РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 511/2011 НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
от 11 май 2011 година
за прилагане на двустранната защитна клауза на Споразумението за свободна търговия между Европейския съюз и неговите държави-членки и Република Корея
ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взеха предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 207, параграф 2 от него,
като взеха предвид предложението на Европейската комисия,
след предаване на проекта на законодателния акт на националните парламенти,
в съответствие с обикновената законодателна процедура (1),
като имат предвид, че:
(1)
На 23 април 2007 г. Съветът упълномощи Комисията да започне преговори за споразумение за свободна търговия с Република Корея (наричана по-долу „Корея“) от името на Съюза и неговите държави-членки.
(2)
Преговорите приключиха и Споразумението за свободна търговия между Европейския съюз и неговите държави-членки, от една страна, и Република Корея, от друга страна (наричано по-долу „Споразумението“), бе подписано на 6 октомври 2010 г. (2), получи одобрението на Европейския парламент на 17 февруари 2011 г. (3) и трябва да започне да се прилага съгласно предвиденото в член 15.10 от него.
(3)
Необходимо е да бъдат определени процедурите за прилагане на някои разпоредби от Споразумението, свързани със защитните мерки.
(4)
Следва да бъдат дадени определения на понятията „сериозна вреда“, „опасност от сериозна вреда“ и „преходен период“, посочени в член 3.5 от Споразумението.
(5)
Възможността за налагане на защитни мерки може да бъде разгледана, единствено ако съответният продукт се внася в Съюза в такива увеличени количества и при такива условия, които причиняват или създават опасност от причиняване на сериозна вреда на производителите от Съюза на сходни или пряко конкурентни продукти, както е предвидено в член 3.1 от Споразумението.
(6)
Защитните мерки следва да са под една от формите, посочени в член 3.1 от Споразумението.
(7)
Задачите по проследяване на действието и преразглеждане на Споразумението и, при необходимост, по налагане на защитни мерки следва да бъдат изпълнявани по възможно най-прозрачен начин.
(8)
Комисията следва да представя веднъж годишно доклад относно прилагането на Споразумението и прилагането на защитните мерки.
(9)
Следва да се установят подробни разпоредби относно започването на процедурите. Държавите-членки следва да информират Комисията и да ѝ предоставят наличните данни за всякакви тенденции при вноса, които може да наложат прилагането на защитни мерки.
(10)
Следователно надеждността на статистическите данни относно целия внос от Корея в Съюза е от ключово значение за определяне дали са спазени условията за прилагане на защитни мерки.
(11)
В определени случаи увеличаването на вноса, съсредоточено в една или повече държави-членки, може само по себе си да доведе до сериозна вреда или до опасност от сериозна вреда за промишлеността на Съюза. В случай на увеличаване на вноса на продукти, съсредоточено в една или повече държави-членки, Комисията може да въведе мерки за предварително наблюдение. Комисията ще анализира задълбочено въпроса за това, как продуктът, във връзка с който се провежда разследване, и съответно промишлеността на Съюза, която произвежда сходния продукт, могат да бъдат определени така, че да се осигури ефективна защита при пълно спазване на критериите на настоящия регламент и на Споразумението.
(12)
Ако има достатъчно prima facie доказателства, които оправдават започването на процедура, Комисията следва да публикува известие в Официален вестник на Европейския съюз, както е предвидено в член 3.2, параграф 2 от Споразумението.
(13)
Следва да бъдат установени подробни разпоредби относно започването на разследвания, достъпа и проверките от страна на заинтересованите страни по отношение на събраната информация, изслушванията на засегнатите страни и възможностите за тези страни да представят своите становища, както е предвидено в член 3.2, параграф 2 от Споразумението.
(14)
Комисията следва писмено да уведоми Корея за започването на разследване и да се консултира с Корея, както е предвидено в член 3.2, параграф 1 от Споразумението.
(15)
В съответствие с членове 3.2 и 3.3 от Споразумението е необходимо също така да се определят срокове за започването на разследвания и за преценка за целесъобразност на прилагането на мерки с оглед гарантиране на бързината на този процес, за да бъде повишена правната сигурност за съответните икономически оператори.
(16)
Прилагането на каквито и да било защитни мерки следва да бъде предшествано от разследване, като се запазва правото на Комисията да прилага временни мерки при критични обстоятелства, както е посочено в член 3.3 от Споразумението.
(17)
Защитните мерки следва да бъдат прилагани единствено в степента и за срока, които евентуално ще са необходими за предотвратяване на сериозна вреда и за улесняване на приспособяването. Следва да бъдат определени максималната продължителност на прилагането на защитни мерки и да бъдат установени конкретни разпоредби относно удължаването на срока и преразглеждането на такива мерки, както е посочено в член 3.2, параграф 5 от Споразумението.
(18)
Непосредственият мониторинг ще улесни навременното вземане на решение относно евентуалното започване на разследване или налагане на мерки. Ето защо Комисията следва редовно да следи вноса и износа в чувствителните сектори, считано от началната дата на прилагане на Споразумението.
(19)
Необходимо е да бъдат установени определени процедури във връзка с прилагането на член 14 (Възстановяване на или освобождаване от мита) от Протокола относно определението на понятието „продукти с произход“ и методите на административно сътрудничество към Споразумението (наричан по-долу „Протокол относно правилата за произход“) с цел гарантиране на ефективно действие на механизмите, предвидени в тях, и осигуряване на всеобхватен обмен на информация със заинтересованите страни.
(20)
Тъй като няма да бъде възможно да се ограничи възстановяването на митата преди изтичането на пет години от влизането в сила на Споразумението, може да бъде необходимо въз основа на настоящия регламент да бъдат наложени защитни мерки в отговор на сериозна вреда или опасност от сериозна вреда за производителите от Съюза, причинена от внос, при който се ползва възстановяване на мита или освобождаване от мита. При такава процедура Комисията следва да оцени всички фактори от значение, които влияят на състоянието на промишлеността на Съюза, включително условията, посочени в член 14.2.1 от Протокола относно правилата за произход. Поради това е необходимо Комисията да следи статистическите данни на Корея за чувствителните сектори, които евентуално ще бъдат засегнати от възстановяването на мита от началната дата на прилагане на Споразумението.
(21)
От датата на прилагане на Споразумението Комисията следва също така особено отблизо да следи, и по-специално за чувствителните сектори, статистическите данни, показващи промените във вноса в Корея и износа от Корея.
(22)
Държавите-членки могат да се позовават на окончателни защитни мерки, приети съгласно настоящия регламент, в заявления за финансово участие в съответствие с Регламент (ЕО) № 1927/2006 на Европейския парламент и на Съвета от 20 декември 2006 г. за създаване на Европейски фонд за приспособяване към глобализацията (4).
(23)
За прилагането на двустранната защитна клауза от Споразумението са необходими еднакви условия за приемането на временни и окончателни защитни мерки, за налагането на мерки за предварително наблюдение, както и за прекратяването на разследване без налагане на мерки. Тези мерки следва да се приемат от Комисията в съответствие с Регламент (ЕС) № 182/2011 на Европейския парламент и на Съвета от 16 февруари 2011 г. за установяване на правилата и общите принципи относно механизмите за контрол от страна на държавите-членки върху упражняването на изпълнителните правомощия от страна на Комисията (5).
(24)
Целесъобразно е при приемането на временни мерки и на мерки за наблюдение да се прилага процедурата по консултиране предвид въздействието на тези мерки и тяхното бъдещо логическо място в контекста на приемането на окончателни защитни мерки. Когато евентуалното забавяне на налагането на мерки би причинило трудно поправима вреда, е необходимо да се допусне Комисията да приема временни мерки с незабавно приложение.
(25)
Настоящият регламент следва да се прилага само за продукти с произход от Съюза и от Корея,
ПРИЕХА НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Определения
За целите на настоящия регламент:
а)
„продукти“ означава стоки с произход от Съюза или от Корея. Продуктът, във връзка с който се провежда разследване, може да обхваща един или няколко тарифни реда или техен подсегмент, в зависимост от конкретните обстоятелства на пазара, или всяко сегментиране на продуктите, обичайно приложимо в промишлеността на Съюза;
б)
„заинтересовани страни“ означава страни, които са засегнати от вноса на съответния продукт;
в)
„промишленост на Съюза“ означава производителите от Съюза като цяло на сходните или пряко конкурентни продукти, които осъществяват дейност на територията на Съюза, или тези производители от Съюза, чието съвкупно производство на сходните или пряко конкурентни продукти представлява основна част от общото производство на Съюза на тези продукти. В случай че сходен или пряко конкурентен продукт е само един от няколко продукта, произвеждани от производителите, съставляващи промишлеността на Съюза, тази промишленост се определя като конкретните операции, включени в производството на сходния или пряко конкурентния продукт;
г)
„сериозна вреда“ означава значително цялостно влошаване на положението на производителите от Съюза;
д)
„опасност от сериозна вреда“ означава явно непосредствена сериозна вреда. Решението за съществуване на опасност от сериозна вреда се основава на проверими факти, а не само на твърдение, предположение или далечна възможност. За определяне на това, дали съществува опасност от сериозна вреда, следва, наред с другото, да се вземат предвид прогнозите, оценките и анализите, изготвени въз основа на факторите, посочени в член 5, параграф 5;
е)
„преходен период“ по отношение на даден продукт означава периодът от началната дата на прилагане на Споразумението съгласно член 15.10 от него до 10 години след датата на завършване на процеса на премахване или намаляване на митата, в зависимост от случая, за всеки отделен продукт.
Член 2
Принципи
1. В съответствие с настоящия регламент може да бъде наложена защитна мярка, когато в резултат на намаляването или премахването на митата върху даден продукт с произход от Корея вносът на този продукт в Съюза се осъществява в такива увеличени количества в абсолютни или относителни размери спрямо производството на Съюза и при такива условия, че причинява или съществува опасност да причини сериозна вреда на промишлеността на Съюза, която произвежда сходен или пряко конкурентен продукт.
2. Защитните мерки могат да бъдат под една от следните форми:
а)
спиране на по-нататъшното намаляване на митническата ставка за съответния продукт, предвидено в Споразумението; или
б)
увеличаване на митническата ставка за продукта до ниво, което не надвишава по-малката от следните стойности:
-
митническата ставка за най-облагодетелствана нация („НОН“), която е била приложима за продукта в момента на налагане на мярката, или
-
базовата митническа ставка, определена в графиците към приложение 2-А от Споразумението съгласно член 2.5, параграф 2 от Споразумението.
Член 3
Мониторинг
1. Комисията следи промените в статистическите данни за вноса и износа на корейски продукти в чувствителни сектори, които може да бъдат засегнати от възстановяването на мита, от началната дата на прилагане на Споразумението и осъществява сътрудничество и редовен обмен на данни с държавите-членки и с промишлеността на Съюза.
2. При надлежно обосновано искане от засегнатите сектори на промишлеността Комисията може да разгледа възможността за разширяване на обхвата на мониторинга към други сектори.
3. Комисията представя годишен доклад за мониторинга пред Европейския парламент и Съвета относно актуализираните статистически данни за вноса от Корея на продукти в чувствителните сектори и секторите, обхванати от разширения мониторинг.
4. За период от пет години след началната дата на прилагане на Споразумението и при надлежно обосновано искане от страна на промишлеността на Съюза Комисията обръща специално внимание на всяко увеличаване на вноса в Съюза на чувствителни готови продукти с произход от Корея, когато подобно увеличение може да се дължи на по-голяма употреба на части или компоненти, внесени в Корея от трети държави, които не са сключили споразумение за свободна търговия със Съюза и за които се прилагат разпоредбите за възстановяване на мита или освобождаване от мита.
5. За целите на параграф 4 се счита, че най-малко следните продукти попадат в категорията на чувствителните продукти: текстил и облекло (позиции по ХС 2007: 5204, 5205, 5206, 5207, 5408, 5508, 5509, 5510, 5511), битова електроника (позиции по ХС 2007: 8521, 8528), леки автомобили (позиции по ХС 2007: 870321, 870322, 870323, 870324, 870331, 870332, 870333), както и продуктите, включени в допълнителния списък, изготвен в съответствие с член 11.
Член 4
Започване на процедурата
1. Разследване се започва по искане на държава-членка, на всяко юридическо лице или сдружение, което няма правосубектност, действащи от името на промишлеността на Съюза, или по собствена инициатива на Комисията, ако тя счита, че са налице достатъчно prima facie доказателства, установени въз основа на посочените в член 5, параграф 5 фактори, които оправдават започването на такова разследване.
2. Искането за започване на разследване съдържа доказателства за изпълнението на условията за налагане на защитни мерки, предвидени в член 2, параграф 1. Искането по правило съдържа следната информация: процент и размер на увеличаване на вноса на разглеждания продукт, в абсолютни и относителни размери, отнетия от увеличения внос дял от вътрешния пазар, промените в равнището на продажбите, производството, производителността, използването на производствените мощности, печалбите и загубите, както и заетостта.
Разследване може също така да започне в случай на рязко увеличаване на вноса, съсредоточено в една или повече държави-членки, при условие че съществуват достатъчно prima facie доказателства за изпълнението на условията за започване на процедурата, установени въз основа на факторите, посочени в член 5, параграф 5.
3. Държавите-членки информират Комисията, когато изглежда, че се налага да бъдат приложени защитни мерки предвид тенденциите във вноса от Корея. Представената информация включва наличните доказателства, установени въз основа на посочените в член 5, параграф 5 фактори. Комисията предава тази информация на всички държави-членки.
4. Когато е получено искане в съответствие с параграф 1 или Комисията възнамерява да започне разследване по собствена инициатива, тя незабавно се консултира с държавите-членки. В срок осем работни дни от изпращането на искането или информацията от Комисията съгласно параграфи 1 и 3 от настоящият член съответно, с държавите-членки се провеждат консултации в рамките на посочения в член 14 комитет. Когато след консултациите личи, че съществуват достатъчно prima facie доказателства, установени въз основа на посочените в член 5, параграф 5 фактори, които оправдават започването на процедурата, Комисията публикува известие в Официален вестник на Европейския съюз. Процедурата започва в срок един месец от получаването на искането съгласно параграф 1.
5. Посоченото в параграф 4 известие:
а)
съдържа резюме на получената информация и изискване всяка свързана със случая информация да бъде съобщена на Комисията;
б)
посочва срока, в който заинтересованите страни могат да представят писмено своите становища и да предоставят информация, за да могат тези становища и тази информация да бъдат взети предвид по време на разследването;
в)
посочва срока, в който заинтересованите страни могат да поискат изслушване от Комисията в съответствие с член 5, параграф 9.
6. Когато са изпълнени условията, установени в настоящия член, по-специално през първоначалния период от пет години след началната дата на прилагане на Споразумението, за разследвания с оглед налагане на защитни мерки могат да бъдат използвани и доказателства, събрани с цел започване на процедури в съответствие с член 14.2 от Протокола относно правилата за произход.
Член 5
Разследване
1. След започване на процедурата Комисията започва разследване. Срокът, посочен в параграф 3, започва да тече от деня на публикуване на решението за започване на разследването в Официален вестник на Европейския съюз.
2. Комисията може да поиска от държавите-членки да предоставят информация, а държавите-членки предприемат всички необходими стъпки, за да изпълнят всяко такова искане. Ако тази информация е от общ интерес и не е поверителна по смисъла на член 12, тя се добавя към неповерителните преписки, предвидени в параграф 8.
3. Винаги когато е възможно, разследването приключва в срок шест месеца от започването му. Този срок може да се удължи с още три месеца при изключителни обстоятелства, като например участие на необичайно голям брой страни или сложна пазарна ситуация. Комисията уведомява всички заинтересовани страни за всяко удължаване на срока и обяснява причините, довели до това удължаване.
4. Комисията събира цялата информация, която счита за необходима, за да вземе решение дали са изпълнени предвидените в член 2, параграф 1 условия, и когато счита за целесъобразно, предприема действия, за да провери тази информация.
5. В рамките на разследването Комисията оценява всички относими и подлежащи на количествено определяне фактори от обективен характер, които влияят на състоянието на промишлеността на Съюза, и по-специално темпото и количеството на увеличаване на вноса на разглеждания продукт, в абсолютни и относителни размери, отнетия от увеличения внос дял от вътрешния пазар, промените в нивото на продажбите, производството, производителността, използването на производствените мощности, печалбите и загубите, както и заетостта. Този списък не е изчерпателен и за определяне на наличието на сериозна вреда или опасност от сериозна вреда Комисията може да вземе предвид и други относими фактори, като запасите, цените, възвръщаемостта на инвестирания капитал, паричните потоци и други фактори, които причиняват или може да са причинили сериозна вреда, или за които съществува опасност да причинят сериозна вреда на промишлеността на Съюза.
6. Заинтересованите страни, които са представили своите становища в съответствие с член 4, параграф 5, буква б), както и представителите на Корея могат при отправяне на писмено искане да проверят цялата информация, предоставена на Комисията във връзка с разследването, освен вътрешните документи, изготвени от органите на Съюза или на неговите държави-членки, при условие че тази информация е от значение за представянето на тяхната позиция, не е поверителна по смисъла на член 12 и се използва от Комисията при разследването. Заинтересованите страни могат да изложат пред Комисията своите становища относно информацията. Тези становища се вземат предвид, когато са подкрепени от достатъчно prima facie доказателства.
7. Комисията гарантира, че всички данни и статистическа информация, използвани за разследването, са налични, разбираеми, прозрачни и могат да бъдат проверени.
8. Веднага след осигуряване на необходимата техническа рамка Комисията осигурява защитен с парола достъп по Интернет до неповерителната преписка („онлайн платформа“), която тя ще управлява и чрез която ще се разпространява цялата относима информация, която не е поверителна по смисъла на член 12. Заинтересованите страни по разследването, както и държавите-членки и Европейският парламент получават достъп до тази онлайн платформа.
9. Комисията изслушва заинтересованите страни, по-специално когато са представили писмено заявление в срока, определен в известието, публикувано в Официален вестник на Европейския съюз, като са показали, че действително е вероятно да бъдат засегнати от резултата от разследването и че съществуват особени причини да бъдат изслушани.
Комисията изслушва тези страни и след това, когато съществуват особени причини те да бъдат изслушани отново.
10. Когато информацията не бъде предоставена в определените от Комисията срокове или се създават сериозни пречки пред разследването, констатациите могат да се направят въз основа на наличните факти. Когато Комисията установи, че заинтересована страна или трета страна ѝ е предоставила невярна или подвеждаща информация, тя не взема предвид тази информация и може да използва наличните факти.
11. Комисията уведомява Корея писмено за започването на разследване и провежда консултации с Корея възможно най-рано преди прилагането на защитна мярка с цел получената при разследването информация да бъде разгледана и да бъдат обменени становища относно мярката.
Член 6
Мерки за предварително наблюдение
1. Когато тенденциите, наблюдавани при вноса на продукт с произход от Корея, са такива, че биха могли да доведат до една от ситуациите, посочени в членове 2 и 3, по отношение на вноса на този продукт може да бъдат наложени мерки за предварително наблюдение.
2. В случай на рязко увеличаване на вноса на продукти от чувствителни сектори, съсредоточено в една или повече държави-членки, Комисията може да въведе мерки за предварително наблюдение.
3. Мерките за предварително наблюдение се приемат от Комисията в съответствие с процедурата по консултиране, посочена в член 14, параграф 2.
4. Мерките за предварително наблюдение имат ограничен срок на действие. Освен ако не е предвидено друго, действието им се прекратява в края на втория шестмесечен срок след първите шест месеца след тяхното въвеждане.
Член 7
Налагане на временни защитни мерки
1. Временни защитни мерки се прилагат при критични обстоятелства, когато евентуалното забавяне би причинило трудно поправима вреда, след като предварително се установи въз основа на посочените в член 5, параграф 5 фактори, че са налице достатъчно prima facie доказателства за това, че вносът на продукт с произход от Корея се е увеличил в резултат на намаляването или премахването на мито съгласно Споразумението и че този внос причинява сериозна вреда или съществува опасност да причини сериозна вреда на промишлеността на Съюза.
Временните мерки се приемат от Комисията в съответствие с процедурата по консултиране, посочена в член 14, параграф 2. При наложителни причини за спешност, включително в случая, посочен в параграф 2, Комисията незабавно приема приложимите временни защитни мерки в съответствие с процедурата, посочена в член 14, параграф 4.
2. Когато държава-членка поиска незабавна намеса от Комисията и са изпълнени условията, посочени в параграф 1, Комисията взема решение в срок пет работни дни от получаване на искането.
3. Временните мерки могат да се прилагат за не повече от 200 дни.
4. В случай че временните защитни мерки бъдат отменени, тъй като от разследването личи, че не са изпълнени условията, предвидени в член 2, параграф 1, събраното въз основа на временните мерки мито се възстановява автоматично.
5. Мерките, посочени в настоящия член, се прилагат за всеки продукт, пуснат в свободно обращение, след тяхното влизане в сила. При все това тези мерки не пречат на допускането до свободно обращение на продукти, които вече са на път към Съюза, при условие че местоназначението на последните не може да бъде променено.
Член 8
Прекратяване на разследването и процедурата без налагане на мерки
1. Когато от окончателно установените факти личи, че не са изпълнени условията, предвидени в член 2, параграф 1, Комисията приема решение за прекратяване на разследването и на процедурата в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 14, параграф 3.
2. При надлежно зачитане на изискването за защита на поверителната информация по смисъла на член 12 Комисията оповестява доклад, съдържащ нейните констатации и мотивирани заключения по всички относими фактически и правни въпроси.
Член 9
Налагане на окончателни мерки
1. Когато от окончателно установените факти личи, че са изпълнени условията, предвидени в член 2, параграф 1, Комисията приема решение за налагане на окончателни защитни мерки в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 14, параграф 3.
2. При надлежно зачитане на изискването за защита на поверителната информация по смисъла на член 12 Комисията публикува доклад, съдържащ резюме на основните факти и обсъждания от значение за решението.
Член 10
Продължителност на прилагането и преразглеждане на защитните мерки
1. Дадена защитна мярка остава в сила само за срока, който евентуално ще е необходим за предотвратяване или отстраняване на сериозна вреда и за улесняване на приспособяването. Този срок не може да надвишава две години, освен ако не бъде удължен в съответствие с параграф 3.
2. До изготвяне на резултатите на преразглеждането защитната мярка остава в сила при удължен срок на прилагане.
3. Първоначалният срок на прилагане на защитна мярка може по изключение да бъде удължен с най-много две години, ако бъде установено, че защитната мярка продължава да е необходима за предотвратяване или отстраняване на сериозна вреда и улесняване на приспособяването, и са налице доказателства, че промишлеността на Съюза се приспособява.
4. Удължаванията на срока се приемат в съответствие с приложимите за разследванията процедури по настоящия регламент, като се използват същите процедури както при първоначалните мерки.
Общата продължителност на прилагането на дадена защитна мярка не може да надвишава четири години, като се включват евентуални временни мерки.
5. Защитните мерки не може да бъдат прилагани след изтичане на преходния период, освен със съгласието на Корея.
Член 11
Процедура за прилагане на член 14 от Протокола относно правилата за произход
1. За целите на прилагането на член 14 от Протокола относно правилата за произход Комисията осъществява непосредствен мониторинг на промените в съответните статистически данни за вноса и износа както по отношение на стойността, така и, ако е целесъобразно, на количествата и редовно предоставя тези данни на Европейския парламент, Съвета и съответните сектори на промишлеността на Съюза и им докладва относно заключенията си. Мониторингът започва от началната дата на прилагане на Споразумението и данните се предоставят на всеки два месеца.
В допълнение към тарифните редове, включени в член 14.1 от Протокола относно правилата за произход, Комисията изготвя, в сътрудничество с промишлеността на Съюза, списък с ключови тарифни редове, които не са специфични за автомобилния сектор, но са важни за производството на автомобили и други свързани сектори. Извършва се специален мониторинг съгласно предвиденото в член 14.1 от Протокола относно правилата за произход.
2. По искане на държава-членка или по своя собствена инициатива Комисията незабавно проучва дали условията за позоваване на член 14 от Протокола относно правилата за произход са изпълнени и докладва относно своите заключения в срок десет работни дни от съответното искане. След консултации в рамките на специалния комитет, посочен в член 207, параграф 3, трета алинея от Договора за функционирането на Европейския съюз, Комисията отправя искане за консултации с Република Корея, ако са изпълнени условията по член 14 от Протокола относно правилата за произход. Комисията приема, че тези условия са изпълнени, inter alia, когато са достигнати праговете, посочени в параграф 3 от настоящия член.
3. Разлика от 10 процентни пункта се счита за „значителна“ за целите на прилагането на член 14, параграф 2.1, буква а) от Протокола относно правилата за произход, когато се прави оценка на увеличения темп на внос на части или компоненти в Корея, в сравнение с увеличения темп на износ на готови продукти от Корея към Съюза. Увеличение от 10 % се счита за „значително“ за целите на прилагането на член 14, параграф 2.1, буква б) от Протокола относно правилата за произход, когато се прави оценка на увеличението на износа на готови продукти от Корея за Съюза в абсолютни или относителни размери, спрямо производството на Съюза. Увеличения под тези прагове могат също да бъдат считани за „значителни“, като решението се взема с оглед на всеки отделен случай.
Член 12
Поверителност
1. Получената съгласно настоящия регламент информация се използва само за целта, за която е била поискана.
2. Не се разкрива информация от поверителен характер, получена съгласно настоящия регламент, или информация, която е била предоставена поверително, без специално разрешение от този, който е предоставил информацията.
3. Във всяко искане за поверително третиране се посочват причините, поради които информацията е поверителна. Все пак ако се окаже, че дадено искане за поверително третиране е неоснователно и ако този, който е предоставил информацията, не желае нито тя да бъде оповестена публично, нито да разреши нейното разкриване в най-общи линии или под формата на резюме, съответната информация може да не бъде взета под внимание
4. При всички случаи дадена информация се разглежда като поверителна, ако е възможно нейното разкриване да има значителни неблагоприятни последици за този, който я е предоставял или е източник на тази информация.
5. Параграфи 1-4 не възпрепятстват органите на Съюза да се позовават на информация от общ характер, и по-специално на мотивите, на които се основават взетите съгласно настоящия регламент решения. Тези органи все пак трябва да отчитат законните интереси на физическите и юридическите лица, които държат техните търговски тайни да не бъдат разгласявани.
Член 13
Доклад
1. Комисията оповестява годишен доклад относно прилагането и изпълнението на Споразумението. Докладът включва информация относно дейността на различните органи, отговарящи за мониторинга на прилагането на Споразумението и изпълнението на произтичащите от него задължения, включително задълженията, свързани с пречките пред търговията.
2. В специални раздели от доклада се разглежда изпълнението на задълженията по глава 13 от Споразумението, както и дейността на националната консултативна група и форума на гражданското общество.
3. Докладът представя също така обобщение на статистическите данни и на промените в търговията с Корея. Специално се посочват резултатите от мониторинга на възстановяването на мита.
4. Докладът включва информация относно прилагането на настоящия регламент.
5. Европейският парламент може да покани Комисията, в срок един месец от оповестяването на доклада, на специално заседание на неговата компетентна комисия, за да представи и разясни всякакви въпроси, свързани с прилагането на Споразумението.
Член 14
Процедура на комитет
1. Комисията се подпомага от комитета, създаден с член 4, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 260/2009 на Съвета от 26 февруари 2009 г. относно общите правила за внос (6). Този комитет е комитет по смисъла на Регламент (ЕС) № 182/2011.
2. При позоваване на настоящия параграф се прилага член 4 от Регламент (ЕС) № 182/2011.
3. При позоваване на настоящия параграф се прилага член 5 от Регламент (ЕС) № 182/2011.
4. При позоваване на настоящия параграф се прилага член 8 от Регламент (ЕС) № 182/2011 във връзка с член 4 от него.
5. Параграфи 2, 3 и 4 по никакъв начин не засягат упражняването от страна на Европейския парламент и Съвета на правомощията, предвидени в член 11 от Регламент (ЕС) № 182/2011.
Член 15
Влизане в сила
Настоящият регламент влиза в сила в деня след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Той се прилага от началната дата на прилагане на Споразумението, предвидена в член 15.10 от посоченото споразумение. В Официален вестник на Европейския съюз се публикува известие, в което се посочва началната дата на прилагане на Споразумението.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Страсбург на 11 май 2011 година.
REGOLAMENTO (UE) N. 511/2011 DEL PARLAMENTO EUROPEO E DEL CONSIGLIO
dell’11 maggio 2011
recante applicazione della clausola bilaterale di salvaguardia dell’accordo di libero scambio tra l’Unione europea e i suoi Stati membri, da una parte, e la Repubblica di Corea, dall’altra
IL PARLAMENTO EUROPEO E IL CONSIGLIO DELL’UNIONE EUROPEA,
visto il trattato sul funzionamento dell’Unione europea, in particolare l’articolo 207, paragrafo 2,
vista la proposta della Commissione europea,
previa trasmissione del progetto di atto legislativo ai parlamenti nazionali,
deliberando secondo la procedura legislativa ordinaria (1),
considerando quanto segue:
(1)
Il 23 aprile 2007 il Consiglio ha autorizzato la Commissione ad avviare negoziati per un accordo di libero scambio con la Repubblica di Corea («Corea») a nome dell’Unione europea e dei suoi Stati membri.
(2)
Conclusi i negoziati, l’accordo di libero scambio tra l’Unione europea e i suoi Stati membri, da una parte, e la Repubblica di Corea, dall’altra, («l’accordo») è stato firmato il 6 ottobre 2010 (2), ha ricevuto l’approvazione del Parlamento europeo il 17 febbraio 2011 (3) e deve applicarsi come previsto all’articolo 15.10 dell’accordo.
(3)
È necessario stabilire le procedure di applicazione di determinate disposizioni dell’accordo sulle misure di salvaguardia.
(4)
È opportuno definire i termini «grave pregiudizio», «minaccia di grave pregiudizio» e «periodo transitorio» di cui all’articolo 3.5 dell’accordo.
(5)
Le misure di salvaguardia possono essere prese in considerazione solo se il prodotto in questione sia importato nell’Unione in quantitativi così accresciuti e in condizioni tali da arrecare, o minacciare di arrecare, un grave pregiudizio ai produttori dell’Unione di prodotti simili o direttamente concorrenti, come stabilito all’articolo 3.1 dell’accordo.
(6)
È opportuno che le misure di salvaguardia assumano una delle forme di cui all’articolo 3.1 dell’accordo.
(7)
È opportuno dare seguito all’accordo e rivederlo nonché, qualora necessario, imporre misure di salvaguardia, con la massima trasparenza possibile.
(8)
La Commissione dovrebbe presentare una relazione con cadenza annuale sull’attuazione dell’accordo e sull’applicazione delle misure di salvaguardia.
(9)
È opportuno definire nei dettagli le modalità dell’apertura dei procedimenti. La Commissione dovrebbe ricevere dagli Stati membri informazioni, comprese informazioni disponibili di carattere probatorio, riguardanti qualsiasi andamento delle importazioni che possa rendere necessarie misure di salvaguardia.
(10)
L’affidabilità delle statistiche relative a tutte le importazioni dalla Corea nell’Unione è quindi fondamentale per determinare se sono soddisfatte le condizioni per l’applicazione delle misure di salvaguardia.
(11)
In alcuni casi, un aumento delle importazioni concentrato in uno o più Stati membri può recare di per sé un grave pregiudizio all’industria dell’Unione o una minaccia di grave pregiudizio. Nel caso in cui si registri un aumento delle importazioni, concentrato in uno o più Stati membri, la Commissione può introdurre misure di vigilanza preventiva. La Commissione terrà pienamente conto di come il prodotto oggetto di inchiesta, e conseguentemente l’industria dell’Unione che fabbrica il prodotto in questione, possano essere definiti, in modo tale da prevedere un ricorso effettivo nel pieno rispetto dei criteri di cui al presente regolamento e all’accordo.
(12)
Se risultano elementi di prova prima facie sufficienti per giustificare l’apertura di un procedimento, la Commissione, come stabilito all’articolo 3.2, paragrafo 2, dell’accordo, pubblica un avviso nella Gazzetta ufficiale dell’Unione europea.
(13)
Sono opportune disposizioni dettagliate sull’apertura delle inchieste, sull’accesso e sulle ispezioni da parte delle parti interessate alle informazioni raccolte e sull’audizione delle parti coinvolte, nonché sulla possibilità, per queste ultime, di sottoporre le loro osservazioni, ai sensi dell’articolo 3.2, paragrafo 2, dell’accordo.
(14)
La Commissione dovrebbe notificare per iscritto alla Corea l’apertura delle inchieste e consultarla ai sensi dell’articolo 3.2, paragrafo 1, dell’accordo.
(15)
È altresì necessario che siano fissati, a norma degli articoli 3.2 e 3.3 dell’accordo, i termini per l’apertura delle inchieste e per le decisioni in merito all’opportunità o meno di adottare misure, affinché tali decisioni siano adottate rapidamente, onde accrescere la certezza del diritto per gli operatori economici interessati.
(16)
L’applicazione di qualsiasi misura di salvaguardia dovrebbe essere preceduta da un’inchiesta, ferma restando per la Commissione la facoltà di adottare in circostanze critiche misure provvisorie, ai sensi dell’articolo 3.3 dell’accordo.
(17)
È opportuno applicare le misure di salvaguardia soltanto nei limiti e per il tempo necessari a prevenire un grave pregiudizio e a facilitare l’adeguamento. È opportuno definire la durata massima delle misure di salvaguardia e stabilire disposizioni specifiche per la proroga e il riesame di tali misure, ai sensi dell’articolo 3.2, paragrafo 5, dell’accordo.
(18)
Un attento monitoraggio faciliterà ogni decisione tempestiva riguardante l’eventuale apertura di un’inchiesta o l’imposizione di misure. La Commissione dovrebbe pertanto monitorare regolarmente le importazioni e le esportazioni in settori sensibili a decorrere dalla data di applicazione dell’accordo.
(19)
È necessario stabilire talune procedure relative all’applicazione dell’articolo 14 (restituzione dei dazi doganali o esenzione da tali dazi) del protocollo relativo alla definizione della nozione di «prodotti originari» e ai metodi di cooperazione amministrativa («protocollo sulle norme di origine») dell’accordo, al fine di garantire l’effettivo funzionamento dei meccanismi ivi previsti e di assicurare un ampio scambio di informazioni con i soggetti interessati.
(20)
Poiché non sarà possibile limitare la restituzione dei dazi doganali prima che siano trascorsi cinque anni dall’entrata in vigore dell’accordo, può essere necessario, sulla base del presente regolamento, imporre misure di salvaguardia in risposta ad un grave pregiudizio o ad una minaccia di grave pregiudizio nei confronti dei produttori dell’Unione causato da importazioni che beneficiano della restituzione dei dazi doganali o dell’esenzione da tali dazi. In un tale procedimento, la Commissione dovrebbe valutare tutti i fattori pertinenti che incidono sulla situazione dell’industria dell’Unione, comprese le condizioni di cui all’articolo 14.2, paragrafo 1, del protocollo sulle norme di origine. La Commissione dovrebbe pertanto monitorare le statistiche della Corea per i settori sensibili potenzialmente interessati dalla restituzione dei dazi doganali a partire dalla data di applicazione dell’accordo.
(21)
A decorrere dalla data di applicazione dell’accordo, la Commissione dovrebbe inoltre monitorare con particolare attenzione, specialmente nei settori sensibili, le statistiche che mostrano l’evoluzione delle importazioni e delle esportazioni dalla Corea.
(22)
Le misure di salvaguardia definitive adottate a norma del presente regolamento possono essere segnalate dagli Stati membri nelle richieste di contributi finanziari ai sensi del regolamento (CE) n. 1927/2006 del Parlamento europeo e del Consiglio, del 20 dicembre 2006, che istituisce un Fondo europeo di adeguamento alla globalizzazione (4).
(23)
L’applicazione della clausola bilaterale di salvaguardia dell’accordo richiede condizioni uniformi per l’adozione di misure di salvaguardia preventive e definitive, per l’imposizione di misure di salvaguardia e per la conclusione di inchieste senza adozione di misure. Tali misure dovrebbero essere adottate dalla Commissione a norma del regolamento (UE) n. 182/2011 del Parlamento europeo e del Consiglio, del 16 febbraio 2011, che stabilisce le regole e i principi generali relativi alle modalità di controllo da parte degli Stati membri dell’esercizio delle competenze di esecuzione conferite alla Commissione (5).
(24)
È opportuno che la procedura consultiva sia utilizzata per l’adozione di misure di vigilanza e provvisorie, dati gli effetti di tali misure e la loro logica sequenziale in relazione all’adozione delle misure di salvaguardia definitive. Qualora un ritardo nell’imposizione di misure causi un danno che sarebbe difficile da riparare è necessario consentire alla Commissione di adottare misure provvisorie immediatamente applicabili.
(25)
Il presente regolamento dovrebbe applicarsi soltanto ai prodotti originari dell’Unione o della Corea,
HANNO ADOTTATO IL PRESENTE REGOLAMENTO:
Articolo 1
Definizioni
Ai sensi del presente regolamento, si intende per:
a)
«prodotti», le merci originarie dell’Unione e della Corea; un prodotto oggetto dell’inchiesta può coprire una o più linee tariffarie o un sottosegmento delle stesse a seconda delle circostanze specifiche del mercato, ovvero qualsiasi segmentazione di prodotto comunemente applicata nell’industria dell’Unione;
b)
«parti interessate», le parti sulle quali incidono le importazioni del prodotto in questione;
c)
«industria dell’Unione», tutti i produttori dell’Unione di prodotti simili o direttamente concorrenti operanti nel territorio dell’Unione o i produttori dell’Unione la cui produzione complessiva di prodotti simili o direttamente concorrenti costituisce una quota rilevante della produzione totale dell’Unione di questi prodotti. Nel caso in cui il prodotto simile o direttamente concorrente sia soltanto uno dei vari prodotti fabbricati dai produttori che costituiscono l’industria dell’Unione, per detta industria si intendono le operazioni specifiche che rientrano nella produzione del prodotto simile o direttamente concorrente;
d)
«grave pregiudizio», un deterioramento generale rilevante della situazione dei produttori dell’Unione;
e)
«minaccia di grave pregiudizio», l’imminenza evidente di un grave pregiudizio. L’esistenza di una minaccia di grave pregiudizio è accertata sulla base di fatti verificabili e non di semplici asserzioni, congetture o remote possibilità. Le previsioni, le stime e le analisi effettuate sulla base dei fattori di cui all’articolo 5, paragrafo 5, dovrebbero essere tenute in considerazione, tra l’altro, al fine di determinare l’esistenza di una minaccia di grave pregiudizio;
f)
«periodo transitorio», il periodo per un prodotto che va dalla data di applicazione dell’accordo di cui all’articolo 15.10 fino a dieci anni dopo la data di completamento dell’eliminazione o riduzione delle tariffe, secondo il caso di ciascun prodotto.
Articolo 2
Principi
1. Una misura di salvaguardia può essere applicata in conformità del presente regolamento se un prodotto originario della Corea, per effetto della riduzione o dell’eliminazione dei dazi doganali sul prodotto in questione, è importato nell’Unione in quantitativi così accresciuti, in termini assoluti o in relazione alla produzione dell’Unione, e in condizioni tali da arrecare, o minacciare di arrecare, un grave pregiudizio all’industria dell’Unione produttrice di prodotti simili o direttamente concorrenti.
2. Le misure definitive possono assumere una delle forme seguenti:
a)
la sospensione dell’ulteriore riduzione dell’aliquota del dazio doganale sul prodotto interessato prevista dall’accordo; oppure
b)
l’aumento dell’aliquota del dazio doganale sul prodotto interessato fino a un livello non superiore a quello corrispondente alla minore tra le seguenti aliquote:
-
l’aliquota nazione più favorita («NPF») applicata sul prodotto interessato in vigore al momento dell’adozione della misura, oppure
-
l’aliquota di base del dazio doganale specificata nelle tabelle figuranti nell’allegato 2-A, a norma dell’articolo 2.5, paragrafo 2, dell’accordo.
Articolo 3
Monitoraggio
1. La Commissione monitora l’evoluzione delle statistiche relative alle importazioni ed alle esportazioni di prodotti coreani in settori sensibili potenzialmente interessati dalla restituzione dei dazi a partire dalla data di applicazione dell’accordo e coopera e scambia dati su base regolare con gli Stati membri e l’industria dell’Unione.
2. Su richiesta debitamente motivata da parte delle industrie interessate, la Commissione può prendere in considerazione di estendere l’ambito di applicazione del monitoraggio ad altri settori.
3. La Commissione presenta una relazione annuale di monitoraggio al Parlamento europeo e al Consiglio relativa alle statistiche aggiornate sulle importazioni dalla Corea per quanto concerne i prodotti dei settori sensibili e di quei settori cui è stato esteso il monitoraggio.
4. Per un periodo di cinque anni dopo la data di applicazione dell’accordo, e su richiesta debitamente motivata dell’industria dell’Unione, la Commissione presta particolare attenzione ad ogni eventuale aumento delle importazioni nell’Unione di prodotti sensibili finiti originari della Corea quando un tale aumento è riconducibile a un incremento dell’uso di parti o componenti importate nella Corea da paesi terzi che non hanno concluso accordi di libero scambio con l’Unione e che beneficiano del sistema di restituzione dei dazi o di esenzione dai dazi.
5. Ai fini del paragrafo 4, sono considerati rientranti nella categoria dei prodotti sensibili almeno i seguenti prodotti: tessili e abbigliamento (SA 2007 voci 5204, 5205, 5206, 5207, 5408, 5508, 5509, 5510, 5511), elettronica di consumo (SA 2007 voci 8521, 8528), autovetture (SA 2007 voci 870321, 870322, 870323, 870324, 870331, 870332, 870333) nonché i prodotti inclusi nell’elenco supplementare redatto in conformità dell’articolo 11.
Articolo 4
Apertura del procedimento
1. Un’inchiesta è aperta su richiesta di uno Stato membro, di una persona giuridica o di un’associazione priva di personalità giuridica che rappresenta l’industria dell’Unione o su iniziativa della Commissione se esistono, per la Commissione, elementi di prova prima facie sufficienti, determinati sulla base dei fattori di cui all’articolo 5, paragrafo 5, per giustificare l’apertura di un’inchiesta.
2. La richiesta di aprire un’inchiesta contiene elementi di prova da cui risulta che le condizioni per imporre la misura di salvaguardia, ai sensi dell’articolo 2, paragrafo 1, sono soddisfatte. La richiesta contiene generalmente le seguenti informazioni: il tasso e l’entità dell’incremento delle importazioni del prodotto in questione, in termini assoluti e relativi, la quota del mercato interno assorbita da tale incremento, le variazioni intervenute in fattori quali livello delle vendite, produzione, produttività, utilizzo della capacità, profitti e perdite, occupazione.
Un’inchiesta può essere aperta anche nel caso in cui si registri un picco di importazioni concentrato in uno o più Stati membri, a condizione che vi siano elementi di prova prima facie sufficienti del rispetto delle condizioni previste per l’apertura, determinate sulla base dei fattori di cui all’articolo 5, paragrafo 5.
3. Quando l’evoluzione delle importazioni dalla Corea può rendere necessario il ricorso a misure di salvaguardia, gli Stati membri ne informano la Commissione, fornendo gli elementi di prova disponibili, determinati sulla base dei criteri di cui all’articolo 5, paragrafo 5. La Commissione trasmette tali informazioni a tutti gli Stati membri.
4. La Commissione consulta immediatamente gli Stati membri qualora riceva una richiesta ai sensi del paragrafo 1, o qualora ritenga di avviare un’inchiesta di propria iniziativa. La consultazione con gli Stati membri ha luogo entro gli otto giorni lavorativi seguenti la trasmissione da parte della Commissione agli Stati membri della richiesta o dell’informazione di cui, rispettivamente, ai paragrafi 1 e 3 del presente articolo, nell’ambito del comitato di cui all’articolo 14. Se, avvenuta la consultazione, risultano elementi di prova prima facie sufficienti, determinati sulla base dei fattori di cui all’articolo 5, paragrafo 5, per giustificare l’apertura di un procedimento, la Commissione pubblica un avviso nella Gazzetta ufficiale dell’Unione europea. L’apertura avviene entro un mese dalla richiesta ricevuta ai sensi del paragrafo 1.
5. L’avviso di cui al paragrafo 4:
a)
riassume le informazioni ricevute e precisa che ogni informazione utile deve essere comunicata alla Commissione;
b)
stabilisce il termine entro il quale gli interessati possono rendere note le loro osservazioni per iscritto e fornire informazioni, se di tali osservazioni e informazioni deve essere tenuto conto durante l’inchiesta;
c)
stabilisce il termine entro il quale le parti interessate possono chiedere di essere sentite dalla Commissione ai sensi dell’articolo 5, paragrafo 9.
6. Le prove raccolte al fine di avviare un procedimento ai sensi dell’articolo 14, paragrafo 2, del protocollo sulle norme di origine possono anche essere utilizzate per le inchieste in vista dell’imposizione di misure di salvaguardia qualora le condizioni di cui al presente articolo siano soddisfatte, in particolare durante i primi cinque anni dopo l’applicazione dell’accordo.
Articolo 5
L’inchiesta
1. Aperto il procedimento, la Commissione inizia l’inchiesta. Il periodo fissato al paragrafo 3, decorre a partire dalla data in cui la decisione di aprire l’inchiesta è pubblicata nella Gazzetta ufficiale dell’Unione europea.
2. La Commissione può chiedere agli Stati membri di fornirle informazioni, nel qual caso gli Stati membri adottano le disposizioni necessarie per soddisfare qualsiasi richiesta di tale tipo. Se queste informazioni presentano un interesse generale o se non sono riservate ai sensi dell’articolo 12, è opportuno che siano aggiunte ai fascicoli non riservati di cui al paragrafo 8.
3. Per quanto possibile, l’inchiesta è conclusa entro i sei mesi seguenti la sua apertura. Questo termine può essere prorogato per un ulteriore periodo di tre mesi in circostanze eccezionali, quali, tra l’altro, un numero insolitamente elevato di parti interessate o di situazioni di mercato complesse. La Commissione informa tutte le parti interessate della proroga e illustra i motivi eccezionali che vi hanno condotto.
4. La Commissione raccoglie tutte le informazioni che ritiene necessarie per determinare se sussistono le condizioni di cui all’articolo 2, paragrafo 1, secondo il caso, e, se lo ritiene opportuno, procede alla verifica di tali informazioni.
5. Nel corso dell’inchiesta la Commissione valuta tutti i fattori pertinenti di natura oggettiva e quantificabile che incidono sulla situazione dell’industria dell’Unione, esaminando in particolare il tasso e l’entità dell’incremento delle importazioni del prodotto in questione, in termini assoluti e relativi, la quota del mercato interno assorbita da tale incremento, le variazioni intervenute in fattori quali il livello delle vendite, la produzione, la produttività, l’utilizzo della capacità, i profitti e le perdite, l’occupazione. Tale elenco non è esaustivo e la Commissione può prendere in considerazione anche altri fattori rilevanti per determinare l’esistenza o la minaccia di un grave pregiudizio, quali le azioni, i prezzi, i rendimenti dei capitali investiti, i flussi di liquidità e altri fattori che arrecano o possono aver arrecato grave pregiudizio ovvero che minacciano di arrecarlo, all’industria dell’Unione europea.
6. Le parti interessate che si sono manifestate a norma dell’articolo 4, paragrafo 5, lettera b), e i rappresentanti della Corea possono esaminare, previa domanda scritta, tutte le informazioni messe a disposizione della Commissione nel quadro dell’inchiesta, eccetto i documenti interni preparati dalle autorità dell’Unione o dei suoi Stati membri, purché esse siano pertinenti per la presentazione del loro fascicolo, non siano riservate ai sensi dell’articolo 12 e siano usate dalla Commissione nell’ambito dell’inchiesta. Le parti interessate che si sono manifestate possono comunicare alla Commissione le loro osservazioni circa le suddette informazioni, che devono essere prese in considerazione se sono suffragate da elementi di prova prima facie sufficienti.
7. La Commissione provvede affinché tutti i dati e le statistiche utilizzati ai fini dell’inchiesta siano disponibili, chiari, trasparenti e verificabili.
8. La Commissione si impegna, non appena sussistono i necessari presupposti tecnici, a garantire un accesso on line protetto da password al file non riservato («piattaforma on line») che gestisce e attraverso il quale sono diffuse tutte le informazioni che sono pertinenti e che non sono riservate ai sensi dell’articolo 12. È consentito l’accesso a questa piattaforma on line alle parti interessate all’inchiesta nonché agli Stati membri e al Parlamento europeo.
9. La Commissione sente le parti interessate, in particolare quando lo abbiano chiesto per iscritto entro il termine stabilito nell’avviso pubblicato nella Gazzetta ufficiale dell’Unione europea, dimostrando che possono effettivamente essere interessate dal risultato dell’inchiesta e che esistono motivi particolari per sentirle oralmente.
La Commissione sente tali parti in ulteriori occasioni, qualora esistano motivi particolari per sentirle nuovamente.
10. Qualora le informazioni non siano fornite entro i termini stabiliti dalla Commissione o lo svolgimento dell’inchiesta sia gravemente ostacolato, le conclusioni possono basarsi sui dati disponibili. Se la Commissione scopre che una parte interessata o un terzo le hanno fornito informazioni false o ingannevoli, non tiene conto di tali informazioni e può avvalersi dei dati di cui dispone.
11. La Commissione notifica per iscritto alla Corea l’apertura di un’inchiesta e si consulta con la Corea con il massimo anticipo possibile rispetto all’applicazione di una misura di salvaguardia, allo scopo di esaminare le informazioni risultanti dall’inchiesta e di scambiare opinioni sulla misura.
Articolo 6
Provvedimenti di vigilanza preventiva del mercato
1. Quando l’andamento delle importazioni di un prodotto originario della Corea è tale da poter condurre a una delle situazioni di cui agli articoli 2 e 3, le importazioni di tale prodotto possono essere sottoposte a una vigilanza preventiva.
2. Nel caso in cui si registri un picco delle importazioni di prodotti appartenenti a settori sensibili, concentrato in uno o più Stati membri, la Commissione può introdurre misure di vigilanza preventiva.
3. Le misure di vigilanza preventiva sono adottate dalla Commissione secondo la procedura consultiva di cui all’articolo 14, paragrafo 2.
4. Le misure di vigilanza preventiva hanno una durata limitata. Salvo disposizioni contrarie, la loro validità cessa alla fine del secondo semestre successivo a quello nel quale sono state introdotte.
Articolo 7
Adozione di misure di salvaguardia provvisorie
1. In circostanze critiche nelle quali un ritardo causerebbe un danno difficile da riparare, si applicano misure di salvaguardia in via provvisoria sulla base di una determinazione preliminare, fondata sui fattori di cui all’articolo 5, paragrafo 5, dell’esistenza di elementi di prova prima facie sufficienti che le importazioni di un prodotto originario della Corea sono aumentate per effetto della riduzione o dell’eliminazione di un dazio doganale in forza dell’accordo, e che tali importazioni arrecano o minacciano di arrecare un grave pregiudizio all’industria dell’Unione.
Le misure provvisorie sono adottate dalla Commissione secondo la procedura consultiva di cui all’articolo 14, paragrafo 2. In caso di motivi imperativi di urgenza, incluso il caso di cui al paragrafo 2, la Commissione adotta le misure di salvaguardia provvisorie immediatamente applicabili in conformità della procedura di cui all’articolo 14, paragrafo 4.
2. Quando l’intervento immediato della Commissione è richiesto da uno Stato membro e ove sussistano le condizioni di cui al paragrafo 1, la Commissione adotta una decisione entro i cinque giorni lavorativi seguenti il ricevimento della richiesta.
3. Le misure provvisorie non si applicano per più di duecento giorni.
4. Se le misure di salvaguardia provvisorie sono abrogate perché risulta dall’inchiesta che non sussistono le condizioni di cui all’articolo 2, paragrafo 1, i dazi riscossi in applicazione di dette misure sono rimborsati d’ufficio.
5. Le misure di cui al presente articolo si applicano a ogni prodotto immesso in libera pratica dopo la loro entrata in vigore. Tuttavia, tali misure non pregiudicano l’immissione in libera pratica dei prodotti già avviati verso l’Unione, sempre che non sia possibile mutarne la destinazione.
Articolo 8
Chiusura dell’inchiesta e procedimento senza adozione di misure
1. Se dai fatti emerge che le condizioni di cui all’articolo 2, paragrafo 1, non sono soddisfatte, la Commissione adotta una decisione che chiude l’inchiesta procedendo in conformità della procedura d’esame di cui all’articolo 14, paragrafo 3.
2. La Commissione rende pubblica, tenendo debitamente conto della protezione delle informazioni di carattere riservato ai sensi dell’articolo 12, una relazione contenente i risultati dell’inchiesta e le conclusioni motivate su tutte le questioni rilevanti di fatto e di diritto.
Articolo 9
Adozione di misure definitive
1. Quando risulta dall’accertamento definitivo dei fatti che sussistono le circostanze di cui all’articolo 2, paragrafo 1, la Commissione adotta una decisione che impone misure di salvaguardia definitive secondo la procedura di esame di cui all’articolo 14, paragrafo 3.
2. La Commissione rende pubblica, tenendo debitamente conto della protezione delle informazioni di carattere riservato ai sensi dell’articolo 12, una relazione contenente una sintesi dei dati oggettivi e delle considerazioni pertinenti alla decisione.
Articolo 10
Durata e riesame delle misure di salvaguardia
1. Una misura di salvaguardia resta in vigore soltanto per il periodo di tempo necessario per prevenire o porre rimedio al grave pregiudizio e per facilitare l’adeguamento. Tale periodo non è superiore a due anni, salvo proroghe ai sensi del paragrafo 3.
2. Le misure di salvaguardia restano in vigore, in attesa dell’esito del riesame, durante la fase di proroga.
3. La durata iniziale di una misura di salvaguardia può essere eccezionalmente prorogata al massimo per due anni, a condizione che si stabilisca che la misura di salvaguardia continui ad essere necessaria per prevenire o porre rimedio a un grave pregiudizio e per facilitare l’adeguamento e che vi siano elementi di prova circa l’adeguamento in corso da parte dell’industria dell’Unione.
4. Le proroghe sono adottate secondo le procedure del presente regolamento applicabili alle inchieste e utilizzando le stesse procedure applicate per le misure iniziali.
La durata totale di una misura di salvaguardia non può superare i quattro anni, misure provvisorie comprese.
5. Una misura di salvaguardia non può essere applicata oltre la scadenza del periodo transitorio, salvo consenso della Corea.
Articolo 11
Procedura per l’applicazione dell’articolo 14 del protocollo sulle norme di origine
1. Ai fini dell’applicazione dell’articolo 14 del protocollo sulle norme di origine, la Commissione segue da vicino l’evoluzione delle statistiche rilevanti sulle importazioni e sulle esportazioni sia in termini di valore sia, se del caso, di quantità e condivide regolarmente questi dati con il Parlamento europeo, il Consiglio e l’industria dell’Unione interessata. Il monitoraggio ha inizio dalla data di applicazione dell’accordo e i dati sono condivisi con cadenza bimestrale.
In aggiunta alle linee tariffarie previste all’articolo 14, paragrafo 1, del protocollo sulle norme di origine, la Commissione elabora, in collaborazione con l’industria dell’Unione interessata, un elenco di linee tariffarie di rilevanza chiave, non specificatamente attinenti al comparto automobilistico, ma importanti per la fabbricazione di automobili e altri settori connessi. Un monitoraggio specifico è effettuato come stabilito all’articolo 14, paragrafo 1 del protocollo sulle norme di origine.
2. Su richiesta di uno Stato membro o di propria iniziativa la Commissione procede immediatamente ad esaminare se sussistono le condizioni di applicazione dell’articolo 14 del protocollo sulle norme di origine e riferisce sulle risultanze entro dieci giorni lavorativi dalla richiesta. A seguito di consultazioni in seno al comitato speciale di cui all’articolo 207, paragrafo 3, terzo comma, del trattato sul funzionamento dell’Unione europea, la Commissione richiede consultazioni con la Corea in qualsiasi momento si verifichino le condizioni di cui all’articolo 14 del protocollo sulle norme di origine. La Commissione considera che tali condizioni sussistano, fra l’altro, al raggiungimento delle soglie di cui al paragrafo 3 del presente articolo.
3. Una differenza di dieci punti percentuali è considerata «notevole» ai fini dell’applicazione del paragrafo 2.1, lettera a), dell’articolo 14 del protocollo sulle norme di origine, in sede di valutazione dell’incremento del tasso delle importazioni di pezzi di ricambio o componenti in Corea a fronte dell’incremento del tasso di esportazioni di prodotti finiti dalla Corea all’Unione. Un aumento del 10 % è considerato «notevole» ai fini dell’applicazione del paragrafo 2.1, lettera b), dell’articolo 14 del protocollo sulle norme di origine, in sede di valutazione dell’incremento delle esportazioni dalla Corea all’Unione di prodotti finiti in termini assoluti o in rapporto alla produzione dell’Unione. Anche gli incrementi che non eccedono i valori soglia sopra indicati possono essere considerati «notevoli», previo esame caso per caso.
Articolo 12
Trattamento riservato
1. Le informazioni ricevute in applicazione del presente regolamento sono utilizzate soltanto per lo scopo per il quale sono state richieste.
2. Le informazioni di carattere riservato o le informazioni fornite in via riservata in applicazione del presente regolamento non sono divulgate, salvo autorizzazione espressa della parte che le ha fornite.
3. Ogni richiesta di trattamento riservato indica i motivi per i quali l’informazione è riservata. Tuttavia, qualora colui che fornisce l’informazione non voglia né renderla pubblica né autorizzarne la divulgazione in termini generali o in forma di riassunto e qualora la richiesta di trattamento riservato risulti non giustificata, si può non tener conto dell’informazione in questione.
4. Un’informazione è considerata in ogni caso riservata se la sua divulgazione può avere conseguenze negative rilevanti per colui che l’ha fornita o che ne è la fonte.
5. I paragrafi da 1 a 4 non precludono alle autorità dell’Unione di fare riferimento a informazioni generali e, in particolare, ai motivi su cui si basano le decisioni adottate in forza del presente regolamento. Queste autorità, tuttavia, tengono conto del legittimo interesse delle persone fisiche e giuridiche a che i loro segreti d’impresa non siano divulgati.
Articolo 13
Relazione
1. La Commissione pubblica una relazione annuale sull’applicazione e l’attuazione dell’accordo. La relazione riporta informazioni sulle attività dei vari organi responsabili del monitoraggio dell’attuazione dell’accordo e del rispetto degli obblighi da esso derivanti, compresi quelli concernenti gli ostacoli al commercio.
2. Sezioni speciali della relazione sono dedicate al rispetto degli obblighi di cui al capo 13 dell’accordo e alle attività del gruppo consultivo nazionale e del Forum della società civile.
3. La relazione presenta inoltre una sintesi delle statistiche e dell’evoluzione del commercio con la Corea. Essa si sofferma in particolare sui risultati del monitoraggio relativo alla restituzione dei dazi doganali.
4. La relazione contiene informazioni sull’attuazione del presente regolamento.
5. Il Parlamento europeo può, entro un mese dalla pubblicazione della relazione redatta dalla Commissione, invitare quest’ultima ad una riunione ad hoc della propria commissione competente per presentare e illustrare qualsiasi questione connessa all’applicazione dell’accordo.
Articolo 14
Procedura di comitato
1. La Commissione è assistita dal comitato istituito dall’articolo 4, paragrafo 1, del regolamento (CE) n. 260/2009 del Consiglio, del 26 febbraio 2009, relativo al regime comune applicabile alle importazioni (6). Tale comitato è un comitato ai sensi del regolamento (UE) n. 182/2011.
2. Nei casi in cui è fatto riferimento al presente paragrafo, si applica l’articolo 4 del regolamento (UE) n. 182/2011.
3. Nei casi in cui è fatto riferimento al presente paragrafo, si applica l’articolo 5 del regolamento (UE) n. 182/2011.
4. Nei casi in cui è fatto riferimento al presente paragrafo, si applica l’articolo 8 del regolamento (UE) n. 182/2011, in combinato disposto con il suo articolo 4.
5. I paragrafi 2, 3 e 4 non pregiudicano in alcun modo l’esercizio da parte del Parlamento europeo e del Consiglio del potere di cui all’articolo 11 del regolamento (UE) n. 182/2011.
Articolo 15
Entrata in vigore
Il presente regolamento entra in vigore il giorno successivo alla pubblicazione nella Gazzetta ufficiale dell’Unione europea.
Il presente regolamento si applica a decorrere dalla data di applicazione dell’accordo di cui all’articolo 15.10 dello stesso. Un avviso in cui è specificata la data di applicazione dell’accordo è pubblicato nella Gazzetta ufficiale dell’Unione europea.
Il presente regolamento è obbligatorio in tutti i suoi elementi e direttamente applicabile in ciascuno degli Stati membri.
Fatto a Strasburgo, addì 11 maggio 2011.