РЕШЕНИЕ 2010/96/ОВППС НА СЪВЕТА
от 15 февруари 2010 година
за военна мисия на Европейския съюз в подкрепа на обучението на сомалийските сили за сигурност
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Договора за Европейския съюз, и по-специално член 28 и член 43, параграф 2 от него,
като взе предвид предложението на върховния представител на Съюза по въпросите на външните работи и политиката на сигурност (ВП),
като има предвид, че:
(1)
В Резолюция 1872 (2009) относно положението в Сомалия, приета на 26 май 2009 г., Съветът за сигурност на Организацията на обединените нации (ССООН) изтъкна, че е важно отново да бъдат сформирани, обучени, въоръжени и запазени сомалийските сили за сигурност и настойчиво прикани държавите-членки и регионалните и международните организации да предоставят техническа помощ за обучението и въоръжаването на сомалийските сили за сигурност. В Резолюция 1897 (2009), приета на 30 ноември 2009 г., ССООН припомни предходните си резолюции и потвърди отново, че зачита суверенитета, териториалната цялост, политическата независимост и единството на Сомалия.
(2)
В заключенията си от 27 юли 2009 г. Съветът реши да задълбочи ангажимента на ЕС за насърчаване на мира и развитието в Сомалия. За тази цел Съветът проучи възможностите Съюзът да участва в международните действия, включително в областта на сигурността.
(3)
В заключенията си от 17 ноември 2009 г. Съветът заяви, че по-нататъшната подкрепа на Съюза за сектора за сигурност в Сомалия следва да се разглежда като част от цялостен подход на ЕС към положението в Сомалия, както и че тази подкрепа следва да е част от по-широка и съгласувана рамка, която включва тясно сътрудничество на ЕС с Африканския съюз, Организацията на обединените нации и други заинтересовани партньори, и по-специално Съединените американски щати. По отношение на Африканския съюз Съветът изтъкна също значението на ролята на мисията на Африканския съюз в Сомалия (AMISOM).
(4)
На 17 ноември 2009 г. Съветът одобри концепция за управление на кризи във връзка с евентуална мисия по линия на Европейската политика за сигурност и отбрана в подкрепа на обучението на силите за сигурност на сомалийското преходно федерално правителство (ПФП) и поиска да бъде продължена работата по планирането. Вследствие на това Комитетът по политика и сигурност определи планиращия орган.
(5)
В писма съответно от 18 ноември 2009 г. и 23 януари 2010 г. ПФП изрази признателността си за помощта на Съюза за координиране на обучението на сомалийските сили за сигурност и за усилията му за постигане на мир и стабилност в Сомалия и увери Съюза в готовността си да поеме своята отговорност по отношение на наемането, обучението и запазването на войници и също така подчерта намерението си да провежда политика на разширяване на сектора за сигурност в Сомалия.
(6)
С писмо от 30 ноември 2009 г. заместник специалният представител на Африканския съюз за Сомалия приветства от името на Комисията на Африканския съюз положителното решение на ЕС по отношение на обучението на над 2 000 представители на сомалийските сили за сигурност.
(7)
На 8 декември 2009 г. Съветът избра военностратегически вариант за потенциална военна мисия на ЕС.
(8)
В доклада си от 31 декември 2009 г. до ССООН генералният секретар на ООН споменава концепцията за управление на кризи във връзка с евентуална мисия по линия на Европейската политика на сигурност и отбрана в подкрепа на обучението на сомалийските сили за сигурност и подчертава, че когато бъде приключен етапът на планиране на ЕС за осигуряването на обучение, от инструкторите от ЕС ще се очаква да следват хармонизирани и одобрени учебни програми.
(9)
С писмо от 5 януари 2010 г. министърът на отбраната на Уганда приветства предвижданата мисия на Съюза в подкрепа на сектора за сигурност в Сомалия и покани ЕС да участва в провежданото в Уганда обучение на сомалийските сили за сигурност на ПФП за период от най-малко една година.
(10)
На 20 януари 2010 г. Съюзът предложи на ПФП подкрепа за обучението на сомалийските сили за сигурност.
(11)
В заключенията си от 25 януари 2010 г. Съветът постигна съгласие за сформиране на военна мисия на ЕС в подкрепа на обучението на сомалийските сили за сигурност в Уганда, където вече се обучават сомалийски сили. Мисията би улеснила и съгласуването на действията на ЕС с AMISOM. Освен това Съветът постигна съгласие военната мисия на ЕС да стартира при следващия прием на лица, които ще бъдат обучавани, предвиден за пролетта на 2010 г., и да се провежда в тясно сътрудничество с партньорите, в т.ч. преходното федерално правителство, Уганда, Африканския съюз, Организацията на обединените нации и Съединените американски щати. Съветът отчете нуждата от провеждане на това обучение като част от по-мащабни международни действия, които наред с останалото да включват проучване за надеждност на обучаваните лица, наблюдение и напътстване на силите след завръщането им в Могадишу, както и финансиране и изплащане на заплатите на войниците.
(12)
КПС следва да упражнява, под ръководството на Съвета и на ВП, политически контрол върху военната мисия на ЕС, да ѝ осигурява стратегическо ръководство и да приема необходимите решения в съответствие с член 38, трета алинея от Договора за Европейски съюз (ДЕС).
(13)
Необходимо е да се договорят и сключат международни споразумения по отношение на участието на трети държави в мисии на ЕС и на статута на частите и личния състав на ЕС.
(14)
Оперативните разходи, произтичащи от настоящото решение, което има военни или отбранителни последици, следва да се поемат от държавите-членки съгласно член 41, параграф 2 от ДЕС и в съответствие с Решение 2008/975/ОВППС на Съвета от 18 декември 2008 г. за създаване на механизъм за администриране на финансирането на общите разходи за операциите на Европейския съюз с военни и отбранителни последици (Athena) (1) (по-нататък „ATHENA“).
(15)
Член 28, параграф 1 от ДЕС изисква в решенията на Съвета да се определят средствата, които трябва да се предоставят на Съюза. Референтната сума за общите разходи по военната мисия на ЕС за срок от 12 месеца представлява най-добрата оценка към настоящия момент и не засяга окончателните стойности за включване в бюджета, който трябва да се одобри в съответствие с правилата, предвидени в ATHENA.
(16)
В съответствие с член 5 от Протокола относно позицията на Дания, приложен към Договора за Европейския съюз и към Договора за функционирането на Европейския съюз, Дания не участва в изготвянето и изпълнението на решения и действия на Съюза, свързани с въпросите на отбраната. Поради това Дания не участва във финансирането на мисията,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
Мисия
1. Съюзът провежда военна мисия за обучение, наричана по-нататък „EUTM Сомалия“, за да допринесе за укрепването на сомалийското преходно федерално правителство (ПФП) като функциониращо правителство на сомалийските граждани. По-специално целта на военната мисия на ЕС е да допринесе за всеобхватна и устойчива перспектива за развитието на сектора за сигурност в Сомалия, като помогне за укрепване на сомалийските сили за сигурност чрез предоставяне на конкретно военно обучение и подкрепа за обучението, предоставяно от Уганда, на 2 000 сомалийски войници, обучавани до равнище взвод включително, в т.ч. адекватно модулно и специализирано обучение за офицери и подофицери. Военната мисия на ЕС се провежда в тясно сътрудничество и координация с други участници от международната общност, по-специално Организацията на обединените нации, Мисията на Африканския съюз в Сомалия (AMISOM) и Съединените американски щати.
2. Военното обучение на ЕС, което се извършва за тази цел, се провежда главно в Уганда в съответствие с политическата цел на мисията на ЕС в подкрепа на обучението на сомалийските сили за сигурност, определена в концепцията за управлението на кризи, която бе одобрена от Съвета на 17 ноември 2009 г. Също така част от тази военна мисия на ЕС се разполага в Найроби.
Член 2
Назначаване на командващ мисията на ЕС
1. Полковник Ricardo GONZÁLEZ ELUL се назначава за командващ мисията на ЕС.
2. Командващият мисията на ЕС упражнява функциите на командващ операция на ЕС и на командващ силите на ЕС.
Член 3
Определяне на щаба на мисията на ЕС
Щабът на мисията на ЕС е разположен в Уганда. Той включва бюро за връзка в Найроби и звено за подкрепа в Брюксел. Той съвместява функциите на оперативен щаб и на щаб на въоръжените сили.
Член 4
Планиране и начало на мисията
Решението за даване на начало на военната мисия на ЕС се приема от Съвета след одобрение на плана на мисията.
Член 5
Политически контрол и стратегическо ръководство
1. Под ръководството на Съвета и на върховния представител на ЕС за външната политика и политика на сигурност (ВП) Комитетът за политика и сигурност (КПС) упражнява политически контрол и стратегическо ръководство на военната мисия на ЕС. Съветът упълномощава КПС да взема необходимите решения съгласно член 38 от Договора за Европейския съюз (ДЕС). Това упълномощаване включва по-специално правомощия, необходими за изменение на документите за планиране, включително плана на мисията и командната верига. То включва още пълномощия за вземането на решения относно назначаване на командващ мисията на ЕС. Съветът запазва пълномощия за вземането на решение във връзка с целите и приключването на военната мисия на ЕС.
2. КПС се отчита редовно пред Съвета.
3. КПС получава редовно доклади от председателя на Военния комитет на ЕС (ВКЕС) относно провеждането на военната мисия на ЕС. КПС може да кани командващия мисията на ЕС на заседанията си според случая.
Член 6
Военно ръководство
1. ВКЕС наблюдава правилното изпълнение на военната мисия на ЕС, провеждана под ръководството на командващия мисията на ЕС.
2. ВКЕС получава редовно доклади от командващия мисията на ЕС. ВКЕС може да кани командващия мисията на ЕС на заседанията си според случая.
3. Председателят на ВКЕС е основно лице за контакт с командващия мисията на ЕС.
Член 7
Изпълнение и съгласуваност на действията на Съюза
1. ВП осигурява изпълнението на настоящото решение и съгласуваността му с външната дейност на Съюза като цяло, включително програмите на Съюза за развитие.
2. Командващият мисията на ЕС подпомага ВП в изпълнението на настоящото решение.
Член 8
Участие на трети държави
1. Без да се засяга независимостта при вземане на решения на Съюза и единната институционална рамка и в съответствие с приложимите насоки на Европейския съвет, трети държави могат да бъдат поканени да участват в мисията.
2. Съветът упълномощава КПС да покани трети държави да предоставят принос и да взема съответните решения относно приемането на предложения принос по препоръка на командващия мисията на ЕС и ВКЕС.
3. Конкретните условия за участието на трети държави са предмет на споразумения, които се сключват съгласно член 37 от ДЕС и в съответствие с процедурата, предвидена в член 218 от Договора за функционирането на Европейския съюз (ДФЕС). Когато Съюзът и трета държава са сключили споразумение, установяващо рамката за участие на третата държава в мисии на Съюза по управление на кризи, разпоредбите на това споразумение се прилагат в рамките на настоящата мисия.
4. Трети държави, които имат съществен военен принос към военната мисия на ЕС, имат същите права и задължения по отношение на текущото управление на мисията като държавите-членки, участващи в мисията.
5. Съветът упълномощава КПС да взема необходимите решения за създаване на комитет на участващите държави, в случай че трети държави имат съществен военен принос.
Член 9
Статут на личния състав на ЕС
Статутът на частите и личния състав на ЕС, в т.ч. привилегиите, имунитетите и други гаранции, необходими за осъществяването и безпрепятственото изпълнение на тяхната мисия, могат да са предмет на споразумение, сключено съгласно член 37 от ДЕС и в съответствие с процедурата, предвидена в член 218, параграф 3 от ДФЕС.
Член 10
Финансови разпоредби
1. Общите разходи за военната мисия на ЕС се управляват в съответствие с Решение 2008/975/ОВППС на Съвета от 18 декември 2008 г. за създаване на механизъм за администриране на финансирането на общите разходи за операциите на Европейския съюз с военни или отбранителни последици (Athena) (2) („ATHENA“).
2. Референтната сума за общите разходи на военната мисия на ЕС възлиза на 4,8 милиона евро. Процентът от референтната сума, посочен в член 32, параграф 3 от ATHENA, се определя на 60 %.
Член 11
Предоставяне на информация на трети страни
1. ВП е упълномощен да предоставя на Организацията на обединените нации (ООН), на Африканския съюз (АС, AMISOM) и на други трети страни, свързани с настоящото решение, класифицирана информация и класифицирани документи на ЕС, изготвени за целите на военната мисия на ЕС, до съответното ниво на класификация и съгласно разпоредбите относно сигурността на Съвета (3).
2. ВП е упълномощен да предоставя на ООН, АС, AMISOM и на други трети страни, свързани с настоящото решение, некласифицирани документи на ЕС, свързани с разискванията на Съвета във връзка с военната мисия на Съюза, по отношение на които съществува задължение за служебна тайна съгласно член 6, параграф 1 от Процедурния правилник на Съвета (4).
Член 12
Влизане в сила и прекратяване
1. Настоящото решение влиза в сила в деня на приемането му.
2. Военната мисия на ЕС приключва през 2011 г. след два последователни шестмесечни периода на обучение.
3. Настоящото решение се отменя от датата на закриване на щаба на ЕС, бюрото за връзка в Найроби и звеното за подкрепа в Брюксел, в съответствие с одобрените планове за приключване на военната мисия на ЕС и без да се засягат процедурите по отношение на одита и представянето на счетоводните отчети на военната мисия на Съюза, установени в ATHENA.
Член 13
Публикуване
1. Настоящото решение се публикува в Официален вестник на Европейския съюз.
2. Решенията на КПС относно назначението на командващ мисията на ЕС и приемането на приноса на трети държави, както и по отношение на създаването на комитет на участващите държави, също се публикуват в Официален вестник на Европейския съюз.
Съставено в Брюксел на 15 февруари 2010 година.
DECISIONE 2010/96/PESC DEL CONSIGLIO
del 15 febbraio 2010
relativa alla missione militare dell’Unione europea volta a contribuire alla formazione delle forze di sicurezza somale
IL CONSIGLIO DELL’UNIONE EUROPEA,
visto il trattato sull’Unione europea, in particolare gli articoli 28 e 43,
vista la proposta dell’alto rappresentante dell’Unione per gli affari esteri e la politica di sicurezza (AR),
considerando quanto segue:
(1)
Nella risoluzione 1872 (2009) relativa alla situazione in Somalia, adottata il 26 maggio 2009, il Consiglio di sicurezza delle Nazioni Unite ha sottolineato l’importanza di ricostituire, formare, equipaggiare e trattenere le forze di sicurezza somale e ha sollecitato gli Stati membri e le organizzazioni regionali e internazionali ad offrire assistenza tecnica per la formazione e l’equipaggiamento delle forze di sicurezza somale. Nella risoluzione 1897 (2009), adottata il 30 novembre 2009, il Consiglio di sicurezza delle Nazioni Unite si è richiamato alle sue precedenti risoluzioni e ha ribadito il rispetto per la sovranità, l’integrità territoriale, l’indipendenza politica e l’unità della Somalia.
(2)
Nelle conclusioni del 27 luglio 2009 il Consiglio ha deciso di intensificare l’impegno per la promozione della pace e dello sviluppo in Somalia. A tal fine, il Consiglio ha esaminato le possibilità di un contributo dell’Unione agli sforzi internazionali, anche nel settore della sicurezza.
(3)
Nelle sue conclusioni del 17 novembre 2009 il Consiglio ha affermato che un ulteriore sostegno dell’Unione al settore della sicurezza in Somalia dovrebbe essere preso in considerazione nell’ambito di un approccio globale dell’UE alla situazione nel paese e che tale sostegno dovrebbe iscriversi in un quadro più ampio e coerente che comporti una stretta cooperazione e coordinamento dell’UE con l’Unione africana, le Nazioni Unite e altri importanti partner, in particolare gli Stati Uniti d’America. Riguardo all’Unione africana, il Consiglio ha sottolineato inoltre l’importanza del ruolo della missione dell’Unione africana in Somalia (AMISOM).
(4)
Il 17 novembre 2009, il Consiglio ha approvato il concetto di gestione della crisi concernente una possibile missione europea di sicurezza e di difesa per contribuire alla formazione delle forze di sicurezza del governo federale di transizione somalo (GFT) e ha chiesto ulteriori lavori di programmazione. Successivamente, il Comitato politico e di sicurezza (CPS) ha nominato un’autorità di programmazione.
(5)
Con lettere, rispettivamente, del 18 novembre 2009 e 23 gennaio 2010, il GFT ha espresso il proprio apprezzamento per gli sforzi profusi dall’Unione al fine di coordinare la formazione delle forze di sicurezza somale come pure per gli sforzi a favore della pace e della stabilità in Somalia e garantito all’Unione il proprio impegno ad assumersi la responsabilità per l’assunzione, la formazione e la conservazione delle reclute; esso ha altresì sottolineato il proprio impegno a favore di una politica più ampia nel settore della sicurezza in Somalia.
(6)
Con lettera del 30 novembre 2009, il rappresentante speciale aggiunto dell’Unione africana per la Somalia si è compiaciuto, a nome della Commissione dell’Unione africana, della riflessione positiva condotta dall’UE sulla formazione di oltre 2 000 uomini appartenenti alle forze di sicurezza somale.
(7)
L’8 dicembre 2009 il Consiglio ha scelto un’opzione militare strategica per la possibile missione militare dell’UE.
(8)
Nella sua relazione al Consiglio di sicurezza delle Nazioni Unite del 31 dicembre 2009, il segretario generale delle Nazioni Unite ha rinviato al concetto di gestione della crisi concernente una possibile missione nell’ambito della politica europea di sicurezza e di difesa per sostenere la formazione delle forze di sicurezza somale e ha sottolineato che, nell’attuare la programmazione dell’UE per l’offerta formativa, i formatori dell’UE dovrebbero attenersi a programmi di formazione approvati e armonizzati.
(9)
Con lettera del 5 gennaio 2010, il ministro della difesa dell’Uganda si è compiaciuto della missione prevista dall’Unione a sostegno del settore della sicurezza in Somalia e ha invitato l’Unione a partecipare alla formazione delle forze di sicurezza somale in Uganda per un periodo di almeno un anno.
(10)
Il 20 gennaio 2010 l’Unione ha fatto un’offerta al GFT per contribuire alla formazione delle forze di sicurezza somale.
(11)
Nelle sue conclusioni del 25 gennaio 2010 il Consiglio ha convenuto di istituire una missione militare dell’UE intesa a contribuire alla formazione delle forze di sicurezza somale in Uganda, dove le forze somale stanno già beneficiando di formazione. La missione faciliterebbe altresì il coordinamento dell’azione dell’UE con l’AMISOM. Il Consiglio ha inoltre deciso che la missione militare dell’UE sia avviata con l’ammissione del successivo gruppo di partecipanti alla formazione, che dovrebbe iniziare nella primavera 2010, e che sia condotta in stretto coordinamento con i partner, inclusi il GFT, l’Uganda, l’Unione africana, le Nazioni Unite e gli Stati Uniti d’America. Il Consiglio ha riconosciuto la necessità di svolgere tale formazione nel quadro di un più ampio sforzo internazionale, comprendente, tra l’altro, un controllo accurato dei partecipanti, il monitoraggio e il sostegno delle forze una volta rientrate a Mogadiscio e il finanziamento e pagamento degli stipendi dei soldati.
(12)
Il CPS dovrebbe esercitare, sotto la responsabilità del Consiglio e dell’AR, il controllo politico sulla missione militare dell’UE, assicurarne la direzione strategica e adottare le decisioni pertinenti a norma dell’articolo 38, terzo comma, del trattato sull’Unione europea (TUE).
(13)
È necessario che siano negoziati e conclusi accordi internazionali relativi alla partecipazione di Stati terzi alle missioni dell’UE e allo status delle unità e del personale dell’UE.
(14)
È opportuno che le spese operative derivanti dalla presente decisione che hanno implicazioni nel settore militare o della difesa siano a carico degli Stati membri, a norma dell’articolo 41, paragrafo 2, del TUE e conformemente alla decisione 2008/975/PESC del Consiglio, del 18 dicembre 2008, relativa all’istituzione di un meccanismo per amministrare il finanziamento dei costi comuni delle operazioni dell’Unione europea che hanno implicazioni nel settore militare o della difesa (Athena) (1) («ATHENA»).
(15)
L’articolo 28, paragrafo 1, del TUE richiede che le decisioni del Consiglio indichino i mezzi di cui l’Unione deve disporre. L’importo di riferimento finanziario relativo a un periodo di dodici mesi per i costi comuni della missione militare dell’UE costituisce la stima attualmente più attendibile e lascia impregiudicato l’importo finale che deve essere incluso in un bilancio da approvare in base alle norme fissate da ATHENA.
(16)
A norma dell’articolo 5 del protocollo sulla posizione della Danimarca allegato al trattato sull’Unione europea e al trattato sul funzionamento dell’Unione europea, la Danimarca non partecipa all’elaborazione e all’attuazione di decisioni e azioni dell’Unione che hanno implicazioni di difesa. La Danimarca non contribuisce, pertanto, al finanziamento della presente missione,
HA ADOTTATO LA PRESENTE DECISIONE:
Articolo 1
Missione
1. L’Unione conduce una missione militare di formazione, in prosieguo denominata «EUTM Somalia», volta a contribuire al rafforzamento del governo federale di transizione somalo (GFT) affinché diventi un governo funzionante al servizio dei cittadini somali. In particolare, la missione militare dell’UE si prefigge l’obiettivo di contribuire a una prospettiva globale e sostenibile per lo sviluppo del settore della sicurezza in Somalia rafforzando le forze di sicurezza somale grazie all’offerta di una formazione militare specifica, e al sostegno alla formazione fornita dall’Uganda, destinata a 2 000 reclute somale addestrate fino al livello di plotone incluso, comprendente un’adeguata formazione modulare e specialistica per ufficiali e sottufficiali. La missione militare dell’UE opera in stretta cooperazione e coordinamento con gli altri attori della comunità internazionale, in particolare le Nazioni Unite, la missione dell’Unione africana in Somalia (AMISOM) e gli Stati Uniti d’America.
2. La formazione militare dell’UE impartita a tale scopo si svolge essenzialmente in Uganda, conformemente all’obiettivo politico della missione dell’UE per contribuire alla formazione delle forze di sicurezza somale, quale definito nel concetto di gestione della crisi approvato dal Consiglio il 17 novembre 2009. Una componente di tale missione militare dell’UE è inoltre insediata a Nairobi.
Articolo 2
Nomina del comandante dell’UE
1. Il colonnello Ricardo GONZÁLEZ ELUL è nominato comandante della missione dell’UE.
2. Il comandante della missione dell’UE esercita le funzioni di comandante dell’operazione dell’UE e di comandante della forza dell’UE.
Articolo 3
Designazione della sede del comando dell’UE
Il comando della missione dell’UE ha sede in Uganda. Esso consterà di un ufficio di collegamento a Nairobi e di una cellula di sostegno a Bruxelles. Esso svolge le funzioni di comando operativo e di comando della forza.
Articolo 4
Pianificazione e avvio della missione
La decisione sull’avvio della missione militare dell’UE è adottata dal Consiglio previa approvazione del piano della missione.
Articolo 5
Controllo politico e direzione strategica
1. Il Comitato politico e di sicurezza (CPS) esercita, sotto la responsabilità del Consiglio e dell’alto rappresentante dell’Unione per gli affari esteri e la politica di sicurezza (AR), il controllo politico e la direzione strategica della missione militare dell’UE. Il Consiglio autorizza il CPS ad assumere le decisioni pertinenti a norma dell’articolo 38 del trattato sull’Unione europea (TUE). Tale autorizzazione include le competenze necessarie per modificare i documenti di pianificazione, compresi il piano della missione e la catena di comando. Essa include inoltre le competenze necessarie per adottare decisioni relative alla nomina del comandante della missione dell’UE. Le competenze decisionali riguardanti gli obiettivi e la conclusione della missione militare dell’UE restano attribuite al Consiglio.
2. Il CPS riferisce periodicamente al Consiglio.
3. Il CPS riceve periodicamente dal presidente del Comitato militare dell’UE (EUMC) relazioni sulla condotta della missione militare dell’UE. Il CPS può invitare alle sue riunioni il comandante della missione dell’UE, ove opportuno.
Articolo 6
Direzione militare
1. L’EUMC sorveglia la corretta esecuzione della missione militare dell’UE condotta sotto la responsabilità del comandante della missione dell’UE.
2. L’EUMC riceve periodicamente relazioni del comandante della missione dell’UE. Esso può invitare alle sue riunioni il comandante della missione dell’UE, ove opportuno.
3. Il presidente dell’EUMC agisce in qualità di punto di contatto primario con il comandante della missione dell’UE.
Articolo 7
Attuazione e coerenza della risposta dell’Unione
1. L’AR garantisce l’attuazione della presente decisione e ne assicura altresì la coerenza con l’azione esterna dell’Unione nel suo complesso, inclusi i programmi di sviluppo dell’Unione.
2. Il comandante della missione dell’UE assiste l’AR nell’attuazione della presente decisione.
Articolo 8
Partecipazione di Stati terzi
1. Senza pregiudizio dell’autonomia decisionale dell’Unione o del quadro istituzionale unico e in base agli orientamenti pertinenti del Consiglio europeo, gli Stati terzi possono essere invitati a partecipare alla missione.
2. Il Consiglio autorizza il CPS a invitare gli Stati terzi ad offrire un contributo e ad adottare, su raccomandazione del comandante della missione dell’UE e dell’EUMC, le pertinenti decisioni in merito all’accettazione dei contributi proposti.
3. Le modalità particolareggiate della partecipazione di Stati terzi sono oggetto di accordi conclusi a norma dell’articolo 37 del TUE e secondo la procedura di cui all’articolo 218 del trattato sul funzionamento dell’Unione europea (TFUE). Quando l’Unione e uno Stato terzo hanno concluso un accordo che istituisce un quadro per la partecipazione di quest’ultimo alle missioni di gestione delle crisi dell’Unione, le disposizioni di detto accordo si applicano nell’ambito della presente missione.
4. Gli Stati terzi che forniscono un contributo militare significativo alla missione militare dell’UE hanno diritti e obblighi identici, in termini di gestione quotidiana della missione, a quelli degli Stati membri che vi partecipano.
5. Il Consiglio autorizza il CPS ad adottare le pertinenti decisioni sull’istituzione di un comitato dei contributori, qualora Stati terzi forniscano contributi militari significativi.
Articolo 9
Status del personale diretto dall’UE
Lo status delle unità e del personale diretti dall’UE, compresi i privilegi, le immunità e le altre garanzie necessarie per l’espletamento e il corretto svolgimento della missione, possono essere oggetto di un accordo concluso ai sensi dell’articolo 37 del TUE e secondo la procedura di cui all’articolo 218, paragrafo 3, del TFUE.
Articolo 10
Disposizioni finanziarie
1. I costi comuni della missione militare dell’UE sono amministrati in conformità della decisione 2008/975/PESC del Consiglio, del 18 dicembre 2008, relativa all’istituzione di un meccanismo per amministrare il finanziamento dei costi comuni delle operazioni dell’Unione europea che hanno implicazioni nel settore militare o della difesa (Athena) (2) («ATHENA»).
2. L’importo di riferimento finanziario per i costi comuni della missione militare dell’UE è pari a 4,8 milioni di EUR. La percentuale dell’importo di riferimento di cui all’articolo 32, paragrafo 3, di ATHENA è pari al 60 %.
Articolo 11
Comunicazione di informazioni a parti terze
1. L’AR è autorizzato a comunicare alle Nazioni Unite (ONU), all’Unione africana (UA, AMISOM), e ad altre parti terze associate alla presente decisione informazioni e documenti classificati dell’UE, prodotti ai fini della missione militare dell’UE fino al livello di classificazione appropriato per ciascuno di essi e in conformità delle norme di sicurezza del Consiglio (3).
2. L’AR è autorizzato a diffondere all’ONU, all’UA, all’AMISOM e ad altre parti terze associate alla presente decisione documenti non classificati dell’UE relativi alle deliberazioni del Consiglio in merito alla missione militare dell’UE, che sono soggette al segreto professionale a norma dell’articolo 6, paragrafo 1, del regolamento interno del Consiglio (4).
Articolo 12
Entrata in vigore e cessazione
1. La presente decisione entra in vigore alla data dell’adozione.
2. La missione militare dell’UE si conclude nel 2011 dopo due periodi consecutivi di formazione di sei mesi.
3. La presente decisione è abrogata a decorrere dalla data di chiusura della sede del comando dell’UE, dell’ufficio di collegamento a Nairobi e della cellula di sostegno a Bruxelles conformemente alla pianificazione approvata per la cessazione della missione militare dell’UE e fatte salve le procedure stabilite in ATHENA relative alle attività di revisione e rendimento dei conti della missione militare dell’UE.
Articolo 13
Pubblicazione
1. La presente decisione è pubblicata nella Gazzetta ufficiale dell’Unione europea.
2. Le decisioni del CPS relative alle nomine di un comandante della missione dell’UE e riguardanti l’accettazione dei contributi degli Stati terzi, nonché l’istituzione di un comitato dei contributori sono parimenti pubblicate nella Gazzetta ufficiale dell’Unione europea.
Fatto a Bruxelles, addì 15 febbraio 2010.