РЕШЕНИЕ 2012/285/ОВППС НА СЪВЕТА
от 31 май 2012 година
за налагане на ограничителни мерки срещу определени лица, образувания и органи, които застрашават мира, сигурността или стабилността на Република Гвинея Бисау, и за отмяна на Решение 2012/237/ОВППС
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Договора за Европейския съюз, и по-специално член 29 от него,
като има предвид, че:
(1)
На 3 май 2012 г. Съветът прие Решение 2012/237/ОВППС за налагане на ограничителни мерки срещу определени лица, образувания и органи, които застрашават мира, сигурността или стабилността на Република Гвинея Бисау (1).
(2)
На 18 май 2012 г. Съветът за сигурност на Организацията на обединените нации прие Резолюция 2048 (2012), с която бе наложена забрана за пътуване на лицата, стремящи се да възпрепятстват възстановяването на конституционния ред или които с действията си подкопават стабилността в Република Гвинея Бисау, по-специално тези, изиграли водеща роля в държавния преврат от 12 април 2012 г., и чиято цел е с действията си да подкопаят основите на правовата държава, като ограничат върховенството на гражданската власт и допринасят за безнаказаността и нестабилността в страната.
(3)
Предвид сериозната обстановка в Република Гвинея Бисау следва да бъдат добавени лица в списъка на подлежащите на ограничителни мерки лица и образувания, който се съдържа в Решение 2012/237/ОВППС.
(4)
Решение 2012/237/ОВППС следва съответно да се отмени и да се замени с настоящото решение,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
1. Държавите членки предприемат необходимите мерки за недопускане на влизането или транзитното преминаване през техните територии на:
а)
лицата, изброени в приложението към Резолюция 2048 (2012) на Съвета за сигурност на ООН, както и лицата, посочени допълнително от Съвета за сигурност или от комитета, създаден съгласно параграф 9 от Резолюция 2048 (2012) на Съвета за сигурност на ООН (наричан по-долу „комитетът“), в съответствие с параграф 6 от Резолюция 2048 (2012) на Съвета за сигурност на ООН, съгласно списъка в приложение I;
б)
лицата, необхванати от приложение I, които участват в дейности или подпомагат дейности, представляващи заплаха за мира, сигурността или стабилността на Република Гвинея Бисау, както и свързаните с тях лица, съгласно списъка в приложение II.
2. Параграф 1 не задължава държавите членки да отказват достъп на свои граждани до своята територия.
3. Параграф 1, буква а) не се прилага, когато комитетът прецени, че
а)
пътуването е оправдано поради хуманитарни нужди, включително изпълнението на религиозни задължения; или
б)
изключението би допринесло за постигането на целите за установяване на мир и национално помирение в Република Гвинея Бисау и за стабилността в региона.
4. Параграф 1, буква а) не се прилага, когато е необходимо влизане или транзитно преминаване за провеждането на съдебен процес.
5. Параграф 1, буква б) не засяга случаите, когато определена държава членка е обвързана със задължение по международното право, по-специално:
а)
в качеството си на държава - домакин на международна междуправителствена организация;
б)
като страна домакин на международна конференция, свикана от или под егидата на Организацията на обединените нации;
в)
съгласно многостранно споразумение, предоставящо привилегии и имунитети; или
г)
съгласно Договора за помирение от 1929 г. (Латеранския договор), сключен от Светия престол (Ватикана) и Италия.
6. Приема се, че параграф 5 не се прилага и в случаите, когато държава членка е страна домакин на Организацията за сигурност и сътрудничество в Европа (ОССЕ).
7. Съветът се информира надлежно във всеки един от случаите, когато някоя държава членка предостави освобождаване в съответствие с параграф 5 или 6.
8. Държавите членки могат да предоставят освобождаване от мерките, наложени с параграф 1, буква б), когато пътуването е оправдано поради спешни хуманитарни нужди или поради участие в междуправителствени срещи, включително срещи, които се провеждат с подкрепата на Съюза или чийто домакин е държава членка, поела председателството на ОССЕ, и на които се води политически диалог, пряко допринасящ за демокрацията, правата на човека и принципите на правовата държава в Република Гвинея Бисау.
9. Държава членка, която желае да предостави освобождаване съгласно параграф 8, уведомява Съвета за това в писмена форма. Счита се, че е предоставено освобождаване, освен ако един или няколко членове на Съвета не представят възражения в писмена форма в срок от два работни дни от датата на получаване на уведомлението за предложеното освобождаване. В случай че един или повече от членовете на Съвета представят възражение, Съветът въпреки това може да реши с квалифицирано мнозинство да разреши предложеното освобождаване.
10. Когато в съответствие с параграфи 5, 6, 8 и 9 държава членка разреши на посочени в приложение II лица да влязат на нейна територия или да преминат транзитно през нея, това разрешение важи само за целта, за която е дадено, и за лицата, за които се отнася.
Член 2
1. Замразяват се всички финансови средства и икономически ресурси, принадлежащи на, притежавани, държани или контролирани от физически или юридически лица, образувания или органи, които участват в дейности или подпомагат дейности, представляващи заплаха за мира, сигурността или стабилността на Република Гвинея Бисау, както и на свързаните с тях физически или юридически лица, образувания или органи, съгласно списъка в приложение III.
2. Не се предоставят, пряко или непряко, никакви финансови средства или икономически ресурси на или в полза на физическите или юридическите лица, образуванията или органите, изброени в приложение III.
3. Компетентният орган на отделна държава членка може да разреши освобождаването на някои замразени финансови средства или икономически ресурси или предоставянето на някои финансови средства или икономически ресурси при условия, които сметне за подходящи, след като установи, че финансовите средства или икономическите ресурси са:
а)
необходими за задоволяването на основни потребности на изброените в приложение III лица и на зависимите от тях членове на семейството, в това число разходи за храна, наем или ипотека, лекарства и медицинско лечение, данъци, застрахователни премии и такси за комунални услуги;
б)
предназначени изключително за заплащане на разумни по размера си професионални възнаграждения и възстановяване на направени разноски, свързани с предоставянето на правни услуги;
в)
предназначени изключително за заплащане на хонорари или такси за услуги, свързани с рутинно държане или поддържане на замразените финансови средства и икономически ресурси;
г)
необходими за извънредни разходи, при условие че най-малко две седмици преди да даде разрешение, компетентният орган е съобщил на останалите компетентни органи и на Комисията причините, поради които смята, че следва да бъде дадено конкретно разрешение.
Държавите членки уведомяват останалите държави членки и Комисията за всички дадени по настоящия параграф разрешения.
4. Чрез дерогация от параграф 1 компетентният орган на отделна държава членка може да разреши освобождаването на някои замразени финансови средства или икономически ресурси, ако са изпълнени следните условия:
а)
финансовите средства или икономическите ресурси са предмет на обезпечителна мярка, наложена в рамките на съдебно, административно или арбитражно производство преди датата на включване на физическото или юридическото лице, образуванието или органа по параграф 1 в приложение III, или на съдебно, административно или арбитражно решение, постановено преди тази дата;
б)
финансовите средства и икономическите ресурси ще бъдат използвани изключително за удовлетворяване на претенции, обезпечени с такава обезпечителна мярка или признати за основателни в това решение, в границите, установени от приложимите законови и подзаконови актове, уреждащи правата на лицата с такива претенции;
в)
обезпечителната мярка или решението не са в полза на физическо или юридическо лице, образувание или орган от списъка в приложение III;
г)
признаването на обезпечителната мярка или решението не противоречи на обществения ред в съответната държава членка.
Държавите членки уведомяват останалите държави членки и Комисията за всички дадени по настоящия параграф разрешения.
5. Параграф 2 не се прилага за добавянето към замразени сметки на:
а)
лихви и други доходи по тези сметки; или
б)
плащания, дължими по договори, споразумения или задължения, сключени или възникнали преди датата, на която тези сметки са станали предмет на разпоредбите на настоящото решение,
при условие че параграф 1 продължава да се прилага за всякакви такива лихви, други доходи и плащания.
Член 3
1. Съветът внася промени в приложение I въз основа на решенията, взети от Съвета за сигурност или от комитета.
2. Съветът, по предложение на държава членка или на върховния представител на Съюза по въпросите на външните работи и политиката на сигурност, приема при необходимост изменения на списъците, които се съдържат в приложения II и III.
3. Съветът уведомява относно решението си засегнатото физическо или юридическо лице, образувание или орган от списъка в приложение III, включително относно основанията за включването му в списъка, пряко, ако адресът е известен, или чрез публикуване на известие, за да предостави възможност на физическото или юридическото лице, образуванието или органа да представи възражения.
4. Когато има представени възражения или нови съществени доказателства, Съветът прави преглед на решението си и съответно уведомява засегнатото физическо или юридическо лице, образувание или орган от списъка в приложение III.
Член 4
За да се постигне максимално въздействие от мерките, установени с настоящото решение, Съюзът насърчава трети държави да приемат ограничителни мерки, подобни на съдържащите се в настоящото решение.
Член 5
1. Когато е целесъобразно, настоящото решение подлежи на преглед, изменение или отмяна, а именно с оглед на съответните решения на Съвета за сигурност.
2. Мерките, посочени в член 1, параграф 1, буква б) и член 2, подлежат на редовен преглед и най-малко на всеки 12 месеца. Те престават да се прилагат спрямо съответните лица и образувания, ако Съветът реши, съгласно процедурата, посочена в член 3, параграф 2, че вече не са изпълнени условията за прилагането им.
Член 6
Решение 2012/237/ОВППС се отменя.
Член 7
Настоящото решение влиза в сила в деня на публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Съставено в Брюксел на 31 май 2012 година.
DECISIONE 2012/285/PESC DEL CONSIGLIO
del 31 maggio 2012
concernente misure restrittive nei confronti di persone, entità e organismi che minacciano la pace, la sicurezza o la stabilità della Repubblica di Guinea-Bissau e che abroga la decisione 2012/237/PESC
IL CONSIGLIO DELL’UNIONE EUROPEA,
visto il trattato sull'Unione europea, in particolare l'articolo 29,
considerando quanto segue:
(1)
Il 3 maggio 2012 il Consiglio ha adottato la decisione 2012/237/PESC concernente misure restrittive nei confronti di persone, entità e organismi che minacciano la pace, la sicurezza o la stabilità della Repubblica di Guinea-Bissau (1).
(2)
Il 18 maggio 2012 il Consiglio di sicurezza delle Nazioni Unite ha adottato la risoluzione 2048 (2012), che ha imposto un divieto di viaggio per le persone che cercano di ostacolare il ripristino dell'ordine costituzionale o prendono iniziative volte a minare la stabilità della Repubblica di Guinea-Bissau, in particolare coloro che hanno avuto un ruolo di primo piano nel colpo di stato del 12 aprile 2012 e che agiscono nell'intento di indebolire lo Stato di diritto, ridurre la preminenza del potere civile e diffondere l'impunità e l'instabilità nel paese.
(3)
Tenuto conto della gravità della situazione nella Repubblica di Guinea-Bissau, altre persone dovrebbero essere inserite nell'elenco delle persone e delle entità soggette a misure restrittive riportato nella decisione 2012/237/PESC.
(4)
Occorre pertanto abrogare la decisione 2012/237/PESC e sostituirla con la presente decisione,
HA ADOTTATO LA PRESENTE DECISIONE:
Articolo 1
1. Gli Stati membri adottano le misure necessarie per impedire l'ingresso o il transito nel loro territorio:
a)
alle persone elencate nell'allegato dell'UNSCR 2048 (2012) e alle altre persone indicate dal Consiglio di sicurezza o dal comitato istituito ai sensi del punto 9 dell'UNSCR 2048 (2012) («comitato»), in conformità del punto 6 dell'UNSCR 2048 (2012), elencate nell'allegato I;
b)
alle persone non coperte dall'allegato I che intraprendono o sostengono atti che minaccino la pace, la sicurezza o la stabilità della Repubblica di Guinea-Bissau e alle persone a esse associate, elencate nell'allegato II.
2. Il paragrafo 1 non comporta l'obbligo per uno Stato membro di rifiutare l'ingresso nel suo territorio ai propri cittadini.
3. Il paragrafo 1, lettera a), non si applica se il comitato stabilisce che:
a)
il viaggio è giustificato da ragioni umanitarie, inclusi obblighi religiosi; o
b)
una deroga contribuirebbe agli obiettivi di pace e riconciliazione nazionale nella Repubblica di Guinea-Bissau e di stabilità nella regione.
4. Il paragrafo 1, lettera a), non si applica se l'ingresso o il transito sono necessari ai fini di un procedimento giudiziario.
5. Il paragrafo 1, lettera b), lascia impregiudicate le situazioni in cui uno Stato membro è vincolato da un obbligo derivante dal diritto internazionale, segnatamente:
a)
in qualità di paese che ospita un'organizzazione intergovernativa internazionale;
b)
in qualità di paese che ospita una conferenza internazionale convocata dalle Nazioni Unite o sotto gli auspici di tale organizzazione;
c)
in virtù di un accordo multilaterale che conferisce privilegi e immunità; o
d)
in virtù del trattato di conciliazione del 1929 (Patti lateranensi) concluso tra la Santa Sede (Stato della Città del Vaticano) e l'Italia.
6. Si considera che il paragrafo 5 si applica anche qualora uno Stato membro ospiti l'Organizzazione per la sicurezza e la cooperazione in Europa (OSCE).
7. Il Consiglio è debitamente informato di tutti i casi in cui uno Stato membro concede una deroga ai sensi del paragrafo 5 o 6.
8. Gli Stati membri possono concedere deroghe alle misure stabilite a norma del paragrafo 1, lettera b) allorquando il viaggio è giustificato da ragioni umanitarie urgenti o dall'esigenza di partecipare a riunioni intergovernative, comprese quelle promosse dall'Unione, o ospitate da uno Stato membro che esercita la presidenza di turno dell'OSCE, in cui si sviluppi un dialogo politico che promuove direttamente la democrazia, i diritti umani e lo Stato di diritto nella Repubblica di Guinea-Bissau.
9. Lo Stato membro che intenda concedere le deroghe di cui al paragrafo 8, presenta al riguardo una notifica scritta al Consiglio. La deroga si considera concessa a meno che, entro due giorni lavorativi dalla ricezione della notifica della deroga proposta, vi sia un'obiezione scritta di uno o più membri del Consiglio. Se uno o più membri del Consiglio sollevano obiezioni, il Consiglio, deliberando a maggioranza qualificata, può comunque decidere di concedere la deroga proposta.
10. Nei casi in cui uno Stato membro autorizzi, a norma dei paragrafi 5, 6, 8 e 9, l'ingresso o il transito nel suo territorio delle persone elencate nell'allegato II, l'autorizzazione è limitata ai fini e alle persone oggetto dell'autorizzazione stessa.
Articolo 2
1. Sono congelati tutti i fondi e le risorse economiche appartenenti, posseduti, detenuti o controllati da persone fisiche o giuridiche, entità od organismi che intraprendono o sostengono atti che minaccino la pace, la sicurezza o la stabilità della Repubblica di Guinea-Bissau e da persone fisiche o giuridiche, entità od organismi a essi associati, di cui all'elenco nell'allegato III.
2. Non sono messi a disposizione fondi o risorse economiche direttamente o indirettamente o a beneficio delle persone fisiche o giuridiche, delle entità o degli organismi di cui all'allegato III.
3. Alle condizioni che ritiene appropriate, l'autorità competente di uno Stato membro può autorizzare che taluni fondi o risorse economiche congelati siano sbloccati o che taluni fondi o risorse economiche siano messi a disposizione, dopo aver stabilito che i fondi o le risorse economiche interessati sono:
a)
necessari per soddisfare le esigenze di base delle persone di cui all'allegato III e dei familiari a loro carico, compresi i pagamenti relativi a generi alimentari, canoni di locazione o garanzie ipotecarie, medicinali e cure mediche, imposte, premi assicurativi e utenza di servizi pubblici;
b)
destinati esclusivamente al pagamento di onorari congrui e al rimborso delle spese sostenute in relazione alla prestazione di servizi legali;
c)
destinati esclusivamente al pagamento di diritti o di spese di servizio connessi alla gestione ordinaria o alla custodia di fondi e risorse economiche congelati;
d)
necessari per coprire spese straordinarie, purché l'autorità competente abbia notificato alle altre autorità competenti e alla Commissione, almeno due settimane prima dell'autorizzazione, i motivi per cui ritiene che debba essere concessa un'autorizzazione specifica.
Gli Stati membri informano gli altri Stati membri e la Commissione in merito alle autorizzazioni concesse in conformità del presente paragrafo.
4. In deroga al paragrafo 1, l'autorità competente di uno Stato membro può autorizzare che taluni fondi o risorse economiche congelati siano sbloccati, a condizione che:
a)
i fondi o le risorse economiche in questione siano oggetto di un vincolo giudiziario, amministrativo o arbitrale sorto prima della data in cui la persona fisica o giuridica, l'entità o l'organismo di cui al paragrafo 1, sono stati inclusi nell'allegato III o di una decisione giudiziaria, amministrativa o arbitrale pronunciata prima di tale data;
b)
i fondi e le risorse economiche siano usati esclusivamente per soddisfare i crediti garantiti da tale vincolo o riconosciuti validi da tale decisione, entro i limiti fissati dalle leggi e dai regolamenti applicabili che disciplinano i diritti dei soggetti titolari di tali crediti;
c)
il vincolo o la decisione non vadano a favore di una persona fisica o giuridica, un'entità o un organismo di cui all'allegato III;
d)
il riconoscimento del vincolo o della sentenza non sia contrario all'ordine pubblico dello Stato membro interessato.
Gli Stati membri informano gli altri Stati membri e la Commissione in merito alle autorizzazioni concesse in conformità del presente paragrafo.
5. Il paragrafo 2 non si applica al versamento su conti congelati di:
a)
interessi o altri profitti dovuti su detti conti; o
b)
pagamenti dovuti in virtù di contratti, accordi o obblighi che sono stati conclusi o sono sorti anteriormente alla data in cui tali conti sono stati soggetti alle disposizioni della presente decisione;
purché tali interessi, altri profitti e pagamenti continuino a essere soggetti al paragrafo 1.
Articolo 3
1. Il Consiglio esegue le modifiche dell'allegato I sulla scorta di quanto determinato dal Consiglio di sicurezza o dal comitato.
2. Il Consiglio, deliberando su proposta di uno Stato membro o dell'alto rappresentante dell'Unione per gli affari esteri e la politica di sicurezza, adotta modifiche agli elenchi riportati negli allegati II e III, ove necessario.
3. Il Consiglio trasmette la sua decisione e i motivi dell'inserimento nell'elenco, alla persona fisica o giuridica, all'entità o all'organismo interessati elencati nell'allegato III, direttamente, se l'indirizzo è noto, o mediante la pubblicazione di un avviso, dando a tale persona fisica o giuridica, entità o organismo la possibilità di presentare osservazioni.
4. Qualora siano avanzate osservazioni o siano addotte nuove prove sostanziali, il Consiglio riesamina la decisione e ne informa opportunamente la persona fisica o giuridica, l'entità o l'organismo interessati elencati nell'allegato III.
Articolo 4
Per massimizzare l'impatto delle misure stabilite nella presente decisione, l'Unione incoraggia i paesi terzi ad adottare misure restrittive analoghe a quelle contenute nella presente decisione.
Articolo 5
1. La presente decisione è, secondo i casi, riesaminata, modificata o abrogata, segnatamente in conformità delle pertinenti decisioni del Consiglio di sicurezza.
2. Le misure di cui all'articolo 1, paragrafo 1, lettera b) e all'articolo 2, sono riesaminate periodicamente e almeno ogni dodici mesi. Esse cessano di applicarsi con riguardo alle persone o entità interessate se il Consiglio stabilisce, in conformità della procedura di cui all'articolo 3, paragrafo 2, che le condizioni necessarie alla loro applicazione non sono più soddisfatte.
Articolo 6
La decisione 2012/237/PESC è abrogata.
Articolo 7
La presente decisione entra in vigore il giorno della pubblicazione nella Gazzetta ufficiale dell'Unione europea.
Fatto a Bruxelles, il 31 maggio 2012