РЕШЕНИЕ 2010/430/ОВППС НА СЪВЕТА
от 26 юли 2010 година
за създаване на европейска мрежа от независими експертни центрове по въпросите на неразпространението в подкрепа на изпълнението на Стратегията на ЕС срещу разпространението на оръжия за масово унищожение
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Договора за Европейския съюз, и по-специално член 26, параграф 2 и член 31, параграф 1 от него,
като има предвид, че:
(1)
На 12 декември 2003 г. Европейският съвет прие Стратегия на ЕС срещу разпространението на оръжия за масово унищожение (наричана по-долу „стратегията на ЕС за ОМУ“, глава III от която съдържа списък с мерките, които трябва да се предприемат както в Съюза, така и в трети държави за борба с разпространението на такива оръжия.
(2)
Съюзът активно изпълнява стратегията на ЕС за ОМУ и прилага мерките, изброени в глава III от нея, сред които изграждането на необходимите структури в рамките на Съюза.
(3)
На 8 декември 2008 г. Съветът прие своите заключения и документ със заглавие „Нови насоки за действие от страна на Европейския съюз в борбата срещу разпространението на оръжия за масово унищожение и системите за тяхната доставка“ (наричани по-долу „нови насоки за действие“), в който се посочва, че разпространението на ОМУ продължава да бъде едно от най-големите предизвикателства пред сигурността и че политиката на неразпространение е съществена част от Общата външна политика и политика на сигурност.
(4)
В новите насоки за действие Съветът призовава компетентните състави и органи на Съвета, Комисията, други институции и държавите-членки да вземат конкретни мерки във връзка с посочения документ с оглед постигането на заложените в него цели до края на 2010 г.
(5)
В новите насоки за действие Съветът подчертава, че в действията на Съюза за противодействие на разпространението може да се използва подкрепата, предоставяна от неправителствена мрежа за неразпространение, която обединява институции в сферата на външната политика и научноизследователски центрове, специализирани в стратегически области на Съюза, като същевременно се доразвиват съществуващи полезни мрежи. Тази мрежа може да се разшири и да обхване институции в трети държави, с които Съюзът провежда конкретен диалог във връзка с неразпространението.
(6)
На 15-16 декември 2005 г. Европейският съвет прие Стратегия на ЕС за борба с незаконното натрупване и трафика на МОЛВ и боеприпаси за тях (наричана по-долу „стратегията на ЕС за МОЛВ“), в която се задават насоки за действията на Съюза по отношение на малките оръжия и леките въоръжения (МОЛВ). В стратегията на ЕС за МОЛВ е застъпено виждането, че незаконното натрупване и трафикът на МОЛВ и боеприпаси за тях представляват сериозна заплаха за международния мир и сигурност.
(7)
Сред целите на стратегията на ЕС за МОЛВ са необходимостта от насърчаване на ефективен многостранен подход за изграждане на механизми, на международно или регионално равнище, както и на равнище на Съюза и неговите държави-членки, за противодействие на доставките и дестабилизиращото разпространение на МОЛВ и боеприпаси за тях,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
1. За целите на приноса към по-ефикасното изпълнение на стратегията на ЕС за ОМУ, която се основава на принципите на многостранния подход, предотвратяването и сътрудничеството с трети държави, се създава европейска мрежа от независими експертни центрове по въпросите на неразпространението, за да се спомогне за изпълнението на следните задачи:
а)
да насърчи политическия диалог и диалога по въпросите на сигурността, както и обсъждането в дългосрочен план на мерките за борба с разпространението на ОМУ и системите за тяхната доставка, в рамките на гражданското общество, и по-специално в експертните, научните и академичните среди;
б)
да осигури възможност на участващите в съответните подготвителни групи на Съвета да провеждат консултации с мрежата по въпроси, свързани с неразпространението, и да позволи на представителите на държавите-членки да участват в заседанията на мрежата, председателствани от представителя на върховния представител на Съюза по въпросите на външните работи и политиката на сигурност (ВП);
в)
да служи като полезно подготвително звено за действията на Съюза и международната общност, свързани с неразпространението, по-специално като представя доклади и/или препоръки на представителя на ВП;
г)
да допринася за повишаване на осъзнаването от трети държави на предизвикателствата на неразпространението и на необходимостта от сътрудничество със Съюза и в рамките на международни форуми, по-конкретно Организацията на обединените нации, за предотвратяване, възпиране, преустановяване и по възможност премахване на програмите за разпространение, които пораждат загриженост в световен план.
2. В контекста на Стратегията на ЕС за МОЛВ обхватът на дейностите на предлаганата европейска мрежа от независими експертни центрове по въпросите на неразпространението не се ограничава само до въпроси, свързани със заплахи, произтичащи от разпространението на ОМУ, но включва и въпроси, свързани с конвенционалните оръжия, включително МОЛВ. Включването на въпросите на конвенционалните оръжия в дейността на мрежата ще предостави изключителен инструмент за диалог и препоръки относно действията на Съюза в тази област в рамките на изпълнението на стратегията на ЕС за МОЛВ и политиката на Съюза за конвенционалните оръжия.
3. В този контекст проектите, които ще подкрепи Съюзът, обхващат следните специфични дейности:
а)
осигуряване на средства за организирането на учредително заседание и годишна конференция с оглед на предаването на доклад и/или препоръки на представителя на ВП;
б)
осигуряване на финансовите и техническите средства за създаване на интернет платформа за улесняване на контактите и стимулиране на диалога по научноизследователски въпроси в рамките на мрежата от експертни центрове, анализиращи свързани с ОМУ и конвенционалните оръжия въпроси, включително МОЛВ.
Подробно описание на проектите се съдържа в приложението.
Член 2
1. ВП отговаря за изпълнението на настоящото решение.
2. Техническото изпълнение на посочените в член 1, параграф 3 проекти се осъществява от Консорциум на ЕС по неразпространението, основан на La Fondation pour la Recherche Stratégique (FRS), the Peace Research Institute Frankfurt (HSFK/PRIF), the International Institute for Strategic Studies (IISS) и the Stockholm International Peace Research Institute (SIPRI). Консорциумът на ЕС по неразпространението изпълнява тази функция под ръководството на ВП. За тази цел ВП сключва необходимите договорености с консорциума.
Член 3
1. Референтната финансова сума за изпълнението на проектите по член 1, параграф 3 е в размер на 2 182 000 EUR.
2. Разходите, финансирани чрез посочената в параграф 1 сума, се управляват в съответствие с процедурите и правилата, приложими към общия бюджет на Съюза.
3. Комисията контролира правилното управление на разходите, посочени в параграф 1. За тази цел Комисията сключва споразумение за финансиране с Консорциума на ЕС по неразпространението. Споразумението предвижда, че консорциумът следва да осигури видимост на приноса на ЕС в съответствие с неговия размер.
4. Комисията полага усилия да сключи посоченото в параграф 3 споразумение за финансиране във възможно най-кратък срок след влизането в сила на настоящото решение. Тя информира Съвета за всякакви трудности в хода на този процес, както и за датата на сключване на споразумението за финансиране.
Член 4
1. ВП докладва на Съвета за изпълнението на настоящото решение въз основа на редовни доклади, изготвяни от Консорциума на ЕС по неразпространението. Тези доклади представляват основа за оценката, извършвана от Съвета.
2. Комисията докладва за финансовите аспекти на проектите, посочени в член 1, параграф 3.
Член 5
1. Настоящото решение влиза в сила в деня на приемането му.
2. Срокът на действие на настоящото решение изтича 36 месеца след датата на сключване на споразумението за финансиране, посочено в член 3, параграф 3.
Срокът на действие изтича обаче 6 месеца след влизането на решението в сила, ако към този момент посоченото споразумение за финансиране още не е сключено.
Съставено в Брюксел на 26 юли 2010 година.
DECISIONE 2010/430/PESC DEL CONSIGLIO
del 26 luglio 2010
che istituisce una rete europea di gruppi di riflessione indipendenti sulla non proliferazione a sostegno dell’attuazione della strategia UE contro la proliferazione delle armi di distruzione di massa
IL CONSIGLIO DELL’UNIONE EUROPEA,
visto il trattato sull’Unione europea, in particolare l’articolo 26, paragrafo 2, e l’articolo 31, paragrafo 1,
considerando quanto segue:
(1)
Il 12 dicembre 2003 il Consiglio europeo ha adottato la strategia UE contro la proliferazione delle armi di distruzione di massa (la «strategia dell’UE sulle ADM»), che nel capitolo III contiene un elenco di misure da adottare sia all’interno dell’Unione sia nei paesi terzi per combattere tale proliferazione.
(2)
L’Unione sta attuando attivamente la strategia dell’UE sulle ADM, dando effetto alle misure elencate nel capitolo III della stessa, quale lo sviluppo delle necessarie strutture all’interno dell’Unione.
(3)
L’8 dicembre 2008 il Consiglio ha adottato le sue conclusioni ed un documento intitolato «Nuove linee d’azione dell’Unione europea nella lotta alla proliferazione delle armi di distruzione di massa e relativi vettori» (le «nuove linee d’azione»), secondo cui la proliferazione delle ADM continua a costituire una delle maggiori sfide in materia di sicurezza e la politica di non proliferazione costituisce un aspetto essenziale della politica estera e di sicurezza comune.
(4)
Nelle nuove linee d’azione il Consiglio invita le formazioni e gli organi competenti del Consiglio, la Commissione, le altre istituzioni e gli Stati membri a dare un seguito concreto a tale documento in vista del raggiungimento degli obiettivi entro la fine del 2010.
(5)
Nelle nuove linee d’azione il Consiglio sottolinea che l’azione dell’Unione volta ad impedire la proliferazione potrebbe trarre vantaggio dal supporto fornito da una rete non governativa di non proliferazione, che riunisca le istituzioni di politica estera e i centri di ricerca specializzati nei settori strategici dell’Unione, pur appoggiandosi su reti utili già esistenti. Una siffatta rete potrebbe essere estesa alle istituzioni dei paesi terzi con i quali l’Unione svolge dialoghi specifici connessi alla non proliferazione.
(6)
Il 15-16 dicembre 2005 il Consiglio europeo ha adottato la strategia dell’UE volta a combattere l’accumulazione e il traffico illeciti di armi leggere e di piccolo calibro (SALW) e relative munizioni (la «strategia dell’UE sulle SALW»), che stabilisce gli orientamenti per l’azione dell’Unione nel settore delle SALW. Secondo la strategia dell’UE sulle SALW l’accumulazione e il traffico illeciti di SALW e relative munizioni costituiscono una grave minaccia alla pace e alla sicurezza internazionale.
(7)
La strategia dell’UE sulle SALW include tra i suoi obiettivi la necessità di promuovere un multilateralismo efficace per sviluppare i meccanismi internazionali, regionali e all’interno dell’Unione e dei suoi Stati membri contro l’offerta e la diffusione destabilizzante delle SALW e relative munizioni,
HA ADOTTATO LA PRESENTE DECISIONE:
Articolo 1
1. Al fine di contribuire all’attuazione rafforzata della strategia dell’UE sulle ADM, fondata sui principi del multilateralismo, della prevenzione e della cooperazione efficaci con i paesi terzi, è istituita una rete europea di gruppi di riflessione indipendenti sulla non proliferazione al fine di perseguire i seguenti obiettivi:
a)
incoraggiare il dialogo politico e di sicurezza e le discussioni a lungo termine sulle misure volte a combattere la proliferazione di ADM e i relativi vettori all’interno delle società civili, e più in particolare tra gli esperti, i ricercatori e gli accademici;
b)
fornire ai partecipanti dei pertinenti organi preparatori del Consiglio l’opportunità di consultare la rete su questioni attinenti alla non proliferazione e consentire ai rappresentanti degli Stati membri di partecipare alle riunioni della rete presiedute dal rappresentante dell’alto rappresentante dell’Unione per gli affari esteri e la politica di sicurezza (AR);
c)
costituire una base di partenza utile per l’azione svolta dall’Unione e dalla comunità internazionale in materia di non proliferazione, in particolare fornendo una relazione e/o raccomandazioni al rappresentante dell’AR;
d)
contribuire a rafforzare la consapevolezza dei paesi terzi sulle sfide della proliferazione e sulla necessità di agire in cooperazione con l’Unione e nel quadro di consessi multilaterali, in particolare le Nazioni Unite, al fine di prevenire, scoraggiare, bloccare e, se possibile, eliminare i programmi di proliferazione che causano preoccupazione a livello globale.
2. Alla luce della strategia dell’UE sulle SALW, la portata delle attività della rete europea di gruppi di riflessione indipendenti sulla non proliferazione oggetto della proposta non si limita ad affrontare le questioni relative alle minacce connesse alla proliferazione delle ADM, ma si occupa anche delle questioni relative alle armi convenzionali, comprese le SALW. L’inclusione delle questioni relative alle armi convenzionali nel settore di attività della rete offrirà uno strumento essenziale ai fini del dialogo e della raccomandazione relativa all’azione dell’Unione in questo settore nel quadro dell’attuazione della strategia dell’UE sulle SALW e della politica dell’Unione sulle armi convenzionali.
3. In questo contesto, i progetti che saranno sostenuti dall’Unione contemplano le seguenti attività specifiche:
a)
fornire gli strumenti per l’organizzazione di una riunione di avvio e di una conferenza annuale, in vista della presentazione di una relazione e/o di raccomandazioni al rappresentante dell’AR;
b)
fornire gli strumenti finanziari e tecnici per la messa a punto di una piattaforma su Internet che faciliti i contatti e favorisca il dialogo sulla ricerca all’interno della rete dei gruppi di riflessione che analizzano le questioni relative alle ADM e alle armi convenzionali, incluse le SALW.
Una descrizione particolareggiata dei progetti figura nell’allegato.
Articolo 2
1. L’AR è responsabile dell’attuazione della presente decisione.
2. L’attuazione sotto il profilo tecnico dei progetti di cui all’articolo 1, paragrafo 3, è realizzata dal consorzio dell’UE per la non proliferazione, fondato sulla Fondation pour la Recherche Stratégique (FRS), sul Peace Research Institute Frankfurt (HSFK/PRIF), sull’International Institute for Strategic Studies (IISS) e sullo Stockholm International Peace Research Institute (SIPRI). Il consorzio dell’UE per la non proliferazione svolge tale compito sotto la responsabilità dell’AR. A tal fine l’AR stabilisce le necessarie modalità con il consorzio.
Articolo 3
1. L’importo di riferimento finanziario per l’attuazione dei progetti di cui all’articolo 1, paragrafo 3, è pari a 2 182 000 EUR.
2. Le spese finanziate con l’importo di cui al paragrafo 1 sono gestite in conformità delle procedure e delle norme applicabili al bilancio generale dell’Unione.
3. La Commissione vigila sulla corretta gestione delle spese di cui al paragrafo 1. A tal fine essa conclude un accordo di finanziamento con il consorzio dell’UE per la non proliferazione. L’accordo prevede che il consorzio assicuri la visibilità del contributo dell’UE corrispondente alla sua entità.
4. La Commissione si adopera per concludere l’accordo di finanziamento di cui al paragrafo 3 il più presto possibile dopo l’entrata in vigore della presente decisione. Essa informa il Consiglio sulle eventuali difficoltà di detto processo e sulla data di conclusione dell’accordo.
Articolo 4
1. L’AR riferisce al Consiglio sull’attuazione della presente decisione sulla scorta di relazioni periodiche elaborate dal consorzio dell’UE per la non proliferazione. Tali relazioni costituiscono la base della valutazione effettuata dal Consiglio.
2. La Commissione riferisce sugli aspetti finanziari dei progetti di cui all’articolo 1, paragrafo 3.
Articolo 5
1. La presente decisione entra in vigore il giorno dell’adozione.
2. La presente decisione cessa di produrre effetti 36 mesi dopo la data di conclusione dell’accordo di finanziamento di cui all’articolo 3, paragrafo 3.
Tuttavia, essa cessa di produrre effetti sei mesi dopo l’entrata in vigore se l’accordo di finanziamento non è concluso entro tale termine.
Fatto a Bruxelles, addì 26 luglio 2010.