РЕШЕНИЕ НА КОМИСИЯТА
от 13 декември 2010 година
за формулиране на критерии за прилагането в танкери за втечнен природен газ на алтернативни технологични методи вместо използването на нискосернисти корабни горива, отговарящи на изискванията на член 4б от Директива 1999/32/ЕО на Съвета относно намаляването на съдържанието на сяра в определени течни горива, изменена с Директива 2005/33/ЕО на Европейския парламент и на Съвета относно съдържанието на сяра в корабните горива
(нотифицирано под номер C(2010) 8753)
(текст от значение за ЕИП)
(2010/769/ЕС)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Директива 1999/32/ЕО на Съвета от 26 април 1999 г. относно намаляването на съдържанието на сяра в определени течни горива (1), изменена с Директива 2005/33/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (2), и по-специално член 4в от цитираната директива,
като има предвид, че:
(1)
Съгласно член 4б от директивата се изисква от 1 януари 2010 г. корабите да не използват, когато са закотвени в пристанища на Общността, корабни горива със съдържание на сяра над 0,1 тегловни процента. Това изискване, обаче, не се отнася за горивата, използвани на борда на кораби, прилагащи одобрени технологии за намаление на емисиите съгласно член 4в.
(2)
В член 4в, параграф 4 е посочено, че държавите-членки могат да разрешават на корабите да използват вместо нискосернисти корабни горива, отговарящи на изискванията на член 4б, одобрена технология за намаление на емисиите, при условие че тези кораби постигат дълготрайни намаления на емисиите, които са най-малкото равностойни на намаленията, които биха постигнали чрез прилагане на посочените в директивата ограничения за съдържанието на сяра в горивата.
(3)
В член 4в, параграф 3 е предвидено да бъдат формулирани критерии за използването на технологични методи за намаление на емисиите от страна на кораби под всякакъв флаг, намиращи се в закрити пристанища и устия в Общността, в съответствие с процедурата, посочена в член 9, параграф 2 от директивата. Тези критерии следва да бъдат съобщени на Международната морска организация (IMO).
(4)
Често танкерите за втечнен природен газ разполагат с предназначени за два вида гориво котли, които могат да използват и изпарилата се част от втечнения природен газ, и тежко корабно гориво, за цели по задвижването на кораба и за операции по товара. За да могат да изпълняват изискванията на директивата, повечето от танкерите за втечнен природен газ, посещаващи пристанища в ЕС, биха могли да използват технология за намаление на емисиите чрез използване на смес от корабни горива и от изпарилата се част от втечнения природен газ, така че генерираните серни емисии да съответстват на тези при изгарянето на корабно гориво със съдържание на сяра равно на или под 0,1 %.
(5)
В дългосрочен план, изпарилата се част от втечнения природен газ би могло да се използва като основно гориво при закотвено положение, като по този начин се постигнат по-малки серни емисии в сравнение с емисиите при използване на горива, чието съдържание на сяра отговаря на предписаните в директивата норми.
(6)
Предвидените в настоящото решение мерки са в съответствие със становището на Комитета, създаден съгласно член 9, параграф 2 от директивата,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
Танкер за втечнен природен газ (LNG Carrier) се нарича кораб, който е конструиран или приспособен и се използва за превоз в насипно състояние на втечнен природен газ, съгласно определението в Международния правилник за конструиране и съоръжаване на кораби, превозващи втечнен природен газ в насипно състояние (International Code for the Construction and Equipment of Ships Carrying Liquefied Gases in Bulk - IGC Code).
Член 2
При постигането на съответствие с изискването за намаление на корабните емисии посредством алтернативен технологичен метод за намаление на емисиите, основаващ се на използването на смес от корабно гориво и на изпарилата се част от втечнения природен газ, танкерите за втечнен природен газ следва да използват и да спазват изчислителните критерии, формулирани в приложението.
Танкерите за втечнен природен газ могат да използват този алтернативен технологичен метод за намаление на емисиите при закотвено положение в пристанищата на Общността, като се допуска достатъчно време за екипажа да изпълни необходимите дейности за преминаване към работен режим с използване на смес от корабно гориво и изпарилата се част от втечнения природен газ възможно най-рано след пристигането на танкера при котвената стоянка, и съответно за изключване на този режим възможно най-късно преди отплаването.
Член 3
Постигнатото намаление на емисиите на серни оксиди в резултат на посочения в член 2 метод трябва да е поне равностойно на намалението на емисии, което би било постигнато при спазване на формулираните в директивата пределни стойности за съдържание на сяра в корабното гориво.
Член 4
Държавите-членки следва да изискват от танкерите за втечнен природен газ, които използват алтернативния технологичен метод за намаление на емисиите и посещават пристанища под тяхна юрисдикция, да правят подробни записи в корабния дневник относно количествата и вида на използваните на борда горива. За тази цел, посочените кораби следва да са съоръжени със системи за непрекъснат мониторинг и измерване на изпаряващия се втечнен природен газ и на потреблението на корабно гориво.
Член 5
Държавите-членки следва да вземат необходимите мерки за мониторинг и проверка на използването на алтернативния технологичен метод за намаление на емисиите в закотвено положение, по отношение на постигнатото намаление на емисиите от страна на танкерите за втечнен природен газ.
Член 6
Адресати на настоящото решение са държавите-членки.
Съставено в Брюксел на 13 декември 2010 година.
DECISIONE DELLA COMMISSIONE
del 13 dicembre 2010
relativa alla definizione dei criteri per l’uso da parte delle navi da trasporto di gas naturale liquefatto di metodi tecnologici alternativi all’utilizzo di combustibili per uso marittimo a basso tenore di zolfo conformi all’articolo 4 ter della direttiva 1999/32/CE del Consiglio relativa alla riduzione del tenore di zolfo di alcuni combustibili liquidi, modificata dalla direttiva 2005/33/CE del Parlamento europeo e del Consiglio relativa al tenore di zolfo dei combustibili per uso marittimo
[notificata con il numero C(2010) 8753]
(Testo rilevante ai fini del SEE)
(2010/769/UE)
LA COMMISSIONE EUROPEA,
visto il trattato sul funzionamento dell’Unione europea,
vista la direttiva 1999/32/CE del Consiglio, del 26 aprile 1999, relativa alla riduzione del tenore di zolfo di alcuni combustibili liquidi (1), modificata dalla direttiva 2005/33/CE del Parlamento europeo e del Consiglio (2) , in particolare l’articolo 4 ter,
considerando quanto segue:
(1)
L’articolo 4 ter della direttiva stabilisce che, a decorrere dal 1o gennaio 2010, le navi all’ormeggio nei porti comunitari non utilizzino combustibili per uso marittimo con tenore di zolfo superiore allo 0,1 % in massa. Tale disposizione non si applica tuttavia ai combustibili utilizzati a bordo delle navi che impiegano tecnologie di riduzione delle emissioni approvate conformemente all’articolo 4 quater.
(2)
L’articolo 4 quater, paragrafo 4, stabilisce che gli Stati membri possono consentire alle navi di utilizzare una tecnologia riconosciuta di riduzione delle emissioni come alternativa all’impiego di combustibili per uso marittimo a basso tenore di zolfo conformi alle disposizioni dell’articolo 4 ter, a condizione che tali navi ottengano costantemente riduzioni delle emissioni almeno equivalenti a quelle che sarebbero ottenute applicando i limiti al tenore di zolfo dei combustibili specificati nella direttiva.
(3)
L’articolo 4 quater, paragrafo 3, stabilisce che i criteri per l’impiego delle tecnologie di riduzione delle emissioni da parte delle navi battenti qualsiasi bandiera nelle baie, nei porti e negli estuari della Comunità devono essere definiti secondo la procedura di cui all’articolo 9, paragrafo 2, della direttiva e comunicati dalla Commissione all’IMO.
(4)
Le navi da trasporto di gas naturale liquefatto (metaniere) sono sovente equipaggiate di caldaie a combustione mista che utilizzano boil-off gas (BOG) e olio combustibile pesante per la propulsione e le operazioni di gestione delle merci. Al fine di soddisfare i requisiti della direttiva la maggior parte delle metaniere che attraccano nei porti della UE potrebbero utilizzare tecnologie di riduzione delle emissioni basate sull’uso di una miscela di combustibili marini e boil-off gas per produrre emissioni di zolfo pari o inferiori allo 0,1 % in massa.
(5)
Nel lungo termine il boil-off gas potrebbe essere utilizzato come combustibile primario per le navi ormeggiate, producendo così emissioni di zolfo inferiori a quelle che sarebbero ottenute applicando i limiti al tenore di zolfo dei combustibili specificati nella direttiva.
(6)
Le misure previste dalla presente decisione sono conformi al parere del comitato di regolamentazione istituito ai sensi dell’articolo 9, paragrafo 2, della direttiva,
HA ADOTTATO LA PRESENTE DECISIONE:
Articolo 1
Le navi per il trasporto di gas naturale liquefatto (metaniere) sono navi da carico costruite o adattate e utilizzate per il trasporto alla rinfusa di gas naturale liquefatto conformemente al Codice internazionale per la costruzione e le dotazioni delle navi adibite al trasporto alla rinfusa di gas liquefatti (codice IGC).
Articolo 2
Al fine di conseguire l’obiettivo di ridurre le emissioni prodotte dalle navi mediante una tecnologia alternativa basata sull’uso di una miscela di combustibili marini e boil-off gas (BOG), le metaniere devono utilizzare e rispettare i criteri di calcolo riportati in allegato.
Le metaniere possono utilizzare tale tecnologia alternativa di riduzione delle emissioni quando sono ormeggiate nei porti comunitari, consentendo all’equipaggio di disporre del tempo sufficiente per mettere in atto le misure atte a impiegare una miscela di combustibili marini e boil-off gas quanto prima una volta ormeggiata la nave e il più a lungo possibile prima della partenza.
Articolo 3
La riduzione delle emissioni ottenuta grazie all’applicazione della metodologia di cui all’articolo 2 deve essere almeno equivalente a quella che si otterrebbe applicando i limiti al tenore di zolfo dei combustibili specificati nella direttiva.
Articolo 4
Gli Stati membri impongono alle metaniere che usano la metodologia alternativa di riduzione delle emissioni e che approdano nei porti soggetti alla loro giurisdizione di indicare in dettaglio nel registro della nave il tipo e i quantitativi di combustibili utilizzati a bordo. A tal fine le navi in parola devono disporre di un equipaggiamento per il monitoraggio e la misurazione continui del consumo del boil-off gas e del combustibile marino.
Articolo 5
Gli Stati membri adottano misure adeguate per monitorare e verificare l’uso della metodologia alternativa di riduzione delle emissioni da parte delle navi ormeggiate sulla base dei dati forniti dalle metaniere relativamente alla riduzione delle emissioni effettivamente conseguita.
Articolo 6
Gli Stati membri sono destinatari della presente decisione.
Fatto a Bruxelles, il 13 dicembre 2010.