokios išliko nepaisant jų sumažinimo;
d)
valstybės garantijos suteikimo negalima laikyti pagalba, nes, net jeigu šia garantija būtų pasinaudota, pagrindiniam skolininkui būtų taikomos labai griežtos jos panaudojimo sąlygos;
e)
įsiskolinimo palūkanos ir palūkanų normų mažinimas buvo finansuojami iš specialios sąskaitos (atidarytos pagal įstatymą Nr. 128/75), atskirtos nuo valstybės biudžeto;
f)
lengvatinių laikotarpių suteikimo negalima laikyti pagalbos priemone, nes skola ir palūkanos paliekamos - tai tik grąžinimo restruktūrizavimas laiko požiūriu, atsižvelgiant į ekonominę padėtį;
g)
Ministro sprendimo Nr. 66336/B.1398/1993 ir jo pakeitimų nuostatomis numatyta galimybė teikti pagalbą įmonėmis, įsisteigusioms Florinos ir Kilkio nomuose, jei valdžios institucijos dėl to nepatiria didelių išlaidų ir su sąlyga, kad aptariamos įmonės būtų laikomos gyvybingomis; todėl jomis nebuvo iškraipoma konkurencija, kaip apibrėžta EB sutarties 87 straipsnyje; be to, reikėtų prisiminti, kad Florinos ir Kilkio nomai turi sieną su buvusiąja Jugoslavijos Respublika Makedonija ir kad ataskaitiniu laikotarpiu (XX a. paskutinįjį dešimtmetį) šie nomai labai nukentėjo dėl karo ir nestabilumo regione;
h)
be to, pirmiau minėtame sprendime minimos pramonės ir amatų įmonės; pasak Graikijos valdžios institucijų, šios nuostatos nebuvo taikomos žemės ūkio įmonėms.
c) Graikijos valdžios institucijų pastabos dėl trečiosios procedūros pradžios
(59)
2006 m. gegužės 10 d. raštu Graikijos valdžios institucijos pateikė šiuos įrodymus:
a)
su aptariamais sprendimais susijusiuose nomuose buvo susidariusi sunki ekonominė padėtis, įskaitant mažą ekonominį aktyvumą ir didelį nedarbo lygį; padėtį sunkino karo padėtis kaimyninėse valstybėse (pvz., Kosove); todėl konkurencija negalėjo būti iškraipyta ir pagalbos priemonėms, taikomoms skolos restruktūrizavimo ir mažinimo forma, galėjo būti pritaikytos leidžiančios nukrypti nuostatos, numatytos EB sutarties 87 straipsnio 3 dalies a ir c punktuose;
b)
pagalbos priemonės buvo skirtos šalinti sunkumams, pvz., susijusiems su vietos rinkų dinamiškumo trūkumu, darbo rinkos susitraukimu, paklausos mažėjimu, taip pat ilgalaike ekonomine plėtra;
c)
dėl Komisijos teiginio, kad Bendrijos prekyba galėjo būti iškraipyta atsižvelgiant į didelę konkurenciją žemės ūkio sektoriuje - iš visų išnagrinėtų sprendimų tik Sprendimas Nr. 1648/B22/13.1.1994 yra susijęs su pramoninės gyvulininkystės įmonėmis; be to, 1995-2004 m. laikotarpiu mėsos gamyba Evro, Rodopės ir Ksantės nomuose sudarė tik mažą žemės ūkio gamybos aptariamuose nomuose dalį ir, nors šių nomų bendrasis vidaus produktas (BVP) tuo laikotarpiu padidėjo (tiek skaičiuojant absoliučiais skaičiais, tiek vienam gyventojui), jis išliko gerokai mažesnis už nacionalinį vidurkį;
d)
ministro sprendimuose Nr. 2041901/16.5.1989 ir Nr. 2078809/1989, kuriais nustatytas palūkanų mažinimas apyvartinio kapitalo paskoloms, teikiamoms Lesbo, Samo, Chijo ir Dodekaneso nomų įmonėms, taip pat nustatyta, kad įmonės turi būti gyvybingos ir prieš skolų restruktūrizavimą, ir po jo;
e)
Graikijos kompetentingų institucijų buvo paprašyta surinkti duomenis apie pagalbos gavėjus ir iš tiesų suteiktą pagalbą, tačiau šios pareiškė negalinčios to padaryti;
f)
palūkanų normų mažinimas finansuojamas iš sąskaitos, atidarytos pagal įstatymą Nr. 128/75; ši sąskaita nėra valstybiniai ištekliai, nes ji pirmiausia skirta lėšoms perskirstyti.
d) Graikijos valdžios institucijų 2011 m. kovo 15 d. ir 29 d. raštai
(60)
2011 m. kovo 15 d. ir 29 d. raštais Graikijos valdžios institucijos pirmiausia nurodė pradinių ministro sprendimų, kuriais reglamentuojamos aptariamos schemos, galiojimo pabaigos datas. Tai tokios datos:
a)
Sprendimo Nr. 69836/B1461 (Kastorijos ir Eubojos nomai) - 2003 m. birželio 30 d.;
b)
Sprendimo Nr. 66336/B/398/14-9-1993 (Florinos ir Kilkio nomai) - 2000 m. birželio 30 d.;
c)
Sprendimo Nr. 1648/B.22/13.1.94 (Ksantės, Rodopės ir Evro nomai) - 2005 m. gruodžio 31 d.;
d)
Sprendimo Nr. 2041901/16-5-1989 (Rodopės, Evro, Ksantės ir Dodekaneso nomai; Lesbo, Samo ir Chijo salos) - 2004 m. gruodžio 31 d.
(61)
Tada Graikijos valdžios institucijos nurodė, kad įmonių gyvybingumo po restruktūrizavimo kriterijus nėra vienintelis vertinamas veiksnys; be jo buvo taikomas bendras įmonių gyvybingumo prieš restruktūrizavimą ir po jo vertinimas.
(62)
Raštuose taip pat pateiktos lentelės, kuriose nurodytas kiekvienai įmonei pagalbos gavėjai taikytų aptariamų pagalbos priemonių subsidijos ekvivalentas, taip norint parodyti įmonių, kurioms galėtų būti taikoma de minimis schema, procentinę dalį. Tačiau Graikijos valdžios institucijos nurodo, kad duomenys apie pagalbos priemones, įgyvendintas ministro sprendimais Nr. 2041901/16-5-1989 (Ksantės, Rodopės, Evro, Samo, Lesbo ir Dodekaneso nomai) ir Nr. 1648/B.22/13.1.94 (Ksantės, Rodopės ir Evro nomai), yra susijusios tik su 2004-2007 m. laikotarpiu. Apie pagalbos priemones, taikytas pagal Ministro sprendimą Nr. 69836/B1461 (Kastorijos ir Eubojos nomai), pateikti duomenys yra susiję su 1993-1998 m. laikotarpiu, o apie pagalbos priemones, taikytas pagal Ministro sprendimą Nr. 66336/B/398/14-9-1993 (Florinos ir Kilkio nomai), - 1993-2001 m. laikotarpiu. Pateikti šiuos duomenis buvo paprašyta kredito institucijų, tačiau kai kurios iš jų atsakymų nepateikė. Tačiau, Graikijos institucijų nuomone, surinkti duomenys beveik atitinka bendrą suteiktos pagalbos sumą, nes atsakymus pateikę bankai yra pagrindiniai skolintojai aptariamiems nomams. Pasak Graikijos institucijų, duomenų analizė rodo, kad aptariama pagalba, atsižvelgiant į trijų metų laikotarpį ir atitinkamą sprendimą, 73,55-99,46 % atvejų neviršija de minimis viršutinės ribos.
(63)
Be to, Graikijos valdžios institucijos teigia, kad žemės ūkio produktų gamybos, perdirbimo ir prekybos įmonės neturėjo teisės gauti pagalbą ir kad frazė „gavybos įmonės“ iš tiesų reiškia marmuro ir akmens kasybos įmones.
V. VERTINIMAS
V.I. PAGALBA
(64)
Sutarties 107 straipsnio 1 dalyje teigiama, kad valstybės narės arba iš jos valstybinių išteklių bet kokia forma suteikta pagalba, kurią teikiant palaikomos tam tikros įmonės arba tam tikrų prekių gamyba ir taip iškraipoma ar gali būti iškreipta konkurencija, yra nesuderinama su vidaus rinka, kai ji daro įtaką valstybių narių tarpusavio prekybai. Apskritai aptariamos pagalbos priemonės atitinka šią apibrėžtį ta prasme, kad jos teikiamos valstybės arba iš valstybinių išteklių, yra skirtos tam tikroms įmonėms (pirmiau nurodytų nomų žemės ūkio, amatų, pramonės, viešbučių bei gavybos įmonėms (plg. su 63 konstatuojamąja dalimi) ir laivybos sektoriams), jas taikant šios įmonės palaikomos tam tikromis priemonėmis, pvz., restruktūrizuojamos jų paskolos, mažinamas dalinių įmokų dydis pratęsiant grąžinimo laikotarpį, mažinamos palūkanų normos ir suteikiamos garantijos, taip pat gali padaryti įtaką prekybai (23) ir iškraipyti konkurenciją (24).
(65)
Graikijos valdžios institucijos mėgino įrodyti, kad aptariamoms pagalbos priemonėms galėjo būti taikoma de minimis schema, todėl tai nebuvo valstybės pagalba, kaip apibrėžta Sutarties dėl ES veikimo 107 straipsnio 1 dalyje. Tačiau, išskyrus informaciją, kad ministro sprendimų, kurie buvo aptariamų schemų teisinis pagrindas, galiojimo laikotarpiu de minimis taisyklė nebuvo taikytina visiems susijusiems sektoriams (iš tiesų tai buvo viena iš priežasčių pradėti aptariamas procedūras), duomenys yra neišsamūs, kaip pripažino pačios Graikijos valdžios institucijos (plg. su 62 konstatuojamąja dalimi). Be to, de minimis pagalbos sumos įvairiuose sektoriuose yra skirtingos (pramonės ir žemės ūkio sektoriuose jos nėra vienodos), o iš pateiktų lentelių matyti, kad Graikijos valdžios institucijos apie šį skirtumą žinojo nepakankamai. Be to, Komisija pažymi, kad, nepaisant Graikijos valdžios institucijų teiginių, jog žemės ūkio produktų gamybos, perdirbimo ir prekybos įmonės neatitiko aptariamų pagalbos schemų reikalavimų, pirmiau minėtos lentelės aiškiai rodo, kad kai kurios šių sektorių įmonės iš tiesų gavo pagalbą, kuriai neva buvo taikytina de minimis schema, nors akivaizdžiai buvo viršyta leidžiama viršutinė riba.
(66)
Komisija primena, kad bet kokia individuali pagalba, teikiama pagal pagalbos schemą, kuri teikiant pagalbą atitiko galiojančiame teisės akte dėl de minimis pagalbos nustatytas sąlygas, nelaikoma valstybės pagalba, kaip apibrėžta Sutarties 107 straipsnio 1 dalyje.
(67)
Kai Graikijos valdžios institucijos pirmą kartą pritaikė aptariamas pagalbos priemones žemės ūkio sektoriuje, nebuvo taikomos jokios Sąjungos nuostatos dėl de minimis pagalbos.
(68)
Pirmosios su ja susijusios nuostatos buvo išdėstytos Reglamente (EB) Nr. 1860/2004 (25).
(69)
Pagal reglamentą (EB) Nr. 1860/2004, susijusį su pirmine žemės ūkio gamyba ir žemės ūkio produktų perdirbimu bei prekyba, pagalba, bet kokiu trejų metų laikotarpiu neviršijanti 3 000 EUR ribos vienam pagalbos gavėjui, nedaro poveikio valstybių narių tarpusavio prekybai, neiškraipo konkurencijos ir negali jos iškraipyti, todėl Sutarties 107 straipsnio 1 dalis jai netaikoma.
(70)
Remiantis Reglamento (EB) Nr. 1860/2004 5 straipsniu, tas pats pasakytina apie pagalbą, suteiktą iki to reglamento įsigaliojimo, jeigu laikomasi to reglamento 1 ir 3 straipsniuose nustatytų sąlygų.
(71)
Reglamentas (EB) Nr. 1860/2004 2008 m. sausio 1 d. pakeistas 2007 m. gruodžio 20 d. Komisijos reglamentu (EB) Nr. 1535/2007 dėl EB sutarties 87 ir 88 straipsnių taikymo de minimis pagalbai žemės ūkio produktų gamybos sektoriuje (26), kuriuo de minimis pagalbos suma padidinta iki 7 500 EUR vienam pagalbos gavėjui per trejus mokestinius metus, nepaisant pagalbos formos arba siekiamo tikslo, neviršijant vienai valstybei narei leidžiamos didžiausios sumos - 0,75 % metinės produkcijos.
(72)
Reglamento (EB) Nr. 1535/2007 6 straipsnio 1 dalyje nustatyta, kad „šis reglamentas taikomas iki 2008 m. sausio 1 d. suteiktai pagalbai žemės ūkio produktų gamybos sektoriaus įmonėms, jei minėta pagalba atitinka visas šio reglamento 1-4 straipsniuose nustatytas sąlygas, išskyrus reikalavimą pateikti aiškią nuorodą į šį reglamentą, nurodytą 4 straipsnio 1 dalies pirmoje pastraipoje“. Tačiau šis reglamentas taikomas tik pirminei žemės ūkio gamybai.
(73)
Žemės ūkio produktų perdirbimui ir prekybai taikytina de minimis taisyklė, įsigaliojusi nuo 2007 m. sausio 1 d., yra nustatyta 2006 m. gruodžio 15 d. Komisijos reglamente (EB) Nr. 1998/2006 dėl Sutarties 87 ir 88 straipsnių taikymo de minimis pagalbai (27).
(74)
Reglamento (EB) Nr. 1998/2006 2 straipsnio 2 dalyje nustatyta 200 000 EUR vienam pagalbos gavėjui per trejus fiskalinius metus suma, kurios neviršijanti pagalba nedaro poveikio valstybių narių tarpusavio prekybai, neiškraipo ir negali iškraipyti konkurencijos, todėl Sutarties 107 straipsnio 1 dalis netaikoma jai.
(75)
Reglamento (EB) Nr. 1998/2006 5 straipsnio 1 dalyje nustatyta, kad „šis reglamentas taikomas iki jo įsigaliojimo skirtai pagalbai įmonėms transporto sektoriuje ir įmonėms žemės ūkio produktų perdirbimo ir prekybos sektoriuje, jeigu pagalba atitinka visas 1 ir 2 straipsnyje nurodytas sąlygas“.
(76)
Todėl pagalbos, suteiktos pagal nagrinėtus ministro sprendimus, Komisija nelaikys valstybės pagalba, jeigu ši pagalba neviršys toliau nurodytų pagalbos vienam pagalbos gavėjui dydžių:
a)
pirminės žemės ūkio gamybos atveju - 3 000 EUR per trejus metus, jeigu pagalba, kai ji buvo teikiama, atitiko Reglamento (EB) Nr. 1860/2004 nuostatas, arba 7 500 EUR per trejus mokestinius metus, jeigu pagalba, kai ji buvo teikiama, atitiko Reglamento (EB) Nr. 1535/2007 nuostatas;
b)
žemės ūkio produktų perdirbimo ir prekybos atveju - 3 000 EUR per trejus metus, jeigu pagalba, kai ji buvo teikiama, atitiko Reglamento (EB) Nr. 1860/2004 nuostatas, arba 200 000 EUR per trejus mokestinius metus, jeigu pagalba, kai ji buvo teikiama, atitiko Reglamento (EB) Nr. 1998/2006 nuostatas.
(77)
Tačiau Komisija primena, kad sunkumų patiriančioms įmonėms Reglamentų (EB) Nr. 1998/2006 ir (EB) Nr. 1535/2007 nuostatos negali būti taikomos.
(78)
Ne žemės ūkio sektoriuose (šiuo atveju - įvairiuose šiame sprendime minėtuose sektoriuose, išskyrus laivybos sektorių, apie kurį kalbama 80 ir 81 konstatuojamosiose dalyse (28)) taikant aptariamas pagalbos priemones buvo taikytina de minimis taisyklė, nustatyta 1992 m. gegužės 20 d. Komisijos pranešime „Bendrijos gairės dėl valstybės pagalbos mažoms ir vidutinėms įmonėms“ (29) (toliau - 1992 m. gairės). Pranešime nustatyta, kad „nuo šiol nebereikia informuoti pagal [EB sutarties] 93 straipsnio 3 dalį apie 50 000 ekiu vienai išlaidų rūšiai neviršijančias ad hoc suteiktą pagalbą bei schemas, pagal kurias vienos įmonės vienai išlaidų rūšiai galimos skirti pagalbos suma per trejų metų laikotarpį neviršija šios sumos (30), jei pagalba suteikiama su sąlyga arba schema numato specialią sąlygą, pagal kurią bendra įmonės gaunama pagalba kartu su papildoma pagalba, gauta tai pačiai jos išlaidų rūšiai iš kitų finansavimo šaltinių arba pagal kitas schemas, negali viršyti 50 000 ekiu sumos“. Vėliau ši taisyklė buvo pakeista 1996 m. Komisijos pranešimu dėl de minimis taisyklės taikymo valstybės pagalbai (31) (toliau - 1996 m. pranešimas), kuriame tam pačiam laikotarpiui nustatyta 100 000 ekiu de minimis pagalbos suma, o vėliau - Reglamentu (EB) Nr. 69/2001, kuriame tokiam pat laikotarpiui nustatyta 100 000 EUR suma.
(79)
Atsižvelgdama į nagrinėtų schemų taikymo pabaigos datas (paskutinioji - 2005 m. gruodžio 31 d.) ir į tai, kad reglamentai 78 konstatuojamojoje dalyje minėtiems sektoriams atgaline data negalioja, Komisija nelaikys valstybės pagalba pagal nagrinėtus sprendimus suteiktos pagalbos, vienam pagalbos gavėjui neviršijančios šių sumų:
a)
50 000 ekiu per trejus metus nuo 1992 m. rugpjūčio 19 d. iki 1996 m. kovo 5 d., jeigu pagalba, kai ji buvo teikiama, atitiko 1992 m. gairių nuostatas;
b)
100 000 ekiu arba EUR per trejus metus nuo 1996 m. kovo 6 d. iki 2001 m. vasario 1 d., jeigu pagalba, kai ji buvo teikiama, atitiko susijusias 1996 m. pranešimo nuostatas;
c)
100 000 EUR per trejus metus nuo 2001 m. vasario 2 d. iki 2005 m. gruodžio 31 d., jeigu pagalba, kai ji buvo teikiama, atitiko susijusias Reglamento (EB) Nr. 69/2001 nuostatas.
(80)
Be to, laivybos sektoriuje de minimis taisyklė buvo taikoma tik nuo Reglamento (EB) Nr. 69/2001 įsigaliojimo.
(81)
Todėl Komisija nelaikys valstybės pagalba pagal nagrinėtus ministro sprendimus suteiktos pagalbos, kuri vienam pagalbos gavėjui per trejus metus nuo 2001 m. vasario 2 d. iki 2007 m. birželio 30 d. neviršija 100 000 EUR sumos, jeigu pagalba, kai ji buvo teikiama, atitiko susijusias Reglamento (EB) Nr. 69/2001 nuostatas.
(82)
Kiti Graikijos valdžios institucijų pateikti įrodymai, skirti pagrįsti valstybės pagalbos nebuvimą, Komisijai yra nepriimtini dėl šių priežasčių, galiojančių visais atvejais, kai šie įrodymai buvo pateikiami:
a)
teigdamos, kad dėl paskolos konsolidavimo valdžios institucijos nepatiria didelių išlaidų (pirmiausia plg. su 57 konstatuojamosios dalies a punktu ir 58 konstatuojamosios dalies a punktu), Graikijos valdžios institucijos pripažįsta, kad dėl šios priemonės valstybė patiria išlaidų, kitaip tariant - naudoja valstybinius išteklius;
b)
iki Pranešimo dėl EB sutarties 87 ir 88 straipsnių taikymo garantijomis suteikiamai valstybės pagalbai (32) (toliau - 2000 m. pranešimas) įsigaliojimo buvo laikoma, kad visos garantijos turi valstybės pagalbos požymių (plg. su 105 konstatuojamosios dalies a punktu); 2000 m. pranešime nurodoma, kad garantija gali būti laikoma valstybės pagalba, kaip apibrėžta Sutarties 107 straipsnio 1 dalyje, jeigu pagalbos gavėjai nėra finansinių sunkumų patiriantys paskolų gavėjai ir jeigu jie iš esmės galėtų rinkos sąlygomis gauti paskolą iš finansų rinkų be valstybės įsikišimo, jeigu garantija susijusi su specifiniu finansiniu sandoriu, jeigu ji yra suteikiama didžiausiai leidžiamai sumai, jeigu ja nedengiama daugiau kaip 80 % negrąžintos paskolos arba kitokio finansinio įsipareigojimo (išskyrus obligacijas ir panašias priemones) ir jeigu ji nėra neapibrėžto termino, jei schemos taikymo sąlygos yra pagrįstos tikrovišku rizikos vertinimu, taip užtikrinant, kad esama didelės tikimybės, kad pagalbos įmonės gavėjos mokamomis įmokomis ši schema bus finansuojama pačių schemos dalyvių, jeigu pagal tą schemą nustatytos sąlygos, kuriomis ateityje bus teikiamos garantijos ir kuriomis užtikrinama bendro schemos finansavimo peržiūra ne rečiau kaip kartą per metus, ir jeigu įmokomis padengiama įprasta rizika, susijusi su garantijos suteikimu, ir schemos administravimo išlaidos, įskaitant, jei valstybė suteikia pradinį kapitalą schemos įgyvendinimui pradėti, normalią to kapitalo grąžą; tačiau Graikijos valdžios institucijos nepateikė jokių dokumentų, rodančių, kad šiuo atveju būtų taikytas toks scenarijus;
c)
konkurencijos požiūriu lengvatinių laikotarpių suteikimas (plg. su 57 konstatuojamosios dalies e punktu ir 58 konstatuojamosios dalies f punktu) nėra tik skolos grąžinimo restruktūrizavimas per tam tikrą laiką, nes sumažinama grąžinimo našta tam tikru laikotarpiu, taigi pagalbos gavėjui suteikiama laikina finansinė parama;
d)
net jeigu, kaip teigia Graikijos valdžios institucijos, pagal įstatymą Nr. 128/75 atidaryta sąskaita, naudota finansuoti palūkanų sumažinimą (plg. su 57 konstatuojamosios dalies d punktu, 58 konstatuojamosios dalies e punktu ir 59 konstatuojamosios dalies f punktu), nėra Graikijos valstybinio biudžeto dalis, ji vis vien yra valstybiniai ištekliai (33);
e)
sumažinant paskoloms taikomą palūkanų normą, įmonėms pagalbos gavėjoms suteikiamas pranašumas, net jeigu aptariamoje šalyje palūkanų normos yra didelės;
f)
nors dėl vertybinių popierių išleidimo garantijos gavimo tikslais (plg. su 57 konstatuojamosios dalies g punktu) Graikijos valstybė pagal Ministro sprendimą Nr. 2071670/11297 gali ir nepatirti tiesioginių išlaidų, toks vertybinių popierių išleidimas turi valstybės pagalbos požymių, nes valstybė, suteikdama tokią galimybę, įmonėms pagalbos gavėjoms ne tik siūlo įsigyti kapitalo, bet ir netaiko vienos iš jos garantijos gavimo būtinųjų sąlygų;
g)
tai, kad palūkanų normos Graikijoje buvo didelės (plg. su 57 konstatuojamosios dalies d punktu), nereiškia, kad nebuvo teikiama pagalba, nes, nepaisant ekonominių aplinkybių, kuriomis buvo atliekamas restruktūrizavimas ir taikomas palūkanų mažinimas, dėl tokios pagalbos palengvėjo pagalbos gavėjų našta, kurią jos būtų turėjusios patirti vykdydamos savo veiklą.
(83)
Atsižvelgdama į šiuos požymius, Komisija gali tik prieiti prie išvados, kad pagalbos priemonėms, kurios nepriskiriamos 68-81 konstatuojamosiose dalyse apibrėžtai de minimis pagalbai ir atitinka de minimis pagalbos teikimo būtinąsias sąlygas, tikrai taikoma Sutarties 107 straipsnio 1 dalis.
V.II. PAGALBOS SUDERINAMUMAS
(84)
Tačiau Sutarties 107 straipsnio 2 ir 3 dalyje nurodytomis aplinkybėmis tam tikros pagalbos rūšys išimties tvarka gali būti laikomos suderinamos su vidaus rinka.
(85)
Svarstomu atveju būtina, atsižvelgiant į kiekvienos pradėtos procedūros aplinkybes, išnagrinėti, kokia išimtis gali būti taikoma kiekvienam iš aptariamų sektorių (žemės ūkio sektorių išskiriant iš kitų sektorių).
V.II.1. PAGALBA KASTORIJOS IR EUBOJOS NOMAMS, NAGRINĖTA PRADĖJUS PIRMĄJĄ PROCEDŪRĄ
a) Žemės ūkio sektorius
(86)
Atsižvelgiant į teiktos pagalbos pobūdį, vienintelė išimtis, kuria gali būti remiamasi norint įrodyti pagalbos suderinamumą su vidaus rinka, yra Sutarties 170 straipsnio 3 dalies c punkto nuostata, pagal kurią pagalba, skirta tam tikros ekonominės veiklos rūšių arba tam tikrų ekonomikos sričių plėtrai skatinti, jei ji netrikdo prekybos sąlygų ir atitinkamai neprieštarauja bendram interesui, gali būti suderinama su bendrąja rinka.
(87)
Kadangi apie aptariamą pagalbą nebuvo pranešta, norint pasinaudoti šia išimtimi labai svarbu, kad ši pagalba atitiktų valstybės pagalbos taisykles, galiojusias tada, kai pagalba buvo teikiama. Remiantis Graikijos valdžios institucijų pateikta informacija, aptariama schema buvo įgyvendinama nuo 1993 m. birželio 30 d. iki 2003 m. birželio 30 d. Todėl šios aptariamos schemos suderinamumas su vidaus rinka bus nagrinėjamas atsižvelgiant į tuo laikotarpiu galiojusias valstybės pagalbos taisykles.
(88)
Viena iš priežasčių, kuria buvo grindžiamas Komisijos sprendimas pradėti Sutarties 108 straipsnio 2 dalyje nustatytą procedūrą, yra ta, kada pagalba akivaizdžiai buvo skirta sunkumų patiriančioms įmonėms. Dėl to Graikijos valdžios institucijos 2004 m. rugpjūčio 9 d. rašte nurodė, kad „gyvybingumo po restruktūrizavimo“ kriterijus neturėjo jokios įtakos kredito institucijos atliktam bendram įmonės gyvybingumo vertinimui, nes sprendimas dėl restruktūrizavimo teisės buvo priimtas iš karto po to, kai buvo atliktas gyvybingumo tyrimas. Šis teiginys buvo pakartotinai pateiktas 2011 m. kovo 15 d. ir 29 d. raštuose (žr. 61 konstatuojamąją dalį).
(89)
Komisija mano, kad šis paaiškinimas jai nesuteikia pagrindo atmesti galimybės, kad pagalba buvo teikiama sunkumų patiriančioms įmonėms, nes net jei sprendimas dėl restruktūrizavimo teisės buvo priimtas iš karto po to, kai buvo atliktas gyvybingumo tyrimas, kaip teigia Graikijos valdžios institucijos, pats tyrimas buvo nukreiptas į įmonių pagalbos gavėjų gyvybingumo perspektyvas po restruktūrizavimo. Tai reiškia, kad įmanoma, jog pareiškėjai galėjo patirti sunkumų, kai buvo atliekamas tyrimas, bet jiems vis tiek galėjo būti leista dalyvauti schemoje, nes tyrimą atlikusi institucija numatė galimą gyvybingumo atgavimą po skolos restruktūrizavimo (be to, Komisija pabrėžė šį įrodymą jos sprendimo pradėti Sutarties 108 straipsnio 2 dalyje numatytą procedūrą 2 punkte, nes Ministro sprendimo Nr. 2045909/7931/0025 preambulėje buvo nurodyta būtinybė finansuoti Kastorijos ir Eubojos nomų įmones, kurios patiria sunkumų dėl pinigų srautų.
i) Aptariamu laikotarpiu taikytinos sanavimo ir restruktūrizavimo pagalbos sunkumų patiriančioms įmonėms taisyklės
I. 1993 m. spalio 1 d. - 1997 m. gruodžio 31 d.
(90)
Pagalbai sunkumų patiriančioms įmonėms taikomos įvairios taisyklės. Tuo metu, kai įsigalioja Ministro sprendimas Nr. 69836/B1461, pagal Komisijos taikomą politiką tokios rūšies pagalba žemės ūkio sektoriui buvo laikoma veiklos pagalba, kurią buvo galima laikyti suderinama su vidaus rinka tik jeigu buvo laikomasi šių trijų sąlygų:
a)
tokia pagalba turėjo būti susijusi su finansiniais mokesčiais, taikomais paskoloms, paimtoms finansuoti investicijas, kurios jau buvo įgyvendintos;
b)
bendras bet kokios pagalbos, suteiktos imant paskolą, ir aptariamos pagalbos subsidijos ekvivalentas negalėjo viršyti procentinės dalies, kurią paprastai leidžia Komisija, t. y.:
i)
investicijų į pirminę žemės ūkio gamybą atveju - 35 arba 75 % mažiau palankiose ūkininkauti teritorijose, kaip apibrėžta Direktyvoje 75/268/EEB;
ii)
investicijų į žemės ūkio produktų perdirbimą ir prekybą atveju - 55 % arba 75 % regionuose, kuriems taikomas 1 tikslas, projektams, atitinkantiems sektorių programas arba vieną iš tikslų, nustatytų Reglamento (EEB) Nr. 866/90 (34) 1 straipsnyje, ir 35 % (arba 50 %, jeigu tai regionai, kuriems nustatytas 1 tikslas) kitiems projektams, neatmestiems remiantis atrankos kriterijais pagal 1990 m. birželio 7 d. Komisijos sprendimo 90/342/EEB, nustatančio atrankos kriterijus, keliamus žemės ūkio ir miško produktų perdirbimo ir prekybos sąlygų gerinimo finansavimui (35) priedo 2 punktą (arba Komisijos sprendimą 94/173/EB (36), kuriuo jis buvo pakeistas);
c)
aptariama pagalba galėjo būti išmokėta tik pakeitus palūkanų normas, taikytinas naujai imamoms paskoloms, siekiant atsižvelgti į palūkanų normų įvairovę (tokiais atvejais pagalbos suma turėjo būti ne didesnė už naujoms paskoloms taikomų palūkanų normų skirtumą), arba turėjo būti teikiama žemės ūkio valdoms, pateikusioms gyvybingumo garantijas, pirmiausia tuo atveju, kai finansinė našta, susidariusi dėl esamų paskolų, būtų tokia, kad dėl jos kiltų grėsmė valdų gyvybingumui arba grėstų bankrotas.
(91)
2004 m. rugpjūčio 9 d. rašte Graikijos valdžios institucijos teigė, kad Sprendimas Nr. 69836/B1451 ir jo vėlesni pakeitimai buvo taikomi perdirbimo įmonėms ir kad juose nebuvo išskirtinai nurodytos žemės ūkio produktų perdirbimo įmonės, kurioms taikomi Reglamentai (EEB) Nr. 866/90, (EB) Nr. 951/97 ir (EB) Nr. 1257/1999, kad visa Graikija yra regionas, kuriam nustatytas 1 tikslas, ir kad įmonėms, kurios investavo ir dėl to gavo pagalbą iš Kaimo plėtros ir maisto ministerijos, skolos restruktūrizavimas negalėjo duoti naudos, nes jo nebuvo numatyta. Be to, jos pridūrė, kad taikant bendrą restruktūrizavimo subsidijos ekvivalentą dažnai buvo išmokėtos tik mažos sumos ir kad restruktūrizavimas buvo susijęs tik su anksčiau išduotomis paskolomis, taigi su investicijomis, kurios jau buvo įgyvendintos.
(92)
Be to, Graikijos valdžios institucijų pateiktų paaiškinimų nepakanka, kad Komisija galėtų atmesti galimybę, kad tam tikros žemės ūkio produktų perdirbimo įmonės gavo pagalbą pagal Ministro sprendimą Nr. 69836/B1451 ir jo vėlesnius pakeitimus, nes tai, jog pirmiau minėtos įmonės nebuvo išskirtinai nurodytos, dar nereiškia, kad jos nepriklausė bendrai perdirbimo įmonių kategorijai (pramonės įmonės), patenkančiai į sprendimo taikymo sritį.
(93)
Dėl atitikties 90 konstatuojamojoje dalyje nurodytoms sąlygoms Komisija daro išvadą, kad Sprendimas Nr. 69836/B1451 ir vėlesni jo pakeitimai buvo susiję su investicinių arba apyvartinio kapitalo paskolų restruktūrizavimu.
(94)
Komisija, remdamasi Graikijos valdžios institucijų pateikta informacija, dėl investicinių paskolų restruktūrizavimo daro išvadą, kad 90 konstatuojamosios dalies a punkte nurodytos sąlygos buvo laikomasi, nes šios paskolos buvo susijusios su investicijomis, kurios akivaizdžiai jau buvo įgyvendintos.
(95)
Be to, Komisija daro išvadą, kad buvo laikomasi antrosios alternatyvios sąlygos, nurodytos 90 konstatuojamosios dalies c punkte, nes turėjo būti laikoma, kad įmonės pagalbos gavėjos po restruktūrizavimo yra gyvybingos remiantis finansinių institucijų vertinimu.
(96)
Tačiau Komisijos turimos informacijos nepakanka patikimai nustatyti, ar buvo laikomasi 90 konstatuojamosios dalies b punkte nustatytos sąlygos, nes 2004 m. rugpjūčio 9 d. rašte Graikijos valdžios institucijos paaiškino, kad įmonėms, užsiimančioms žemės ūkio produktų perdirbimu ir prekyba, inter alia, buvo taikomos Reglamentų (EEB) Nr. 866/90 ir (EB) Nr. 951/97 nuostatos ir kad šie reglamentai buvo taikomi laikantis jų nuostatų, o tai reiškia, kad pagalba iš tiesų galėjo būti teikiama didžiausiu leidžiamu intensyvumu, nustatytu pirmiau minėtais reglamentais (75 % regionams, kuriems nustatytas 1 tikslas, o tai taikytina visai Graikijai), ir kad galėjo būti, kad įgyvendinant aptariamą schemą dėl pagalbos sumavimo šis intensyvumas galėjo būti viršytas.
(97)
Apyvartinio kapitalo paskolų restruktūrizavimo atžvilgiu schema negalėjo būti taikoma laikantis visų 90 konstatuojamojoje dalyje nustatytų sąlygų, nes pagal pirmąją sąlygą (a papunktis) aiškiai nurodoma, kad paskolos turi būti susijusios su investicijomis.
II. 1998 m. sausio 1 d. - 2000 m. birželio 30 d.
(98)
1997 m. 90 konstatuojamojoje dalyje išdėstytos sąlygos buvo pakeistos Komisijos pranešimo „Bendrijos gairės dėl valstybės pagalbos sunkumų patiriančioms įmonėms sanuoti ir restruktūrizuoti“ (toliau - 1997 m. gairės) (37) nuostatomis. Pirmiau minėtų gairių 4.4 punkte nustatyta: „Žemės ūkio sektoriuje šios gairės įsigalios 1998 m. sausio 1 d. ir bus taikomos naujai valstybės pagalbai. Jau teikiamai pagalbai šios gairės įsigalios tą pačią dieną arba, jeigu Komisija kurios nors valstybės narės arba kurių nors valstybių narių atžvilgiu pagal [EB] Sutarties 93 straipsnio 2 dalį yra pradėjusi susijusią procedūrą, Komisijai pagal [EB] Sutarties 93 straipsnio 2 dalį priėmus galutinį sprendimą dėl susijusios valstybės narės arba valstybių narių“.
(99)
1997 m. gairėmis, kurios yra visiškai naujos žemės ūkio sektoriui, inter alia, numatyta:
a)
sanavimo pagalba - likvidumo užtikrinimo priemonės, kurios taikomos atsižvelgiant į didelius socialinius sunkumus ir kurias sudaro paskolų garantijos arba paskolos, kurioms taikomos įprastos komercinės palūkanų normos, apribotos suma, būtina užtikrinti įmonės veiklą (pvz., padengti darbo užmokesčio bei algų išlaidas ir apmokėti einamąsias išlaidas), mokama tik tiek laiko, kiek reikia, kad būtų parengtos būtinos ir įmanomos įgyvendinti gaivinimo priemonės, nedarant neigiamo poveikio pramoninei ir agrarinei padėčiai kitose valstybėse narėse;
b)
restruktūrizavimo pagalba - pagalbos teikimas susietas su restruktūrizavimo planu, pagal kurį mažinami pajėgumai arba negrįžtamai naikinami gamybos pajėgumai, kai sektoriuje susidaro struktūrinis pajėgumų perteklius (pajėgumo mažinimas turi papildyti priemones, taikytinas be restruktūrizavimo pagalbos); vienintelė išimtis - atvejai, kai visi sprendimai, priimti per bet kuriuos 12 mėnesių iš eilės siekiant pagerinti visų pagalbos gavėjų padėtį, taikomi tokiam produktų kiekiui, kuris neviršija tam tikros tos šalies bendros metinės gamybos apimties procentinės dalies (3 %, jeigu priemonės yra skirtos tam tikrai produktų arba ūkio subjektų kategorijai, arba 1,5 %, jeigu tai nespecializuotos priemonės).
(100)
Valstybėms narėms leista prašyti šias žemės ūkiui skirtas nuostatas taikyti vietoje 1997 m. gairių nuostatų ne žemės ūkio sektoriams (šiems sektoriams buvo taikomos griežtos sąlygos, pirmiausia dėl restruktūrizavimo plano ir pagalbos gavėjo įnašo restruktūrizavimui - žr. toliau pateikto b skirsnio „Ne žemės ūkio sektorius“ 109-121 konstatuojamąsias dalis).
(101)
2004 m. rugpjūčio 9 d. rašte Graikijos valdžios institucijos nepateikė jokios informacijos, kuria remdamasi Komisija galėtų nustatyti, ar aptariamu laikotarpiu pagalbos schema buvo taikoma laikantis susijusių sąlygų, nustatytų 1997 m. gairėse, t. y. pirmiau 99 konstatuojamosios dalies b punkte aprašytų sąlygų arba šiems ne žemės ūkio sektoriams nustatytų sąlygų (pateikti tikroviškomis prielaidomis pagrįstą gyvybingumui per pagrįstą laiką atgauti skirtą restruktūrizavimo planą, mažinti poveikį konkurentams, deramai taikyti principą, kad pagalbos teikiama tik vieną kartą, mažinti pajėgumus atitinkamame sektoriuje susidarius struktūriniam pajėgumų pertekliui, užtikrinti, kad pagalbos būtų proporcinga restruktūrizavimo išlaidoms ir naudai, atsižvelgiant ir į socialines restruktūrizavimo išlaidas).
III. 2000 m. liepos 1 d. - 2003 m. birželio 30 d.
(102)
1997 m. gairės 1999 m. spalio 9 d. buvo pakeistos Bendrijos gairėmis dėl valstybės pagalbos sunkumus patiriančioms įmonėms sanuoti ir restruktūrizuoti (toliau - 1999 m. gairės) (38). 1999 m. gairių 6.3 punkte teigiama, kad „valstybės narės privalo derinti savo pagalbos sanavimui ir restruktūrizavimui schemas, kurios liks galioti po 2000 m. birželio 30 d., kad po šios datos jos būtų suderintos su šiomis gairėmis“. Be to, „kad Komisija galėtų kontroliuoti derinimo procesą, valstybės narės iki 1999 m. gruodžio 31 d. privalo jai pateikti visų tokių schemų sąrašą. Po to ne vėliau kaip iki 2000 m. birželio 30 d. jos privalo Komisijai teikti pakankamai informacijos, kad ji galėtų patikrinti, ar tikrai schemos yra pakeistos pagal šias gaires“.
(103)
1999 m. gairėse taip pat yra specialus skirsnis apie sunkumų patiriančių žemės ūkio įmonių restruktūrizavimą. Palyginti su 1997 m. gairėmis, šiame skirsnyje pateikta struktūrinio pajėgumų pertekliaus šiame sektoriuje apibrėžtis, apribota 99 konstatuojamosios dalies b punkte nurodyta išimtis, taikytina pirminio sektoriaus įmonėms (dėl to žemės ūkio produktų perdirbimo ir prekybos subsektoriui automatiškai buvo taikomas pajėgumų mažinimo reikalavimas), ir nustatyta pagalbos teikimo tik vieną kartą sąlyga, reiškianti, kad restruktūrizavimo pagalba gali būti teikiama tik vieną kartą.
(104)
2004 m. rugpjūčio 9 d. rašte Graikijos valdžios institucijos nepateikė jokios informacijos, kuria remdamasi Komisija būtų galėjusi nustatyti, ar pagalbos schema buvo pritaikyta taip, kad atitiktų šias nuostatas, ir ar aptariamu laikotarpiu suteikta pagalba atitinkamai buvo suteikta pagal susijusias 1999 m. gairių nuostatas, t. y. pateikus restruktūrizavimo planą, pagal kurį naikinami pajėgumai susidarius struktūriniam pajėgumų pertekliui, prireikus taikant 103 konstatuojamojoje dalyje nurodytą apribotąją išimtį ir remiantis pagalbos teikimo tik vieną kartą principu.
ii) Garantijos
(105)
Kitas veiksnys, lėmęs Komisijos sprendimą pradėti Sutarties 108 straipsnio 2 dalyje nustatytą procedūrą, yra bet kokios garantijų forma teiktos pagalbos suderinamumo klausimas. Graikijos valdžios institucijos 2004 m. rugpjūčio 9 d. rašte pateikė įvairių pastabų (žr. 57 konstatuojamosios dalies c ir g punktus). Tačiau Komisija mano, kad dėl šių pastabų būtina pateikti tokias pastabas:
a)
dėl c punkto - tai, kad garantijos buvo teikiamos griežtomis sąlygomis, dar nereiškia, kad nebuvo suteikta valstybės pagalba; veikiau priešingai - taisyklėse, kurios buvo taikomos aptariamos schemos įgyvendinimo laikotarpiu, kaip nustatyta 1989 m. balandžio 5 d. valstybėms narėms skirtame rašte Nr. SG(89) D/4328, 1989 m. spalio 12 d. rašte Nr. SG(89) D/12772 ir Komisijos pranešimo valstybėms narėms dėl EEB sutarties 92 ir 93 straipsnių Komisijos direktyvos 80/723/EEB, skirtos gamybos sektorius valstybinėms įmonėms, (39) 5 straipsnio taikymo 38 punkte aiškiai nurodyta, kad „visoms garantijoms, kurias valstybė suteikia tiesiogiai arba deleguodama per finansų institucijas, [taikoma] EEB sutarties 92 straipsnio 1 dalis“ ir turi būti taikomos sąlygos, iš kurių viena galėtų būti įmonės bankroto paskelbimas. Nors pirmiau minėti raštai 2000 m. iš tiesų buvo pakeisti Komisijos pranešimu dėl EB sutarties 87 ir 88 straipsnių taikymo garantijomis suteikiamai valstybės pagalbai, kuriame buvo nustatytos sąlygos, suteikiančios galimybę nustatyti, kada valstybės pagalba neteikiama, jokia Graikijos valdžios institucijų 2004 m. rugpjūčio 9 d. raštu pateikta informacija neįrodo, kad suteiktos garantijos atitiko šias sąlygas;
b)
net jeigu Graikijos valdžios institucijos būtų pateikusios informaciją, skirtą įrodyti, kad garantijos atitiko sąlygas, kuriomis laikoma, kad valstybės pagalba neteikiama, Komisija nebūtų galėjusi priimti šio pagrindimo net ir dėl tokios priežasties (iš daugelio), kad ši išimtis taikoma tik jeigu įmonės pagalbos gavėjos nepatiria finansinių sunkumų;
c)
dėl g punkto - tuo, kad garantija netaikoma tam tikriems įsipareigojimams, visiškai neįrodoma, kad buvo laikomasi visų sąlygų, kuriomis pagalba, gaunama suteikiant garantiją, gali būti laikoma suderinama su vidaus rinka; be to, reikia pripažinti, kad jokia kita Graikijos valdžios institucijų 2004 m. rugpjūčio 9 d. rašte pateikta informacija neįrodoma, kad šių sąlygų buvo laikomasi.
(106)
Todėl Komisija, išsiaiškinusi šias aplinkybes, mano, kad garantijos aptariamos schemos įgyvendinimo laikotarpiu buvo pagalbos teikimo įmonėms, kurios patiria sunkumų, priemonių paketo dalis, taigi šių priemonių suderinamumas yra susijęs su visu restruktūrizavimo procesu, dėl kurio, kaip jau pakankamai išsamiai nurodyta 94-104 konstatuojamosiose dalyse pateiktoje analizėje, Graikijos valdžios institucijos nepateikė pakankamai informacijos, kad išsklaidytų Komisijos abejones, išreikštas jai pradėjus Sutarties 108 straipsnio 2 dalyje nustatytą procedūrą (šios išvados dėl garantijų lygiai taip pat galioja visoms trims šiame sprendime nurodytoms procedūroms ir visiems minėtiems sektoriams, išskyrus garantijas, numatytas 2000 m. gruodžio 18 d. ministro sprendimu Nr. 2/82257/0025, kuris, atsižvelgiant į taikytą gyvybingumo kriterijų (gyvybingumo prieš skolos restruktūrizavimą) bus išnagrinėtas atskirai).
(107)
Nė vienas iš Graikijos valdžios institucijų 2004 m. rugpjūčio 9 d. rašte pateiktų įrodymų (taikyta palūkanų norma;, papildomų išlaidų susidarymas arba panašios pasekmės, susijusios su ministro sprendimais, kurie buvo sudėtinė schemos teisinio pagrindo dalis; palūkanų skaičiavimo dažnumas) nėra esminis pagrindas pakeisti pirmiau išdėstytą Komisijos poziciją.
(108)
Kadangi Graikijos valdžios institucijų pateikta informacija neišsklaido Komisijos abejonių, išreikštų jai pradėjus Sutarties 108 straipsnio 2 dalyje nustatytą procedūrą, Komisijai tenka tik daryti išvadą, kad aptariama schema yra nesuderinama su bendrąja rinka.
b) Ne žemės ūkio sektorius
(109)
Kaip ir žemės ūkio sektoriaus atveju, Komisija privalo išnagrinėti aptariamą pagalbą atsižvelgdama į taisykles, taikytinas pagalbai sunkumų patiriančioms įmonėms sanuoti ir restruktūrizuoti.
(110)
Įsigaliojant Ministro įsakui Nr. 69836/B1461 (t. y. 1993 m. spalio 1 d.), aptariamos taisyklės buvo išdėstytos Aštuntojoje konkurencijos politikos ataskaitoje, konkrečiai - jos 177, 227 ir 228 punktuose.
(111)
Ataskaitos 177 punkte teigiama, kad nors ir gali prireikti sanavimo priemonių, suteiksiančių laiko parengti ilgalaikius sprendimus dėl įmonės patiriamų sunkumų, šiomis priemonėmis neturėtų būti atsisakoma būtino pajėgumų mažinimo, todėl jos turėtų būti taikomos tik kai yra reikalingos ūmioms socialinėms problemoms spręsti.
(112)
Ataskaitos 227 punkte teigiama, kad sanavimo pagalba gali būti teikiama pagal Sutartį, jeigu ji yra susijusi su restruktūrizavimu, kuriuo siekiama atkurti susijusių įmonių ir (arba) regionų ilgalaikį gyvybingumą, ir jeigu ji gana apibrėžtai taikoma tam tikram regionui arba pramonės šakai, kad būtų galima įvertinti jos padarinius.
(113)
Ataskaitos 228 punkte išsamiau paaiškinama Komisijos pozicija dėl sanavimo pagalbos ir apibrėžiama restruktūrizavimo pagalba.
(114)
Sanavimo pagalba turi būti:
a)
susijusi su likvidumo gerinimu suteikiant paskolų garantijas arba paskolas taikant įprastas komercines palūkanų normas;
b)
ne didesnė už sumą, kuri yra būtina norint užtikrinti įmonės veiklą, padengti darbo užmokesčio ir algų išlaidas ir apmokėti einamąsias išlaidas;
c)
mokama tik tiek laiko (paprastai - šešis mėnesius), kiek reikia, kad būtų parengtos būtinos ir įmanomos įgyvendinti gaivinimo priemones;
d)
teikiama atsižvelgiant į didelius socialinius sunkumus, o įmonės veiklos išsaugojimas turi neturėti neigiamo poveikio pramonės padėčiai kitose valstybėse narėse.
(115)
Be to, restruktūrizavimo pagalba turi būti teikiama tik griežtai laikantis sąlygos, kad būtų įgyvendinama patikima restruktūrizavimo ir (arba) pertvarkymo programa, tokia pagalba turi deramai bei veiksmingai padėti atkurti susijusios gamybos gyvybingumą, pagalbos intensyvumas ir suma turi būti tik tokie, kokie būtini, kad įmonė galėtų išlikti per neišvengiamą pereinamąjį laikotarpį iki tol, kai bus pradėta taikyti minėta programa, todėl susijęs laikotarpis turi būti neilgas, o parama turi būti palaipsniui mažinama.
(116)
Šios sąlygos buvo pakeistos 1994 m. Bendrijos gairėmis dėl valstybės pagalbos sunkumų patiriančioms įmonėms sanuoti ir restruktūrizuoti (40), įsigaliojusiomis 1994 m. gruodžio 23 d. (toliau - 1994 m. gairės), po to 1997 m. gairėmis, kurios įsigaliojo 1998 m. sausio 1 d., o tada 1999 m. gairėmis, pradėtomis taikyti nuo liepos 1 d., atsižvelgiant į prisitaikymo laikotarpį, kuris valstybėms narėms buvo pratęstas atsižvelgiant į pagalbos schemas (žr. 98 ir 102 konstatuojamąsias dalis).
(117)
1994 m. gairėse įtvirtinta Komisijos politika, susijusi su sanavimo pagalba (žr. 114 konstatuojamąją dalį) ir išsamiau apibrėžtas pateiktinų restruktūrizavimo planų turinys bei pasekmės (tikroviškomis prielaidomis pagrįsta gyvybingumo atkūrimo per pagrįstą laikotarpį perspektyva, padarinių konkurentams mažinimas, pagalbos teikimo tik vieną kartą principo deramas taikymas, pajėgumų mažinimas aptariamame sektoriuje susidarius struktūriniam pajėgumų pertekliui, pagalbos proporcingumas restruktūrizavimo išlaidoms ir naudai, atsižvelgiant ir į restruktūrizavimo socialines išlaidas).
(118)
Ne žemės ūkio sektorių atžvilgiu 1997 m. gairėse, parengtose atlikus reguliarią Komisijos politikos sunkumų patiriančių įmonių sanavimo ir restruktūrizavimo politikos srityje peržiūrą, perteiktas 1994 m. gairių turinys.
(119)
1999 m. gairėse sugriežtintos sanavimo pagalbos teikimo sąlygos, nustatant restruktūrizavimo plano pateikimo laikotarpį. Restruktūrizavimu srityje gairės yra griežtesnės MVĮ atžvilgiu, jose numatyta galimybė priverstinai mažinti pajėgumus, net jeigu sektoriuje nėra susidarę struktūrinio pajėgumų pertekliaus.
(120)
Kadangi Graikijos valdžios institucijų 2004 m. rugpjūčio 9 rašte pateikti paaiškinimai lygiai taikomi ir žemės ūkio, ir ne žemės ūkio sektoriams, Komisijai tenka daryti tik tokią pat išvadą, kokią ji yra padariusi dėl žemės ūkio sektoriaus, t. y. kad jokia Graikijos valdžios institucijų pateikta informacija nesuteikia Komisijai galimybės nustatyti, ar buvo įgyvendintos 1994, 1997 ir 1999 m. gairėse nustatytos įvairios sąlygos (pvz., viena iš priežasčių yra ta, kad nėra jokių įrodymų, kad įmonės pagalbos gavėjos būtų pateikusios restruktūrizavimo planą, kuriame būtų nurodytos būtinosios kompensacinės priemonės). Ši išvada vienodai taikoma visų Aštuntojoje konkurencijos politikos ataskaitoje išdėstytų nuostatų laikymuisi.
(121)
Neturėdama įrodymų, kad buvo laikomasi pirmiau minėtų nuostatų, Komisija negali daryti išvados, kad pagalba buvo suteikta pateikus restruktūrizavimo planą, kuriame būtų pateikta visa įvairiomis pirmiau minėtomis taisyklėmis reikalaujama informacija (pirmiausia - tikroviškomis prielaidomis pagrįsta gyvybingumo atkūrimo per pagrįstą laikotarpį perspektyva, padarinių konkurentams mažinimas, pagalbos teikimo tik vieną kartą principo deramas paisymas, pajėgumų mažinimas aptariamame sektoriuje susidarius struktūriniam pajėgumų pertekliui, pagalbos proporcingumas restruktūrizavimo išlaidoms ir naudai, atsižvelgiant ir į restruktūrizavimo socialines išlaidas). Todėl abejonės, kurias Komisija išreiškė pradėjusi Sutarties 108 straipsnio 2 dalyje nustatytą procedūrą, išlieka, ir Komisijai tenka tik daryti išvadą, kad aptariama schema yra nesuderinama su bendrąja rinka.
V.II.2. PAGALBA FLORINOS IR KILKIO NOMŲ ĮMONĖMS, NAGRINĖTA PRADĖJUS ANTRĄJĄ PROCEDŪRĄ
a) Žemės ūkio sektorius
(122)
2005 m. rugpjūčio 18 d. rašte Graikijos valdžios institucijos tvirtino, kad pagrindinis sprendimas, kuriuo reglamentuojamas pagalbos teikimas (Ministro sprendimas Nr. 66336/B.1398/1993), buvo skirtas pramonės ir amatų įmonėms ir kad nė viena iš jo nuostatų nebuvo susijusi su žemės ūkio įmonėmis.
(123)
atsižvelgdama į šią informaciją Komisija mano, kad atitinkamai nėra reikalo nagrinėti aptariamą schemą pagal žemės ūkio sektoriui taikytas valstybės pagalbos taisykles, galiojusias tuo metu, kai buvo teikiama pagalba.
b) Ne žemės ūkio sektorius
(124)
Pradėdama procedūrą Komisija nusprendė, kad schema buvo skirta įmonėms, kurios patiria sunkumų, nes Ministro sprendime Nr. 66336/B.1398/1993 buvo nustatyta, kad įmonės po restruktūrizavimo privalo išlikti gyvybingos (tačiau vien dėl to nebuvo atmestina galimybė, kad įmonės galėjo jau turėti sunkumų, kai joms buvo leista taikyti pagalbos schemą), todėl ji privalo išnagrinėti aptariamos pagalbos suderinamumą atsižvelgdama į sunkumų patiriančių įmonių sanavimo ir restruktūrizavimo taisykles, galiojusias tuo metu, kai buvo teikiama pagalba.
(125)
Sunkumų patiriančių įmonių sanavimo ir restruktūrizavimo taisyklės, galiojusios suteikiant aptariamą pagalbą, chronologine tvarka buvo tokios: Aštuntosios konkurencijos politikos ataskaitos 177, 227 ir 228 punktų nuostatos, 1994 m. gairės ir 1997 m. gairės.
(126)
Dėl Aštuntosios konkurencijos politikos ataskaitos 177, 227 ir 228 punktų nuostatų ir 1994, 1997 ir 1999 m. gairių laikymosi Graikijos valdžios institucijų 2005 m. rugpjūčio 18 d. rašte pateikti paaiškinimai yra tokie pat, kokie buvo pateikti siekiant pagrįsti pagalbos teikimą Kastorijos ir Eubojos nomams (57 konstatuojamosios dalies a-f punktuose išsamiai išdėstyti Graikijos valdžios institucijų įrodymai yra tokie pat, kokie yra išdėstyti 56 konstatuojamosios dalies a-e punktuose). Todėl 110-121 konstatuojamosiose dalyse pateikta Komisijos analizė taikytina ir šiuo atveju, o tai reiškia, kad Komisijos abejonės, išreikštos jai pradėjus Sutarties 108 straipsnio 2 dalyje nustatytą procedūrą, nebuvo išsklaidytos ir kad Komisija gali daryti tik tokią išvadą, kad aptariama schema yra nesuderinama su bendrąja rinka.
(127)
2005 m. rugpjūčio 18 d. rašte Graikijos valdžios institucijos taip pat siekė pagrįsti aptariamą pagalbą remdamosi tuo, kad Florinos ir Kilkio nomai turi bendrą sieną su buvusiąja Jugoslavijos Respublika Makedonija ir kad vietos įmonės labai nukentėjo dėl nestabilumo ir karo padėties tame regione.
(128)
Remiantis ypatingomis aplinkybėmis būtų buvę galima taikyti Sutarties 107 straipsnio 2 dalies b punktą, pagal kurį pagalba gaivalinių nelaimių ar kitų ypatingų įvykių padarytai žalai atitaisyti yra suderinama su vidaus rinka. Tačiau Graikijos valdžios institucijos nepateikė jokių įrodymų, kad, kaip jos teigia, šių dviejų nomų įmonės būtų patyrusios sunkumų, arba įrodymų, kuriais remiantis būtų galima šiuos sunkumus susieti su nestabilumu regione dėl įvykių Jugoslavijoje. Be to, Komisija neturi jokios informacijos, kuri rodytų, kad Graikijos valdžios institucijų nurodyti įvykiai schemos galiojimo laikotarpiu būtų galėję turėti poveikio apibūdintiems padariniams. Be visų išvardytų dalykų Komisijai kelia nuostabą, kodėl schema buvo taikoma tik tam tikriems šių dviejų nomų ekonomikos sektoriams, nors nurodytieji įvykiai, logiškai mąstant, turėjo turėti poveikio visoms vietos įmonėms, kad ir kokiame sektoriuje jos būtų veikusios.
(129)
Atsižvelgdama į šias aplinkybes, Komisija nemato priežasčių, dėl kurių aptariamai pagalbos schemai būtų galima taikyti Sutarties 107 straipsnio 2 dalies b punktą. Todėl Komisijai ir vėl tenka tik daryti išvadą, kad aptariama schema yra nesuderinama su bendrąja rinka.
V.II.3. RODOPĖS, EVRO, KSANTĖS, LESBO, SAMO, CHIJO IR DODEKANESO NOMUOSE TEIKTA PAGALBA, NAGRINĖTA PRADĖJUS TREČIĄJĄ PROCEDŪRĄ
(130)
Atsižvelgiant į tai, kad, remdamasi turima informacija, Komisija sprendime pradėti procedūrą nurodė, kad neįmanoma nustatyti, ar minėtieji du 1989 m. ministro sprendimai ir vėlesni sprendimai (išsamiai aprašyti 50-52 konstatuojamosiose dalyse) buvo atskira pagalbos schema ar sudėtinė bendros sistemos, kuri buvo nagrinėjama per įvairias pradėtas procedūras, dalis; kadangi Graikijos valdžios institucijų 2006 m. gegužės 10 d. rašte nepateikta jokių su tuo susijusių paaiškinimų, nagrinėjamais ministro sprendimais numatytos pagalbos suderinamumas su vidaus rinka bus vertinamas atskirai. 2000 m. gruodžio 18 d. Ministro sprendimu Nr. 2/82257/0025 (žr. 49 konstatuojamąją dalį) numatytos garantijos taip pat bus nagrinėjamos atskirai, nes šiame sprendime nustatyta, kad įmonės pagalbos gavėjos turi būti gyvybingos, bet ne tik po restruktūrizavimo, kaip kitais čia nurodytais atvejais.
(131)
44-52 konstatuojamosiose dalyse nurodytų ministro sprendimų analizė bus sudaryta iš dviejų pagrindinių dalių - žemės ūkio sektoriaus ir ne žemės ūkio sektoriaus analizės, kaip ir per pirmąsias dvi procedūras nagrinėtų schemų atveju, o ne žemės ūkio sektoriaus analizė bus padalyta į kelias sudėtines dalis: a) pramonės, viešbučių ir amatų sektorių analizę ir b) laivybos sektoriaus analizę. Akmens anglių gavybos sektorius, kuris taip pat buvo nagrinėjamas pradėjus Sutarties 108 straipsnio 2 dalyje nustatytą procedūrą, čia nebus nagrinėjamas, nes, kaip Graikijos valdžios institucijos paaiškino 2011 m. kovo 15 ir 29 d. raštuose, atitinkama gavybos veikla buvo susijusi su marmuru ir akmeniu, o tai reiškia, kad šią veiklą vykdančioms įmonėms taikytina pramonės sektoriaus analizė.
a) Žemės ūkio sektorius
(132)
Komisija privalo išnagrinėti schemą atsižvelgdama į valstybės pagalbos sunkumų patiriančioms įmonėms sanuoti ir restruktūrizuoti taisykles, taikytinas tada, kai buvo teikiama pagalba.
(133)
Žemės ūkio sektoriui atitinkamos taikytinos taisyklės buvo nustatytos 90 ir 98-103 konstatuojamosiose dalyse. Kadangi aptariamos schemos taikymo laikotarpis baigėsi 2005 m. gruodžio 31 d., į taikytinų teisės aktų sąrašą turėtų būti įtrauktos 2004 m. Bendrijos gairės dėl valstybės pagalbos įmonėms sanuoti ir restruktūrizuoti (41) (toliau - 2004 m. gairės); 2004 m. gairės įsigaliojo 2004 m. spalio 10 d., ir jomis buvo sugriežtintos sąlygos, nustatytos 1999 m. gairėse (pažymėtina, jog įvirtinta, kad pagalbos gavėjo įnašas į restruktūrizavimą turi būti realus ir teikiamas be pagalbos). Be to, atsižvelgiant į pagalbos gavėjų pobūdį (pramoninės gyvulininkystės įmonės ir pienininkystės ūkiai), yra pagrindo manyti, kad schema galėjo būti taikoma ir pirminei gamybai (tik gyvulių auginimui), ir perdirbimui ir (arba) prekybai (pvz., ūkiams, kuriuose yra perdirbimo įrenginiai).
(134)
Dėl pačių sąlygų laikymosi Komisija daro išvadą, kad 1994 m. sausio 13 d. Ministro sprendimu Nr. 1648/B22 ir vėlesniais jo pakeitimais buvo numatytas paskolų, kurios galėjo būti naudojamos investicijoms arba apyvartiniam kapitalui, restruktūrizavimas.
(135)
Dėl paskolų, kurios buvo susijusios su investicijomis, restruktūrizavimo Graikijos valdžios institucijos 2006 m. gegužės 10 d. rašte nepateikė informacijos, kuria remdamasi Komisija galėtų įsitikinti, kad restruktūrizuoto paskolos iš tikrųjų buvo susijusios su investicijomis, kurios jau buvo padarytos. Todėl Komisija negali daryti išvados, kad buvo laikomasi 90 konstatuojamosios dalies a punkte nustatytos sąlygos.
(136)
Atitinkamai Komisija, remdamasi turima informacija, negali daryti tvirtos išvados, kad buvo visiškai laikomasi 90 konstatuojamosios dalies b punkte nustatytos sąlygos, nes 2006 m. gegužės 10 d. rašte Graikija apie tai nepateikė jokios išsamesnės informacijos.
(137)
Dėl 90 konstatuojamosios dalies c punkte nustatyto reikalavimo Komisija daro išvadą, kad antrosios alternatyvios sąlygos buvo laikomasi, nes įmonės pagalbos gavėjos po restruktūrizavimo turėjo būti gyvybingos, remiantis bankų atliktu vertinimu.
(138)
Apyvartiniam kapitalui formuoti panaudotų paskolų restruktūrizavimo atžvilgiu aptariama schema negalėjo būti taikoma laikantis visų 90 konstatuojamojoje dalyje nustatytų sąlygų, nes pagal pirmąjį reikalavimą (90 konstatuojamosios dalies a punktas) aiškiai nurodoma, kad paskolos turi būti susijusios su investicijomis.
(139)
Pagalbos, suteiktos nuo 1998 m. sausio 1 d. iki 2004 m. gairių įsigaliojimo, atžvilgiu 98-104 konstatuojamosiose dalyse atlikta analizė taip pat taikytina šio atvejo esmei, nes 2006 m. gegužės 10 d. rašte Graikija nepateikė jokios informacijos, kuria remdamasi Komisija galėtų įsitikinti, kad norint gauti aptariamą pagalbą buvo teikiamas restruktūrizavimo planas ir užtikrinamas privalomas įnašas.
(140)
Galiausiai dėl pagalbos, suteiktos nuo 2004 m. gairių įsigaliojimo dienos, Komisija gali tik pažymėti, kad 2006 m. gegužės 10 d. raštu Graikija nepateikė jokių duomenų, kuriais remdamasi Komisija galėtų įsitikinti, kad norint gauti aptariamą pagalbą buvo teikiamas restruktūrizavimo planas ir užtikrinamas privalomas įnašas. Todėl ji negali išsklaidyti visų abejonių, išreikštų jai pradėjus Sutarties 108 straipsnio 2 dalyje nustatytą procedūrą, taigi yra priversta daryti išvadą, kad aptariama schema yra nesuderinama su bendrąja rinka.
(141)
2006 m. gegužės 10 d. raštu Graikijos valdžios institucijos siekė aptariamą pagalbą pateisinti tuo, kad kaimyniniuose regionuose vyko karas. Graikija laikėsi nuomonės, kad dėl susidariusių aplinkybių pagalbai buvo galima taikyti Sutarties 107 straipsnio 3 dalies a ir c punktuose nustatytą išimtį (plg. su 59 konstatuojamosios dalies a punktu).
(142)
Komisijai šis argumentas yra nepriimtinas dėl kelių priežasčių:
a)
reglamentavimo požiūriu konfliktas laikomas ypatingu įvykiu, kuriam taikomas Sutarties 107 straipsnio 2 dalies b punktas, pagal kurį pagalba gaivalinių nelaimių ar kitų ypatingų įvykių padarytai žalai atitaisyti yra suderinama su vidaus rinka;
b)
žemės ūkio sektoriuje pagalbos priemonių suderinamumas vertinamas atsižvelgiant į išimtį, numatytą Sutarties 107 straipsnio 3 dalies c punkte, kuriame nustatyta, kad pagalba, skirta tam tikros ekonominės veiklos rūšių arba tam tikrų ekonomikos sričių plėtrai skatinti, jei ji netrikdo prekybos sąlygų ir todėl neprieštarauja bendram interesui, gali būti laikoma suderinama su vidaus rinka, o ne remiantis 107 straipsnio 3 dalies a punkte nustatyta išimtimi, pagal kurią nustatyta, kad pagalba, skirta regionų, kuriuose yra neįprastai žemas gyvenimo lygis arba didelis nedarbas, taip pat ir 349 straipsnyje (42) nurodytų regionų, atsižvelgiant į jų struktūrinę, ekonominę ir socialinę padėtį, ekonominei plėtrai skatinti, gali būti laikoma suderinama su vidaus rinka;
c)
kad būtų galima taikyti šią leidžiančią nukrypti nuostatą, reikėtų, kad pagalba būtų teikiama laikantis taisyklių, kuriomis reglamentuojama pagalba sunkumų patiriančioms įmonėms sanuoti ir restruktūrizuoti; kaip įrodyta pirmiau, taip nebuvo.
(143)
Komisija negali patikimai nustatyti, ar taikytinas 107 straipsnio 2 dalies b punktas, dėl šių priežasčių:
a)
2006 m. gegužės 10 d. rašte Graikija teisingai nurodė, kad schemos taikymo laikotarpiu visas ir vienam gyventojui tenkantis BVP aptariamuose nomuose buvo labai mažas, palyginti su kitais šalies regionais, tačiau taip pat nurodė, kad tuo pačiu laikotarpiu buvo užregistruotas BVP augimas, o tai rodo, kad karas kaimyniniuose regionuose neturėjo labai didelio poveikio susijusių zonų ekonomikai;
b)
kaip matyti iš schemos teisinio pagrindo aprašymo, praėjus beveik dešimčiai metų nuo karo veiksmų pabaigos kaimyniniuose regionuose, schema buvo iš dalies pakeista; todėl negalima manyti, kad Graikija buvo priversta imtis intervencinių priemonių dėl karo padėties kaimyniniuose regionuose ir kad atitinkamai būta priežastinio ryšio tarp šios padėties ir įmonių patiriamų sunkumų (šiai pastabai pagrįsti pakanka vienintelio pavyzdžio: 48 konstatuojamojoje dalyje nurodytas 2004 m. sausio 28 d. ministro sprendimas Nr. 2/64046/0025/2003 taikomas paskoloms, kurios pramonės įmonių (kitaip tariant - galbūt ir pramoninės gyvulininkystės įmonių) galėjo būti paimtos iki 2004 m. gruodžio 31 d.).
(144)
Dėl kitų pastabų, kurias Graikijos valdžios institucijos pateikė 2006 m. gegužės 10 d. rašte, Komisija pabrėžia (šios pastabos, išskyrus pateiktas b punkte, taikomos ir visiems kitiems sektoriams, nurodytiems pradėjus procedūrą):
a)
problemų, pvz., vietos rinkų dinamiškumo trūkumo arba paklausos sumažėjimo, negalima išspręsti teikiant pagalbą įmonėms, kurios patiria sunkumų, jeigu netaikomas restruktūrizavimas. Tinkamesnės pagalbos priemonės yra struktūrinės priemonės;
b)
tai, kokią dalį visos Graikijos produkcijoje sudaro aptariamų nomų mėsos produkcija, niekaip nesusiję su konkurencijos iškraipymo teikiant pagalbą ne pagal nustatytą teisinę sistemą rizika (šiuo atveju pagalba įmonėms, kurios patiria sunkumų, suteikta neturint restruktūrizavimo plano); remiantis Teisingumo Teismo praktika, jeigu valstybės narės finansine pagalba sustiprinama įmonės padėtis konkurentų atžvilgiu (tai yra šios bylos esmė), tokia pagalba gali suteikti konkurencinį pranašumą prieš kitas įmones, kurioms pagalba neteikiama (43);
c)
įmonių gyvybingumo, kaip jis apibrėžiamas minėtuose dviejuose 1989 m. ministro sprendimuose, klausimas šiame sprendime bus išnagrinėtas vėliau;
d)
argumentas, kad pagal Įstatymą Nr. 128/75 atidaryta sąskaita nebuvo valstybės ištekliai, išnagrinėtas 82 konstatuojamosios dalies d punkte.
(145)
Atsižvelgdama į šias aplinkybes, Komisija yra priversta daryti išvadą, kad aptariama schema yra nesuderinama su vidaus rinka.
b) Pramonės, amatų ir viešbučių sektoriai
(146)
Komisija privalo išnagrinėti aptariamą schemą atsižvelgdama į taisykles, kuriomis reglamentuojama pagalba sunkumų patiriančioms įmonėms sanuoti ir restruktūrizuoti.
(147)
Kaip ir pagalbos atveju, nagrinėtu pagal pirmąsias dvi procedūras, sunkumų patiriančių įmonių sanavimo ir restruktūrizavimo taisyklės, galiojusios, kai buvo teikiama aptariama pagalba, chronologine tvarka buvo tokios: Aštuntosios konkurencijos politikos ataskaitos 177, 227 ir 228 punktai ir 1994, 1997 bei 1999 m. gairės. Nagrinėjamu atveju į šį sąrašą turėtų būti įtrauktos 2004 m. gairės, nes kai kuriuose nomuose ši tvarka baigė galioti 2005 m. gruodžio 31 d.
(148)
2006 m. gegužės 10 d. raštu Graikijos valdžios institucijų perduotoje informacijoje ir nurodytoje 59 konstatuojamojoje dalyje nėra jokių išsamesnių duomenų apie sunkumų patiriančių įmonių sanavimo ir reorganizavimo taisyklių laikymąsi. Todėl Komisija negali patikrinti, ar buvo laikomasi Aštuntosios konkurencijos politikos ataskaitos 177, 227 ir 228 punktų ir 1994, 1997, 1999 ir 2004 m. gairių.
(149)
Dėl šios priežasties Komisija negali išsklaidyti visų abejonių, jos išreikštų jai pradėjus Sutarties 108 straipsnio 2 dalyje nustatytą procedūrą, taigi yra priversta daryti išvadą, kad aptariama schema yra nesuderinama su bendrąja rinka.
c) Laivybos sektorius
(150)
Aptariamos schemos suderinamumas su vidaus rinka bus vertinamas dviem požiūriais, atsižvelgiant į tai, kad terminas „laivybos sektorius“ apima ir laivų statybą, ir gabenimą laivais.
(151)
Komisija privalo išnagrinėti aptariamą schemą atsižvelgdama į taisykles, kuriomis reglamentuojama pagalba sunkumų patiriančioms įmonėms sanuoti ir restruktūrizuoti.
(152)
Laivų statybos sektoriaus atžvilgiu, sunkumų patiriančių įmonių sanavimo ir restruktūrizavimo taisyklės, taikytinos įsigaliojus 1994 m. sausio 13 d. Ministro sprendimui Nr. 1648/B.22, buvo tokios:
a)
iki 1998 m. gruodžio 31 d. - 1990 m. gruodžio 21 d. Tarybos direktyva 90/684/EEB dėl pagalbos laivų statybai (44);
b)
nuo 1999 m. sausio 1 d. iki 2003 m. gruodžio 31 d. - 1998 m. birželio 29 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1540/98, nustatantis naujas pagalbos laivų statybai taisykles (45);
c)
nuo 2004 m. sausio 1 d. - valstybės pagalbos laivų statybai sistema (46).
(153)
2006 m. gegužės 10 d. raštu Graikijos valdžios institucijos nepateikė jokios informacijos, kuria remdamasi Komisija galėtų daryti išvadą, kad aptariama pagalbos schema buvo taikoma laikantis šiame sektoriuje sunkumų patiriančių įmonių sanavimo ir restruktūrizavimo taisyklių. Todėl neišsklaidytos abejonės, kurias Komisija išreiškė pradėjusi Sutarties 108 straipsnio 2 dalyje nustatytą procedūrą, taigi ji priversta daryti išvadą, kad aptariama schema yra nesuderinama su vidaus rinka.
(154)
Atitinkamai jūrų transporto atžvilgiu Komisija turi išnagrinėti aptariamą schemą atsižvelgdama į taisykles, kuriomis reglamentuojama pagalba sunkumų patiriančioms įmonėms sanuoti ir restruktūrizuoti.
(155)
Nuo 1994 m. sausio 13 d. Ministro sprendimo Nr. 1648/B.22 įsigaliojimo laivybos sektoriuje sunkumų patiriančių įmonių sanavimo ir restruktūrizavimo taisyklės buvo ir tebėra tokios:
a)
„Finansinės ir mokestinės priemonės, susijusios su Bendrijoje registruotų laivų veikla“ (47);
b)
1997 m. Bendrijos gairės dėl valstybės pagalbos jūrų transportui (48);
c)
2004 m. Bendrijos gairės dėl valstybės pagalbos jūrų transportui (49).
(156)
2006 m. gegužės 10 d. raštu Graikijos valdžios institucijos vėl nepateikė jokios informacijos, kuria remdamasi Komisija galėtų daryti išvadą, kad aptariama pagalbos schema buvo taikoma laikantis šiame sektoriuje sunkumų patiriančių įmonių sanavimo ir restruktūrizavimo taisyklių. Todėl neišsklaidytos abejonės, kurias Komisija išreiškė pradėjusi Sutarties 108 straipsnio 2 dalyje nustatytą procedūrą, taigi ji yra priversta daryti išvadą, kad aptariama schema yra nesuderinama su vidaus rinka.
d) Lesbo, Samo, Chijo ir Dodekaneso nomuose suteikta pagalba, taip pat nagrinėta per trečiąją procedūrą
(157)
Pagal Sutarties 108 straipsnio 2 dalyje nustatytą procedūrą Komisija, neturėdama pakankamai informacijos, apsvarstė dvi hipotezes:
a)
1989 m. gegužės 16 d. Ministro sprendimu Nr. 2041901, 1989 m. spalio 10 d. Ministro sprendimu Nr. 2078809 ir šių sprendimų pakeitimais numatytai pagalbai buvo taikoma ta pati sistema, kaip nustatytoji 44-48 konstatuojamosiose dalyse nurodytais sprendimais;
b)
pagalba buvo skirtingu pagrindu įsteigtos finansavimo sistemos dalis.
(158)
2006 m. gegužės 10 d. rašte Graikija nurodė, kad dviem 1989 m. priimtais ministro sprendimais buvo nustatyta, kad įmonės turėjo būti gyvybingos prieš jų skolų restruktūrizavimą ir po jo. Komisija negali patvirtinti šio teiginio, nes iš pakartotinio nagrinėjimo matyti, jog nė vienu iš šių dviejų sprendimų nenustatyta, kad įmonės turėjo būti gyvybingos prieš skolų restruktūrizavimą ir po jo. Todėl Komisija įvertins šiais dviem sprendimais ir jų pakeitimais numatytos pagalbos suderinamumą remdamasi ne tik šiomis dviem 157 konstatuojamojoje dalyje pateiktomis hipotezėmis, bet pagal antrąją hipotezę taip pat neatmesdama galimybės, kad pagalba galėjo būti teikiama įmonėms, kurios patiria sunkumų.
(159)
Dėl pirmosios 157 konstatuojamojoje dalyje pateiktos hipotezės Komisija yra priversta daryti išvadą, kad tuo atveju, jeigu minėtieji du 1989 m. ministro sprendimai ir jų pakeitimai yra priskirtini tai pačiai sistemai, kuri buvo nustatyta 44-48 konstatuojamosiose dalyse nurodytais ministro sprendimais, vėlgi galima remtis 146-149 konstatuojamosiose dalyse atlikta analize, taigi 2006 m. gegužės 10 d. rašte Graikijos pateikti paaiškinimai neišsklaido abejonių, kurias Komisija išreiškė pradėjusi Sutarties 108 straipsnio 2 dalyje nustatytą procedūrą, todėl ji yra priversta daryti išvadą, jog aptariama schema yra nesuderinama su vidaus rinka.
(160)
Nagrinėjant antrąją hipoteze, reikia numatyti du scenarijus: pagalba teikta įmonėms, kurios patiria sunkumų, arba pagalba teikta gyvybingoms įmonėms.
(161)
Nagrinėjant pirmąjį scenarijų vėlgi galima remtis 146-149 konstatuojamosiose dalyse atlikta analize, todėl 2006 m. gegužės 10 d. rašte Graikijos pateikti paaiškinimai neišsklaido abejonių, kurias Komisija išreiškė pradėjusi Sutarties 108 straipsnio 2 dalyje nustatytą procedūrą, todėl ji yra priversta daryti išvadą, jog aptariama tvarka yra nesuderinama su vidaus rinka.
(162)
Nagrinėdama antrąjį scenarijų, Komisija taip pat pažymi, kad remdamasi 2006 m. gegužės 10 d., 2011 m. kovo 15 d. ir 2011 m. kovo 29 d. raštuose pateiktais Graikijos paaiškinimais, ji negali patikimai nustatyti, ar iš apyvartinio kapitalo, suformuoto naudojant subsidijuojamas paskolas, buvo finansuojamos reikalavimus atitinkančios investicijos, kaip apibrėžta Sąjungos regioninės pagalbos teikimo taisyklėse (įsigaliojus 1989 m. gegužės 16 d. Ministro sprendimui Nr. 2041901, taikytinos taisyklės buvo Komisijos komunikatas dėl 92 straipsnio 3 dalies a ir c punktų taikymo regioninei pagalbai (50), o vėliau - 1998 m. nacionalinės regioninės pagalbos teikimo gairės (51)). Todėl Komisija privalo daryti išvadą, kad aptariama schema yra nesuderinama su vidaus rinka.
(163)
Tuo atveju, jeigu šis apyvartinis kapitalas nebuvo naudojamas reikalavimus atitinkančioms investicijoms finansuoti, kaip apibrėžta Sąjungos nacionalinės regioninės pagalbos teikimo taisyklėse, Komisija privalo patikrinti, ar suteikta to kapitalo formavimo pagalba, kuri tokiu atveju būtų laikoma veiklos pagalba, gali būti pripažinta suderinama pagal susijusias Sąjungos nacionalinės regioninės pagalbos teikimo taisykles. Atsižvelgdama į tai, Komisija nori pabrėžti, kad susijusi valstybė narė privalo bendradarbiauti su Komisija ir pateikti visą Komisijos prašomą informaciją, kuria remdamasi ši galėtų patikrinti aptariamos pagalbos suderinamumą (52). Kadangi Komisija, remdamasi įvairiuose Graikijos perduotuose raštuose pateikta informacija, negali patikrinti atitikties Sąjungos nacionalinės regioninės pagalbos teikimo taisyklių nuostatoms, ji priversta daryti išvadą, kad aptariama schema yra nesuderinama su vidaus rinka.
(164)
Kitaip nei kitais šiame sprendime nurodytais sprendimais numatytų garantijų atveju, 2008 m. gruodžio 18 d. Sprendimu Nr. 2/82257/0025 suteiktos garantijos negalima laikyti priemone, skirta padėti restruktūrizuoti sunkumų patiriančią įmonę, nes Ministro sprendime Nr. 2/82257/0025 nustatyta, kad ši garantija gali būti teikiama tik gyvybingoms įmonėms, bet ne įmonėms, kurios bus gyvybingos po restruktūrizavimo. Todėl ši garantija turėtų būti nagrinėjama atsižvelgiant į taikytinas valstybės pagalbos taisykles.
(165)
Nuo 2000 m. gruodžio 18 d. Ministro sprendimo Nr. 2/82257/0025 įsigaliojimo iki 2005 m. gruodžio 31 d. (schemos taikymo pabaigos) garantijos buvo reglamentuojamos 2000 m. komunikatu.
(166)
2000 m. komunikate nustatyta, kad pagalbos, susijusios su garantijos suteikimu, suderinamumą Komisija privalo vertinti pagal taisykles, taikomas kitų rūšių pagalbai ir nustatytas įvairiuose pagrindiniuose teisės aktuose ir gairėse, taikytinuose susijusiems sektoriams. Be to, garantija gali būti priimtina tik jeigu jos panaudojimas yra susitarimu susietas su specialiomis sąlygomis, pvz., galbūt net privalomu įmonės pagalbos gavėjos bankroto paskelbimu arba panašia procedūra;
(167)
Šiuo atveju Graikijos valdžios institucijos nepateikė jokios informacijos apie suteiktas garantijas. Todėl Komisija negali jų įvertinti pagal įvairias atitinkamuose sektoriuose taikomas taisykles arba patikimai nustatyti, ar ši pagalbos priemonė galėjo viršyti didžiausią leidžiamą pagalbos intensyvumą, atitinkamai taikytiną įmonėms, kurios nepatiria sunkumų (be to, Graikija, pateikdama atsakymą dėl trečiosios procedūros, nepateikė jokios informacijos apie įvairių taisyklių laikymąsi).
(168)
Tokiomis aplinkybėmis Komisija negali daryti išvados, kad 2000 m. gruodžio 18 d. Ministro sprendimu Nr. 2/82257/0025 garantijų forma suteikta pagalba yra suderinama su vidaus rinka.
VI. IŠVADA
(169)
Komisija pažymi, kad Graikija, pažeisdama Sutarties 108 straipsnio 3 dalį, neteisėtai įgyvendino aptariamas pagalbos priemones. Pirmiau pateikta analizė rodo, kad pagalbos negalima pripažinti suderinama su vidaus rinka, nes Graikija nepateikė jokios informacijos, iš kurios būtų galima nustatyti atitiktį įvairioms minėtoms taisyklėms, todėl negalima išsklaidyti abejonių, kurias Komisija išreiškė pradėdama įvairias procedūras. Atsižvelgdama į tai Komisija primena, kad susijusi valstybė narė privalo bendradarbiauti su Komisija ir pateikti visą Komisijos prašomą informaciją, kuria remdamasi ši galėtų patikrinti aptariamos pagalbos suderinamumą.
(170)
Pagal 1999 m. kovo 22 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 659/1999, nustatančio išsamias EB Sutarties 93 straipsnio taikymo taisykles (53), 14 straipsnio 1 dalį, jeigu neteisėtos pagalbos atveju priimami neigiami sprendimai, Komisija nusprendžia, kad suinteresuotoji valstybė narė privalo imtis visų priemonių, kurios būtinos, kad pagalba būtų išieškota iš gavėjo (šiuo atveju - visų įmonių, kurios gavo naudos pagal nagrinėtų ministrų sprendimų nuostatas). Graikija privalo imtis visų reikiamų priemonių, kad nesuderinama pagalba būtų išieškota iš pagalbos gavėjų. Pagal Komisijos pranešimo dėl veiksmingo Komisijos sprendimų, kuriais valstybėms narėms nurodoma susigrąžinti neteisėtą ir nesuderinamą valstybės pagalbą, įgyvendinimo (54) 42 punktą šiam reikalavimui įgyvendinti Graikijai suteikiamas keturių mėnesių laikotarpis nuo šio sprendimo paskelbimo. Į susigrąžintiną pagalbą turi būti įskaičiuotos palūkanos, apskaičiuotos pagal 2004 m. balandžio 21 d. Komisijos reglamentą (EB) Nr. 794/2004, įgyvendinantį Tarybos reglamentą (EB) Nr. 659/1999, nustatantį išsamias EB sutarties 93 straipsnio taikymo taisykles (55).
(171)
Šis sprendimas turi būti įgyvendintas nedelsiant; pirmiausia privaloma susigrąžinti visą pagal minėtą pagalbos schemą suteiktą individualią pagalbą, išskyrus individualią pagalbą specialiesiems projektams, kurie teikiant pagalbą atitiko visas de minimis arba išimčių reglamente nustatytas sąlygas, taikytinas pagal 1998 m. gegužės 7 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 994/98 dėl Europos bendrijos steigimo sutarties 92 ir 93 straipsnių taikymo kai kurioms horizontalios valstybės pagalbos rūšims (56) 1 ir 2 straipsnius, arba Komisijos patvirtintos pagalbos schemos sąlygas.
(172)
Tačiau Reglamento (EB) Nr. 659/1999 15 straipsnyje nustatyta, kad Komisijos įgaliojimams išieškoti pagalbą taikomas tam tikras senaties terminas. Senaties terminas prasideda tą dieną, kai pagalbos gavėjui suteikiama neteisėta pagalba kaip individuali pagalba arba kaip pagalba pagal atitinkamą pagalbos schemą. Bet kuria su neteisėta pagalba susijusia priemone, kurios imasi Komisija arba jos prašymu veikianti valstybė narė, senaties terminas nutraukiamas, o po kiekvieno senaties termino nutraukimo laikas skaičiuojamas iš naujo.
(173)
Šiuo atveju datos, prie kurių Komisija gali sugrįžti išieškojimo tikslais, yra tokios:
a)
pagalbos, nurodytos per pirmąją procedūrą, atžvilgiu - 1993 m. spalio 1 d., nes Komisija pirmųjų veiksmų ėmėsi 2003 m. gegužės 27 d., o Ministro sprendimas Nr. 69836/B1461, priimtas 1993 m. rugsėjo 14 d., buvo paskelbtas Graikijos Vyriausybės žiniose 1993 m. spalio 1 d. ir įsigaliojo tą pačią dieną;
b)
pagalbos, nurodytos per antrąją procedūrą, atžvilgiu: 1994 m. balandžio 22 d., nes Komisija pirmųjų veiksmų ėmėsi 2004 m. balandžio 22 d.;
c)
pagalbos, nurodytos per trečiąją procedūrą, atžvilgiu - 1994 m. lapkričio 12 d., nes Komisija pirmųjų veiksmų ėmėsi 2004 m. balandžio 12 d.,
PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ:
1 straipsnis
Skolos restruktūrizavimo formos pagalbos schemos, kurias Graikija, pažeisdama Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 108 straipsnio 3 dalį, neteisėtai įgyvendino Kastorijos, Eubojos, Florinos, Kilkio, Rodopės, Evro, Ksantės ir Dodekaneso nomuose, taip pat Lesbo, Samo ir Chijo salose, yra nesuderinamos su vidaus rinka.
2 straipsnis
Individuali pagalba, suteikta pagal vieną iš 1 straipsnyje nurodytų schemų, nelaikoma pagalba, jeigu tokia pagalba, kai ji buvo teikiama, atitiko vienu iš reglamentų, priimtų pagal Reglamento (EB) Nr. 994/98 2 straipsnį, nustatytas sąlygas, galiojusias tuo metu, kai pagalba buvo teikiama.
3 straipsnis
1. Graikija privalo iš pagalbos gavėjų išieškoti nesuderinamą pagalbą, suteiktą pagal 1 straipsnyje nurodytas schemas.
2. Į grąžintinas sumas įskaičiuojamos palūkanos, susidariusios nuo tos dienos, kai pagalbos gavėjai pradėjo naudotis pagalba, iki tos pagalbos susigrąžinimo dienos.
3. Palūkanos apskaičiuojamos kaupiamuoju principu pagal Reglamento (EB) Nr. 794/2004 V skyrių.
4. Graikija nuo šio sprendimo paskelbimo dienos nutraukia visų neišmokėtų pagalbos išmokų mokėjimą pagal 1 straipsnyje nurodytą schemą.
4 straipsnis
Pagal 1 straipsnyje nurodytas schemas suteikta pagalba susigrąžinama nedelsiant ir veiksmingai.
Graikija užtikrina, kad šis sprendimas būtų įgyvendintas per keturis mėnesius nuo jo paskelbimo.
5 straipsnis
1. Per du mėnesius nuo šio sprendimo paskelbimo Graikija Komisijai pateikia tokią informaciją:
a)
pagalbos gavėjų, kurie gavo pagalbą pagal 1 straipsnyje nurodytas schemas, sąrašą ir bendrą kiekvieno iš jų gautą sumą pagal atitinkamą schemą;
b)
bendrą sumą (kapitalo ir palūkanų), susigrąžintiną iš kiekvieno pagalbos gavėjo, kai pagalbai negalima taikyti de minimis taisyklės;
c)
išsamų sąrašą priemonių, kurių jau imtasi ir kurių ketinama imtis, kad būtų įvykdytas šis sprendimas;
d)
dokumentus, patvirtinančius, kad pagalbos gavėjams buvo nurodyta grąžinti pagalbą.
2. Graikija nuolat informuoja Komisiją apie pažangą, padarytą įgyvendinant nacionalines priemones, kurių buvo imtasi, kad būtų įgyvendintas šis sprendimas, kol nebus susigrąžinta pagalba, suteikta pagal 1 straipsnyje nurodytą schemą. Komisijai pateikus prašymą, Graikija nedelsdama pateikia informaciją apie priemones, kurių jau imtasi ir kurių ketinama imtis, kad šis sprendimas būtų įgyvendintas. Be to, ji pateikia išsamią informaciją apie pagalbos ir palūkanų sumas, jau susigrąžintas iš pagalbos gavėjų.
6 straipsnis
Šis sprendimas skirtas Graikijos Respublikai.
Priimta Briuselyje 2011 m. spalio 19 d.