РЕШЕНИЕ 2011/101/ОВППС НА СЪВЕТА
от 15 февруари 2011 година
относно ограничителни мерки срещу Зимбабве
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Договора за Европейския съюз, и по-специално член 29 от него,
като има предвид, че:
(1)
На 19 февруари 2004 г. Съветът прие Обща позиция 2004/161/ОВППС за подновяване на ограничителните мерки срещу Зимбабвe (1).
(2)
С Решение 2010/92/ОВППС на Съвета (2) от 15 февруари 2010 г. срокът на действие на ограничителните мерки, предвидени в Обща позиция 2004/161/ОВППС, беше удължен до 20 февруари 2011 г.
(3)
Въз основа на преразглеждане на Обща позиция 2004/161/ОВППС срокът на ограничителните мерки следва да бъде удължен до 20 февруари 2012 г.
(4)
В същото време са отпаднали основанията определени лица да продължават да фигурират в списъка на лицата и образуванията, за които се прилагат ограничителните мерки, предвидени в Обща позиция 2004/161/ОВППС.
(5)
Мерките за прилагане на Съюза са изложени в Регламент (ЕО) № 314/2004 на Съвета от 19 февруари 2004 г. относно ограничителни мерки срещу Зимбабве (3),
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
За целите настоящото решение терминът „техническа помощ“ означава всяка техническа помощ, свързана с ремонтиране, усъвършенстване, производство, сглобяване, изпитване, поддръжка, както и всякакъв друг вид техническо обслужване, например под формата на инструктаж, консултации, обучение, предаване на работни знания или умения или консултантски услуги; техническата помощ включва подпомагане в устна форма.
Член 2
1. Продажбата, доставката, прехвърлянето или износът на оръжия и свързани материали, включително амуниции, военни транспортни средства и оборудване, паравоенно оборудване и резервни части за гореспоменатите, както и оборудване, което може да бъде ползвано за вътрешна репресия, в Зимбабве:
а)
от граждани на държавите-членки;
б)
от териториите на държавите-членки; или
в)
чрез използване на плавателни съдове или самолети под знамето на държавите-членки,
се забранява, независимо дали произходът им е от територията на държавите-членки.
2. Забраняват се:
а)
предоставянето, продажбата, доставката или прехвърлянето на техническа помощ, брокерски услуги и други услуги, свързани с военни дейности и с предоставянето, производството, поддръжката и използването на оръжие и свързани материали от всякакъв вид, включително амуниции, военни транспортни средства и оборудване, паравоенно оборудване и резервни части за гореспоменатите, както и оборудване, което може да бъде ползвано за вътрешна репресия, пряко или непряко, на всяко лице, образувание или орган в Зимбабве;
б)
предоставянето на финансиране или на финансова помощ, свързани с военни дейности, включително по-специално безвъзмездна помощ, заеми и експортно кредитно застраховане за всяка продажба, доставка, прехвърляне или износ на оръжия и свързани материали, както и на оборудване, което може да бъде ползвано за вътрешна репресия, пряко или непряко, на лице, образувание или орган в Зимбабве.
Член 3
1. Член 2 не се прилага по отношение на:
а)
продажбата, доставката, прехвърлянето и износа на несмъртоносно военно оборудване или на оборудване, което може да бъде използвано за вътрешна репресия, предназначено изключително за хуманитарни или защитни цели, или за програми на ООН и ЕС за изграждане на институциите, или на материали, предназначени за операции на ЕС или на ООН за управление на кризи;
б)
предоставянето на финансиране и на финансова помощ във връзка с такова оборудване;
в)
предоставянето на техническа помощ във връзка с такова оборудване, при условие че износът му е одобрен предварително от съответния компетентен орган.
2. Член 2 не се прилага по отношение на защитното облекло, включително бронебойните жилетки и военните каски, временно изнесени в Зимбабве за лична употреба от състава на ООН, на ЕС или на неговите държави-членки, представители на медиите, хуманитарни работници, работници, ангажирани с проекти за развитие, и свързания персонал.
Член 4
1. Държавите-членки вземат всички необходими мерки за предотвратяване на влизането или транзитното преминаване през тяхна територия на членовете на правителството на Зимбабве и на физическите лица, свързани с тях, както и на други физически лица, чиито дейности нарушават сериозно демокрацията, зачитането на правата на човека и принципите на правовата държава в Зимбабве. Лицата, посочени в настоящия параграф, са изброени в приложението.
2. Параграф 1 не задължава никоя държава-членка да отказва на собствените си граждани да влизат на нейна територия.
3. Параграф 1 не засяга случаите, когато дадена държава-членка е обвързана от задължение по международното право, а именно:
а)
в качеството си на приемаща държава на международна междуправителствена организация;
б)
като държава домакин на международна конференция, свикана от Организацията на обединените нации или провеждана под егидата на ООН;
в)
съгласно многостранно споразумение, предоставящо привилегии и имунитети; или
г)
съгласно Договора за помирение (Латеранските споразумения), сключен през 1929 г. между Светия престол (града държава Ватикан) и Италия.
Във всички тези случаи Съветът трябва да бъде надлежно уведомен.
4. Параграф 3 се прилага и в случаите, когато дадена държава-членка е приемаща държава на Организацията за сигурност и сътрудничество в Европа (ОССЕ).
5. Държавите-членки могат да предоставят дерогация от мерките, посочени в параграф 1, когато пътуването на дадено лице е оправдано от хуманитарни причини с неотложен и наложителен характер или, по изключение, когато лицето пътува, за да присъства на междуправителствени срещи, в това число на срещи, инициативата за които е на Европейския съюз, когато на тях се провежда политически диалог, който цели прякото, незабавно и значително насърчаване на демокрацията, правата на човека и принципите на правовата държава в Зимбабве.
6. Държава-членка, която желае да предостави дерогация по смисъла на параграф 5, нотифицира Съвета за това в писмена форма. Дерогацията се счита за предоставена, освен ако един или повече от членовете на Съвета не възразят писмено в рамките на 48 часа от получаване на посоченото уведомление. Ако един или повече членове на Съвета възразят, дерогацията не се предоставя, освен ако държава-членка не желае да предостави дерогация по хуманитарни причини с неотложен и наложителен характер. В последния случай Съветът може да реши да предостави предложената дерогация, като гласува с квалифицирано мнозинство.
7. В случаите, когато съгласно параграфи 3-6 държава-членка разреши на посочените в приложението лица да влизат или да преминават транзитно през нейната територия, това разрешение е строго ограничено до целта, за която е издадено, както и до лицата, които непосредствено засяга.
Член 5
1. Замразяват се всички финансови средства и икономически ресурси, принадлежащи на членове на правителството на Зимбабве или на физически или юридически лица, образувания или органи, свързани с тях, или принадлежащи на всяко друго физическо или юридическо лице, чиито дейности нарушават сериозно демокрацията, зачитането на правата на човека и принципите на правовата държава в Зимбабве. Лицата и образуванията, посочени в настоящия параграф, са изброени в приложението.
2. Не се предоставят, пряко или косвено, никакви финансови средства или икономически ресурси на или в полза на физическите или юридическите лица, образувания или органи, изброени в приложението.
3. Могат да се правят изключения за финансови средства или икономически ресурси, които са:
а)
необходими за основни разходи, включително заплащането на хранителни продукти, наем или ипотека, лекарства или лечение, данъци, застрахователни премии и комунални такси;
б)
предназначени изключително за заплащането на разумната цена на професионални услуги и възстановяването на направени разходи във връзка с предоставянето на юридически услуги;
в)
предназначени изключително за заплащането на таксите или цените на услуги за рутинно поддържане на замразени финансови средства или икономически ресурси; или
г)
необходими за извънредни разходи.
4. Параграф 2 не се прилага по отношение на прибавянето към замразени сметки на:
а)
лихви или други печалби по тези сметки; или
б)
дължими плащания по силата на договори, споразумения или задължения, които са сключени или възникнали преди датата, на която тези сметки са станали предмет на ограничителните мерки,
при условие че такива лихви, други печалби и плащания продължават да са предмет на параграф 1.
Член 6
1. Съветът, по предложение на държава-членка или на върховния представител на Съюза по въпросите на външните работи и политиката на сигурност, приема изменения на списъка, който се съдържа в приложението, в зависимост от развитието на политическата ситуация в Зимбабве.
2. Съветът уведомява засегнатото лице или образувание за решението си, включително за основанията за включването му в списъка, или пряко, ако адресът е известен, или чрез публикуване на известие, за да предостави възможност на това лице или образувание да представи възражения.
3. Когато има представени възражения или когато има представени нови съществени доказателства, Съветът преразглежда решението си и съответно информира засегнатото лице или образувание.
Член 7
1. В приложението се съдържат основанията за включването на лицата и образуванията.
2. В приложението се съдържа и необходимата информация за идентифициране на засегнатите физически или юридически лица или образувания, когато такава информация е на разположение. По отношение на физическите лица подобна информация може да включва имената, в т.ч. техните варианти, датата и мястото на раждане, гражданството, номера на паспорта и личната карта, пола, адреса и длъжността или професията. По отношение на юридическите лица или образуванията информацията може да включва наименованията, мястото и датата на регистрация, регистрационния номер и мястото на дейност.
Член 8
За да се увеличи максимално въздействието на горепосочените мерки, Съюзът насърчава трети държави да предприемат ограничителни мерки, подобни на тези, съдържащи се в настоящото решение.
Член 9
Обща позиция 2004/161/ОВППС се отменя.
Член 10
1. Настоящото решение влиза в сила от датата на неговото приемане.
2. Настоящото решение се прилага до 20 февруари 2012 г.
То подлежи на постоянно преразглеждане и се подновява или изменя при необходимост, ако Съветът прецени, че целите му не са били постигнати.
Съставено в Брюксел на 15 февруари 2011 година.
DECISIONE 2011/101/PESC DEL CONSIGLIO
del 15 febbraio 2011
relativa a misure restrittive nei confronti dello Zimbabwe
IL CONSIGLIO DELL’UNIONE EUROPEA,
visto il trattato sull’Unione europea, in particolare l’articolo 29,
considerando quanto segue:
(1)
Il 19 febbraio 2004 il Consiglio ha adottato la posizione comune 2004/161/PESC che proroga le misure restrittive nei confronti dello Zimbabwe (1).
(2)
La decisione 2010/92/PESC del Consiglio (2), adottata il 15 febbraio 2010, ha prorogato fino al 20 febbraio 2011 le misure restrittive previste dalla posizione comune 2004/161/PESC.
(3)
Sulla scorta di un riesame della posizione comune 2004/161/PESC, le misure restrittive dovrebbero essere prorogate fino al 20 febbraio 2012.
(4)
Tuttavia, non vi è più motivo di mantenere determinate persone nell’elenco delle persone ed entità alle quali si applicano le misure restrittive previste dalla posizione comune 2004/161/PESC.
(5)
Le misure di attuazione dell’Unione figurano nel regolamento (CE) n. 314/2004 del Consiglio, del 19 febbraio 2004, relativo a talune misure restrittive nei confronti dello Zimbabwe (3),
HA ADOTTATO LA PRESENTE DECISIONE:
Articolo 1
Ai fini della presente decisione, per «assistenza tecnica» si intende qualsiasi supporto tecnico di riparazione, perfezionamento, fabbricazione, assemblaggio, prova, manutenzione o altro servizio tecnico e che può assumere le seguenti forme: istruzione, pareri, formazione, trasmissione dell’apprendimento del funzionamento o delle competenze o servizi di consulenza; l’assistenza tecnica comprende le forme orali di assistenza.
Articolo 2
1. Sono vietate la vendita, la fornitura, il trasferimento o l’esportazione nello Zimbabwe di armamenti e materiale connesso di qualsiasi tipo, comprese armi e munizioni, di veicoli ed equipaggiamenti militari, di equipaggiamento paramilitare e relativi pezzi di ricambio, nonché di attrezzature utilizzabili ai fini di repressione interna:
a)
da parte di cittadini degli Stati membri;
b)
provenienti dal territorio degli Stati membri; ovvero
c)
mediante navi o aeromobili battenti bandiera degli Stati membri,
siano originari o non del territorio degli Stati membri.
2. Sono vietati:
a)
la concessione, la vendita, la fornitura o il trasferimento di assistenza tecnica, di servizi di intermediazione e di altri servizi pertinenti ad attività militari nonché alla fornitura, alla fabbricazione, alla manutenzione e all’uso di armamenti e di materiale connesso di qualsiasi tipo, comprese armi e munizioni, veicoli e equipaggiamenti militari, equipaggiamento paramilitare e relativi pezzi di ricambio, nonché attrezzature utilizzabili ai fini di repressione interna, direttamente o indirettamente a qualunque persona, entità o organismo stabiliti nello Zimbabwe, o destinati ad essere utilizzati nello Zimbabwe;
b)
il finanziamento o la prestazione di assistenza finanziaria pertinente ad attività militari, compresi in particolare sovvenzioni, prestiti e assicurazione dei crediti all’esportazione, per la vendita, la fornitura, il trasferimento o l’esportazione di armamenti e di materiale connesso, nonché di attrezzature utilizzabili ai fini di repressione interna, direttamente o indirettamente a qualunque persona, entità o organismo stabiliti nello Zimbabwe, o destinati ad essere utilizzati nello Zimbabwe.
Articolo 3
1. L’articolo 2 non si applica:
a)
alla vendita, fornitura, trasferimento o esportazione di equipaggiamenti militari non letali o di attrezzature utilizzabili ai fini di repressione interna, destinati unicamente all’uso umanitario o protettivo, o a programmi di costruzione istituzionale dell’ONU e dell’UE, o di materiale destinato alle operazioni di gestione delle crisi da parte dell’UE e dell’ONU;
b)
al finanziamento e alla prestazione di assistenza finanziaria connessi a tali equipaggiamenti;
c)
alla fornitura di assistenza tecnica connessa a tali equipaggiamenti, purché le esportazioni in questione siano state autorizzate preventivamente dalla pertinente autorità competente.
2. L’articolo 2 non si applica all’abbigliamento protettivo, compresi i giubbotti antiproiettile e gli elmetti militari, temporaneamente esportati nello Zimbabwe da dipendenti delle Nazioni Unite, da personale dell’UE o dei suoi Stati membri, da rappresentanti dei mezzi di comunicazione di massa e da operatori umanitari e nel campo dello sviluppo, e personale associato, per loro esclusivo uso personale.
Articolo 4
1. Gli Stati membri adottano le misure necessarie per impedire l’ingresso o il transito nel loro territorio dei membri del governo dello Zimbabwe e delle persone fisiche ad essi associate, nonché di altre persone fisiche coinvolte in attività che costituiscono una seria minaccia per la democrazia, il rispetto dei diritti umani e lo stato di diritto nello Zimbabwe. Le persone di cui al presente paragrafo sono elencate nell’allegato.
2. Il paragrafo 1 non obbliga gli Stati membri a vietare ai loro cittadini l’accesso al territorio nazionale.
3. Il paragrafo 1 lascia impregiudicate le situazioni in cui uno Stato membro sia vincolato da un obbligo derivante dal diritto internazionale, vale a dire:
a)
in qualità di paese che ospita un’organizzazione internazionale intergovernativa;
b)
in qualità di paese che ospita una conferenza internazionale convocata dalle Nazioni Unite o sotto gli auspici di questa organizzazione;
c)
in base a un accordo multilaterale che conferisce privilegi e immunità; o
d)
in base al trattato di conciliazione del 1929 (Patti Lateranensi) concluso tra la Santa Sede (Stato della Città del Vaticano) e l’Italia.
Il Consiglio è debitamente informato in ciascuna di tali situazioni.
4. Il paragrafo 3 si applica anche qualora uno Stato membro ospiti l’Organizzazione per la sicurezza e la cooperazione in Europa (OSCE).
5. Gli Stati membri possono concedere deroghe alle misure stabilite dal paragrafo 1 allorquando il viaggio è giustificato da ragioni umanitarie urgenti e imperative o, in via eccezionale, dall’esigenza di partecipare a riunioni intergovernative, comprese quelle promosse dall’Unione europea, in cui si conduce un dialogo politico che promuove direttamente, immediatamente e significativamente la democrazia, i diritti umani e lo stato di diritto nello Zimbabwe.
6. Lo Stato membro che intende concedere le deroghe di cui al paragrafo 5 presenta una notifica scritta al Consiglio. La deroga si considera concessa a meno che, entro 48 ore dalla ricezione della notifica della deroga proposta, vi sia un’obiezione scritta di uno o più membri del Consiglio. Se uno o più membri del Consiglio sollevano obiezioni, la deroga non è concessa, salvo qualora uno Stato membro intenda concederla per ragioni umanitarie urgenti e imperative. In tal caso, il Consiglio, deliberando a maggioranza qualificata, può decidere di concedere la deroga proposta.
7. Nei casi in cui uno Stato membro autorizzi, ai sensi dei paragrafi da 3 a 6, l’ingresso o il transito nel suo territorio delle persone elencate nell’allegato, l’autorizzazione è limitata rigorosamente ai fini per i quali è concessa e alle persone direttamente interessate dall’autorizzazione stessa.
Articolo 5
1. Sono congelati tutti i fondi e le risorse economiche appartenenti a membri del governo dello Zimbabwe e alle persone fisiche o giuridiche, entità o organismi ad essi associati ovvero ad altre persone fisiche o giuridiche coinvolte in attività che costituiscono una seria minaccia per la democrazia, il rispetto dei diritti umani e lo stato di diritto nello Zimbabwe. L’elenco delle persone ed entità di cui trattasi nel presente paragrafo figura nell’allegato.
2. Nessun fondo o risorsa economica è messo a disposizione direttamente o indirettamente o a beneficio delle persone fisiche o giuridiche, delle entità o degli organismi di cui all’allegato.
3. Deroghe possono essere concesse per fondi o risorse che sono:
a)
necessari per coprire le spese di base, compresi i pagamenti relativi a generi alimentari, affitti o ipoteche, medicinali e cure mediche, imposte, premi assicurativi e servizi pubblici;
b)
destinati esclusivamente al pagamento di onorari ragionevoli e al rimborso delle spese sostenute per le prestazioni legali;
c)
destinati esclusivamente al pagamento di diritti o di spese connessi alla normale gestione o alla custodia dei fondi o delle risorse economiche congelati;
d)
necessari per coprire spese straordinarie.
4. Il paragrafo 2 non si applica al versamento sui conti congelati di:
a)
interessi o altri profitti dovuti su detti conti; o
b)
pagamenti dovuti nel quadro di contratti, accordi o obblighi conclusi o sorti prima della data in cui tali conti sono stati assoggettati a misure restrittive,
purché tali interessi, altri profitti e pagamenti continuino ad essere soggetti al paragrafo 1.
Articolo 6
1. Tenuto conto degli sviluppi politici nello Zimbabwe, il Consiglio, deliberando su proposta di uno Stato membro o dell’alto rappresentante dell’Unione per gli affari esteri e la politica di sicurezza, adotta modifiche all’elenco riportato in allegato.
2. Il Consiglio trasmette la sua decisione e i motivi dell’inserimento nell’elenco alla persona o all’entità interessata direttamente, se l’indirizzo è noto, o mediante la pubblicazione di un avviso, dando ad essa la possibilità di presentare osservazioni.
3. Qualora siano presentate osservazioni o siano addotte nuove prove sostanziali, il Consiglio riesamina la decisione e ne informa di conseguenza la persona o l’entità interessata.
Articolo 7
1. L’allegato indica i motivi dell’inserimento delle persone fisiche o giuridiche ed entità nell’elenco.
2. Nell’allegato figurano altresì, ove disponibili, le informazioni necessarie a identificare le persone fisiche o giuridiche o le entità interessate. Riguardo alle persone fisiche, tali informazioni possono includere i nomi, compresi gli pseudonimi, la data e il luogo di nascita, la cittadinanza, il numero del passaporto e della carta d’identità, il sesso, l’indirizzo e la funzione o professione. Riguardo alle persone giuridiche o alle entità, tali informazioni possono includere i nomi, la data e il luogo di registrazione, il numero di registrazione e la sede di attività.
Articolo 8
Per massimizzare l’impatto delle succitate misure, l’Unione incoraggia i paesi terzi ad adottare misure restrittive analoghe a quelle contenute nella presente decisione.
Articolo 9
La posizione comune 2004/161/PESC è abrogata.
Articolo 10
1. La presente decisione entra in vigore alla data dell’adozione.
2. La presente decisione resta in vigore fino al 20 febbraio 2012.
Essa è costantemente riesaminata ed è prorogata o modificata, a seconda del caso, qualora il Consiglio ritenga che i suoi obiettivi non siano stati raggiunti.
Fatto a Bruxelles, il 15 febbraio 2011.