РЕШЕНИЕ ЗА ИЗПЪЛНЕНИЕ НА КОМИСИЯТА
от 28 ноември 2011 година
за разрешаване на някои държави-членки да предоставят временни дерогации от някои разпоредби на Директива 2000/29/ЕО на Съвета по отношение на картофи за посев с произход от определени провинции на Канада
(нотифицирано под номер C(2011) 8633)
(само текстовете на гръцки, испански, италиански, малтийски и португалски език са автентични)
(2011/778/ЕС)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Директива 2000/29/ЕО на Съвета от 8 май 2000 г. относно защитните мерки срещу въвеждането в Общността на вредители по растенията или растителните продукти и срещу тяхното разпространение в Общността (1), и по-специално член 15, параграф 1 от нея,
като има предвид, че:
(1)
Съгласно Директива 2000/29/ЕО картофите за посев с произход от американския континент не трябва да бъдат въвеждани в Съюза. Въпреки това тази директива допуска дерогации от това правило, при условие че не съществува опасност от разпространяване на вредители.
(2)
Решение 2003/61/ЕО на Комисията от 27 януари 2003 г. за разрешаване на някои държави-членки да предоставят временни дерогации от някои разпоредби на Директива 2000/29/ЕО на Съвета по отношение на картофите за посев с произход от определени провинции на Канада (2) претърпя няколко съществени изменения. Тъй като Португалия помоли за удължаване срока на действие на тези дерогации и предстои да бъдат внесени други изменения, посоченото решение следва да бъде заменено.
(3)
Понастоящем Канада се счита за свободна от вироида, причиняващ вретеновидна деформация на картофените клубени, но все още не е напълно свободна от Clavibacter michiganensis (Smith) Davis et al. ssp. sepedonicus (Spieckermann et Kotthoff) Davis et al. (по-нататък наричан „Clavibacter michiganensis“).
(4)
Информацията, предоставена от Канада, показа, че тя е разработила своя програма за ликвидиране на Clavibacter michiganensis в провинциите New Brunswick и остров Принц Едуард и е разумно да се допусне, че програмата за ликвидиране е оказала реално въздействие в някои райони на тези провинции. Следователно може да се установи, че не е налице риск от разпространение на Clavibacter michiganensis, при условие че са спазени определени технически условия.
(5)
В скорошни уведомления по Директива 2000/29/ЕО се съдържаше информация за първите случаи на откриване на Epitrix similaris в Съюза, а именно в Португалия и в един регион на Испания. Последващ анализ на фитосанитарния риск, извършен по отношение на Epitrix spp., показа, че някои видове Epitrix увреждат картофените клубени (Epitrix cucumeris, Epitrix similaris, Epitrix subcrinita и Epitrix tuberis). Той също така показа, че някои видове Epitrix се срещат в Канада.
(6)
Предвид непроменената ситуация по отношение на вироида, причиняващ вретеновидна деформация на клубените, и Clavibacter michiganensis, и въпреки наличието на Epitrix spp. в Канада, разрешението за предвиждане на дерогации остава обосновано. Следва обаче да бъдат включени разпоредби във връзка с видовете Epitrix, които нанасят щети на картофените клубени.
(7)
Мерките, предвидени в настоящото решение, са в съответствие със становището на Постоянния фитосанитарен комитет,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
1. Разрешава се на Гърция, Испания, Италия, Кипър, Малта и Португалия да предвидят дерогации от:
а)
член 4, параграф 1 от Директива 2000/29/ЕО, по отношение на забраната, посочена в точка 10 от част А на приложение III към същата директива;
б)
член 5, параграф 1 от Директива 2000/29/ЕО и третото тире на член 13, параграф 1, подточка i) от същата директива, що се отнася до специалните изисквания, посочени в точки 25.2 и 25.3 от раздел I на част A на приложение IV към посочената директива.
2. Разрешението за предвиждане на дерогации, посочено в параграф 1, се прилага за:
а)
картофи за посев от сортовете Atlantic, „Donna“, „Kennebec“, „Russet Burbank“, „Sebago“ и „Shepody“, с произход от провинциите New Brunswick и остров Принц Едуард в Канада (по-нататък наричани „картофите за посев“);
б)
картофи за посев, които отговарят на условията, предвидени в членове 2-13, в допълнение към изискванията, посочени в приложения I, II и IV към Директива 2000/29/ЕО;
в)
за сезоните за търговия с картофи от 1 декември до 31 март всяка година до 31 март 2014 г.
Член 2
1. В провинциите New Brunswick или остров Принц Едуард картофите за посев трябва да са произведени в полета, разположени в район, който, независимо дали полетата се обработват от производители на картофи от или извън тази зона, отговаря на условията, определени в параграфи 2-9.
2. Зоната трябва да е официално обявена от Канадската агенция за инспекция на храните за свободна от вироида, причиняващ вретеновидна деформация на клубените, и от Clavibacter michiganensis (Smith) Davis et al. ssp. sepedonicus (Spieckermann et Kotthoff) Davis et al. (по-нататък наричан „Clavibacter michiganensis“).
По отношение на Epitrix cucumeris, Epitrix similaris, Epitrix subcrinita и Epitrix tuberis картофите за посев са били почистени с четка с цел физическо отстраняване на вредителите, ако има такива, и почистване на клубените от пръстта.
3. Зоната обхваща:
а)
полета, притежавани или наети от поне три различни производителя на картофи; или
б)
площ от поне четири квадратни километра, напълно оградена от вода или от полета, на която в рамките на трите предходни години не са били открити вредителите, посочени в параграф 2.
4. Всички произведени в зоната картофи са първо пряко поколение на картофи за посев от категория „Pre-elite“, „Elite I“, „Elite II“, „Elite III“ или „Elite IV“, произведени в предприятия, квалифицирани за производството на картофи за посев от категориите „Pre-elite“ или „Elite I“, които са официални предприятия или официално определени и контролирани за тази цел предприятия.
5. Площта, разпределена за производството на картофи за посев, които не са окончателно сертифицирани като картофи за посев, не бива да надвишава една пета от общата площ, разпределена за сертифициране.
6. Съответните официални органи на Канада трябва да са извършвали ежегодно систематични и представителни проучвания, най-малко в продължение на последните пет години, при подходящи условия, за откриване наличието на вироида, причиняващ вретеновидна деформация при клубените, или на Clavibacter michiganensis, върху всички полета с картофени насаждения, разположени в зоната, както и върху картофите, събрани на тях, включително подходящи лабораторни изследвания, и тези изследвания да не са довели до утвърдителна констатация или друг елемент, който би попречил на обявяването на тази зона за зона, свободна от вредители.
7. Непосредствено преди износа, по време на съответно официално изследване за картофите за посев е установено, че са свободни от Epitrix cucumeris, Epitrix similaris, Epitrix subcrinita и Epitrix tuberis, както и от симптомите за тяхното наличие, и са почистени от пръстта.
8. Приети са законодателни, административни или други мерки с цел да се гарантира, че:
а)
в зоната не могат да бъдат внасяни картофи от зони в Канада, различни от обявените за свободни от причиняващ вретеновидна деформация на клубените вироид и от Clavibacter michiganensis, нито от държави, за които е известно, че са засегнати от тези вредители;
б)
картофите с произход от зоната и контейнерите, опаковъчните материали, превозните средства, оборудването за окачествяване и обработка, използвани в тази зона, не могат да влизат в контакт с картофи с произход от зони, различни от обявените за свободни от вредители, нито с контейнери, опаковъчни материали или превозни средства или оборудване за окачествяване и обработка, използвани в зони, различни от обявените за свободни от вредители.
9. Преди въвеждането на картофи за посев в Съюза Канадската агенция за инспекция на храните следва да предостави на Комисията пълен списък на зоните, обявени за свободни от вредителите, посочени в параграф 2, придружен от технически доклад, който се актуализира всяка година, за фитосанитарното състояние на производството на картофи за посев през предходната година.
Член 3
Картофите за посев трябва да са официално сертифицирани от съответните канадски органи като картофи за посев, отговарящи поне на условията, определени за категория „Foundation“.
Член 4
1. От всяка партида от 25 тона или по-малко, предназначена за износ за Съюза, се взема официално пробa, състояща се от най-малко 200 клубена картофи за посев.
2. Дадена партида може да се състои само от клубените на един сорт и клас, които са произведени от едно-единствено предприятие и носят същия референтен номер.
3. Пробите се изследват в официалните лаборатории, с цел да се открие евентуално наличие на Clavibacter michiganensis. Изследванията се извършват върху целия обем на пробата, като се използва методът за откриване и диагностика на Clavibacter michiganensis върху партиди от клубени на картофи за посев, както е посочено в Директива 93/85/ЕИО (3).
Член 5
Картофите за посев, предназначени за износ за Съюза, са предмет на законодателни, административни и други мерки, за да се гарантира:
а)
прекият надзор и контрол на Канадската агенция за инспекция на храните върху:
i)
процеса на вземане на проби, т.е. събирането, маркирането и запечатването;
ii)
системата за етикетиране, посредством подходящи процедури за отчетност по отношение на етикетите, така че за всяка партида картофи за посев в рамките на всяка пратка, изпратена за Съюза, се използва и прикрепя за торбите номериран етикет, отделно от етикетите за серитифициране;
iii)
съответния цветови код, отговарящ на определен вносител в държавата-членка на вноса;
б)
че по време на натоварването на кораба две запечатани торби с картофи за посев от всяка партида, изпратена за Съюза, се пазят отделно и съхраняват под надзора и контрола на Канадската агенция за инспекция на храните, поне до получаване на резултатите от изследванията, упоменати в член 10;
в)
че партидите се съхраняват поотделно при всички операции, включително при превоза, поне до доставката до обектите на вносителите, упоменати в член 7.
Член 6
1. Изискваният фитосанитарен сертификат се изготвя поотделно за всяка пратка и само ако е установено от участващите учени, че изследванията, упоменати в член 4, не пораждат съмнения или не са установили наличие на Clavibacter michiganensis в пратката и, по-специално, че е доказано, че няма заразяване.
2. Фитосанитарният сертификат съдържа следната информация в рубриката „Допълнителна декларация“:
а)
потвърждение за съответствие с условията, определени в членове 2, 3 и 4, включително и, когато се прилага втората алинея на член 2, параграф 2, изрично потвърждение, че картофите за посев са били почистени с четка в съответствие с тази разпоредба;
б)
наименованието на предприятието или предприятията, които са произвели партидите картофи за посев;
в)
съответните партидни номера на сертифициране на съответните картофи за посев;
г)
наименованието на зоната, упомената в член 2;
д)
наименованието на предприятието, упоменато в член 2, параграф 4; както и
е)
броя на торбите.
3. Във фитосанитарния сертификат се посочва, в графа „Отличителни белези“, цветовият код, съответстващ на определен вносител във внасящата държава-членка, както и подробности относно номерирания етикет, използван за всяка партида картофи за посев в рамките на всяка пратка.
4. Документите, прикрепени към фитосанитарния сертификат като неделима част от сертификата, се отнасят именно за този сертификат, както по отношение на описанието, така и по отношение на количеството на картофите за посев.
Член 7
1. Вносителят предоставя на отговорните официални органи в съответната държава-членка предварително уведомление за въвеждането на всяка пратка, достатъчно време преди въвеждането ѝ в Съюза, както е посочено в член 2, параграф 1, буква ж) от Директива 2000/29/ЕО, като предоставя подробна информация за следното:
а)
сорта на картофите за посев;
б)
количеството;
в)
декларираната дата на внос;
г)
наименованията и адресите на обектите на вносителите на картофите за посев и производителите, колективните складове или спедиторските центрове, вписани в съответствие с член 1 от Директива 93/50/ЕИО на Комисията (4).
Съответната държава-членка незабавно предава тези данни и последващите им изменения на Комисията.
2. Към момента на вноса вносителят предоставя потвърждение на данните, съдържащи се в предварителното уведомление, упоменато в параграф 1, на отговорните официални органи в съответната държава-членка.
Член 8
В рамките на Съюза могат да бъдат внасяни картофи за посев само през следните пристанища:
а)
Авейро;
б)
Лисабон;
в)
Порто;
г)
Генуа;
д)
Ла Специя;
е)
Ливорно;
ж)
Неапол;
з)
Равена;
и)
Салерно;
й)
Савона;
к)
Лемесос;
л)
Ларнака;
м)
Марсашлок;
н)
Валета;
о)
Синес;
п)
Пиреус.
Член 9
Проверките, изисквани съгласно член 13, параграф 1 от Директива 2000/29/ЕО, се извършват от официални отговорни органи.
Комисията определя до каква степен проверките, упоменати в третото тире на член 21, параграф 3 от същата директива, следва да бъдат интегрирани в програмата за инспекции в съответствие с петата алинея на член 21, параграф 5 от посочената директива.
Отговорните официални органи и, по целесъобразност, експертите, посочени в първата алинея на член 21, параграф 1, проверяват обектите на вносителите, за да потвърдят подробните данни за количествата картофи за посев, внесени от Канада, цветовия код, номерираните етикети и местоназначенията за засаждане на обектите, вписани в съответствие с член 1 от Директива 93/50/ЕИО.
Член 10
1. Отговорните официални органи на държавите-членки на вноса вземат проба от най-малко от 200 клубена на партида от 25 тона или по-малко от всяка от пакетираните партиди картофи за посев, предназначени за внос съгласно настоящото решение, за официално изследване за наличие на Clavibacter michiganensis в съответствие с метода за откриване и диагностика на Clavibacter michiganensis, описан в Директива 93/85/ЕИО.
2. Партидите картофи за посев трябва да останат изолирани и под официален контрол и не могат да бъдат продавани или използвани, докато не бъде установено, че при изследванията, упоменати в параграф 1, не е било заподозряно или открито наличие на Clavibacter michiganensis. Внесените количества не могат да превишават подходящото за провеждането на изследванията количество, като се вземат предвид наличните за тази цел съоръжения.
3. Пробите, упоменати в параграф 1, се съхраняват на разположение за последващо изследване от останалите държави-членки. Отговорните официални органи на държавата-членка, която се ползва от тази дерогация, са длъжни, най-късно до 15 април на всяка календарна година, в която е осъществен вносът, да уведомят Комисията с оглед на организирането на това изследване и на записването на резултатите от него.
4. За Epitrix cucumeris, Epitrix similaris, Epitrix subcrinita и Epitrix tuberis всяка пратка трябва да бъде проверена, за да се потвърди, че посадъчният материал от картофи не е засегнат от тези вредители, от техните симптоми и от почвата.
Член 11
Картофите за посев се засаждат само на обекти в държавата-членка на вноса, за които е възможно да бъдат проследени имената и адресите на засегнатите обекти. Това ограничение обаче не се прилага за крайни потребители, които засаждат внесените картофи за посев и потребители, които продават само на местния пазар.
За тези обекти картофите, произведени от такива картофи за посев, трябва да бъдат съответно опаковани и етикетирани и върху тях да е посочен номерът на обектите, вписани в съответствие с Директива 93/50/ЕИО, както и канадският произход на използваните картофи за посев. Тези картофи могат да бъдат пренасяни в рамките на държавите-членки само след одобрение от отговорните официални органи, като се вземат предвид резултатите от инспекцията, упомената в член 12.
Член 12
По време на вегетативния период, следващ въвеждането, подходящ дял от растенията се подлага на инспекция от отговорните официални органи в подходящо време, на обектите, изброени в съответствие с Директива 93/50/ЕИО, или на обектите, упоменати в член 11.
Член 13
Картофите, произведени от картофи за посев, въведени съгласно настоящото решение:
а)
не се сертифицират като картофи за посев; и
б)
трябва да се използват единствено като картофи за консумация.
Член 14
Държавите-членки на вноса уведомяват останалите държави-членки и Комисията съгласно процедурата за предварително уведомяване, посочена в член 7, параграф 1, за всяко използване на разрешението за предвиждане на дерогации съгласно настоящото решение.
Държавата-членка на вноса предоставя на Комисията и на останалите държави-членки до 1 юни на всяка календарна година, в която вносът се осъществява, информация за сумите (партиди от картофи за посев/пратки), внесени съгласно настоящото решение, и подробен технически доклад от официалното изследване, упоменато в член 10.
В случаите, в които държавите-членки са извършили официални изследвания на пробите, упоменати в член 10, подробните технически доклади от тези изследвания се представят на другите държави-членки и на Комисията преди 1 юни на всяка календарна година.
На Комисията следва да бъдат предоставени копия от всички фитосанитарни удостоверения.
Член 15
Разрешението за предвиждане на дерогации, посочено в член 1, се отнема преди 31 март 2014 г., ако:
а)
разпоредбите, определени в членове 2-13;
i)
се окажат недостатъчни за предотвратяване на въвеждането в рамките на Съюза на вредителите, посочени в член 2, или
ii)
не са били спазени;
б)
налице са елементи, които са в ущърб на правилното функциониране на „зоната, свободна от вредители“ в Канада.
Член 16
Адресати на настоящото решение са Република Гърция, Кралство Испания, Италианската република, Република Кипър, Република Малта и Португалската република.
Съставено в Брюксел на 28 ноември 2011 година.
DECISIONE DI ESECUZIONE DELLA COMMISSIONE
del 28 novembre 2011
che autorizza alcuni Stati membri a concedere deroghe temporanee a talune disposizioni della direttiva 2000/29/CE del Consiglio per quanto riguarda i tuberi-seme di patata originari di alcune province del Canada
[notificata con il numero C(2011) 8633]
(I testi in lingua greca, italiana, maltese, portoghese e spagnola sono i soli facenti fede)
(2011/778/UE)
LA COMMISSIONE EUROPEA,
visto il trattato sul funzionamento dell’Unione europea,
vista la direttiva 2000/29/CE del Consiglio, dell’8 maggio 2000, concernente le misure di protezione contro l’introduzione nella Comunità di organismi nocivi ai vegetali o ai prodotti vegetali e contro la loro diffusione nella Comunità (1), in particolare l’articolo 15, paragrafo 1,
considerando quanto segue:
(1)
Ai sensi della direttiva 2000/29/CE i tuberi-seme di patata originari del continente Americano non possono essere introdotti nell’Unione. Tuttavia la direttiva summenzionata prevede alcune deroghe a tale norma, a condizione che non vi sia alcun rischio di diffusione di organismi nocivi.
(2)
La decisione 2003/61/CE della Commissione, del 27 gennaio 2003, che autorizza alcuni Stati membri a concedere deroghe temporanee a talune disposizioni della direttiva 2000/29/CE per quanto riguarda i tuberi-seme di patata originari di alcune province del Canada (2), è stata modificata varie volte in modo sostanziale. Dato che il Portogallo ha richiesto una proroga per suddette deroghe e sono necessarie ulteriori modifiche, tale decisione va sostituita.
(3)
Il Canada è ora completamente esente dal viroide dell’affusolamento dei tuberi di patata ma non ancora del tutto dal Clavibacter michiganensis (Smith) Davis et al. ssp. sepedonicus (Spieckermann et Kotthoff) Davis et al. («Clavibacter michiganenis»).
(4)
Dalle informazioni fornite dal Canada, risulta che tale paese ha messo in atto un programma di eradicazione del Clavibacter michiganensis nelle province di New Brunswick e Isola Principe Edoardo e si può ragionevolmente ritenere che tale programma sia efficace in talune zone delle suddette province. Ciò consente di escludere il rischio di diffusione del Clavibacter michiganensis, sempreché siano rispettate talune condizioni tecniche.
(5)
Secondo le notifiche più recenti previste dalla direttiva 2000/29/CE è stato individuato l’Epitrix similaris all’interno dell’Unione, precisamente nel Portogallo e in una regione della Spagna. Una successiva valutazione del rischio fitosanitario effettuata su Epitrix spp ha dimostrato che alcune specie di Epitrix causano dei danni ai tuberi di patata (Epitrix cucumeris, Epitrix similaris, Epitrix subcrinita ed Epitrix tuberis). Ne è emerso anche che nel Canada è nota la presenza di alcune specie di Epitrix.
(6)
Data la situazione invariata riguardo al viroide dell’affusolamento dei tuberi di patata e del Clavibacter michiganensis e nonostante la presenza dell’Epitrix spp. nel Canada, l’autorizzazione a concedere deroghe continua a essere giustificata. Occorre tuttavia introdurre disposizioni riguardanti le specie di Epitrix che danneggiano i tuberi di patata.
(7)
Le misure di cui alla presente decisione sono conformi al parere del comitato fitosanitario permanente,
HA ADOTTATO LA PRESENTE DECISIONE:
Articolo 1
1. Grecia, Spagna, Italia, Cipro, Malta e Portogallo sono autorizzati a concedere deroghe:
a)
all’articolo 4, paragrafo 1, della direttiva 2000/29/CE relativamente al divieto di cui all’allegato III, parte A, punto 10;
b)
all’articolo 5, paragrafo 1, della direttiva 2000/29/CE e l’articolo 13, paragrafo 1, lettera i), terzo trattino della medesima direttiva per quanto attiene ai requisiti speciali di cui all’allegato IV, parte A, sezione I, punti 25.2 e 25.3.
2. L’autorizzazione a concedere deroghe di cui al primo paragrafo si applica:
a)
ai tuberi-seme di patata delle varietà «Atlantic», «Donna», «Kennebec», «Russet Burbank», «Sebago» e «Shepody» originari delle province canadesi New Brunswick e Isola Principe Edoardo («i tuberi-seme»);
b)
ai tuberi-seme che soddisfino le condizioni stabilite dagli articoli dal 2 al 13, nonché i requisiti stabiliti negli allegati I, II e IV della direttiva 2000/29/CE;
c)
alle campagne di commercializzazione di tuberi-seme di patata dal 1o dicembre al 31 marzo di ogni anno fino al 31 marzo 2014.
Articolo 2
1. I tuberi-seme originari delle province di New Brunswick e Isola Principe Edoardo devono essere stati prodotti all’interno di zone che soddisfino le condizioni di cui ai paragrafi dal 2 al 9, indipendentemente dal fatto che gli appezzamenti siano coltivati da produttori situati all’interno o all’esterno delle zone in questione.
2. La zona deve essere stata ufficialmente dichiarata esente sia dal viroide dell’affusolamento del tubero di patata, sia dal Clavibacter michiganensis (Smith) Davis et al. ssp. sepedonicus (Spieckermann et Kotthoff) Davis et al. («Clavibacter michiganensis») dalla Canadian Food Inspection Agency.
Per quanto riguarda Epitrix cucumeris, Epitrix similaris, Epitrix subcrinta ed Epitrix tuberis, i tuberi-seme devono essere stati ripuliti e liberati dai residui di terra per rimuovere, se presenti, tali organismi nocivi.
3. La zona deve:
a)
essere costituita da appezzamenti appartenenti o affittati da almeno tre diversi produttori di patate; oppure
b)
avere una superficie di almeno 4 km2 ed essere circondata interamente da acqua o da terreni in cui nei tre anni precedenti non è stata riscontrata la presenza degli organismi nocivi di cui al paragrafo 2.
4. Tutte le patate prodotte nella zona devono costituire la prima discendenza diretta di tuberi-seme delle categorie «Pre-Elite», «Elite I», «Elite II», «Elite III» o «Elite IV», prodotte in aziende qualificate per la produzione di tuberi-seme delle categorie «Pre-Elite» o «Elite I» e che siano aziende ufficiali o aziende ufficialmente designate e controllate a tal fine.
5. La superficie utilizzata per la produzione di tuberi-seme di patata che non sono definitivamente certificati come tuberi-seme non deve essere superiore a un quinto della superficie totale indicata per la certificazione.
6. Da controlli annuali sistematici e rappresentativi, comprendenti adeguate prove di laboratorio, effettuati dalle autorità canadesi competenti in condizioni adeguate almeno nei cinque anni precedenti per l’individuazione della presenza del viroide dell’affusolamento dei tuberi di patata e del Clavibacter michiganensis su tutti i campi di patate situati nella zona e sulle patate in essi raccolte non devono essere emersi risultati positivi né altri elementi che ostino al riconoscimento di dette zone come esenti dalla malattia.
7. Immediatamente prima dell’esportazione va effettuato un adeguato esame ufficiale per accertare che i tuberi-seme siano esenti da Epitrix cucumeris, Epitrix similaris, Epitrix subcrinta, Epitrix tuberis o dai sintomi causati da tali specie e che non siano presenti residui di terra.
8. Devono essere adottate le disposizioni legislative, amministrative o di altra natura necessarie per garantire che:
a)
non possono essere introdotte in tale zona patate originarie di zone del Canada diverse da quelle dichiarate esenti dal viroide dell’affusolamento dei tuberi di patata e dal Clavibacter michiganensis o di paesi in cui è nota la presenza degli organismi nocivi;
b)
le patate originarie di tale zona e i contenitori, il materiale di imballaggio, i veicoli e le attrezzature di movimentazione, cernita e preparazione non possono entrare in contatto con patate originarie di zone diverse da quelle dichiarate esenti dalla malattia o con materiali o attrezzature del tipo sopra indicato utilizzati in queste zone.
9. Prima dell’introduzione dei tuberi-seme nell’Unione, la Canadian Food Inspection Agency trasmette alla Commissione un elenco completo delle zone dichiarate esenti dagli organismi nocivi menzionati al paragrafo 2, corredato di una relazione tecnica, aggiornata ogni anno, sulle condizioni fitosanitarie della produzione di tuberi-seme nell’anno precedente.
Articolo 3
I tuberi-seme devono essere ufficialmente certificati come tuberi-seme di patata rispondenti almeno ai requisiti previsti per la categoria «Foundation».
Articolo 4
1. Da ciascuna partita destinata a essere esportata verso l’Unione sono ufficialmente prelevati campioni di almeno 200 tuberi-seme di patata per ogni partita pari o inferiore a 25 tonnellate.
2. Ciascuna partita è costituita soltanto da tuberi-seme di patata di un’unica varietà e classe, prodotti in un’unica azienda agricola e recanti lo stesso numero di riferimento.
3. I campioni sono esaminati da laboratori ufficiali al fine di individuare l’eventuale presenza del Clavibacter michiganensis. Gli esami sono effettuati sui campioni interi applicando il metodo per l’individuazione e la diagnosi del Clavibacter michiganensis in serie di tuberi-seme di patata stabilito nella direttiva 93/85/CEE del Consiglio (3).
Articolo 5
I tuberi-seme destinati a essere esportati verso l’Unione devono essere stati oggetto di provvedimenti legislativi, amministrativi o di altra natura intesi a garantire:
a)
che la Canadian Food Inspection Agency sorvegli e controlli direttamente:
i)
la procedura di campionamento, ossia la raccolta, la marcatura e la sigillatura;
ii)
il sistema di etichettatura mediante un adeguato controllo delle etichette onde garantire che per ogni partita di tuberi-seme di ciascuna spedizione inviata nell’Unione venga utilizzata un’etichetta numerata, cucita sui sacchi separatamente dalle etichette di certificazione;
iii)
il codice cromatico corrispondente a un determinato importatore nello Stato membro d’importazione;
b)
che al momento del carico della nave due sacchi sigillati di patate di ogni partita inviata nell’Unione vengano messi da parte e conservati sotto il controllo della Canadian Food Inspection Agency almeno fin quando saranno disponibili i risultati completi degli esami di cui all’articolo 10;
c)
che le partite devono essere tenute separate durante tutte le operazioni, compreso il trasporto, almeno fino alla consegna presso i locali degli importatori di cui all’articolo 7.
Articolo 6
1. Il certificato fitosanitario richiesto deve essere compilato separatamente per ciascuna spedizione e soltanto se gli analisti che hanno partecipato agli esami hanno accertato che le prove di cui all’articolo 4 non hanno dato motivo di sospettare o permesso di individuare la presenza del Clavibacter michiganensis nella partita e che, in particolare, la prova IF ha dato esito negativo.
2. Nel riquadro «Dichiarazione supplementare» il certificato fitosanitario deve recare le seguenti informazioni:
a)
la conferma del fatto che sono state rispettate le condizioni previste agli articoli 2, 3 e 4, compresa la conferma esplicita che i tuberi-seme di patata sono stati ripuliti secondo le disposizioni dell’articolo 2, paragrafo 2, secondo comma;
b)
il nome dell’azienda o delle aziende in cui sono state prodotte le partite di tuberi-seme certificate;
c)
i numeri delle partite di tuberi-seme certificate;
d)
il nome della zona di cui all’articolo 2;
e)
il nome dell’azienda di cui all’articolo 2, paragrafo 4; e
f)
il numero di sacchi.
3. Il riquadro «Marchi di riconoscimento» del certificato fitosanitario deve recare il codice cromatico che corrisponde a un determinato importatore nello Stato membro importatore e l’indicazione dell’etichetta numerata utilizzata per ciascuna partita di tuberi-seme di ogni singola spedizione.
4. I documenti allegati al certificato fitosanitario come parte integrante di esso si riferiranno esattamente al certificato in questione sia per la descrizione, sia per la quantità di tuberi-seme di patata.
Articolo 7
1. Prima di introdurre il prodotto nell’Unione l’importatore notifica ogni introduzione con sufficiente anticipo agli organismi ufficiali responsabili nello Stato membro interessato fornendo le seguenti indicazioni in conformità dell’articolo 2, paragrafo 1, lettera g), della direttiva 2000/29/CE:
a)
la varietà dei tuberi-seme di patata;
b)
la quantità;
c)
la data d’importazione dichiarata;
d)
i nomi e gli indirizzi degli impianti degli importatori dei tuberi-seme e dei produttori, dei centri di raccolta e dei centri di spedizione registrati secondo le disposizioni dell’articolo 1 della direttiva 93/50/CEE della Commissione (4).
Lo Stato membro interessato trasmette immediatamente tali informazioni e qualsiasi ulteriore modifica alla Commissione.
2. Al momento dell’introduzione l’importatore conferma le informazioni comunicate nella notifica preventiva di cui al paragrafo 1 agli organismi ufficiali responsabili nello Stato membro interessato.
Articolo 8
I tuberi-seme di patata possono essere introdotti nell’Unione soltanto se sbarcati nei seguenti porti:
a)
Aveiro;
b)
Lisbona;
c)
Porto;
d)
Genova;
e)
La Spezia;
f)
Livorno;
g)
Napoli;
h)
Ravenna;
i)
Salerno;
j)
Savona;
k)
Lemesos;
l)
Larnaca;
m)
Marsaxlokk;
n)
Valletta;
o)
Sines;
p)
Pireo.
Articolo 9
Le ispezioni di cui all’articolo 13, paragrafo 1, della direttiva 2000/29/CE vengono eseguite dagli organismi ufficiali competenti.
La Commissione stabilisce in quale misura le ispezioni di cui all’articolo 21, paragrafo 3, terzo trattino, della stessa direttiva vengono integrate nel programma di ispezione, conformemente a quanto stabilito all’articolo 21, paragrafo 5, quinto comma, di tale direttiva.
I suddetti organismi ufficiali e, se del caso, gli esperti di cui all’articolo 21, paragrafo 1, primo comma, controllano i locali degli importatori per confermare le informazioni relative alle quantità di patate importate dal Canada, il codice cromatico, le etichette numerate e le destinazioni d’impianto presso i locali registrati a norma della direttiva 93/50/CEE, articolo 1.
Articolo 10
1. Gli organismi ufficiali responsabili degli Stati membri importatori prelevano un campione di almeno 200 tuberi da ciascuna partita non sfusa pari o inferiore a 25 tonnellate destinata a essere importata a norma della presente decisione, da sottoporre a esame ufficiale per l’accertamento della presenza del Clavibacter michiganensis applicando il metodo stabilito per l’individuazione e la diagnosi del Clavibacter michiganensis come previsto dalla direttiva 93/85/CEE.
2. Le partite devono essere tenute separate, sotto controllo ufficiale, e non possono essere commercializzate o impiegate finché non sia stato accertato che non è stata sospettata né individuata la presenza del Clavibacter michiganensis di cui al paragrafo 1. Il totale delle partite importate non deve eccedere il quantitativo adeguato per gli esami sopra indicati, tenuto conto delle attrezzature disponibili a tale scopo.
3. I campioni di cui al paragrafo 1 sono tenuti a disposizione per ulteriori esami da parte di altri Stati membri. Gli organismi ufficiali responsabili dello Stato membro che fa uso del diritto di deroga comunicano alla Commissione, entro il 15 Aprile di ciascun anno in cui hanno luogo le importazioni, le informazioni utili ai fini dell’organizzazione di tali esami e della registrazione dei risultati.
4. Per quanto riguarda Epitrix cucumeris, Epitrix similaris, Epitrix subcrinta ed Epitrix tuberis, ogni spedizione viene ispezionata per confermare che i tuberi-seme di patata siano esenti da tali organismi nocivi, nonché dai sintomi da essi causati e che non siano presenti residui di terra.
Articolo 11
I tuberi-seme di patata devono essere piantati esclusivamente in luoghi dello Stato membro importatore dei quali è possibile rintracciare nome e indirizzo. La presente disposizione non si applica nel caso di utilizzatori finali che piantano i tuberi-seme importati o di utilizzatori che vendono unicamente sul mercato locale.
Per quanto riguarda tali luoghi, le patate prodotte con tali tuberi-seme sono imballate ed etichettate in conformità e recano il numero dei luoghi elencati secondo le disposizioni della direttiva 93/50/CEE, nonché l’indicazione dell’origine canadese dei tuberi-seme utilizzati. Tali patate possono essere trasportate all’interno degli Stati membri soltanto previa autorizzazione da parte degli organismi ufficiali responsabili, tenuto conto dei risultati dell’ispezione di cui all’articolo 12.
Articolo 12
In momenti opportuni del periodo vegetativo che segue l’introduzione, gli organismi ufficiali responsabili ispezionano un’adeguata proporzione delle piante presso i luoghi registrati secondo le disposizioni della direttiva 93/50/CEE o quelli menzionati all’articolo 11.
Articolo 13
Le patate prodotte con i tuberi-seme introdotti a norma della presente decisione:
a)
non sono certificate come tuberi-seme; e
b)
sono destinate unicamente al consumo.
Articolo 14
Qualora si avvalgano della facoltà di concedere deroghe in virtù della presente decisione, gli Stati membri d’importazione ne informano gli altri Stati membri e la Commissione mediante la notifica preventiva di cui all’articolo 7, paragrafo 1.
Anteriormente al 1o giugno di ogni anno civile in cui hanno luogo le importazioni gli Stati membri importatori comunicano alla Commissione e agli altri Stati membri i quantitativi (partite di tuberi-seme di patata/spedizioni) importati in base alla presente decisione allegando una relazione tecnica particolareggiata sugli esami ufficiali di cui all’articolo 10.
Qualora gli Stati membri abbiano effettuato esami ufficiali sui campioni in conformità all’articolo 10, le relazioni tecniche particolareggiate di tali esami sono trasmesse agli Stati membri e alla Commissione anteriormente al 1o giugno di ciascun anno civile.
Copia di ciascun certificato fitosanitario viene inviata alla Commissione.
Articolo 15
L’autorizzazione a concedere deroghe in conformità all’articolo 1 viene revocata anteriormente al 31 marzo 2014 qualora:
a)
le disposizioni previste agli articoli dal 2 al 13:
i)
si rivelino insufficienti a impedire l’introduzione nell’Unione degli organismi nocivi di cui all’articolo 2; oppure
ii)
non siano state rispettate;
b)
emergono elementi ostativi al corretto funzionamento del principio di «zona esente» in Canada.
Articolo 16
La Repubblica ellenica, il Regno di Spagna, la Repubblica italiana, la Repubblica di Cipro, la Repubblica di Malta e la Repubblica portoghese sono destinatari della presente decisione.
Fatto a Bruxelles, il 28 novembre 2011