РЕШЕНИЕ НА КОМИСИЯТА
от 3 ноември 2010 година
за определяне на критерии и мерки за финансирането на демонстрационни проекти със стопански характер за безопасно за околната среда улавяне и съхранение в геоложки обекти на CO2, както и за финансирането на демонстрационни проекти за новаторски технологии за възобновяема енергия, чрез схемата за търговия с квоти за емисии на парникови газове в Общността, въведена с Директива 2003/87/ЕО на Европейския парламент и на Съвета
(нотифицирано под номер C(2010) 7499)
(2010/670/ЕС)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Директива 2003/87/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 13 октомври 2003 г. за установяване на схема за търговия с квоти за емисии на парникови газове в рамките на Общността и за изменение на Директива 96/61/ЕО на Съвета (1), и по-специално член 10а, параграф 8, трета алинея от нея,
като има предвид, че:
(1)
Европейският съвет от юни 2008 г. призова Комисията възможно най-скоро да предложи механизъм за насърчаване на инвестиции от държавите-членки и от частния сектор, за да се осигури изграждането и пускането в експлоатация до 2015 г. на 12 демонстрационни инсталации за улавяне и съхранение на СО2 („CCS“).
(2)
Съгласно посоченото в член 10а, параграф 8 от Директива 2003/87/ЕО, се въвежда механизъм за финансиране на демонстрационни проекти със стопански характер за безопасно за околната среда улавяне и съхранение в геоложки обекти на СО2 (наричани по-нататък „демонстрационни проекти за CCS“), както и за финансиране на демонстрационни проекти за новаторски технологии за възобновяема енергия (наричани по-нататък „демонстрационни проекти за ВЕИ“). С оглед на осигуряване на добро функциониране на този механизъм, необходимо е да бъдат определени както правила, така и критерии за избора и изпълнението на тези проекти, а също и основни принципи за монетизиране на квотите и за управление на приходите.
(3)
На 7 октомври 2009 г. Комисията прие Съобщението, озаглавено „Инвестиране в разработването на нисковъглеродни енергийни технологии“ (2), в което бе изтъкната ролята на предвиденото по настоящото Решение финансиране за изпълнението на Европейския стратегически план за енергийни технологии (SET-Plan), във връзка с необходимите демонстрационни проекти.
(4)
Финансирането по настоящото решение следва да зависи от разрешаването от страна на Комисията на всяка представляваща държавна помощ компонента в общия финансов принос от публични източници, в съответствие с членове 107 и 108 от Договора, с оглед да се гарантира, че този вид финансиране е ограничено до степента, необходима за осигуряване на изпълнението и експлоатацията на съответния проект, като се отчитат потенциалните отрицателни въздействия върху конкуренцията. Във връзка с горепосоченото, държавите-членки следва да уведомяват Комисията за всяко финансиране, съдържащо държавна помощ по смисъла на член 108, параграф 3 от Договора, за да може да бъде координирана процедурата за избор на проекти по настоящото решение с оценката на държавната помощ.
(5)
Предоставяното по настоящото решение финансиране не е част от общия бюджет на Европейския съюз. Следователно, то може да бъде комбинирано с финансиране чрез други инструменти, включително структурните и кохезионните фондове, както и Европейската енергийна програма за икономическо възстановяване (ЕЕПВ). Също така, то може да бъде комбинирано и с кредитно финансиране, предоставено от Инструмента за финансиране със споделяне на риска (ИФСР), създаден от Общността и от Европейската инвестиционна банка (ЕИБ).
(6)
С цел да се избегне конкуренция между държавите-членки по отношение на размера на субсидиите, финансирането по настоящото решение следва да се фиксира на 50 % от съответните разходи, освен ако общата сума на финансирането по настоящото решение би надхвърлила лимита от 15 % от общото количество на разполагаемите квоти за емисии, съгласно определението в Директива 2003/87/ЕО, като в този случай финансирането следва да не надвишава 15 % от общото количество на разполагаемите квоти за емисии. Също така, финансирането по настоящото решение следва да представлява допълнение към значително съфинансиране от страна на съответния оператор. За да не се предоставя преференциално третиране на проекти, финансирани от ЕЕПВ, финансирането по настоящото решение следва да бъде намалявано със сума, равна на финансирането, получено от ЕЕПВ.
(7)
Изграждането на демонстрационна програма на Европейския съюз, включваща възможно най-добрите проекти, обхващащи широк спектър от технологии и имащи географски балансирано разположение по територията на държави-членки, техните изключителни икономически зони и континенталните им шелфове, не би могло да бъде постигнато в достатъчна степен, ако проектите се избират на национално равнище. По тази причина, изборът на проекти следва да бъде проведен на равнището на Европейския съюз. С оглед да се осигури съгласуваност с националните процедури за избор и финансиране на проекти, отговорността за събирането на подадени от спонсорите заявки за финансиране, както и за оценката на проектите въз основа на посочените в настоящото решение критерии за допустимост, следва да бъде поета от държавите-членки. Тъй като финансираните по настоящото решение проекти в повечето случаи ще бъдат съфинансирани от държавите-членки, би следвало държавите-членки да имат възможността да решават кои проекти желаят да подкрепят и чии заявки желаят да подадат за процедурата на избор на проекти на равнището на Съюза. Целта не е подаването на тези заявки да заменя уведомлението за държавна помощ, което следва да се направи в случаите, когато финансирането съдържа компонента, представляваща държавна помощ. Ролята на държавите-членки следва да бъде допълнително засилена - чрез провеждане на допълнителна консултация със съответните държави-членки, за да могат те да потвърдят, в случаите когато това е уместно, размера и структурата на общото публично финансиране, а също и чрез представяне на проектосписъка на избраните проекти, включително и за качеството на проектите на Комитета по изменение на климата, преди да бъдат взети решенията за предоставяне на финансиране.
(8)
В светлината на своя опит в областта на избора и финансирането на проекти, Комисията потърси начин да включи в изпълнението на настоящото решение ЕИБ. ЕИБ се съгласи, че действайки от името, от страна и за сметка на Комисията, тя би могла да изпълни някои задачи по отношение на избора на проекти, монетизирането на квоти за емисии на парникови газове и управлението на приходите. Конкретните условия за това сътрудничество, включително заплащането на ЕИБ, следва да бъдат формулирани в съответно споразумение между Комисията и ЕИБ, което подлежи на одобрение от управляващите органи на ЕИБ. Заплащането на ЕИБ за изпълнението на тези задачи следва да бъде от дохода, получен в резултат на нейното управление на приходите.
(9)
Наличните приходи от съответните 300 милиона квоти следва да бъдат предоставени на два кръга на покани за предложения, за да се даде възможност, от една страна, достигналите степен на зрелост проекти да получат финансиране още при първия кръг, а от друга страна - да бъдат коригирани при втория кръг всякакви възможни технически или географски дисбаланси. В случай на недостатъчна конкуренция в определена подкатегория от проекти при първия кръг, решенията за предоставяне на финансиране в тази подкатегория следва да бъдат отложени за втория кръг, с оглед постигане на максимално оползотворяване на финансовите средства по настоящото решение.
(10)
Финансирането по настоящото решение следва да бъде предоставяно само на проекти, използващи технологии, които са новаторски спрямо съвременното техническо равнище в ключовите направления на съответната технология. Тези технологии следва все още да не са в търговско разпространение, но да са достатъчно зрели, за да могат да бъдат демонстрирани в мащаб, предхождащ мащаба на стопанска реализация. За тях следва да съществуват разумно обосновани перспективи за успешна реализация, като се има предвид, че техническите рискове са неизбежни, а предлаганият мащаб на демонстрацията трябва да е такъв, че да не обуславя появата на значими допълнителни проблеми при по-нататъшното му увеличаване. Също така проектите следва да имат значителен потенциал за възпроизводство, и по този начин да осигуряват значителни перспективи за икономически ефективно намаляване на емисиите на CO2 - както в Съюза, така и глобално. Ето защо избираеми за финансиране следва да бъдат само проекти, които попадат в специфични категории и които съответстват на специфични изисквания, формулирани в настоящото решение.
(11)
С оглед на осигуряване на разнообразие в технологиите, в първия кръг от покани за предложения следва да бъдат финансирани 8 демонстрационни проекта за CCS (включително поне по един и не повече от три проекта във всяка проектна категория, като поне три от проектите следва да са с подаване на въглеродния диоксид в нефтено или газово находище, и поне три да са с подаване на въглеродния диоксид в солен водоносен слой), а в областта на ВЕИ - по един проект във всяка от проектните подкатегории в първия кръг от покани за предложения. Ако има достатъчно средства, би могло да се финансират повече проекти, като се поддържа балансът между демонстрационните проекти за улавяне и съхранение на СО2 (CCS) и демонстрационните проекти за възобновяеми енергийни източници (ВЕИ). Също така, с оглед осигуряване на географски баланс, във всяка държава-членка следва да бъде финансиран поне по един и не повече от три проекта. Този критерий не се отнася за проектите, които поради своя характер са предназначени да бъдат изпълнявани на територията на няколко държави-членки.
(12)
По принцип, следва да бъдат избрани тези проекти, чрез които се постига съответствие с изискванията за брой проекти във всяка категория по икономически най-ефективен начин.
(13)
С оглед да се осигури влизането в експлоатация по план на избраните проекти, както и ефективното използване на финансовите средства, следва решенията за предоставянето на финансиране да зависят от наличието на всички необходими национални разрешения, съгласно съответните изисквания на нормативната уредба на Европейския съюз, както и от вземането от страна на спонсорите на окончателни инвестиционни решения, като тези условия следва да бъдат изпълнени в рамките на определен срок след приемането на решенията за предоставяне на финансиране.
(14)
Държавите-членки следва да изплащат на проектите приходите въз основа на правно обвързващи инструменти. Както се изисква в Директива 2003/87/ЕО, изплащането следва да се прави веднъж годишно, въз основа, при демонстрационни проекти за CCS - на съхраненото количество CO2, както то е докладвано, установено чрез мониторинг и верифицирано съгласно Директива 2003/87/ЕО, или съответно при демонстрационни проекти за ВЕИ - въз основа на произведеното количество енергия. От друга страна, в случаите при които държавите-членки гарантират, че всякакво свръхфинансиране ще бъде върнато, следва да е възможно да се изплаща част от финансирането или цялото финансиране за даден проект преди неговото влизане в експлоатация. Като се има предвид особената значимост в контекста на демонстрационната програма за обмен на знания, финансирането следва да се предоставя само ако са спазени изискванията за обмен на знания.
(15)
Мерките, предвидени в настоящото решение, са в съответствие със становището на Комитета по изменение на климата,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
Предмет
С настоящото решение се създават правила и критерии за следните дейности:
1.
Избор на демонстрационни проекти със стопански характер за безопасно за околната среда улавяне и съхранение в геоложки обекти на СО2 („демонстрационни проекти за CCS“) и на демонстрационни проекти за новаторски технологии за възобновяема енергия („демонстрационни проекти за ВЕИ“), посочени в Директива 2003/87/ЕО.
2.
Монетизиране на квотите, посочени в Директива 2003/87/ЕО, за подпомагане на демонстрационни проекти за CCS и ВЕИ, както и управление на съответните приходи.
3.
Изплащане на приходите и изпълнението на демонстрационни проекти за CCS и ВЕИ.
Настоящото решение, включително разпоредбите по отношение на осребряването на квотите за емисии, не засяга другите актове за прилагане, приети съгласно Директива 2003/87/ЕО.
Член 2
Принципи
1. Броят на квотите от резерва за нови участници, посочени в член 10а, параграф 8 от Директива 2003/87/ЕО, ще възлиза на 300 милиона.
2. Изборът на демонстрационни проекти за CCS и ВЕИ, които да бъдат финансирани по настоящото решение, ще се проведе в рамките на два кръга от покани за предложения за проекти, организирани от Комисията и адресирани до държави-членки, обхващащи съответно еквивалента на 200 милиона квоти за първия кръг от покани за предложения, и еквивалента на 100 милиона квоти плюс неизползваната част от първия кръг от покани за предложения, за втория кръг от покани за предложения.
3. Освен ако това не противоречи на посоченото в член 10а, параграф 8, четвърта алинея, четвърто изречение от Директива 2003/87/ЕО, финансирането по настоящото решение представлява 50 % от съответните разходи. Ако общото поискано публично финансиране е по-малко от 50 % от съответните проектни разходи, по настоящото решение се предоставя цялото поискано публично финансиране.
Когато обаче финансирането по настоящото решение е комбинирано с финансиране от Европейската енергийна програма за икономическо възстановяване (ЕЕПВ), финансирането по настоящото решение се намалява със сумата на финансирането, получено от ЕЕПВ.
Член 3
Съответни разходи
1. За целите на член 2, параграф 3 се прилагат правилата, посочени в параграфи от 2 до 5 от настоящия член.
2. Съответните разходи за демонстрационните проекти за CCS представляват тези инвестиционни разходи, които проектът включва поради прилагането на CCS, с приспадане на нетната настояща стойност по възможно най-добра прогнозна оценка на разликата между експлоатационните приходи и разходи, дължащи се на прилагането на CCS през първите 10 години на експлоатация.
3. Съответните разходи за демонстрационните проекти за ВЕИ представляват тези допълнителни инвестиционни разходи, които проектът включва в резултат от прилагането на новаторска технология за възобновяема енергия, с приспадане на нетната настояща стойност по възможно най-добра прогнозна оценка на отклонението на разликата между експлоатационните приходи и разходи през първите 5 години на експлоатация, спрямо разликата между приходите и разходите при конвенционално производство със същия капацитет за реално енергопроизводство.
4. Инвестиционните разходи, посочени в параграфи 2 и 3, включват разходите за инвестиции в земя, инсталации и съоръжения.
Също така, инвестиционни разходи могат да включват инвестиции в трансфер на технологии и лицензии за използване на ноу-хау (наричани по-нататък „нематериални активи“), когато са изпълнени следните условия:
а)
нематериалният актив може да се счита за подлежащ на амортизация актив;
б)
нематериалният актив е закупен при пазарни условия, на възможно най-ниска цена;
в)
нематериалният актив остава в организацията на получателя на финансирането през период от поне пет години.
Ако нематериалният актив бъде продаден преди изтичането на посочения в буква в) петгодишен период, приходът от продажбата следва да бъде изваден от съответните разходи.
5. Нетните експлоатационни разходи и приходи, посочени в параграфи 2 и 3, се основават на възможно най-добра прогнозна оценка на поеманите от проекта експлоатационни разходи и да отчитат всички допълнителни приходи, дължащи се на схеми за подпомагане, дори и ако те не представляват държавна помощ по смисъла на член 107, параграф 1 от Договора, а също и избегнатите разходи и съществуващите данъчни насърчителни мерки.
Член 4
Роля на ЕИБ
Европейската инвестиционна банка (ЕИБ) изпълнява своите задачи по настоящото решение по искане, от името и за сметка на Комисията. Комисията носи отговорност по отношение на трети страни.
За изпълнението на тези задачи на ЕИБ се заплаща от дохода, получен в резултат на нейното управление на приходите.
Комисията и ЕИБ сключват споразумение, съдържащо конкретните условия, при които ЕИБ изпълнява своите задачи.
Член 5
Процедура за избор на проекти
1. Поканите за предложения за проекти са публикувани в Официален вестник на Европейския съюз.
2. Държавите-членки събират заявките за финансиране на проекти, планирани да бъдат изпълнявани на тяхна територия.
В случаите, обаче, когато даден проект се планира да бъде изпълняван на територията на няколко държави-членки (наричан по-нататък „трансграничен проект“), получилата заявката за финансиране държава-членка информира за това другите съответни държави-членки и сътрудничи с другите държави-членки, с оглед на постигането на общо решение относно подаването на предложението за проект от тази държава-членка.
3. Държавите-членки преценяват дали даден проект отговаря на условията за допустимост, посочени в член 6. Ако случаят е такъви ако държавата-членка поддържа проекта, тя подава предложението в ЕИБ и информира за това Комисията.
При подаването на предложения за финансиране, съответната държава-членка предоставя за всеки проект следната информация:
а)
съответните разходи, в евро, посочени в член 2, параграф 3;
б)
общо поисканото публично финансиране, в евро, което представлява съответните разходи минус приноса на оператора за покриването на тези разходи;
в)
най-добрата възможна оценка на нетната настояща стойност на допълнителните приходи, дължащи се на схеми за подпомагане и изчислени съгласно посоченото в член 3, параграф 5;
г)
за демонстрационните проекти за CCS - общото прогнозно количество CO2, разположено в геоложки обекти през първите десет години на експлоатация; за демонстрационните проекти за ВЕИ - общото прогнозно количество енергия, произведено през първите пет години на експлоатация.
Също така, държавите-членки уведомяват Комисията за всяко финансиране на дадения проект, съдържащо държавна помощ по смисъла на член 108, параграф 3 от Договора, за да може да бъде координирана процедурата за избор на проекти по настоящото решение с оценката на държавната помощ.
4. Въз основа на подадените предложения съгласно параграф 3 от настоящия член, ЕИБ извършва оценка на финансовата и техническа жизнеспособност (на финансовата и техническата целесъобразност) на проектите, съгласно член 7.
В случаите когато съответната оценка доведе до положително заключение, ЕИБ дава препоръки до Комисията, съгласно член 8, за решения за предоставяне на финансиране.
5. Въз основа на посочените в параграф 4 препоръки, след като бъде проведена допълнителна консултация със съответните държавите-членки, за да могат те да потвърдят, в случаите когато това е уместно, размера и структурата на общото публично финансиране, и след получаването на становище от Комитета по изменение на климата - в съответствие с член 3 от Решение 1999/468/ЕО на Съвета (3), Комисията взема решения за предоставяне на финансиране, адресирани към съответните държави-членки, в които се посочва предоставеното финансиране за съответните проекти в евро.
Член 6
Критерии за допустимост
1. Даден проект е допустим за предоставяне на финансиране, когато са изпълнени следните критерии:
а)
проектът трябва да попада в една от категориите, посочени в приложение I, част А;
б)
проектът трябва да съответства на изискванията, посочени в приложение I, част Б;
в)
проектите, изброени в приложение I, част А, точка II, трябва да са новаторски по своя характер. Съществуващите и доказани технологии не са избираеми.
2. Ако дадена държава-членка няма възможност да подаде в ЕИБ в съответствие с член 5, параграф 3 такива предложения за проекти, попадащи в посочените в приложение I, част А, точка II подкатегории, които да отговарят на съответните прагови стойности за съответните подкатегории, тази държава-членка може да подаде и предложения за проекти с характеристики под праговите стойности и тези проекти, чрез дерогация от изискванията в параграф 1, се считат за избираеми.
Член 7
Финансова и техническа целесъобразност на проектите
ЕИБ прави оценка на целесъобразността на всеки предложен проект съгласно спецификациите, изброени в поканите за предложения за проекти, посочени в член 5, параграф 1, като оценката обхваща най-малко следните аспекти:
1.
технически обхват;
2.
разходи;
3.
финансиране;
4.
изпълнение;
5.
експлоатация;
6.
въздействие върху околната среда;
7.
процедури за възлагане на поръчки.
Член 8
Избор на проекти
1. Финансирани са осем проекта, отговарящи на характеристиките в приложение I, част А, точка I и по един проект от всяка проектна подкатегория, посочена в приложение I, част А, точка II.
Ако финансовите ресурси позволяват, обаче, могат да бъдат финансирани и допълнителни проекти, като се поддържа балансът между демонстрационни проекти за CCS и за ВЕИ.
В случай че в дадена подкатегория са подадени не повече от две предложения, Комисията прави оценка на възможните последици от ограничения брой предложения за конкуренцията при избора на проекти по настоящото решение и може, когато е уместно, да реши да отложи за втория кръг вземането на решения за предоставяне на финансиране за съответната подкатегория.
2. Проектите са класирани по реда на увеличаване на разходите за единица резултат. Демонстрационните проекти за CCS са класирани в обща група. Демонстрационните проекти за ВЕИ са класирани поотделно във всяка от подкатегориите, посочени в приложение I, част А, точка II.
За целите на първата алинея разхода за единица резултат се изчислява като се раздели сборът на паричните суми, дефинирани в член 5, параграф 3, букви б) и в), на резултата от проекта. Резултатът от проекта представлява, в случая на демонстрационните проекти за CCS, общото прогнозно количество CO2, което ще бъде съхранено през първите десет години от експлоатацията, а съответно в случая на демонстрационните проекти за ВЕИ - общото прогнозно количество енергия, което ще бъде произведено през първите пет години от експлоатацията.
Когато съответните държави-членки потвърдят, съгласно посоченото в член 5, параграф 5, че има достатъчно публично финансиране за демонстрационни проекти за CCS, класираните най-напред проекти са избрани по реда на тяхното класиране, при условие че са спазени следните критерии:
а)
от всяка проектна категория трябва да има избран поне по един и не повече от три проекта;
б)
поне три от избраните проекти трябва да са с подаване на въглеродния диоксид в нефтено или газово находище (hydrocarbon reservoir storage); и
в)
поне три от избраните проекти трябва да са с подаване на въглеродния диоксид в солен водоносен слой (saline aquifer storage).
Когато тези критерии не са спазени, разглежданият за избор проект не бива избран и се преминава към разглеждане на възможността за избор на следващия проект в класацията. Този процес продължава, докато бъдат избрани осем проекта;
Когато съответните държави-членки потвърдят, съгласно посоченото в член 5, параграф 5, че има достатъчно публично финансиране за демонстрационни проекти за ВЕИ,от всяка подкатегория ще бъде избран класираният на първо място проект. Ако при който и да е от кръговете с покана за предложения за проекти се получи така, че за една или повече подкатегории няма избираеми и финансово и технически жизнеспособни проекти, ще бъдат финансирани съответен брой проекти в други подкатегории от същата категория. Подробна информация по този въпрос се посочва в поканите за предложения за проекти, които ще бъдат обявени съгласно член 5, параграф 1.
Избраните демонстрационни проекти за CCS образуват заедно „групата проекти за CCS“, а съответно избраните демонстрационни проекти за ВЕИ - съответно „групата проекти за ВЕИ“.
3. Чрез дерогация от параграф 1, в случай че общото поискано финансиране по настоящото решение надхвърли разполагаемите средства, броят на избраните проекти се намалява, така че исканото финансиране да бъде намалено в еднаква пропорция по отношение на всяка от групите, посочени в третата и петата алинеи от параграф 2.
От всяка от групите отпада първо този проект, който има най-висок специфичен разход за единица резултат, като следващият отпадащ проект е този, който е с най-висок разход за единица резултат в останалите категории. Процедурата се повтаря докато исканото финансиране влезе в рамките на разполагаемите средства.
4. При условие че са налице съответни предложения за проекти, подадени в ЕИБ съгласно член 5, параграф 3, и препоръчани от ЕИБ за вземането на решения за финансиране от страна на Комисията съгласно член 5, параграф 4, във всяка държава-членка членка се финансира поне по един проект и не повече от три проекта.
Първата алинея обаче не се отнася за трансграничните проекти.
Член 9
Решения за предоставяне на финансиране
Решенията за предоставяне на финансиране се вземат под условие на наличието на всички необходими национални разрешения, съгласно съответните изисквания на законите на Съюза, наличие на одобрение от Комисията на всякаква държавна помощ, предоставена на съответния проект, както и вземането от страна на спонсорите на окончателни инвестиционни решения, в срок от 24 месеца след вземането на решения за предоставяне на финансиране.
По отношение на демонстрационните проекти за CCS със съхранение в солени водоносни слоеве, решенията за предоставяне на финансиране се вземат под условие на наличието на всички необходими национални разрешения, съгласно съответните изисквания на законите на Съюза, наличие на одобрение от Комисията на всякаква държавна помощ, предоставена на съответния проект, както и вземането от страна на спонсорите на окончателни инвестиционни решения,съответно в срок от 36 месеца след вземането на решението за предоставяне на финансиране.
Ако условията, посочени в първата или втората алинеи не бъдат изпълнени, решенията за предоставяне на финансиране губят своята правна сила.
Член 10
Монетизиране на квоти и управление на приходи
1. За целите на монетизиране на квоти и управление на приходите Комисията действа от името на държавите-членки.
2. Държавите-членки и Комисията осигуряват за това 300-те милиона квоти, посочени в член 2, параграф 1, да бъдат прехвърлени на ЕИБ за монетизиране и управление на приходите.
3. ЕИБ продава квотите за първия кръг от покани за предложения преди решенията за предоставяне на финансиране за всеки от кръговете, посочени в член 5, параграф 1, да са взети от Комисията.
ЕИБ управлява приходите и ги прехвърля на държавите-членки, в съответствие с изискванията за изплащане съгласно член 11.
Член 11
Изплащане на приходи и използване на неизплатени приходи
1. Държавите-членки изплащат приходите на проектните спонсори въз основа на правно обвързващи инструменти, в които е определено най-малко следното:
а)
кой е проектът и колко е предоставеното финансиране в евро;
б)
датата на пускане в експлоатация;
в)
изискванията за обмен на знания съгласно член 12;
г)
изискванията относно изплащането на приходите, съгласно посоченото в параграфи от 2 до 6 на настоящия член;
д)
изискванията за докладване съгласно член 13;
е)
информацията относно условията за приложимост на решението за финансиране, посочени в член 9.
За първия кръг от покани за предложения, посочени в член 5, параграф 1, датата на пускане в експлоатация, посочена в първата алинея, буква б) от настоящия параграф, е не по-късно от 31 декември 2015 г., освен когато съответното решение за предоставяне на финансиране е прието след 31 декември 2011 г., в който случай датата на пускане в експлоатация е не по-късно от четири години от датата на решение за предоставяне на финансиране.
2. Изплащането се прави веднъж годишно. Изплащаната сума представлява, при демонстрационните проекти за CCS, количеството съхранен през съответната година CO2, както е установено чрез мониторинг, докладвано и верифицирано съгласно членове 14 и 15 от Директива 2003/87/ЕО, умножено по размера на финансирането, а при демонстрационните проекти за ВЕИ - съответно количеството на произведената енергия, умножено по размера на финансирането.
Размерът на финансирането се изчислява чрез разделяне на предоставеното финансиране на стойността, представляваща 75 % от прогнозното общо количество CO2, съхранено през първите десет години на експлоатация при демонстрационните проекти за CCS, или съответно - на стойността, представляваща 75 % от прогнозното общо количество енергия, произведено през първите пет години на експлоатация, при демонстрационните проекти за ВЕИ.
3. Изплащането за определена година се извършва само когато са спазени изискванията за съответната година за обмен на знания.
4. Изплащането се ограничава за период от десет години след датата, посочена в параграф 1, буква б) при демонстрационните проекти за CCS, и за период от пет години след тази дата при демонстрационните проекти за ВЕИ. Общо изплатените средства не надхвърлят предоставеното финансиране, посочено в параграф 1, буква а).
5. В случаите при които съответната държава-членка гарантира, че всяко финансиране, надвишаващо финансирането, определено в параграфи от 2, 3 и 4, ще бъде върнато на ЕИБ, част или цялото финансиране за даден проект може да бъде изплатено преди съответното пускане в експлоатация на този проект, съгласно условията, определени в решението за предоставяне на финансиране.
6. Без да се засяга втората алинея от член 4, приходите, които не са изплатени на проекти, както и доходът, произтичащ от управлението на приходите, ще се използва за съфинансиране на допълнителни демонстрационни проекти по настоящото Решение до 31 декември 2015 г.
Държавите-членки превеждат обратно на ЕИБ приходите, които не са изплатени.
След 31 декември 2015 г. останалите средства се натрупват за държавите-членки. Накрая на изплащането, тези средства ще бъдат прехвърлени на държавите-членки, в съответствие с принципите, формулирани в член 10а, параграф 7 от Директива 2003/87/ЕО.
Член 12
Обмен на знания
Държавите-членки осигуряват за това всички оператори на проекти, участници в проектни консорциуми, доставчици и подизпълнители, които имат значителен приход от предоставеното публично финансиране във връзка с разработването на техния продукт или услуга, да споделят информацията относно посочените в приложение II елементи с други оператори на проекти, публични власти, изследователски институти, неправителствени организации и с обществеността, в съответствие с допълнителните спецификации, които са изброени в посочените в член 5, параграф 1 покани за предложения за проекти.
Информация се обменя на годишна основа и включва цялата информация, която е създадена и обработена през дадена година.
Член 13
Докладване от държавите-членки
По време на периодите, посочени в член 11, параграф 4, държавите-членки подават до Комисията всяка година, в срок до 31 декември от съответната година, доклади за изпълнението на проектите.
Тези доклади съдържат най-малко следната информация за всеки проект:
1.
Количеството съхранен CO2 или количеството произведена чиста енергия.
2.
Изплатените средства.
3.
Всякакви значими проблеми при изпълнението на проекта.
Член 14
Доклад от Комисията
След приключването на първия кръг от покани за предложения за проекти, Комисията докладва на Комитета по изменение на климата за изпълнението на този кръг от покани за предложения, посочвайки дали е необходимо изменение на настоящото решение с оглед осигуряване на географска и техническа балансираност при втория кръг от покани за предложения.
Член 15
Адресати
Адресати на настоящото решение са държавите-членки.
Съставено в Брюксел на 3 ноември 2010 година.
DECISIONE DELLA COMMISSIONE
del 3 novembre 2010
che definisce i criteri e le misure per il finanziamento di progetti dimostrativi su scala commerciale mirati alla cattura e allo stoccaggio geologico del CO2 in modo ambientalmente sicuro, nonché di progetti dimostrativi relativi a tecnologie innovative per le energie rinnovabili nell’ambito del sistema di scambio delle quote di emissioni dei gas a effetto serra nella Comunità istituito dalla direttiva 2003/87/CE del Parlamento europeo e del Consiglio
[notificata con il numero C(2010) 7499]
(2010/670/UE)
LA COMMISSIONE EUROPEA,
visto il trattato sul funzionamento dell’Unione europea,
vista la direttiva 2003/87/CE del Parlamento europeo e del Consiglio, del 13 ottobre 2003, che istituisce un sistema per lo scambio di quote di emissioni dei gas a effetto serra nella Comunità e che modifica la direttiva 96/61/CE del Consiglio (1), in particolare l’articolo 10 bis, paragrafo 8, terzo comma,
considerando quanto segue:
(1)
Il Consiglio europeo del giugno 2008 ha invitato la Commissione a presentare quanto prima un meccanismo inteso ad incentivare investimenti degli Stati membri e del settore privato volti ad assicurare la costruzione e la messa in funzione, entro il 2015, di un massimo di 12 impianti di dimostrazione della tecnologia per la cattura e lo stoccaggio di CO2 («CCS»).
(2)
L’articolo 10 bis, paragrafo 8, della direttiva 2003/87/CE istituisce un meccanismo per il finanziamento di progetti dimostrativi su scala commerciale, mirati alla cattura e allo stoccaggio geologico ambientalmente sicuri di CO2 (in seguito «progetti dimostrativi CCS») e di progetti dimostrativi relativi alle tecnologie innovative per le energie rinnovabili (in seguito «progetti dimostrativi FER»). Al fine di garantire il funzionamento corretto di questo meccanismo, è necessario stabilire norme e criteri di selezione e attuazione per tali progetti, nonché i principi di base che ne derivano per la monetizzazione delle quote e per la gestione delle entrate.
(3)
Il 7 ottobre 2009 la Commissione ha adottato la comunicazione «Investire nello sviluppo di tecnologie a basse emissioni di carbonio» (2), che sottolinea il ruolo del finanziamento di cui alla presente decisione nell’attuazione del piano strategico europeo per le tecnologie energetiche (piano SET) relativamente ai progetti dimostrativi necessari.
(4)
Il finanziamento a titolo della presente decisione è soggetto ad approvazione preventiva da parte della Commissione per ogni eventuale componente di aiuto di Stato del contributo finanziario complessivo da parte di risorse pubbliche, conformemente agli articoli 107 e 108 del trattato, al fine di garantire che il finanziamento sia circoscritto a quanto necessario per l’attuazione e l’esercizio del progetto, tenuto conto di eventuali impatti negativi sulla concorrenza. Gli Stati membri sono pertanto tenuti a notificare alla Commissione qualsiasi finanziamento che comporti aiuti di Stato, conformemente all’articolo 108, paragrafo 3, del trattato, per consentire il coordinamento della procedura di selezione di cui alla presente decisione con la valutazione dell’aiuto di Stato.
(5)
Il finanziamento stanziato nell’ambito della presente decisione non costituisce parte del bilancio generale dell’Unione europea. Esso può dunque essere abbinato a finanziamenti derivati da altri strumenti, compresi i fondi strutturali e di coesione e il programma energetico europeo per la ripresa (EEPR). Può altresì essere abbinato a finanziamenti nel quadro del meccanismo di finanziamento dei prestiti con condivisione del rischio (RSFF) istituito dall’Unione e dalla Banca europea per gli investimenti (BEI).
(6)
Al fine di evitare una concorrenza tra Stati membri per le sovvenzioni, il finanziamento nell’ambito della presente decisione deve essere fissato al 50 % dei costi pertinenti, purché l’importo totale del finanziamento nel quadro della presente decisione non superi il limite del 15 % delle quote disponibili complessive, come disposto dalla direttiva 2003/87/CE, nel qual caso il finanziamento è limitato al 15 % delle quote complessive. Tale finanziamento dovrebbe altresì essere complementare a un ingente finanziamento da parte del gestore. Per evitare di applicare un trattamento preferenziale ai progetti finanziati nell’ambito dell’EEPR, si deve dedurre dal finanziamento in virtù della presente decisione l’importo ottenuto dall’EEPR.
(7)
L’istituzione di un programma dimostrativo UE che promuova i migliori progetti possibili riguardanti un ampio spettro di tecnologie in zone geograficamente equilibrate sul territorio degli Stati membri, comprese le zone economiche esclusive e le piattaforme continentali, non può essere realizzato in maniera soddisfacente se i progetti sono selezionati a livello nazionale. La selezione deve dunque avvenire a livello dell’Unione. Al fine di garantire la coerenza con le procedure nazionali di selezione e finanziamento, gli Stati membri devono essere responsabili della raccolta delle domande di finanziamento dai promotori e della valutazione dei progetti sulla base dei criteri di ammissibilità stabiliti in questa decisione. Poiché i progetti finanziati dalla presente decisione saranno per la maggior parte cofinanziati dagli Stati membri, questi ultimi devono anche avere la possibilità di decidere quali progetti desiderano promuovere e quali domande intendono sottoporre alla procedura di selezione dell’Unione. La presentazione di tali domande non è destinata a sostituire la notifica di aiuto di Stato per i casi in cui il finanziamento contenga una componente di aiuto di Stato. Il ruolo degli Stati membri deve essere ulteriormente rafforzato mediante l’organizzazione di un secondo ciclo di consultazioni per confermare, ove opportuno, valori e strutture del contributo di finanziamento pubblico complessivo e sottoponendo l’elenco provvisorio di progetti selezionati al parere, anche qualitativo, del comitato sui cambiamenti climatici prima dell’adozione delle decisioni di assegnazione.
(8)
Alla luce dell’esperienza nella selezione e nel finanziamento di progetti, la Commissione ha richiesto la partecipazione della BEI per attuare la presente decisione. La BEI ha accettato di svolgere, su richiesta, a nome e per conto della Commissione, determinate mansioni relative alla selezione dei progetti, alla monetizzazione delle quote e alla gestione delle relative entrate. I termini e le condizioni specifici della cooperazione, compresa la remunerazione della BEI, devono essere disciplinati in un accordo tra la Commissione e la BEI, soggetto all’approvazione degli organi decisionali della BEI. La BEI deve essere rimborsata per l’esecuzione delle suddette mansioni con gli introiti generati dalla gestione delle entrate.
(9)
I fondi disponibili derivanti dai 300 milioni di quote devono essere assegnati attraverso due cicli di inviti a presentare proposte per consentire, da una parte, che i progetti maturi ricevano i finanziamenti già nel primo ciclo e, dall’altra parte, per garantire la possibilità di correggere eventuali squilibri tecnici o geografici nel secondo ciclo. Qualora vi sia una concorrenza insufficiente in una particolare sottocategoria di progetti nel primo ciclo, le decisioni di assegnazione in tale sottocategoria saranno posticipate al secondo ciclo per massimizzare l’impiego dei fondi disposti dalla presente decisione.
(10)
Il finanziamento nel quadro della presente decisione deve essere riservato a progetti che si avvalgono di tecnologie innovative rispetto allo stato dell’arte nelle sottocategorie principali di ogni tecnologia. Tali tecnologie non devono essere già disponibili su scala commerciale, ma devono essere sufficientemente avanzate per una dimostrazione su scala precommerciale. Esse devono avere ragionevoli prospettive di riuscita, considerando il fatto che i rischi tecnologici sono inevitabili; la scala di dimostrazione proposta deve essere tale che non si verifichino ulteriori problemi di rilievo in un successivo incremento di scala. Esse devono possedere un elevato potenziale di riproducibilità e offrire quindi prospettive significative per una riduzione economicamente efficace del CO2 sia a livello di Unione, sia globale. Sono pertanto ammissibili al finanziamento solo i progetti che ricadono in specifiche categorie e che soddisfano i requisiti particolari fissati nella presente decisione.
(11)
Al fine di assicurare la diversità tecnologica, nel primo ciclo di inviti a presentare proposte è opportuno finanziare otto progetti dimostrativi CCS (di cui almeno uno ma non più di tre progetti per ogni categoria di progetto, almeno tre con stoccaggio in giacimenti di idrocarburi e almeno tre con stoccaggio in acquiferi salini), nonché un progetto per ciascuna delle sottocategorie di progetto FER. Qualora vi fossero risorse sufficienti, dovrebbe essere possibile finanziare ulteriori progetti, mantenendo l’equilibrio tra progetti dimostrativi CCS e FER. Inoltre, per assicurare l’equilibrio geografico, devono essere finanziati almeno uno, ma non più di tre progetti per ogni Stato membro. In virtù della loro natura, i progetti destinati a interessare il territorio di diversi Stati membri non devono essere limitati da tale criterio.
(12)
In linea di principio, devono essere selezionati i progetti che soddisfano i requisiti di numero per categoria nella maniera più redditizia.
(13)
Per garantire che i progetti selezionati siano operativi come previsto e che i fondi siano impiegati efficacemente, le decisioni di assegnazione devono essere subordinate al rilascio di tutte le autorizzazioni nazionali necessarie, conformemente ai rispettivi requisiti fissati nel diritto dell’Unione europea, e le decisioni finali di investimento devono essere adottate dai promotori, entro un periodo di tempo predefinito dall’adozione delle decisioni di assegnazione.
(14)
Gli Stati membri devono erogare i fondi ai progetti sulla base di strumenti giuridicamente vincolanti. Come disposto dalla direttiva 2003/87/CE, le erogazioni devono avvenire con cadenza annuale, sulla base della quantità di CO2 stoccata per i progetti dimostrativi CCS e comunicata, controllata e verificata, conformemente alla direttiva 2003/87/CE, e sulla base dell’energia prodotta per i progetti FER. Qualora gli Stati membri garantiscano il rimborso di ogni finanziamento in eccesso, deve essere possibile erogare parzialmente o integralmente l’importo del finanziamento per un progetto prima che questo sia operativo. Alla luce della particolare importanza della condivisione di conoscenze nell’ambito di un programma dimostrativo, i fondi devono essere erogati solo nel caso siano soddisfatti i requisiti di condivisione delle conoscenze.
(15)
Le misure di cui alla presente decisione sono conformi al parere del comitato sui cambiamenti climatici,
HA ADOTTATO LA PRESENTE DECISIONE:
Articolo 1
Oggetto
La presente decisione contiene disposizioni e criteri riguardanti:
1)
la selezione di progetti dimostrativi CCS su scala commerciale destinati alla cattura e allo stoccaggio di CO2 («progetti dimostrativi CCS») e di progetti dimostrativi di tecnologie innovative nell’ambito delle energie rinnovabili («progetti dimostrativi FER») di cui alla direttiva 2003/87/CE;
2)
la monetizzazione delle quote di cui alla direttiva 2003/87/CE per il sostegno di progetti dimostrativi CCS e FER, nonché la gestione delle relative entrate;
3)
l’erogazione delle entrate e l’attuazione di progetti dimostrativi CCS e FER.
La presente decisione, ivi comprese le disposizioni relative alla monetizzazione delle quote, è applicabile fatti salvi altri atti di applicazione adottati ai sensi alla direttiva 2003/87/CE.
Articolo 2
Principi
1. Le quote disponibili nella riserva per i nuovi entranti di cui all’articolo 10 bis, paragrafo 8, sono pari a 300 milioni.
2. La selezione di progetti dimostrativi CCS e FER da finanziare nel quadro della presente decisione avviene in due cicli di inviti a presentare proposte organizzati dalla Commissione e destinati agli Stati membri, per l’equivalente di 200 milioni di quote per il primo ciclo di inviti a presentare proposte, e di 100 milioni di quote e della parte restante di quote del primo ciclo, per il secondo ciclo di inviti a presentare proposte.
3. Conformemente all’articolo 10 bis, paragrafo 8, quarto comma, quarta frase, della direttiva 2003/87/CE, il finanziamento nel quadro della presente decisione è pari al 50 % dei costi pertinenti. Qualora la domanda complessiva di finanziamento pubblico sia inferiore al 50 % dei costi pertinenti, essa è finanziata integralmente nell’ambito della presente decisione.
Qualora il finanziamento nel quadro della presente decisione sia abbinato al finanziamento nell’ambito del programma energetico europeo per la ripresa (EEPR), l’importo ricevuto dall’EEPR sarà dedotto dal finanziamento di cui alla presente decisione.
Articolo 3
Costi pertinenti
1. Ai fini dell’articolo 2, paragrafo 3, sono applicabili le disposizioni di cui ai paragrafi da 2 a 5 del presente articolo.
2. I costi pertinenti dei progetti dimostrativi CCS sono i costi di investimento sostenuti dal progetto per l’applicazione della CCS al netto del valore netto attualizzato della migliore stima dei profitti e dei costi operativi derivati dall’applicazione della CCS nei primi dieci anni di attività.
3. I costi pertinenti dei progetti dimostrativi FER sono i costi di investimento supplementari sostenuti dal progetto per l’applicazione di una tecnologia innovativa nell’ambito delle energie rinnovabili al netto del valore netto attualizzato della migliore stima dei profitti e dei costi operativi nei primi cinque anni di attività rispetto a una produzione convenzionale avente la medesima capacità in termini di produzione effettiva di energia.
4. I costi di investimento di cui ai paragrafi 2 e 3 devono coprire il costo dell’investimento in terreni, impianti e macchinari.
I costi di investimento possono altresì essere afferenti a investimenti in trasferimenti di tecnologia e licenze operative di know-how (in seguito «attività immateriali»), purché siano soddisfatte le seguenti condizioni:
a)
le attività immateriali possono essere considerate un elemento patrimoniale ammortizzabile;
b)
l’attività immateriale è acquisita a condizioni di mercato al miglior prezzo possibile;
c)
l’attività immateriale resta a disposizione del beneficiario per almeno cinque anni.
Qualora l’attività immateriale sia ceduta prima del periodo di cinque anni di cui alla lettera c) del secondo comma, gli introiti ottenuti dalla cessione saranno dedotti dai costi pertinenti.
5. I costi e i benefici operativi netti di cui ai paragrafi 2 e 3 si fondano sulla migliore stima delle spese operative sostenute dal progetto relativamente ai costi di produzione e prendono in considerazione tutti gli eventuali benefici derivati da strumenti di sostegno anche se essi non costituiscono aiuti di Stato ai sensi dell’articolo 107, paragrafo 1, del trattato, nonché i costi evitati e le misure esistenti di incentivo fiscale.
Articolo 4
Ruolo della BEI
La Banca europea per gli investimenti (BEI) svolge le mansioni di cui alla presente decisione su richiesta, in nome e per conto della Commissione. La Commissione è responsabile nei confronti dei terzi.
La BEI è rimborsata per l’esecuzione delle suddette mansioni con gli introiti generati dalla gestione delle entrate.
La Commissione e la BEI concludono un accordo che stabilisce i termini e le condizioni specifici per l’esecuzione delle mansioni da parte della BEI.
Articolo 5
Procedura di selezione
1. Gli inviti a presentare proposte sono pubblicati nella Gazzetta ufficiale dell’Unione europea.
2. Gli Stati membri raccolgono le domande di finanziamento per progetti da attuare sul territorio nazionale.
Se un progetto interessa invece diversi Stati membri (in seguito «progetto transfrontaliero»), lo Stato membro che riceve la domanda di finanziamento ne informa gli altri Stati membri interessati e coopera con gli altri Stati membri al fine di raggiungere una decisione comune sulla presentazione del progetto da parte dello Stato membro che riceve la domanda di finanziamento.
3. Gli Stati membri valutano se un progetto soddisfa i requisiti di ammissibilità di cui all’articolo 6. Qualora sia il caso e se lo Stato membro promuove il progetto, esso presenta la proposta alla BEI e ne informa la Commissione.
All’atto della presentazione delle domande di finanziamento, lo Stato membro fornisce, per ogni progetto, le seguenti informazioni:
a)
i costi pertinenti, in euro, di cui all’articolo 2, paragrafo 3;
b)
la domanda complessiva di finanziamento pubblico in euro, corrispondente ai costi pertinenti dai quali è dedotto il contributo del gestore a tali costi;
c)
la migliore stima del valore netto attuale dei benefici supplementari derivati da strumenti di sostegno calcolati conformemente all’articolo 3, paragrafo 5;
d)
per i progetti dimostrativi CCS, la quantità complessiva prevista di CO2 stoccata nei primi dieci anni di attività o, per i progetti dimostrativi FER, la quantità complessiva prevista di energia prodotta nei primi cinque anni di attività.
Gli Stati membri sono inoltre tenuti a notificare alla Commissione qualsiasi finanziamento di progetto che comporti un aiuto di Stato, conformemente all’articolo 108, paragrafo 3, del trattato, per consentire il coordinamento della procedura di selezione con la valutazione dell’aiuto di Stato.
4. Sulla base delle proposte presentate ai sensi del paragrafo 3 del presente articolo, la BEI esegue una valutazione dell’efficienza finanziaria e della fattibilità tecnica dei progetti (obbligo di diligenza tecnica e finanziaria), conformemente all’articolo 7.
Qualora la valutazione abbia esito positivo, la BEI formula alla Commissione raccomandazioni di assegnazione, conformemente all’articolo 8.
5. Sulla base delle raccomandazioni di cui al paragrafo 4 e previa consultazione supplementare degli Stati membri interessati per confermare, ove opportuno, il valore e la struttura del finanziamento pubblico complessivo, nonché del comitato sui cambiamenti climatici ai sensi dell’articolo 3 della decisione 1999/468/CE del Consiglio (3), la Commissione adotta le decisioni di assegnazione destinate agli Stati membri interessati menzionando l’importo in euro del finanziamento concesso ai progetti.
Articolo 6
Criteri di ammissibilità
1. Un progetto è ammissibile al finanziamento se soddisfa i seguenti criteri:
a)
il progetto deve rientrare in una delle categorie elencate nella parte A dell’allegato I;
b)
il progetto deve soddisfare i requisiti fissati nella parte B dell’allegato I;
c)
i progetti elencati nella parte A.II dell’allegato I devono essere di natura innovativa. Le tecnologie esistenti e sperimentate non sono ammissibili.
2. Qualora uno Stato membro non sia in grado di presentare proposte di progetti che rientrano in una delle sottocategorie elencate nella parte A.II dell’allegato I e che soddisfano le relative soglie BEI conformemente all’articolo 5, paragrafo 3, lo Stato membro può presentare progetti inferiori alle soglie pertinenti che sono considerati ammissibili al finanziamento in deroga al paragrafo 1.
Articolo 7
Diligenza finanziaria e tecnica
La BEI esegue la valutazione di diligenza di ciascun progetto presentato, conformemente alle specifiche indicate negli inviti a presentare proposte di cui all’articolo 5, paragrafo 1, che ha per oggetto almeno i seguenti aspetti:
1)
campo di applicazione tecnico;
2)
costi;
3)
finanziamento;
4)
attuazione;
5)
attività;
6)
impatto ambientale;
7)
procedure d’appalto.
Articolo 8
Selezione dei progetti
1. Si finanziano otto progetti che rientrano nella parte A.I dell’allegato I e un progetto per ciascuna sottocategoria elencata nella parte A.II dell’allegato I.
Se tuttavia le risorse lo consentono, possono essere finanziati ulteriori progetti mantenendo l’equilibrio tra progetti dimostrativi CCS e FER.
Qualora siano proposti non oltre due progetti per una data sottocategoria, la Commissione valuta gli eventuali impatti sulla concorrenza del numero limitato ai fini della selezione di cui alla presente decisione e può decidere, ove opportuno, di posticipare al secondo ciclo di inviti a presentare proposte le decisioni di assegnazione della sottocategoria interessata.
2. I progetti sono classificati in ordine crescente di costo per prestazione unitaria. I progetti CCS sono elencati in un unico gruppo. I progetti FER sono classificati secondo ciascuna delle sottocategorie specificate nella parte A.II dell’allegato I.
Ai fini del primo comma, il costo per prestazione unitaria è calcolato come la somma degli importi di cui all’articolo 5, paragrafo 3, lettere b) e c), divisa per la quantità complessiva prevista di CO2 stoccata nei primi dieci anni di attività per i progetti dimostrativi CCS oppure per la quantità complessiva prevista di energia prodotta nei primi cinque anni di attività per i progetti dimostrativi FER.
Qualora gli Stati membri interessati confermino ai sensi dell’articolo 5, paragrafo 5, che esiste un finanziamento pubblico sufficiente per i progetti dimostrativi CCS, sono selezionati i progetti ai posti più in alto della classifica, purché siano rispettati tutti i criteri seguenti:
a)
siano selezionati almeno un progetto e al massimo tre per ogni categoria di progetto;
b)
siano selezionati almeno tre progetti con stoccaggio in giacimenti di idrocarburi; e
c)
siano selezionati almeno tre progetti con stoccaggio in acquiferi salini.
Qualora tali criteri non siano soddisfatti, il progetto in questione non è selezionato ed è preso in considerazione il successivo progetto meglio classificato. La procedura è iterata fino alla selezione degli otto progetti.
Qualora gli Stati membri interessati confermino ai sensi dell’articolo 5, paragrafo 5, che esiste un finanziamento pubblico sufficiente per i progetti dimostrativi FER, è selezionato il progetto primo classificato di ciascuna sottocategoria. Qualora in nessuno dei cicli di inviti a presentare proposte in una o più sottocategorie vi siano progetti fattibili sotto l’aspetto finanziario e tecnico, si finanzia un numero corrispondente di progetti supplementari appartenenti ad altre sottocategorie della medesima categoria di progetto. I dettagli sono specificati negli inviti a presentare proposte di cui all’articolo 5, paragrafo 1.
I progetti dimostrativi CCS selezionati costituiscono collettivamente «il gruppo CCS» e i progetti dimostrativi FER selezionati costituiscono collettivamente «il gruppo FER».
3. In deroga al paragrafo 1, ove la domanda complessiva di finanziamento nel quadro della presente decisione sia superiore ai fondi disponibili, il numero di progetti selezionati è ridotto, in modo che la domanda di finanziamento sia ridotta proporzionalmente in ciascuno dei gruppi di cui al paragrafo 2, terzo e quinto comma.
Per ciascuno dei gruppi, il progetto che rappresenta il costo maggiore per prestazione unitaria è scartato per primo, seguito dal progetto che rappresenta il maggiore costo per prestazione unitaria in un’altra categoria. La procedura è ripetuta fino a quando le domande di finanziamento corrispondono ai fondi disponibili.
4. Subordinatamente alla disponibilità di proposte presentate alla BEI ai sensi dell’articolo 5, paragrafo 3, e raccomandate dalla BEI alla Commissione ai fini delle decisioni di assegnazione ai sensi dell’articolo 5, paragrafo 4, sono selezionati almeno uno e non più di tre progetti per il medesimo Stato membro.
Il primo comma non si applica tuttavia ai progetti transfrontalieri.
Articolo 9
Decisioni di assegnazione
Le decisioni di assegnazione sono subordinate all’ottenimento di tutte le autorizzazioni nazionali necessarie, conformemente alle relative norme del diritto dell’Unione, all’approvazione di qualsiasi aiuto di Stato da parte della Commissione relativamente a un progetto che sta per essere selezionato e all’adozione delle decisioni finali di investimento da parte dei promotori, entro 24 mesi dall’adozione delle decisioni di assegnazione.
Per quanto riguarda i progetti dimostrativi CCS con stoccaggio in acquiferi salini, le decisioni di assegnazione sono subordinate all’ottenimento di tutte le autorizzazioni nazionali necessarie, conformemente alle relative norme del diritto dell’Unione, all’approvazione di qualsiasi aiuto di Stato da parte della Commissione relativamente a un progetto che sta per essere selezionato e all’adozione delle decisioni finali di investimento da parte dei promotori, entro 36 mesi dall’adozione delle decisioni di assegnazione.
Le decisioni di assegnazione cessano di avere effetti giuridici se le condizioni di cui al primo o secondo comma non sono soddisfatte.
Articolo 10
Monetizzazione delle quote e gestione delle entrate
1. Ai fini della monetizzazione delle quote e della gestione delle entrate che ne derivano, la Commissione agisce per conto degli Stati membri.
2. Gli Stati membri e la Commissione provvedono affinché i 300 milioni di quote di cui all’articolo 2, paragrafo 1, siano trasferiti alla BEI per la monetizzazione e la gestione delle entrate.
3. La BEI vende le quote corrispondenti a tale ciclo di inviti a presentare proposte prima che siano adottate le decisioni di assegnazione per ogni ciclo di inviti a presentare proposte di cui all’articolo 5, paragrafo 1.
La BEI gestisce le entrate e le trasferisce agli Stati membri, ai fini dell’erogazione di cui all’articolo 11.
Articolo 11
Erogazione delle entrate e uso delle entrate non erogate
1. Gli Stati membri versano le entrate ai promotori del progetto sulla base di strumenti giuridicamente vincolanti che stabiliscano almeno i seguenti punti:
a)
il progetto e il finanziamento concesso in euro;
b)
la data di entrata in esercizio;
c)
i requisiti per la condivisione delle conoscenze ai sensi dell’articolo 12;
d)
i requisiti relativi all’erogazione delle entrate ai sensi dei paragrafi da 2 a 6 del presente articolo;
e)
i requisiti per la relazione di cui all’articolo 13;
f)
l’informazione relativa alle condizioni di applicabilità della decisione di cui all’articolo 9.
Per il primo ciclo di inviti a presentare proposte di cui all’articolo 5, paragrafo 1, l’ultima data utile di entrata in esercizio di cui alla lettera b), primo comma, del presente paragrafo è il 31 dicembre 2015, salvo che la rispettiva decisione di assegnazione sia adottata dopo il 31 dicembre 2011, nel qual caso la data di entrata in esercizio non oltrepassa quattro anni dalla data della decisione di assegnazione.
2. L’erogazione avviene con cadenza annuale. Per i progetti dimostrativi CCS, gli importi erogati corrispondono alla quantità di CO2 stoccata nell’anno di riferimento, controllata, comunicata e verificata, ai sensi degli articoli 14 e 15 della direttiva 2003/87/CE, moltiplicata per il tasso di finanziamento, e per i progetti dimostrativi FER, corrispondono alla quantità di energia prodotta moltiplicata per il tasso di finanziamento.
Il tasso di finanziamento è calcolato dividendo il finanziamento concesso per il 75 % della quantità complessiva prevista di CO2 stoccata nei primi dieci anni di attività nel caso dei progetti dimostrativi CCS, oppure per il 75 % della quantità complessiva prevista di energia prodotta nei primi cinque anni di attività nel caso dei progetti dimostrativi FER.
3. L’erogazione per un dato anno avviene solamente nel caso in cui si soddisfino i requisiti di condivisione delle conoscenze per il medesimo anno.
4. Le erogazioni sono limitate al periodo di dieci anni a decorrere dalla data di cui al paragrafo 1, lettera b), nel caso di progetti dimostrativi CCS e al periodo di cinque anni a decorrere dalla stessa data nel caso di progetti dimostrativi FER. I fondi complessivi erogati non possono in nessun caso superare il finanziamento assegnato di cui al paragrafo 1, lettera a).
5. Qualora lo Stato membro in questione garantisca che il finanziamento in eccesso rispetto a quello giustificato ai sensi dei paragrafi 2, 3 e 4 è restituito alla BEI, il finanziamento parziale o integrale di un progetto può essere erogato precedentemente all’entrata in esercizio di tale progetto, conformemente alle specifiche fissate nella decisione di assegnazione.
6. Fatto salvo l’articolo 4, paragrafo 2, le entrate non erogate a progetti e gli introiti generati dalla gestione delle entrate sono impiegati per cofinanziare ulteriori progetti dimostrativi nel quadro della presente decisione fino al 31 dicembre 2015.
Gli Stati membri restituiscono alla BEI tutte le entrate non erogate.
Successivamente al 31 dicembre 2015, i fondi rimanenti vanno a beneficio degli Stati membri. Al termine dell’erogazione, tali fondi sono ceduti agli Stati membri, conformemente ai principi fissati dall’articolo 10 bis, paragrafo 7, della direttiva 2003/87/CE.
Articolo 12
Condivisione delle conoscenze
Gli Stati membri garantiscono che tutti i gestori di progetto, i membri del consorzio, i fornitori e i subappaltatori che traggono un sostanziale beneficio dal finanziamento pubblico per lo sviluppo del loro prodotto o servizio condividano le informazioni relative agli elementi dell’allegato II con altri gestori di progetto, amministrazioni pubbliche, istituti di ricerca, organizzazioni non governative e il pubblico, conformemente alle specifiche supplementari stabilite negli inviti a presentare proposte di cui all’articolo 5, paragrafo 1.
Le informazioni sono condivise con cadenza annuale e riguardano tutta l’informazione generata ed elaborata in un dato anno.
Articolo 13
Rendicontazione degli Stati membri
Durante i periodi di cui all’articolo 11, paragrafo 4, gli Stati membri sono tenuti a trasmettere alla Commissione, entro il 31 dicembre di ogni anno, relazioni sull’attuazione dei progetti.
Tali relazioni devono comprendere almeno le seguenti informazioni relative a ciascun progetto:
1)
la quantità di CO2 stoccata o di energia pulita prodotta;
2)
i fondi erogati;
3)
eventuali problemi di rilievo nell’attuazione del progetto.
Articolo 14
Relazione della Commissione
Successivamente al primo ciclo di inviti a presentare proposte, la Commissione trasmette al comitato sui cambiamenti climatici una relazione sull’attuazione di tale ciclo di inviti a presentare proposte, indicando se sia necessario modificare la presente decisione al fine di garantire l’equilibrio geografico e tecnico per il secondo ciclo di inviti a presentare proposte.
Articolo 15
Destinatari
Gli Stati membri sono destinatari della presente decisione.
Fatto a Bruxelles, il 3 novembre 2010.