РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 1227/2011 НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
от 25 октомври 2011 година
относно интегритета и прозрачността на пазара за търговия на едро с енергия
(текст от значение за ЕИП)
ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взеха предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 194, параграф 2 от него,
като взеха предвид предложението на Европейската комисия,
след предаване на проекта на законодателния акт на националните парламенти,
като взеха предвид становището на Европейския икономически и социален комитет (1),
след консултация с Комитета на регионите,
в съответствие с обикновената законодателна процедура (2),
като имат предвид, че:
(1)
Важно е да се гарантира, че потребителите и другите участници на пазара могат да имат доверие в интегритета на пазарите на електроенергия и газ, че цените, определени на пазарите за търговия на едро с енергия, отразяват ненарушено и конкурентоспособно взаимодействие между търсене и предлагане, и че не могат да се извличат неправомерни печалби от пазарни злоупотреби.
(2)
Целта на увеличаването на интегритета и прозрачността на пазарите на търговия на едро с енергия следва да бъде насърчаването на открита и честна конкуренция на пазарите за търговия на едро с енергия в полза на крайните потребители на енергия.
(3)
В съвета, даден от Европейския комитет на регулаторите на ценни книжа и Групата на европейските регулатори в областта на електроенергията и природния газ, беше потвърдено, че съществуващото законодателство може да не обхваща надлежно въпроси, свързани с интегритета на пазарите на електроенергия и газ, и беше препоръчано да се обмисли създаването на подходяща законодателна рамка, пригодена към енергийния сектор, която да предотвратява пазарни злоупотреби и да взема предвид специфични за сектора условия, които не са обхванати от други директиви и регламенти.
(4)
Степента на взаимосвързаност между пазарите за търговия на едро с енергия в Европейския съюз нараства. Пазарната злоупотреба в една държава-членка често засяга не само цените за търговия на едро с електроенергия и природен газ отвъд националните граници, но също така и цените на дребно за потребителите и микропредприятията. Поради това гарантирането на интегритет на пазарите не може да е грижа само на отделните държави-членки. Наличието на строго трансгранично наблюдение на пазара е от съществено значение за постигането на напълно функциониращ, взаимосвързан и интегриран вътрешен енергиен пазар.
(5)
Пазарите за търговия на едро с енергия обхващат както пазари на продукти, така и пазари на деривати, които са жизненоважни за енергийните и финансовите пазари, като ценообразуването в двата сектора е взаимосвързано. Те включват, наред с другото, регулирани пазари, многостранни търговски системи и извънборсови (OTC) сделки и двустранни договори, преки или с посредници.
(6)
Понастоящем практиките за наблюдение на енергийните пазари са специфични за сектора и за отделните държавите-членки. В зависимост от цялостната пазарна рамка и положението с регулирането това може да доведе до това търговски дейности да попадат под множество юрисдикции с наблюдение, извършвано от няколко различни органа, евентуално разположени в различни държави-членки. Това може да доведе до липса на яснота по отношение на това, кой носи отговорност и дори до положение да не съществува такова наблюдение.
(7)
Понастоящем няма изрична забрана за поведение, което подронва интегритета на енергийния пазар, на някои от най-важните енергийни пазари. С цел защитаване на крайните потребители и гарантиране на разумни цени на енергията за европейските граждани е от съществено значение да се забрани подобно поведение.
(8)
Търговията с деривати, за които може да бъде извършван физически или финансов сетълмент, и търговията с продукти се използват заедно на пазарите за търговия на едро с енергия. Поради това е важно определенията на търговия с вътрешна информация и манипулиране на пазара, които представляват пазарна злоупотреба, да бъдат съвместими между пазарите на деривати и продукти. Настоящият регламент следва по принцип да се прилага за всички извършени сделки, но същевременно следва да отчете специфичните характеристики на пазарите за търговия на едро с енергия.
(9)
Договорите за продажба на дребно, които обхващат доставката на електричество или природен газ на крайните клиенти, не се поддават на манипулирането на пазара по същия начин като договорите за продажба на едро, при които закупуването и продажбата са по-лесни. Въпреки това решенията за потреблението на най-големите потребители на енергия могат също така да се отразят на цените на пазарите за търговия на едро с енергия, които да имат въздействие и извън националните граници. Следователно е подходящо договорите за доставка на подобни големи потребители да бъдат разглеждани в контекста на интегритета на пазарите за търговия на едро с енергия.
(10)
Като се вземат предвид резултатите от анализа, предвиден в съобщението на Комисията от 21 декември 2010 г., озаглавено „Към засилен пазарен надзор при схемата на ЕС за търговия с емисии“, Комисията следва да разгледа възможността за представяне на законодателно предложение в отговор на идентифицираните слабости в прозрачността, интегритета и надзора на европейския пазар на въглеродни емисии в разумен срок.
(11)
В Регламент (ЕО) № 714/2009 на Европейския парламент и на Съвета от 13 юли 2009 г. относно условията за достъп до мрежата за трансграничен обмен на електроенергия (3) и Регламент (ЕО) № 715/2009 на Европейския парламент и на Съвета от 13 юли 2009 г. относно условията за достъп до газопреносни мрежи за природен газ (4) се признава, че равният достъп до информация за физическия статус и ефикасността на системата е необходим, така че всички участници на пазара да могат да преценят цялостното състояние на търсенето и предлагането и да открият причините за колебанията в цените на едро.
(12)
Използването или опитът за използване на вътрешна информация за търговия за собствена сметка или за сметка на трето лице следва да е изрично забранено. Използването на вътрешна информация може също така да се състои в търговия на едро с енергийни продукти от лица, които знаят или следва да знаят, че информацията, с която разполагат, е вътрешна информация. Информацията относно собствените планове и стратегии за търгуване на участниците на пазара не следва да се счита за вътрешна информация. Информацията, която трябва да бъде направена публично достояние в съответствие с Регламент (ЕО) № 714/2009 или Регламент (ЕО) № 715/2009, включително насоки и мрежови кодекси, приети в съответствие с тези регламенти, може, при условие че е чувствителна по отношение на цените, да послужи като основа за решения на участниците на пазара за извършване на сделки с енергийни продукти на едро и следователно би могла да представлява вътрешна информация, докато не стане публично достояние.
(13)
Манипулирането на пазарите за търговия на едро с енергия включва действията, предприети от лица, които изкуствено причиняват ниво на цените, което не е обосновано от пазарните сили на предлагането и търсенето, в това число действителната наличност на капацитети за производство, съхранение и пренос, както и от търсенето. Видовете манипулиране на пазара включват издаване и оттегляне на фиктивни нареждания; разпространяване на невярна или подвеждаща информация или слухове чрез медиите, в това число интернет или с всякакви други средства; преднамерено предоставяне на невярна информация на предприятията, извършващи оценки на цените или изготвящи доклади за пазара с цел заблуждаване на участниците на пазара, които действат въз основа на тези оценки на цените и доклади за пазара; и преднамереното предприемане на действие, така че да изглежда, че наличността на производствен капацитет за електроенергия, наличността на природен газ или наличността на капацитет за пренос е различна от капацитета, който в действителност е технически наличен, в случаите, когато подобна информация засяга или има вероятност да засегне цената на енергийните продукти на едро. Манипулирането и неговото въздействие може да възникне извън границите, между пазарите на електроенергия и газ, и на финансовите пазари и пазарите на продукти, в това число пазарите на квоти за емисии.
(14)
Примерите за пазарна манипулация и опити за манипулиране на пазара включват поведението на лице или лица, които действат в сътрудничество, с цел да осигурят решаваща позиция при доставките или търсенето на даден енергиен продукт на едро, които довеждат или биха могли да доведат пряко или косвено до фиксиране на цените или до създаване на други нелоялни търговски условия; и предлагането, купуването или продаването на енергийни продукти на едро с цел, намерение или последица въвеждането в заблуждение на участниците на пазара, които действат на основата на референтните цени. Независимо от това възприетите пазарни практики като тези, прилагани в областта на финансовите услуги, които понастоящем са определени в член 1, параграф 5 от Директива 2003/6/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 28 януари 2003 г. относно търговията с вътрешна информация и манипулирането на пазара (пазарна злоупотреба) (5), и които могат да бъдат адаптирани, ако се измени посочената директива, могат да бъдат законен начин участниците на пазара да гарантират благоприятни цени за енергийните продукти на едро.
(15)
Разкриването на вътрешна информация във връзка с енергийните продукти на едро от страна на журналистите, действащи в изпълнение на своите професионални задължения, следва да се оценява при отчитане на правилата, приложими за тяхната професия и правилата, които определят свободата на пресата, освен ако тези лица извличат пряко или косвено предимства или печалба от разпространяването на въпросната информация или когато разкриването се извършва с намерение за подвеждане на пазара що се отнася до доставките, търсенето или цената на енергийните продукти на едро.
(16)
Тъй като финансовите пазари се развиват, понятията за пазарна злоупотреба, приложими за тези пазари, ще бъдат адаптирани. Следователно, за да се осигури необходимата гъвкавост в отговор на тези развития, правомощието за приемане на актове в съответствие с член 290 от Договора за функционирането на Европейския съюз следва да се делегира на Комисията по отношение на техническото актуализиране на определенията за вътрешна информация и манипулиране на пазара, за да се гарантира съгласуваност с другото приложимо законодателство на Съюза в областта на финансовите услуги и енергетиката. От особено значение е Комисията да провежда подходящи консултации по време на подготвителната си работа, включително на експертно равнище. При подготовката и съставянето на делегирани актове Комисията следва да гарантира едновременно, навременно и надлежно предаване на съответните документи на Европейския парламент и на Съвета.
(17)
Ефикасното наблюдение на пазара на равнището на Съюза е от огромно значение за откриване и възпиране на пазарни злоупотреби на пазарите за търговия на едро с енергия. Агенцията за сътрудничество между регулаторите на енергия, създадена с Регламент (ЕО) № 713/2009 на Европейския парламент и на Съвета (6) („Агенцията“), е в най-добра позиция да осъществява такова наблюдение, тъй като тя разполага с поглед върху пазарите за електроенергия и газ в целия Европейски съюз и с необходимия експертен опит относно функционирането на пазарите и системите за електроенергия и газ в Съюза. Със задълбоченото познаване на развитието на енергийните пазари в своите държави-членки националните регулаторни органи следва да играят важна роля в гарантирането на ефикасно наблюдение на пазара на национално равнище. Тясното сътрудничество и координацията между Агенцията и националните органи е следователно необходимо, за да се гарантират адекватно наблюдение и прозрачност на енергийните пазари. Събирането на данни от Агенцията не засяга правото на националните органи да събират допълнителни данни за национални цели.
(18)
Ефикасното наблюдение на пазара изисква редовен и навременен достъп до данни за сделки, както и достъп до структурни данни за капацитета и използването на съоръжения за производство, съхранение, потребление или пренос на електроенергия и природен газ. Поради тази причина от участниците на пазара, в това число операторите на преносни системи, доставчиците, търговците, производителите, посредниците и големите потребители, които търгуват на едро с енергийни продукти, следва да се изисква да предоставят тази информация на Агенцията. Агенцията може от своя страна да установи трайни контакти с основните организирани пазари.
(19)
За да се гарантират еднакви условия за прилагането на разпоредбите за събиране на данни, на Комисията следва да бъдат предоставени изпълнителни правомощия. Тези правомощия следва да се упражнят в съответствие с Регламент (ЕС) № 182/2011 на Европейския парламент и на Съвета от 16 февруари 2011 г. за установяване на общите правила и принципи относно механизмите за контрол от страна на държавите-членки върху упражняването на изпълнителните правомощия от страна на Комисията (7). Задълженията за докладване следва да бъдат сведени до минимум и не трябва да водят до ненужни разходи или административна тежест за участниците на пазара. Единните правила за докладване на информация следва съответно да преминат предварителен анализ на съотношението ползи/разходи, следва да избягват двойни задължения за докладване и следва да вземат предвид рамките за докладване, разработени по другото съответно законодателство. Освен това, следва да се събира необходимата информация или части от нея от другите лица и съществуващите източници, когато това е възможно. Когато участник на пазара или трето действащо от негово име лице, система за докладване при търговията, организиран пазар, система за съпоставяне на сделки (trade matching system) или друго лице, което извършва сделки на професионална основа, е изпълнило своите задължения за докладване на компетентен орган в съответствие с Директива 2004/39/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 21 април 2004 г. относно пазарите на финансови инструменти (8) или приложимото законодателство на Съюза относно сделките с деривати, централните контрагенти и регистрите на сделките, неговото задължение за докладване следва да се счита за изпълнено също по настоящия регламент, но само дотолкова, доколкото цялата информация, която се изисква по настоящия регламент, е била докладвана.
(20)
Важно е Комисията и Агенцията да работят в тясно сътрудничество за прилагането на настоящия регламент и по целесъобразност да провеждат консултации с Европейската мрежа от оператори на преносни системи за електричество и газ, Европейския орган за ценни книжа и пазари (ЕОЦКП), създаден с Регламент (ЕС) № 1095/2010 на Европейския парламент и на Съвета (9), с националните регулаторни органи, компетентните финансови органи и други органи на държавите-членки като националните органи за защита на конкуренцията, както и със заинтересовани страни като организирани пазари (например борси за електроенергия) и участници на пазара.
(21)
Следва да се създаде европейски регистър за участниците на пазара, въз основа на националните регистри, с цел засилване на цялостната прозрачност и интегритета на пазара за търговия на едро с енергия. Една година след създаването на този регистър Комисията следва да оцени в сътрудничество с Агенцията, съгласно докладите, представени от Агенцията на Комисията, и с националните регулаторни органи функционирането и полезността на европейския регистър за участниците на пазара. Ако се счете за целесъобразно, въз основа на тази оценка, Комисията следва да разгледа възможността за представяне на допълнителни инструменти за укрепване на цялостната прозрачност и на интегритета на пазарите за търговия на едро с енергия и за гарантиране на равни условия за участниците на пазара в рамките на целия Съюз.
(22)
С оглед да се улесни ефикасното наблюдение на всички аспекти от търговията на едро с енергийни продукти, Агенцията следва да създаде механизми за осигуряване на достъп на други съответни органи до информацията, която получава относно сделките на пазарите за търговия на едро с енергия, по-специално на ЕОЦКП, националните регулаторни органи, компетентните финансови органи на държавите-членки, националните органи за защита на конкуренцията и други съответни органи.
(23)
Агенцията следва да гарантира оперативната сигурност и защита на данните, които получава, да предотвратява неразрешен достъп до информацията, съхранявана от Агенцията, и да установи процедури за гарантиране, че лицата с право на достъп до събираните от нея данни не злоупотребяват с тях. Агенцията също така следва да установи дали органите, които имат достъп до данните, съхранявани от Агенцията, са в състояние да поддържат също толкова високо ниво на сигурност и са обвързани с подходящи правила за поверителност. Следователно също така е необходимо да се гарантира оперативната сигурност на ИТ системите, използвани за обработка и прехвърляне на данни. За да изгради ИТ система, която гарантира възможно най-високо равнище на поверителност на данните, Агенцията следва да бъде насърчена да работи в тясно сътрудничество с Европейската агенция за мрежова и информационна сигурност (ENISA). Тези правила следва да се прилагат също така и за други органи, които имат право на достъп до данните за целите на настоящия регламент.
(24)
Настоящият регламент зачита основните права и спазва принципите, признати по-специално в Хартата на основните права на Европейския съюз, както е посочено в член 6 от Договора за Европейския съюз, и конституционните традиции в държавите-членки, и следва да се прилага в съответствие с правото на свобода на изразяване на мнение и свобода на информация, признато в член 11 от Хартата.
(25)
Когато информацията не е или вече не е чувствителна в търговско отношение или от гледна точка на сигурността, Агенцията следва да има възможност да предоставя тази информация на участниците на пазара и широката общественост, с цел да допринесе за по-добри познания за пазара. Тази прозрачност ще помогне за изграждане на доверие в пазара и ще насърчи увеличаване на знанията относно функционирането на пазарите за търговия на едро с енергия. Агенцията следва да установи и да огласи публично правилата, съгласно които ще предоставя по справедлив и прозрачен начин достъп до тази информация.
(26)
Националните регулаторни органи следва да бъдат отговорни за прилагането на настоящия регламент в държавите-членки. За тази цел те трябва да разполагат с необходимите правомощия за разследване, които да им дават възможност да извършват ефикасно тази задача. Тези правомощия следва да се упражняват в съответствие с националното право и могат да бъдат предмет на съответен надзор.
(27)
Агенцията следва да гарантира, че настоящият регламент се прилага по координиран начин в целия Европейски съюз и съгласувано с прилагането на Директива 2003/6/ЕО. За тази цел Агенцията следва да публикува необвързващи насоки за прилагането на определенията, предвидени в настоящия регламент, по целесъобразност. Тези насоки следва да засягат наред с другото въпроса за възприетите пазарни практики. Освен това, тъй като пазарната злоупотреба на пазарите за търговия на едро с енергия често засяга повече от една държава-членка, Агенцията следва да играе важна роля за гарантиране, че разследванията се извършват по ефикасен и последователен начин. За постигане на тази цел Агенцията следва да е в състояние да поиска сътрудничество и да координира дейността на групите за разследване, съставени от представители на съответните национални регулаторни органи и по целесъобразност от други органи, в това число националните органи за защита на конкуренцията.
(28)
На Агенцията следва да бъдат предоставени съответните финансови и човешки ресурси за адекватното изпълнение на допълнителните задачи, които ѝ се възлагат по настоящия регламент. За тази цел процедурата за изготвянето, изпълнението и контрола върху нейния бюджет, установена в членове 23 и 24 от Регламент (ЕО) № 713/2009, следва да отчете надлежно тези задачи. Бюджетният орган следва да гарантира съблюдаването на най-високи стандарти за ефективност.
(29)
Националните регулаторни органи, компетентните финансови органи на държавите-членки и по целесъобразност, националните органи за защита на конкуренцията следва да си сътрудничат, за да се гарантира координиран подход за справяне с пазарните злоупотреби на пазарите за търговия на едро с енергия, който обхваща както пазарите за продукти, така и пазарите за деривати. Това сътрудничество следва да включва взаимен обмен на информация по отношение на подозренията за действия, които има вероятност да съставляват нарушение на настоящия регламент, на Директива 2003/6/ЕО или на конкурентното право, извършвани или извършени на пазара за търговия на едро с енергия. Освен това въпросното сътрудничество следва да допринася за съгласуван и последователен подход при разследванията и съдебното производство.
(30)
Важно е задължението за професионална тайна да се прилага по отношение на лицата, които получават поверителна информация в съответствие с настоящия регламент. Агенцията, националните регулаторни органи, компетентните финансови органи на държавите-членки и националните органи за защита на конкуренцията следва да гарантират поверителността, надеждността и защитата на информацията, която получават.
(31)
Важно е санкциите за нарушаване на настоящия регламент да са ефективни, пропорционални и възпиращи и да отразяват сериозността на нарушенията, вредите, нанесени на потребителите, и потенциалните изгоди от търговията въз основа на вътрешна информация и манипулиране на пазара. Прилагането на тези санкции следва да се извършва в съответствие с националното законодателство. Санкциите за нарушаване на настоящия регламент следва да съответстват на санкциите, приети от държавите-членки в изпълнение на Директива 2003/6/ЕО, като се отчитат взаимовръзките между търговията с деривативни продукти на електроенергия и природен газ и търговията със същинска електроенергия и природен газ. Като взема предвид консултациите относно съобщението на Комисията от 12 декември 2010 г., озаглавено „По-строги наказателни разпоредби за сектора на финансовите услуги“, Комисията следва да разгледа възможността за представянето на предложения за хармонизиране на минималните стандарти за системите от санкции на държавите-членки в разумен срок. Настоящият регламент не засяга нито националните правила за доказателствената сила, нито задълженията на националните регулаторни органи и съдилищата на държавите-членки да установяват съответните факти по случая, при условие че тези правила и задължения са съвместими с общите принципи на правото на Съюза.
(32)
Тъй като целта на настоящия регламент, а именно осигуряването на хармонизирана рамка за гарантиране на прозрачност и интегритет на пазара за търговия на едро с енергия, не може да бъде постигната в достатъчна степен от държавите-членки и следователно може да бъде по-добре постигната на равнището на Съюза, Съюзът може да приеме мерки в съответствие с принципа на субсидиарност, уреден в член 5 от Договора за Европейския съюз. В съответствие с принципа на пропорционалност, уреден в същия член, настоящият регламент не надхвърля необходимото за постигането на тази цел,
ПРИЕХА НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Предмет, обхват и връзка с други законодателни актове на Съюза
1. Настоящият регламент установява правила, които забраняват практики на злоупотреба, засягащи пазарите за търговия на едро с енергия, които съответстват на правилата, приложими по отношение на финансовите пазари, и на правилното функциониране на тези пазари за търговия на едро с енергия, като отчитат техните специфични характеристики. В него се предвижда наблюдение на пазарите за търговия на едро с енергия от страна на Агенцията за сътрудничество между регулаторите на енергия („Агенцията“) при тясно сътрудничество с националните регулаторни органи и при отчитане на взаимодействието между Схемата за търговия с емисии и пазарите за търговия на едро с енергия.
2. Настоящият регламент се прилага по отношение на търговията на едро с енергийни продукти. Членове 3 и 5 от настоящия регламент не се прилагат по отношение на енергийни продукти на едро, които представляват финансови инструменти и по отношение на които се прилага член 9 от Директива 2003/6/ЕО. Настоящият регламент не засяга директиви 2003/6/ЕО и 2004/39/ЕО, както и прилагането на европейското право за конкуренцията по отношение на практиките, обхванати от настоящия регламент.
3. Агенцията, националните регулаторни органи, ЕОЦКП, компетентните финансови органи на държавите-членки и по целесъобразност, националните органи за защита на конкуренцията си сътрудничат, за да се гарантира предприемане на координиран подход за изпълнението на съответните правила, когато действията са свързани с един или повече финансови инструменти, по отношение на които се прилага член 9 от Директива 2003/6/ЕО, и също така с един или повече енергийни продукти на едро, по отношение на които се прилагат членове 3, 4 и 5 от настоящия регламент.
4. Управителният съвет на Агенцията гарантира, че Агенцията изпълнява възложените ѝ задачи по настоящия регламент в съответствие с настоящия регламент и с Регламент (ЕО) № 713/2009.
5. Директорът на Агенцията се допитва до Съвета на регулаторите на Агенцията относно всички аспекти от прилагането на настоящия регламент и надлежно взема под внимание неговите съвети и становища.
Член 2
Определения
За целите на настоящия регламент се прилагат следните определения:
1.
„Вътрешна информация“ означава информация, точна по своето естество, която не е била направена публично достояние, отнасяща се пряко или косвено до един или повече енергийни продукти на едро и която, ако бъде направена публично достояние, вероятно би повлияла съществено на цените на тези енергийни продукти на едро.
За целите на настоящото определение „информация“ означава:
а)
информацията, която трябва да бъде направена публично достояние в съответствие с регламенти (ЕО) № 714/2009 и (ЕО) № 715/2009, включително насоките и мрежовите кодекси, приети в съответствие с тези регламенти;
б)
информация, свързана с капацитета и използването на съоръжения за производство, съхранение, потребление или пренос на електроенергия или природен газ, или свързана с капацитета и използването на съоръжения за втечнен природен газ, включително планирана или непланирана недостъпност на тези съоръжения;
в)
информация, която трябва да се разкрие в съответствие с правни или регулаторни разпоредби на равнището на Съюза или на национално равнище, пазарни правила и договори или обичайни практики на съответния пазар за търговия на едро с енергия, доколкото тази информация вероятно би повлияла съществено на цените на тези енергийни продукти на едро; както и
г)
друга информация, която разумен професионален участник на пазара вероятно би използвал като част от основанието за своето решение да извърши сделка, свързана с енергиен продукт на едро, или за издаване на нареждане за търгуване с енергийни продукти на едро.
Информацията се счита за точна по своето естество, ако посочва набор от обстоятелства, които съществуват или може с основание да се очаква да възникнат, или събитие, което е възникнало или може с основание да се очаква да възникне, и ако е достатъчно конкретна, за да дава възможност да се направи извод за вероятното въздействие на този набор от обстоятелства или това събитие върху енергийните продукти на едро.
2.
„Манипулиране на пазара“ означава:
а)
извършването на каквато и да е сделка или издаването на каквото и да е нареждане за търгуване с енергийни продукти на едро, с което се:
i)
дават или могат да дадат лъжливи или подвеждащи сигнали по отношение на предлагането, търсенето или цената на енергийни продукти на едро;
ii)
определя или се прави опит да се определи, чрез действията на едно или повече лица, действащи заедно, цената на един или повече енергийни продукти на едро на изкуствено равнище, освен ако лицето, което е осъществило сделката или е издало нареждането за търгуване, докаже, че причините, които са го накарали да направи това, са законни и че въпросната сделка или въпросното нареждане за търгуване са съобразени с приетите пазарни практики на съответния пазар за търговия на едро с енергия; или
iii)
използва или се прави опит да се използва фиктивен способ или всякаква друга форма на заблуда или на измама, с които се дават или могат да дадат лъжливи или подвеждащи сигнали по отношение на предлагането, търсенето или цената на енергийни продукти на едро;
или
б)
разпространяване на информация по медиите, включително по интернет или с всякакви други средства, която дава или е възможно да даде лъжливи или подвеждащи сигнали по отношение на доставката, търсенето или цената на енергийните продукти на едро, включително разпространяване на слухове и на неверни или заблуждаващи новини, когато лицето, извършващо разпространението, е знаело или би трябвало да знае, че информацията е невярна или заблуждаваща.
Когато се разпространява информация за журналистически цели или художествено изразяване, такова разпространяване на информация се оценява, като се вземат предвид правилата за свободата на пресата и свободата на изразяване на мнение в другите медии, освен ако:
i)
съответните лица извличат пряко или косвено предимства или печалба от разпространяването на въпросната информация; или
ii)
разкриването или разпространяването се извършва с намерение подвеждане на пазара що се отнася до доставките, търсенето или цената на енергийните продукти на едро.
3.
„Опит за манипулиране на пазара“ означава:
а)
извършването на каквато и да е сделка, издаване на каквото и да е нареждане за търгуване или предприемането на каквото и да било друго действие, свързано с енергиен продукт на едро, с намерение да се:
i)
дадат лъжливи или подвеждащи сигнали по отношение на предлагането, търсенето или цената на енергийни продукти на едро;
ii)
определят цената на един или повече енергийни продукти на едро на изкуствено равнище, освен ако лицето, което е осъществило сделката или е издало нареждането, докаже, че причините, които са го накарали да направи това, са законни и че въпросната сделка или въпросното нареждане за търгуване са съобразени с приетите пазарни практики на съответния пазар за търговия на едро с енергия; или
iii)
използва фиктивен способ или всякаква друга форма на заблуда или на измама, с които се дават или могат да дадат лъжливи или подвеждащи сигнали по отношение на предлагането, търсенето или цената на енергийни продукти на едро;
или
б)
разпространяването на информация, включително по интернет или по какъвто и да е друг начин, с намерение да се дадат лъжливи или подвеждащи сигнали що се отнася до доставките, търсенето или цената на енергийни продукти на едро.
4.
„Енергийни продукти на едро“ означава следните договори и деривати, независимо от мястото и начина, по който се търгува с тях:
а)
договори за доставка на електроенергия или природен газ, при които доставката е в рамките на Съюза;
б)
деривати, свързани с електроенергия или природен газ, произвеждани, търгувани или доставяни в рамките на Съюза;
в)
договори, свързани с пренос на електроенергия или природен газ в рамките на Съюза;
г)
деривати, свързани с пренос на електроенергия или природен газ в рамките на Съюза.
Договорите за доставка и разпределение на електроенергия или природен газ за използване от крайни клиенти не се считат за енергийни продукти на едро. Договорите за доставка и разпределение на електроенергия или природен газ на крайни клиенти с капацитет на потребление над прага, установен в точка 5, втора алинея, обаче се считат за енергийни продукти на едро.
5.
„Капацитет на потребление“ означава потреблението на електроенергия или природен газ на даден краен клиент при пълно използване на производствения капацитет на този клиент. То включва цялото потребление на този клиент като отделна стопанска единица, доколкото потреблението се извършва на пазари с взаимосвързани цени за търговия на едро.
При прилагането на настоящото определение не се взема предвид потреблението на отделни съоръжения под контрола на отделна стопанска единица, които са с капацитет на потребление под 600 GWh годишно, доколкото тези съоръжения не оказват сумарно влияние върху цените на пазара за търговия на едро с енергия, поради това че са разположени на съответни пазари с различно географско местоположение.
6.
„Пазар за търговия на едро с енергия“ означава пазар в рамките на Съюза, на който се търгува на едро с енергийни продукти.
7.
„Участник на пазара“ означава всяко лице, включително оператори на преносни системи, което извършва сделки, включително издаването на нареждания за търгуване, на един или повече пазари за търговия на едро с енергия.
8.
„Лице“ означава всяко физическо или юридическо лице.
9.
„Компетентен финансов орган“ означава компетентен орган, определен в съответствие с процедурата, предвидена в член 11 от Директива 2003/6/ЕО.
10.
„Национален регулаторен орган“ означава национален регулаторен орган, определен в съответствие с член 35, параграф 1 от Директива 2009/72/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 13 юли 2009 г. относно общите правила за вътрешния пазар на електроенергия (10) или член 39, параграф 1 от Директива 2009/73/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 13 юли 2009 г. относно общите правила за вътрешния пазар на природен газ (11).
11.
„Оператор на преносна система“ има значението, определено в член 2, точка 4 от Директива 2009/72/ЕО и член 2, точка 4 от Директива 2009/73/ЕО.
12.
„Предприятие майка“ означава предприятие майка по смисъла на членове 1 и 2 от Седма директива 83/349/ЕИО на Съвета от 13 юни 1983 г. приета на основание член 54, параграф 3, буква ж) от Договора относно консолидираните счетоводни отчети (12).
13.
„Свързано предприятие“ означава предприятие, което е или дъщерно дружество, или друго предприятие, в което се притежава участие, или предприятие, свързано с друго предприятие с отношение по смисъла на член 12, параграф 1 от Директива 83/349/ЕИО.
14.
„Разпределение на природен газ“ има значението, установено в член 2, точка 5 от Директива 2009/73/ЕО.
15.
„Разпределение на електроенергия“ има значението, установено в член 2, точка 5 от Директива 2009/72/ЕО.
Член 3
Забрана за търгуване с вътрешна информация
1. На лицата, които разполагат с вътрешна информация във връзка с енергиен продукт на едро, се забранява да:
а)
използват тази информация, когато придобиват или се разпореждат или когато се опитват да придобият или да се разпоредят за своя собствена сметка или за сметка на трето лице, пряко или косвено, с енергийни продукти на едро, за които се отнася тази информация;
б)
разкриват тази информация на друго лице, освен ако това не е в рамките на нормалните условия на изпълнение на работата им, на професията им, или на техните задължения;
в)
препоръчват на друго лице или го склоняват въз основа на вътрешна информация да придобие или да се разпореди с енергийни продукти на едро, за които се отнася тази информация.
2. Забраната, установена в параграф 1, се прилага по отношение на следните лица, които разполагат с вътрешна информация във връзка с енергиен продукт на едро:
а)
членове на административните, управителните или надзорните органи на предприятие;
б)
лица с участие в капитала на предприятие;
в)
лица с достъп до информацията при упражняването на своята работа, професия или задължения;
г)
лица, които са придобили такава информация чрез престъпна дейност;
д)
лица, които знаят или трябва да знаят, че съответната информация е вътрешна информация.
3. Букви а) и в) от параграф 1 от настоящия член не се прилагат по отношение на операторите на преносни системи, когато те закупуват електроенергия или природен газ, за да гарантират безопасно и сигурно функциониране на системата в съответствие със своето задължение съгласно член 12, букви г) и д) от Директива 2009/72/ЕО или член 13, параграф 1, букви а) и в) от Директива 2009/73/ЕО.
4. Настоящият член не се прилага за:
а)
сделки, извършени за изпълнението на изискуемо задължение за придобиване или разпореждане с енергийни продукти на едро, когато това задължение е резултат от сключено споразумение или нареждане за търгуване, преди съответното лице да придобие вътрешната информация;
б)
сделки, извършени от производители на електроенергия или природен газ, оператори на газохранилища или оператори на съоръжения за внос на втечнен природен газ, чиято единствена цел е да покрият непосредствените физически загуби, произтичащи от непланирани прекъсвания, когато непредприемането на тези действия би довело до невъзможност участникът на пазара да изпълни съществуващите договорни задължения или когато подобно действие е предприето при споразумение със съответния(те) оператор(и) на преносни мрежи, за да се гарантира безопасно и сигурно действие на системата. В тези случаи съответната информация, свързана със сделки, се докладва на Агенцията и на съответния национален регулаторен орган. Това задължение за докладване не засяга задължението, предвидено в член 4, параграф 1;
в)
участниците на пазара, които действат в съответствие с националните правила за действие в извънредна ситуация, когато националните органи са се намесили с оглед гарантиране доставката на електроенергия или природен газ и пазарните механизми са суспендирани в дадена държава-членка или в част от нея. В такъв случай органът, отговарящ за планирането на действия при извънредни ситуации, гарантира оповестяването в съответствие с член 4.
5. Когато лицето, което разполага с вътрешна информация във връзка с енергиен продукт на едро, е юридическо лице, забраната, предвидена в параграф 1, се прилага и по отношение на физическите лица, които участват в решението за извършване на сделката за сметка на въпросното юридическо лице.
6. Когато се разпространява информация за журналистически цели или художествено изразяване, това разпространяване на информация се оценява, като се вземат предвид правилата за свободата на пресата и свободата на изразяване на мнение в другите медии, освен ако:
а)
лицата извличат пряко или косвено предимства или печалба от разпространяването на въпросната информация; или
б)
разкриването или разпространяването се извършва с намерение подвеждане на пазара що се отнася до доставките, търсенето или цената на едро на енергийните продукти.
Член 4
Задължение за оповестяване на вътрешна информация
1. Участниците на пазара публично, ефективно и навременно разкриват вътрешна информация, с която разполагат по отношение на търговска дейност или съоръжения, които съответният участник на пазара или неговото предприятие майка или свързано предприятие притежава или контролира, или по отношение на въпроси, свързани с тяхната експлоатация, за които въпросният участник на пазара или въпросното предприятие носи отговорност, независимо дали изцяло или отчасти. Такова разкриване включва информация, свързана с капацитета и използването на съоръжения за производство, съхранение, потребление или пренос на електроенергия или природен газ, или свързана с капацитета и използването на съоръжения за втечнен природен газ, включително планирана или непланирана недостъпност на тези съоръжения.
2. Даден участник на пазара може, на своя собствена отговорност, по изключение да отложи публичното разкриване на вътрешна информация, за да не увреди своите законни интереси, при положение че няма опасност този пропуск да въведе в заблуждение обществеността и че участникът на пазара е в състояние да гарантира поверителността на тази информация, както и че не взема решения, свързани с търговия с енергийни продукти на едро въз основа на въпросната информация. При това положение участникът на пазара предоставя незабавно тази информация, заедно с обосновка за забавянето на нейното публично разкриване, на Агенцията и съответния национален регулаторен орган, в съответствие с член 8, параграф 5.
3. Винаги когато участник на пазара или лице, наето от или действащо от името на участник на пазара, разкрива вътрешна информация във връзка с енергиен продукт на едро в рамките на нормалното изпълнение на своята работа, професия или задължения, както са посочени в член 3, параграф 1, буква б), въпросният участник на пазара или лице осигурява едновременното, пълно и ефективно публично разкриване на тази информация. В случай на непреднамерено разкриване, участникът на пазара осигурява пълно и ефективно публично разкриване на информацията възможно най-скоро след непреднамереното разкриване. Този параграф не се прилага, когато лицето, което получава информацията, е обвързано със задължение за поверителност, независимо дали това задължение произтича от закон, подзаконов акт, устройствен акт или договор.
4. Оповестяването на вътрешна информация, включително в обобщен вид, в съответствие с Регламент (ЕО) № 714/2009 или Регламент (ЕО) № 715/2009, или на насоки и мрежови кодекси, приети в съответствие с тези регламенти, представлява едновременно, пълно и ефективно публично разкриване.
5. Когато на оператор на преносна система се предостави освобождаване от задължението за публикуване на определени данни в съответствие с Регламент (ЕО) № 714/2009 или Регламент (ЕО) № 715/2009, този оператор се освобождава по този начин и от задължението, предвидено в параграф 1 от настоящия член, относно тези данни.
6. Параграфи 1 и 2 не засягат задълженията на участниците на пазара съгласно директиви 2009/72/ЕО и 2009/73/ЕО и регламенти (ЕО) № 714/2009 и (ЕО) № 715/2009, включително насоки и мрежови кодекси, приети в съответствие с тези директиви и регламенти, по-специално по отношение на сроковете и начина на публикуване на информацията.
7. Параграфи 1 и 2 не засягат правото на участниците на пазара да забавят разкриването на чувствителна информация, свързана със защитата на критичните инфраструктури, както е предвидено в член 2, буква г) от Директива 2008/114/ЕО на Съвета от 8 декември 2008 г. относно установяването и означаването на европейски критични инфраструктури и оценката на необходимостта от подобряване на тяхната защита (13), ако тя е класифицирана в тяхната държава.
Член 5
Забрана за манипулиране на пазара
Забранява се извършването или опитът за извършване на манипулиране на пазара по отношение на пазарите за търговия на едро с енергия.
Член 6
Техническо осъвременяване на определенията за вътрешна информация и манипулиране на пазара
1. На Комисията се предоставя правомощието да приема делегирани актове в съответствие с член 20, за да:
а)
приведе в съответствие определенията, предвидени в член 2, точки 1, 2, 3 и 5, за целите на осигуряването на съгласуваност с други съответни законодателни актове на Съюза в областта на финансовите услуги и енергетиката, и
б)
осъвременява тези определения с единствената цел да се вземат предвид бъдещи развития относно пазарите за търговия на едро с енергия.
2. В делегираните актове, посочени в параграф 1, се отчита най-малко:
а)
специфичното функциониране на пазарите за търговия на едро с енергия, включително специфичните характеристики на пазарите на електроенергия и газ, и взаимодействието между пазарите на продукти и пазарите на деривати;
б)
потенциала за трансгранично манипулиране, между пазарите на електроенергия и газ,и пазарите на продукти и деривати;
в)
потенциалното въздействие на действително или планирано производство, потребление, използване на капацитет за пренос или използване на капацитет за съхранение върху цените на пазарите за търговия на едро на енергия; както и
г)
мрежовите кодекси и рамковите насоки, приети в съответствие с разпоредбите на регламенти (ЕО) № 714/2009 и (ЕО) № 715/2009.
Член 7
Наблюдение на пазара
1. Агенцията наблюдава търговската дейност на едро с енергийни продукти с цел откриване и предотвратяване на търговия, основана на вътрешна информация и манипулиране на пазара. Тя събира данни за оценяване и наблюдение на пазарите за търговия на едро с енергия, както е предвидено в член 8.
2. Националните регулаторни органи си сътрудничат на регионално равнище и с Агенцията при извършване на наблюдението на пазарите за търговия на едро с енергия, посочено в параграф 1. За тази цел националните регулаторни органи имат достъп до съответната информация, съхранявана от Агенцията, която тя е събрала в съответствие с параграф 1 от настоящия член, при условията на член 10, параграф 2. Националните регулаторни органи могат също така да извършват наблюдение на национално равнище на търговската дейност на едро с енергийни продукти.
Държавите-членки могат да предвидят националните органи за защита на конкуренцията или органите за наблюдение на пазара към този орган да извършват наблюдение на пазара с националния регулаторен орган. При извършването на наблюдението на пазара националният орган за защита на конкуренцията или органът за наблюдение на пазара има същите права и задължения, както националния регулаторен орган съгласно първа алинея от настоящия параграф, параграф 3, втора алинея, второ изречение от настоящия член, член 4, параграф 2, второ изречение, член 8, параграф 5, първо изречение и член 16.
3. Агенцията представя доклад на Комисията относно своите дейности съгласно настоящия регламент поне веднъж годишно и оповестява публично този доклад. В тези доклади Агенцията извършва оценка на функционирането и прозрачността на различните категории пазари и на начините за търговия и може да отправи препоръки към Комисията относно правилата, стандартите и процедурите на пазарите, които биха могли да подобрят интегритета на пазара и функционирането на вътрешния пазар. Тя може също така да извърши оценка дали минимални изисквания към организираните пазари биха могли да допринесат за повишаването на прозрачността на пазара. Докладите могат да се съчетаят с доклада, посочен в член 11, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 713/2009.
Агенцията може да отправя препоръки към Комисията по отношение на отчетите за сделки, включително за нареждания за търгуване, които счита за необходими за ефективно и ефикасно наблюдение на пазарите за търговия на едро с енергия. Преди да направи такива препоръки Агенцията се консултира със заинтересованите страни по-специално с националните регулаторни органи, компетентните финансови органи в държавите-членки, националните органи за защита на конкуренцията и ЕОЦКП.
Всички препоръки следва да бъдат предоставени на разположение на Европейския парламент, Съвета и Комисията, както и да бъде осигурен обществен достъп до тях.
Член 8
Събиране на данни
1. Участниците на пазара или лице или орган, действащи от тяхно име, посочени в параграф 4, букви б)-е), предоставят на Агенцията отчет за сделките на пазарите за търговия на едро с енергия, включително нарежданията за търгуване. Информацията, която трябва да се докладва, включва точно посочване на закупените и продадените на едро енергийни продукти, договорената цена и количество, датите и времето на изпълнение, страните по сделката и бенефициерите по сделката и всяка друга относима информация. Въпреки че участниците на пазара носят цялостна отговорност, след като изискваната информация веднъж е получена от някое от лицата или органа, изброени в параграф 4, букви б)-е), задължението за докладване на въпросния участник на пазара се счита за изпълнено.
2. Чрез актове за изпълнение Комисията:
а)
изготвя списък от договори и деривати, включително нареждания за търгуване, които трябва да бъдат докладвани в съответствие с параграф 1 и по целесъобразност определя подходящите минимални прагове за докладване на сделки;
б)
приема единни правила за докладване на информацията, която трябва да бъде предоставена в съответствие с параграф 1;
в)
определя срока и формата, в които трябва да се докладва тази информация.
Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 21, параграф 2. В тях се вземат предвид съществуващите системи за докладване.
3. Лицата, посочени в параграф 4, букви а)-г), които докладват за сделки в съответствие с Директива 2004/39/ЕО или приложимото законодателство на Съюза относно сделките с деривати, централните контрагенти и регистрите на сделките нямат повторни задължения за докладване по отношение на тези сделки.
Без да се засяга първа алинея от настоящия параграф, актовете за изпълнение, посочени в параграф 2, може да позволяват на организирани пазари и на системи за съпоставяне на сделки (trade matching system) или докладване при търговията да предоставят на Агенцията записи за енергийните сделки на едро.
4. За целите на параграф 1 информацията се предоставя от:
а)
участника на пазара;
б)
трето лице, което действа от името на участника на пазара;
в)
системи за докладване при търговията;
г)
организиран пазар, система за съпоставяне на сделки (trade matching system) или друго лице, което извършва сделки по занятие;
д)
регистри на сделки, регистрирани или признати съгласно приложимото законодателство на Съюза относно сделките с деривати, централните контрагенти и регистрите на сделките; или
е)
компетентен орган, който е получил тази информация в съответствие с член 25, параграф 3 от Директива 2004/39/ЕО, или ЕОЦКП, когато е получила тази информация в съответствие с приложимото законодателство на Съюза относно сделките с деривати, централните контрагенти и регистрите на сделките.
5. Участниците на пазара предоставят на Агенцията и националните регулаторни органи информация, свързана с капацитета и използването на съоръженията за производство, съхранение, потребление или пренос на електроенергия или природен газ или свързани с капацитета и използването на съоръжения за втечнен природен газ (ВПГ), включително планирана или непланирана неналичност на такива съоръжения, с цел наблюдение на търговията на пазарите за търговия на едро с енергия. Задълженията за докладване относно участниците на пазара се свеждат до минимум чрез събирането на необходимата информация или части от нея от съществуващите източници, когато това е възможно.
6. Чрез актове за изпълнение Комисията:
а)
приема единни правила за докладването на информацията, която да бъде предоставена в съответствие с параграф 5, и по целесъобразност относно подходящите прагове за това докладване;
б)
определя сроковете и формата, в които тази информация се докладва.
Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 21, параграф 2. В тях се вземат предвид съществуващите задължения за докладване съгласно регламенти (ЕО) № 714/2009 и (ЕО) № 715/2009.
Член 9
Регистриране на участниците на пазара
1. Участниците на пазара, които извършват сделки, за които има изискване да бъдат докладвани на Агенцията в съответствие с член 8, параграф 1, се регистрират при националния регулаторен орган в държавата-членка, в която са се установили или пребивават постоянно, или ако не са установени или не пребивават постоянно в Съюза, в държавата-членка, в която извършват дейност.
Всеки участник на пазара се регистрира само при един национален регулаторен орган. Държавите-членки не трябва да изискват от участник на пазара, който вече е регистриран в друга държава-членка, да се регистрира отново.
Регистрирането на участниците на пазара не накърнява задълженията за спазване на приложимите търговски правила и правила за съставяне на баланси.
2. Не по-късно от три месеца от датата, на която Комисията приема актовете за изпълнение, посочени в член 8, параграф 2, националните регулаторни органи създават национални регистри на участниците на пазара, които регистри те редовно актуализират. Регистърът дава на всеки участник на пазара единен идентификатор и съдържа достатъчно информация, за да идентифицира участника на пазара, включително съответните подробности, свързани с идентификационния номер по ДДС, седалището, лицето, отговорно за неговите оперативни и търговски решения, и упражняващия краен контрол или бенефициера от търговската дейност на участника на пазара.
3. Националните регулаторни органи предават информацията от националния си регистър на Агенцията във формат, определен от Агенцията. Агенцията, в сътрудничество с тези органи, определя и публикува този формат до 29 юни 2012 г. Въз основа на информацията, предоставена от националните регулаторни органи, агенцията създава Европейски регистър на участниците на пазара. Националните регулаторни органи и други съответни органи имат достъп до Европейския регистър. Съгласно член 17 Агенцията може да реши да направи Европейския регистър или части от него публично достъпни, при условие че не се разкрива чувствителна от търговска гледна точка информация за отделните участници на пазара.
4 Участниците на пазара, посочени в параграф 1 от настоящия член, подават формуляра за регистрация в националния регулаторен орган, преди да извършат сделка, която трябва да бъде докладвана на Агенцията в съответствие с член 8, параграф 1.
5. Участниците на пазара, посочени в параграф 1, уведомяват незабавно националния регулаторен орган за всяка промяна по отношение на информацията, предоставена във формуляра за регистрация.
Член 10
Обмен на информация между Агенцията и други органи
1. Агенцията установява механизми за обмен на информацията, която получава в съответствие с член 7, параграф 1 и член 8, с националните регулаторни органи, компетентните финансови органи на държавите-членки, националните органи за защита на конкуренцията, ЕОЦКП и други съответни органи. Преди да установи тези механизми, Агенцията се консултира с тези органи.
2. Агенцията дава достъп до механизмите, посочени в параграф 1 от настоящия член, само на органи, които са създали системи, даващи възможност на Агенцията да изпълни изискванията на член 12, параграф 1.
3. Регистрите на сделки, регистрирани или признати съгласно приложимото законодателство на Съюза относно сделките с деривати, централните контрагенти и регистрите на сделките, предоставят на Агенцията цялата събрана от тях съответна информация относно енергийни продукти на едро и деривати на квоти за емисии.
ЕОЦКП предава на Агенцията докладите за сделки с енергийни продукти на едро, получени в съответствие с член 25, параграф 3 от Директива 2004/39/ЕО и приложимото законодателство на Съюза относно сделките с деривати, централните контрагенти и регистрите на сделките. Компетентните органи, които получават доклади за сделки на едро с енергийни продукти, получени съгласно член 25, параграф 3 от Директива 2004/39/ЕО, предават тези доклади на Агенцията.
Агенцията и органите, които отговарят за надзора на търговията с квоти за емисии или деривати, свързани с квотите за емисии, сътрудничат помежду си и установяват подходящи механизми, за да осигурят на Агенцията достъп до записите на сделки с квоти и деривати, когато тези органи събират информация относно такива сделки.
Член 11
Защита на данните
Настоящият регламент не засяга задълженията на държавите-членки, свързани с извършваната от тях обработка на лични данни, съгласно Директива 95/46/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 24 октомври 1995 г. за защита на физическите лица при обработването на лични данни и за свободното движение на тези данни (14) или задълженията на Агенцията, при изпълнение на своите задължения, свързани с обработката на лични данни, съгласно Регламент (ЕО) № 45/2001 на Европейския парламент и на Съвета от 18 декември 2000 г. относно защитата на лицата по отношение на обработката на лични данни от институции и органи на Общността и за свободното движение на такива данни (15).
Член 12
Операционна надеждност
1. Агенцията гарантира поверителността, надеждността и защитата на получената съгласно член 4, параграф 2 и членове 8 и 10 информация. Агенцията взема всички необходими мерки за предотвратяване на всякакви злоупотреби и неразрешен достъп до информацията, която се съхранява в нейните системи.
Националните регулаторни органи, компетентните финансови органи на държавите-членки, националните органи за защита на конкуренцията, ЕОЦКП и другите съответни органи гарантират поверителността, надеждността и защитата на получената съгласно член 4, параграф 2, член 7, параграф 2, член 8, параграф 5 или член 10 информация, и вземат мерки за предотвратяване на всякакви злоупотреби с тази информация.
Агенцията установява източниците на оперативен риск и ги свежда до минимум посредством разработване на подходящи системи, контролни механизми и процедури.
2. При условията на член 17 Агенцията може да вземе решение за даване на публичен достъп до части от информацията, която притежава, при условие че не се разкрива и не може да се направи заключение за чувствителна в търговско отношение информация за отделни участници на пазара или за отделни сделки, или за отделни пазари.
Агенцията прави достъпна за научни цели своята база данни, която не е чувствителна в търговско отношение, при спазване на изискванията за поверителност.
Информацията се публикува или се предоставя с цел подобряване на прозрачността на пазарите за търговия на едро с енергия и при условие че няма вероятност да наруши конкуренцията на въпросните енергийни пазари.
Агенцията разпространява по открит начин информация съгласно прозрачни правила, които тя изготвя и до които осигурява публичен достъп.
Член 13
Прилагане на забрани срещу пазарна злоупотреба
1. Националните регулаторни органи гарантират налагането на забраните, установени в членове 3 и 5, и на задължението, установено в член 4.
Всяка държава-членка гарантира, че нейните национални регулаторни органи разполагат с правомощия за разследване и за прилагане на мерки, необходими за изпълнението на тази функция, в срок до 29 юни 2013 г. Тези правомощия се упражняват по пропорционален начин.
Тези правомощия могат да се упражняват:
а)
пряко;
б)
в сътрудничество с други органи; или
в)
чрез сезиране на компетентните органи на съдебната власт.
Когато е целесъобразно, националните регулаторни органи могат да упражняват правомощията си за разследване в сътрудничество с организиран пазар, система за съпоставяне на сделки (trade matching system) или с друго лице, което извършва по занятие сделките, посочени в член 8, параграф 4, буква г).
2. Правомощията за разследване и прилагане на мерки, посочени в параграф 1, са ограничени за целите на разследването. Те се изпълняват в съответствие с националното законодателство и включват правото:
а)
на достъп до всички съответни документи в каквато и да било форма и получаването на копие от тях;
б)
да се изискват сведения от всички лица, имащи отношение към случая, включително и тези, които участват последователно при предаването на нареждания или при изпълнението на съответните операции, както и от техните възложители и, ако е необходимо, да се призове и изслуша всяко такова лице или възложител;
в)
да се извършват проверки на място;
г)
да се изискват съществуващи записи за телефонни разговори и предаване на данни;
д)
да се изисква преустановяване на всяка практика, която противоречи на настоящия регламент или на делегираните актове, или на актовете за изпълнение, приети въз основа на настоящия регламент;
е)
да се поиска от съд да замрази или да постави под запор активи;
ж)
да се изиска съд или някой компетентен орган да наложи временна забрана на професионална дейност.
Член 14
Право на обжалване
Държавите-членки гарантират, че на национално равнище съществуват подходящи механизми, съгласно които всяко лице, засегнато от решение на регулаторния орган, има право да обжалва пред орган, който е независим от заинтересованите страни и от което и да е правителство.
Член 15
Задължения на лицата, които извършват сделки по занятие
Всяко лице, което извършва сделки с енергийни продукти на едро по занятие и което има разумно основание да предполага, че дадена сделка може да нарушава член 3 или 5, незабавно уведомява националния регулаторен орган.
Лицата, които извършват сделки с енергийни продукти на едро по занятие, установяват и поддържат ефективни правила и процедури за установяване на нарушения на член 3 или 5.
Член 16
Сътрудничество на равнище ЕС и на национално равнище
1. Агенцията има за цел да гарантира, че националните регулаторни органи изпълняват своите задачи съгласно настоящия регламент по координиран и последователен начин.
Агенцията публикува необвързващи насоки за прилагането на определенията, посочени в член 2, по целесъобразност.
Националните регулаторни органи сътрудничат на Агенцията и помежду си, включително на регионално равнище, с цел изпълняване на своите задължения съгласно настоящия регламент.
Националните регулаторни органи, компетентните финансови органи и националните органи за защита на конкуренцията в дадена държава-членка могат да установят подходящи форми на сътрудничество, за да осигурят ефективно и ефикасно разследване и прилагане и за да допринасят за съгласуван и последователен подход към разследването, съдебното производство и прилагането на настоящия регламент и съответното финансово и конкурентно право.
2. Националните регулаторни органи уведомяват незабавно Агенцията с възможно най-големи подробности, когато имат разумно основание да предположат, че в тяхната държава-членка или друга държава-членка се извършват или са били извършени действия в нарушение на настоящия регламент.
Когато национален регулаторен орган предполага, че в друга държава-членка се извършват действия, които засягат пазарите за търговия на едро с енергия или цената на енергийни продукти на едро в неговата държава-членка, той може да поиска от Агенцията да предприеме действия в съответствие с параграф 4 от настоящия член и ако действията засягат финансови инструменти, за които се прилага член 9 от Директива 2003/6/ЕО, в съответствие с параграф 3 от настоящия член.
3. За да се гарантира координиран и последователен подход по отношение на пазарните злоупотреби на пазарите за търговия на едро с енергия:
а)
националните регулаторни органи уведомяват компетентния финансов орган в своята държава-членка и Агенцията, когато имат разумни основания да предполагат, че на пазарите за търговия на едро с енергия се извършват или са били извършени действия, които представляват пазарна злоупотреба по смисъла на Директива 2003/6/ЕО и които засягат финансовите инструменти, предмет на член 9 от посочената директива; за тези цели националните регулаторни органи могат да установят подходящата форма на сътрудничество с компетентния финансов орган в своята държава-членка;
б)
Агенцията уведомява ЕОЦКП и компетентния финансов орган, когато има разумни основания да предполага, че на пазарите за търговия на едро с енергия се извършват или са били извършени действия, които представляват пазарна злоупотреба по смисъла на Директива 2003/6/ЕО и които засягат финансовите инструменти, предмет на член 9 от посочената директива;
в)
компетентният финансов орган на дадена държава-членка уведомява ЕОЦКП и Агенцията, когато има разумни основания да предполага, че на пазарите за търговия на едро с енергия в друга държава-членка се извършват или са били извършени действия в нарушение на членове 3 и 5;
г)
националните регулаторни органи уведомяват националните органи за защита на конкуренцията в своята държава-членка, Комисията и Агенцията, когато имат разумни основания да предположат, че на пазарите за търговия на едро с енергия се извършват или са били извършени действия, които са в нарушение на правото на конкуренцията.
4. С оглед да изпълнява своите функции съгласно параграф 1, когато, наред с другото, въз основа на първоначални оценки или анализ Агенцията предполага, че е налице нарушение на настоящия регламент, тя има правомощията:
а)
да поиска от един или повече национални регулаторни органи да предоставят информация, свързана с предполаганото нарушение;
б)
да поиска от един или повече национални регулаторни органи да се започне разследване на възможното нарушение и да се предприемат подходящи действия за отстраняване на всяко открито нарушение. Съответният национален регулаторен орган е отговорен за всяко решение по отношение на подходящо действие, което трябва да бъде предприето, за да се отстрани всяко открито нарушение;
в)
когато счита, че възможното нарушение оказва или е оказало трансгранично въздействие, да създава и координира група за разследване, която се състои от представители на съответните национални регулаторни органи, за да се разследва дали е бил нарушен настоящият регламент и в коя държава-членка е било извършено нарушението. По целесъобразност Агенцията може също така да поиска участието в групата за разследване на представители на компетентния финансов орган или друг съответен орган на една или повече държави-членки.
5. Национален регулаторен орган, който получи искане за информация съгласно параграф 4, буква а) или получи искане за започване на разследване на предполагано нарушение съгласно параграф 4, буква б), незабавно предприема необходимите мерки за изпълнение на това искане. Ако този национален регулаторен орган не е в състояние веднага да предостави изисканата информация, той незабавно уведомява Агенцията за причините.
Чрез дерогация от първа алинея националният регулаторен орган може да откаже да предприеме действия за изпълнение на искане за информация, когато:
а)
изпълнението на искането може да засегне суверенитета или сигурността в държавата-членка, към която е отправено искането;
б)
вече са образувани съдебни производства по отношение на същите действия и срещу същите лица пред органите на държавата-членка, към която е отправено искането; или
в)
по отношение на тези лица е постановено и влязло в сила решение в държавата-членка, към която е отправено искането, за същите действия.
Във всеки такъв случай националният регулаторен орган уведомява съответно Агенцията, като ѝ предоставя възможно най-подробни сведения за съответното производство или съдебно решение.
Националните регулаторни органи участват в група за разследване, свикана в съответствие с параграф 4, буква в), и оказват цялото необходимо съдействие. Групата за разследване се координира от Агенцията.
6. Последното изречение от член 15, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 713/2009 не се прилага за Агенцията, когато тя изпълнява задачите си по настоящия регламент.
Член 17
Професионална тайна
1. Всяка поверителна информация, която се получава, обменя или предава съгласно настоящия регламент, е предмет на разпоредбите за професионална тайна, установени в параграфи 2, 3 и 4.
2. Задължението за професионална тайна се прилага по отношение на:
а)
лицата, които работят или са работили за Агенцията;
б)
одиторите и експертите, инструктирани от Агенцията;
в)
лицата, които работят или са работили за националните регулаторни органи или за другите съответни органи;
г)
одиторите и експертите, инструктирани от националните регулаторни органи или от други съответни органи, които получават поверителна информация в съответствие с настоящия регламент.
3. Поверителна информация, получена от посочените в параграф 2 лица по време на изпълнението на техните задължения, не може да се разкрива на никакви други лица или органи, освен в резюмирана или обобщена форма, така че да не може да се идентифицират отделни участници на пазара или отделни пазари, без това да засяга случаи, попадащи в обхвата на наказателното право, други разпоредби на настоящия регламент или други съответни законодателни актове на Съюза.
4. Без да се засягат случаите, попадащи в обхвата на наказателното право, Агенцията, националните регулаторни органи, компетентните финансови органи на държавите-членки, ЕОЦКП, институции или лицата, които получават поверителна информация в съответствие с настоящия регламент, могат да използват тази информация само за изпълнение на своите задължения и упражняване на своите функции. Други органи, институции или лица могат да използват тази информация за целта, за която им е била предоставена, или в контекста на административни или съдебни производства, конкретно свързани с упражняването на техните функции. Органът, получил информацията, може да я използва за други цели, при условие че Агенцията, националните регулаторни органи, компетентните финансови органи на държавите-членки, ЕОЦКП, институциите или лицата, които съобщават тази информация, дадат своето съгласие за това.
5. Настоящият член не препятства орган в държава-членка да обменя или предава, в съответствие с националното право, поверителна информация, при условие че тази поверителна информация не е получена от орган на друга държава-членка или от Агенцията съгласно настоящия регламент.
Член 18
Санкции
Държавите-членки установяват правилата относно санкциите, приложими към нарушения на настоящия регламент, и вземат всички необходими за обезпечаване на тяхното прилагане мерки. Предвидените санкции трябва да бъдат ефективни, пропорционални и възпиращи, като отразяват характера, продължителността и сериозността на нарушението, нанесените на потребителите вреди и потенциалните ползи от търговията, извършена на базата на вътрешна информация и манипулиране на пазара.
Държавите-членки съобщават тези разпоредби на Комисията най-късно до 29 юни 2013 г. и я уведомяват незабавно за всяко последващо изменение, което засяга тези разпоредби.
Държавите-членки предвиждат националният регулаторен орган да може да разкрие пред обществеността мерките или санкциите, наложени за нарушения на настоящия регламент, освен ако разкриването би довело до нанасянето на несъразмерно големи вреди на заинтересованите страни.
Член 19
Международни отношения
Доколкото е необходимо за постигане на целите, предвидени в настоящия регламент, и без да се засяга съответната компетентност на държавите-членки и на институциите на Съюза, включително на Европейската служба за външна дейност, Агенцията може да развива контакти и да сключва административни споразумения с надзорни органи, международни организации и администрации на трети държави, по специално с тези, които оказват влияние върху пазара на Съюза за търговия на едро с енергия, за да насърчава хармонизирането на регулаторната рамка. Тези споразумения не създават правни задължения по отношение на Съюза и неговите държави-членки и не препятстват държавите-членки и техните компетентни органи да сключват двустранни или многостранни споразумения с тези надзорни органи, международни организации и администрации на трети държави.
Член 20
Упражняване на делегирането
1. Правомощията да приема делегирани актове се предоставят на Комисията при спазване на условията, предвидени в настоящия член.
2. Правомощието да приема делегирани актове, посочено в член 6, се предоставя на Комисията за срок от пет години, считано от 28 декември 2011 г. Комисията изготвя доклад относно делегирането на правомощия не по-късно от девет месеца преди изтичането на петгодишния период. Делегирането на правомощия се продължава мълчаливо за срокове с еднаква продължителност, освен ако Европейският парламент или Съветът не възразят срещу подобно продължаване не по-късно от три месеца преди изтичането на всеки срок.
3. Делегирането на правомощия, посочено в член 6, може да бъде оттеглено по всяко време от Европейския парламент или от Съвета. С решението за оттегляне се прекратява посоченото в него делегиране на правомощия. То поражда действие в деня след публикуването на решението в Официален вестник на Европейския съюз или на по-късна, посочена в решението дата. То не засяга действителността на делегираните актове, които вече са в сила.
4. Веднага след като приеме делегиран акт, Комисията нотифицира акта едновременно на Европейския парламент и Съвета.
5. Делегиран акт, приет съгласно член 6, влиза в сила единствено ако нито Европейският парламент, нито Съветът са представили възражения в срок от два месеца след нотифицирането на акта на Европейския парламент и Съвета или ако преди изтичането на този срок и Европейският парламент, и Съветът са уведомили Комисията, че няма да представят възражения. Този срок се удължава с два месеца по инициатива на Европейския парламент или на Съвета.
Член 21
Процедура на комитет
1. Комисията се подпомага от комитет. Този комитет е комитет по смисъла на Регламент (ЕС) № 182/2011.
2. При позоваване на настоящия параграф се прилага член 5 от Регламент (ЕС) № 182/2011.
Член 22
Влизане в сила
Настоящият регламент влиза в сила на двадесетия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Член 8, параграф 1, член 8, параграф 3, първа алинея и член 8, параграфи 4 и 5 започват да се прилагат считано от изтичането на шест месеца след датата, на която Комисията приеме съответните актове за изпълнение, посочени в член 8, параграфи 2 и 6.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Страсбург на 25 октомври 2011 година.
REGOLAMENTO (UE) N. 1227/2011 DEL PARLAMENTO EUROPEO E DEL CONSIGLIO
del 25 ottobre 2011
concernente l’integrità e la trasparenza del mercato dell’energia all'ingrosso
(Testo rilevante ai fini del SEE)
IL PARLAMENTO EUROPEO E IL CONSIGLIO DELL’UNIONE EUROPEA,
visto il trattato sul funzionamento dell'Unione europea, in particolare l'articolo 194, paragrafo 2,
vista la proposta della Commissione europea,
previa trasmissione del progetto di atto legislativo ai parlamenti nazionali,
visto il parere del Comitato economico e sociale europeo (1),
previa consultazione del Comitato delle regioni,
deliberando secondo la procedura legislativa ordinaria (2),
considerando quanto segue:
(1)
È importante assicurare che i consumatori e altri soggetti del mercato possano nutrire fiducia nell'integrità dei mercati dell'elettricità e del gas, che i prezzi fissati sui mercati dell'energia all'ingrosso riflettano un'interazione equa e concorrenziale tra domanda e offerta e che non sia possibile trarre profitto dagli abusi di mercato.
(2)
Ai fini dell'accresciuta integrità e trasparenza dei mercati dell'energia all'ingrosso è opportuno promuovere una concorrenza aperta e leale sui mercati dell'energia all'ingrosso a beneficio dei consumatori finali.
(3)
Il comitato delle autorità europee di regolamentazione dei valori mobiliari e il gruppo dei regolatori europei per l'elettricità e il gas hanno confermato nel loro parere che la legislazione in vigore potrebbe non trattare in maniera adeguata le questioni di integrità nei mercati dell'elettricità e del gas e hanno raccomandato di valutare la definizione di un adeguato quadro legislativo concepito su misura per il settore dell'energia che prevenga gli abusi di mercato e tenga conto delle condizioni settoriali specifiche che non sono contemplate in altre direttive e regolamenti.
(4)
I mercati dell'energia all'ingrosso dell'Unione sono sempre più interconnessi. Gli abusi di mercato in uno Stato membro si ripercuotono spesso non solo sui prezzi all’ingrosso dell’elettricità e del gas naturale oltre i confini nazionali, ma anche sui prezzi al dettaglio per i consumatori e le microimprese. Pertanto, il compito di garantire l’integrità dei mercati non può ricadere nella competenza esclusiva dei singoli Stati membri. Un attento monitoraggio del mercato transfrontaliero è essenziale ai fini del completamento di un mercato interno dell'energia pienamente funzionante, interconnesso e integrato.
(5)
I mercati dell'energia all'ingrosso comprendono sia i mercati delle materie prime sia quelli dei derivati, che sono di fondamentale importanza per i mercati energetico e finanziario, e la fissazione dei prezzi è interconnessa in entrambi i settori. Essi comprendono tra l'altro i mercati regolamentati, le piattaforme multilaterali di negoziazione e le transazioni fuori borsa (OTC) e i contratti bilaterali, diretti o con mediazione.
(6)
Finora le pratiche di monitoraggio dei mercati dell’energia sono state specifiche per Stato membro e per settore. A seconda dell’assetto complessivo del mercato e delle condizioni di regolamentazione, ciò può dar luogo ad attività di negoziazione che interessano più giurisdizioni, per le quali il monitoraggio è condotto da più autorità distinte, situate potenzialmente in Stati membri diversi. Da ciò può derivare una mancanza di chiarezza per quanto riguarda le responsabilità e perfino una situazione in cui non viene effettuato alcun monitoraggio.
(7)
Attualmente, in alcuni dei più importanti mercati dell’energia, i comportamenti che potrebbero pregiudicarne l’integrità non sono vietati in modo esplicito. Al fine di tutelare il consumatore finale e di garantire prezzi energetici convenienti per i cittadini europei, è indispensabile vietare comportamenti di questo tipo.
(8)
Le negoziazioni in derivati, che possono essere regolate sul piano fisico o finanziario, e le negoziazioni in materie prime sono usate congiuntamente nei mercati dell’energia all’ingrosso. È pertanto importante che le definizioni di «insider trading» e di «manipolazione del mercato», che configurano abusi di mercato, siano compatibili con i mercati dei derivati e delle materie prime. Il presente regolamento dovrebbe applicarsi in via di principio a ogni transazione conclusa, ma dovrebbe al tempo stesso tenere conto delle caratteristiche specifiche dei mercati dell'energia all'ingrosso.
(9)
I contratti al dettaglio riguardanti la fornitura di elettricità o di gas naturale ai clienti finali non sono soggetti a manipolazioni di mercato allo stesso modo dei contratti all'ingrosso, che sono facilmente soggetti a compravendita. Ciononostante, le decisioni di consumo dei maggiori utenti dell'energia possono anche influenzare i prezzi sui mercati dell'energia all'ingrosso, con effetti avvertiti anche al di là dei confini nazionali. È pertanto opportuno, nell'ottica di assicurare l'integrità dei mercati dell'energia all'ingrosso, considerare i contratti di fornitura di questi importanti utenti.
(10)
Visti i risultati dell'analisi svolta nella comunicazione della Commissione, del 21 dicembre 2010, dal titolo «Verso un quadro rafforzato di sorveglianza del mercato per il sistema di scambio delle quote di emissioni dell'Unione europea», la Commissione dovrebbe considerare l'opportunità di presentare una proposta legislativa che affronti nei tempi opportuni le carenze individuate in fatto di trasparenza, integrità e vigilanza del mercato europeo delle emissioni di carbonio.
(11)
Il regolamento (CE) n. 714/2009 del Parlamento europeo e del Consiglio, del 13 luglio 2009, relativo alle condizioni di accesso alla rete per gli scambi transfrontalieri di energia elettrica (3), e il regolamento (CE) n. 715/2009 del Parlamento europeo e del Consiglio, del 13 luglio 2009, relativo alle condizioni di accesso alle reti di trasporto del gas naturale (4), riconoscono che un accesso equo alle informazioni sullo stato fisico e sull’efficienza del sistema è necessario per consentire a tutti gli operatori di mercato di valutare la situazione globale dell’offerta e della domanda e individuare le cause delle fluttuazioni dei prezzi all’ingrosso.
(12)
Il ricorso o il tentativo di ricorrere ad informazioni privilegiate per effettuare compravendite per conto proprio o di terzi dovrebbe essere chiaramente vietato. L’impiego di informazioni privilegiate può consistere anche nella negoziazione di prodotti energetici all’ingrosso da parte di soggetti che sanno, o dovrebbero sapere, che le informazioni di cui dispongono sono privilegiate. Le informazioni riguardanti i progetti e le strategie di negoziazione proprie dell'operatore di mercato non dovrebbero essere considerate informazioni privilegiate. Le informazioni che devono essere rese pubbliche ai sensi del regolamento (CE) n. 714/2009 o del regolamento (CE) n. 715/2009, compresi gli orientamenti e i codici di rete adottati a norma di tali regolamenti, possono, se si tratta di informazioni in grado di influire sui prezzi, fungere da base per la decisione degli operatori di mercato di effettuare operazioni in prodotti energetici all'ingrosso e potrebbero, pertanto, costituire informazioni privilegiate fintantoché non saranno rese pubbliche.
(13)
La manipolazione sui mercati dell’energia all’ingrosso comporta atti compiuti da persone che causano artificiosamente il collocamento dei prezzi a un livello non giustificato dall'interazione della domanda e dell'offerta o anche dalla disponibilità effettiva della capacità di produzione, di stoccaggio o di trasporto, e dalla domanda. Le forme di manipolazione di mercato comprendono il collocamento e l'annullamento di falsi ordini, la diffusione di informazioni o di voci false o tendenziose attraverso i media, compreso Internet, o con ogni altro mezzo, la comunicazione deliberata di false informazioni a imprese che forniscono valutazioni di prezzo o rapporti di mercato, con l'effetto di fuorviare i soggetti che se ne servono per le loro operazioni sul mercato e far credere che la disponibilità di capacità produttiva di energia elettrica, la disponibilità di gas naturale o la capacità disponibile di trasporto siano diverse dalla capacità effettivamente disponibile sul piano tecnico, quando tali informazioni influiscono o potrebbero verosimilmente influire sul prezzo dei prodotti energetici all'ingrosso. La manipolazione e i suoi effetti possono prodursi oltre frontiera, sui mercati dell'elettricità e del gas naturale e sui mercati finanziari e delle merci, compresi i mercati delle quote di emissione.
(14)
Esempi di manipolazione e tentativi di manipolazione del mercato comprendono la condotta di una o più persone che agiscono in collaborazione per assicurarsi una posizione determinante per la domanda o l'offerta di un prodotto energetico all'ingrosso, che ha o potrebbe avere effetti diretti o indiretti sulla formazione dei prezzi o determinare altre inique condizioni commerciali; e l'offerta, l'acquisto o la vendita di prodotti energetici all'ingrosso con lo scopo, l'intento o l'effetto di ingannare gli operatori di mercato che agiscono sulla base di prezzi di riferimento. Tuttavia, le prassi di mercato ammesse, come quelle vigenti nel settore dei servizi finanziari, che sono attualmente definite dall'articolo 1, paragrafo 5, della direttiva 2003/6/CE del Parlamento europeo e del Consiglio, del 28 gennaio 2003, relativa all'abuso di informazioni privilegiate e alla manipolazione del mercato (abusi di mercato) (5), e per le quali potrebbero intervenire adattamenti con le eventuali modifiche della direttiva, potrebbero essere un mezzo legittimo per gli operatori di mercato di assicurarsi un prezzo favorevole per un prodotto energetico all'ingrosso.
(15)
La diffusione di informazioni privilegiate in relazione a un prodotto energetico all’ingrosso da parte di giornalisti che operano nell'ambito della loro attività professionale dovrebbe essere valutata tenendo conto delle norme deontologiche proprie di detta professione e delle disposizioni in materia di liberà di stampa, a meno che dette persone traggano, direttamente o indirettamente, vantaggio o profitto dalla diffusione delle informazioni in questione oppure la diffusione di informazioni avvenga con l'intento di fuorviare il mercato in merito all’offerta, alla domanda o al prezzo dei prodotti energetici all’ingrosso.
(16)
Con lo sviluppo dei mercati finanziari la nozione di abuso di mercato ad essi applicabile subirà adattamenti. Pertanto, al fine di garantire la flessibilità necessaria a rispondere rapidamente a tali sviluppi, dovrebbe essere delegato alla Commissione il potere di adottare atti conformemente all'articolo 290 del trattato sul funzionamento dell'Unione europea riguardo all'aggiornamento tecnico delle definizioni di «informazioni privilegiate» e di «manipolazione del mercato», allo scopo di garantire la coerenza con altri pertinenti testi legislativi dell'Unione nel settore dei servizi finanziari e dell'energia. È di particolare importanza che durante i lavori preparatori la Commissione svolga adeguate consultazioni, anche a livello di esperti. Nella preparazione e nell'elaborazione degli atti delegati la Commissione dovrebbe provvedere alla contestuale, tempestiva e appropriata trasmissione dei documenti pertinenti al Parlamento europeo e al Consiglio.
(17)
Il monitoraggio efficace del mercato a livello di Unione è essenziale per individuare e prevenire gli abusi nei mercati dell'energia all'ingrosso. L’Agenzia per la cooperazione fra i regolatori nazionali dell’energia istituita dal regolamento (CE) n. 713/2009 del Parlamento europeo e del Consiglio (6) («l’Agenzia») si trova nella migliore posizione per condurre tale monitoraggio in quanto ha una visione a livello di Unione dei mercati dell’elettricità e del gas ed è dotata delle competenze necessarie nella gestione dei mercati e dei sistemi dell’elettricità e del gas nell’Unione. Le autorità nazionali di regolamentazione, disponendo di una comprensione globale dell’andamento dei mercati dell’energia nei rispettivi Stati membri, dovrebbero svolgere un ruolo importante nell’assicurare il monitoraggio efficace dei mercati a livello nazionale. Una stretta cooperazione e un coordinamento tra l’Agenzia e le autorità nazionali è pertanto necessaria per garantire un corretto monitoraggio e un’adeguata trasparenza dei mercati dell’energia. La raccolta di informazioni da parte dell’Agenzia non pregiudica la facoltà delle autorità nazionali di raccogliere dati aggiuntivi per finalità interne.
(18)
Per un monitoraggio efficace dei mercati è indispensabile un accesso regolare e tempestivo ai dati sulle transazioni nonché a dati strutturati sulle capacità e l’uso degli impianti di produzione, stoccaggio, consumo o trasmissione di elettricità o gas naturale. Per questo motivo andrebbe imposto agli operatori di mercato, fra cui operatori dei sistemi di trasmissione, fornitori, trader, broker e grandi utenti, che negoziano prodotti energetici all’ingrosso, di fornire tali informazioni all’Agenzia. L’Agenzia può dal canto suo istituire forti legami con i più importanti mercati organizzati.
(19)
Al fine di garantire condizioni uniformi di esecuzione delle disposizioni sulla raccolta dei dati, dovrebbero essere attribuite alla Commissione competenze di esecuzione. Tali competenze dovrebbero essere esercitate conformemente al regolamento (UE) n. 182/2011 del Parlamento europeo e del Consiglio, del 16 febbraio 2011, che stabilisce le regole e i principi generali relativi alle modalità di controllo da parte degli Stati membri dell’esercizio delle competenze d’esecuzione attribuite alla Commissione (7). Gli obblighi di segnalazione dovrebbero essere limitati al massimo e non comportare oneri finanziari o amministrativi non necessari per gli operatori di mercato. Le regole uniformi di segnalazione delle informazioni dovrebbero pertanto essere sottoposte a un’analisi preventiva costi-benefici, dovrebbero essere tali da evitare le doppie comunicazioni e dovrebbero tener conto dei sistemi di informativa sviluppati nell’ambito di altre pertinenti normative. Inoltre, le informazioni richieste o almeno parte di esse dovrebbero, laddove possibile, essere raccolte presso altri soggetti e fonti già esistenti. Qualora un operatore di mercato o un terzo che agisce per conto dello stesso, un sistema di segnalazione delle operazioni, un mercato organizzato, un sistema di riscontro delle operazioni o un’altra persona che compia professionalmente questo tipo di operazioni abbiano assolto i loro obblighi di segnalazione nei confronti di una autorità competente ai sensi della direttiva 2004/39/CE del Parlamento europeo e del Consiglio, del 21 aprile 2004, relativa ai mercati degli strumenti finanziari (8), o della normativa applicabile dell’Unione relativamente alle operazioni su derivati, alle controparti centrali e ai repertori di dati sulle negoziazioni, gli obblighi in questione dovrebbero considerarsi assolti anche in base al presente regolamento, limitatamente alle informazioni prescritte a norma di quest’ultimo.
(20)
È importante che la Commissione e l’Agenzia cooperino strettamente per l’attuazione del presente regolamento e consultino opportunamente le reti europee dei gestori dei sistemi di trasmissione dell’elettricità e del gas e l’Autorità europea degli strumenti finanziari e dei mercati istituita dal regolamento (UE) n. 1095/2010 del Parlamento europeo e del Consiglio (9) (ESMA), con le autorità nazionali di regolamentazione, le autorità finanziarie competenti ed altre autorità degli Stati membri come le autorità nazionali garanti della concorrenza, nonché con i soggetti interessati, come i mercati organizzati (ad esempio le borse dell’energia), e gli operatori di mercato.
(21)
Dovrebbe essere istituito un registro europeo degli operatori di mercato, basato sui registri nazionali, per accrescere la generale trasparenza e integrità dei mercati dell’energia all’ingrosso. Un anno dopo l’istituzione di tale registro la Commissione dovrebbe valutare, in cooperazione con l’Agenzia, in conformità con le relazioni presentate dall’Agenzia alla Commissione, e con le autorità nazionali di regolamentazione, il funzionamento e l’utilità del registro europeo degli operatori di mercato. Se giudicato opportuno sulla base di tale analisi, la Commissione dovrebbe valutare la possibilità di proporre ulteriori strumenti volti ad accrescere la generale trasparenza e integrità dei mercati dell’energia all’ingrosso e ad assicurare pari condizioni competitive per gli operatori di mercato a livello dell’Unione.
(22)
Al fine di agevolare un monitoraggio efficace di tutti gli aspetti della negoziazione in prodotti energetici all’ingrosso, l’Agenzia dovrebbe introdurre meccanismi che consentano ad altre autorità competenti l’accesso alle informazioni ricevute sulle transazioni nei mercati dell’energia all’ingrosso, in particolare all’ESMA, alle autorità nazionali di regolamentazione, alle autorità finanziarie competenti degli Stati membri, alle autorità nazionali garanti della concorrenza e ad altre competenti autorità.
(23)
L’Agenzia dovrebbe assicurare la sicurezza operativa e la protezione dei dati ricevuti, impedire l’accesso non autorizzato alle informazioni da essa detenute e stabilire procedure volte a garantire che i dati raccolti non siano sottoposti a un uso improprio da parte dei soggetti che possono accedervi. L’Agenzia dovrebbe altresì accertarsi se le autorità aventi accesso ai dati da essa detenuti siano in grado di mantenere un livello di sicurezza egualmente elevato e siano vincolate da adeguate disposizioni in materia di riservatezza. Occorre pertanto garantire anche la sicurezza operativa dei sistemi informatici usati per il trattamento e la trasmissione dei dati. Nell’allestimento di un sistema informatico in grado di assicurare il livello massimo possibile di riservatezza dei dati, l’Agenzia dovrebbe essere incoraggiata a cooperare strettamente con l’Agenzia europea per la sicurezza delle reti e dell’informazione (ENISA). Tali norme dovrebbero altresì essere applicabili alle altre autorità che hanno titolo ad accedere ai dati ai fini del presente regolamento.
(24)
Il presente regolamento rispetta i diritti fondamentali e osserva i principi riconosciuti in particolare dalla Carta dei diritti fondamentali dell’Unione europea di cui all’articolo 6 del trattato sull’Unione europea e le tradizioni costituzionali degli Stati membri ed esso dovrebbe essere applicato nel rispetto del diritto alla libertà di espressione e di informazione riconosciuto dall’articolo 11 della Carta.
(25)
Laddove le informazioni non siano, o non siano più, informazioni sensibili sotto il profilo commerciale o della sicurezza, l’Agenzia dovrebbe essere in condizione di metterle a disposizione degli operatori di mercato e del grande pubblico al fine di contribuire a una maggiore conoscenza del mercato. Tale trasparenza promuoverà la fiducia nel mercato e contribuirà allo sviluppo delle conoscenze circa il funzionamento dei mercati dell’energia all’ingrosso. L’Agenzia dovrebbe stabilire e diffondere presso il pubblico i criteri in base ai quali renderà tali informazioni disponibili secondo modalità eque e trasparenti.
(26)
È opportuno che alle autorità nazionali di regolamentazione competa assicurare l’applicazione del presente regolamento negli Stati membri. A tal fine dovrebbero disporre dei necessari poteri di indagine per assolvere efficacemente questo compito. Tali poteri dovrebbero essere esercitati conformemente alla legislazione nazionale e possono essere soggetti a un’opportuna azione di vigilanza.
(27)
L’Agenzia dovrebbe assicurare che il presente regolamento sia applicato in maniera coerente all’interno dell’Unione e sia coerente con l’applicazione della direttiva 2003/6/CE. A tal fine l’Agenzia dovrebbe pubblicare indicazioni non vincolanti in merito all’applicazione delle definizioni di cui al presente regolamento, come opportuno. Tali indicazioni dovrebbero affrontare tra l’altro la questione delle prassi di mercato ammesse. Inoltre, dal momento che gli abusi nei mercati dell’energia all’ingrosso spesso interessano più di uno Stato membro, dovrebbe spettare all’Agenzia svolgere un ruolo importante nell’assicurare che le indagini siano condotte in maniera efficiente e coordinata. Per conseguire questo obiettivo è opportuno che l’Agenzia sia in grado di richiedere cooperazione e di coordinare l’operatività dei gruppi di indagine costituiti da rappresentanti delle autorità nazionali di regolamentazione interessate e, se del caso, di altre autorità, comprese le autorità nazionali garanti della concorrenza.
(28)
All’Agenzia dovrebbero essere fornite le opportune risorse finanziarie e umane per assolvere in modo adeguato i compiti aggiuntivi che le sono assegnati a norma del presente regolamento. A tal fine la procedura per la formazione, l’esecuzione e il controllo del bilancio di cui agli articoli 23 e 24 del regolamento (CE) n. 713/2009 dovrebbe tenere debito conto di tali compiti. L’autorità di bilancio dovrebbe assicurare che siano soddisfatti gli standard più elevati di efficienza.
(29)
È opportuno che le autorità nazionali di regolamentazione, le autorità finanziarie degli Stati membri e, ove opportuno, le autorità nazionali garanti della concorrenza cooperino per assicurare un approccio coordinato alla lotta contro gli abusi nei mercati dell’energia all’ingrosso, che comprendono i mercati sia delle materie prime sia dei derivati. Tale cooperazione dovrebbe includere il reciproco scambio di informazioni riguardo a sospetti che sui mercati dell’energia all’ingrosso siano o siano stati commessi atti in violazione del presente regolamento, della direttiva 2003/6/CE o del diritto della concorrenza. Inoltre, tale cooperazione dovrebbe contribuire a un approccio coerente e uniforme alle indagini e all’azione giudiziaria.
(30)
È importante che l’obbligo del segreto professionale si applichi ai destinatari di informazioni riservate ai sensi del presente regolamento. L’Agenzia, le autorità nazionali di regolamentazione, le autorità finanziarie competenti degli Stati membri e le autorità nazionali per la concorrenza dovrebbero garantire la riservatezza, l’integrità e la protezione delle informazioni ricevute.
(31)
È importante che le sanzioni applicabili in caso di inosservanza del presente regolamento siano proporzionate, effettive e dissuasive e che riflettano la gravità delle infrazioni commesse, il danno arrecato ai consumatori nonché i potenziali vantaggi ottenuti dall’attività di negoziazione svolta sulla base di informazioni privilegiate e della manipolazione del mercato. Le sanzioni dovrebbero essere applicate conformemente al diritto nazionale. Riconoscendo le interazioni tra le negoziazioni in derivati dell’elettricità e del gas naturale e quelle in elettricità e gas naturale veri e propri, le sanzioni in caso di violazione del presente regolamento dovrebbero essere in linea con quelle adottate dagli Stati membri nel dare attuazione alla direttiva 2003/6/CE. Alla luce delle consultazioni sulla comunicazione della Commissione del 12 dicembre 2010 dal titolo «Potenziare i regimi sanzionatori nel settore dei servizi finanziari», la Commissione dovrebbe considerare l’opportunità di presentare proposte per armonizzare i principi minimi del sistema sanzionatorio degli Stati membri nei tempi opportuni. Il presente regolamento non incide né sulle norme nazionali in materia di livello di prova né sugli obblighi delle autorità nazionali di regolamentazione e dei tribunali degli Stati membri inerenti all’accertamento dei fatti pertinenti di un caso, purché dette norme e detti obblighi siano compatibili con i principi generali del diritto dell’Unione.
(32)
Poiché l’obiettivo del presente regolamento, vale a dire l’introduzione di un quadro armonizzato per assicurare la trasparenza e l’integrità dei mercati dell’energia all’ingrosso, non può essere conseguito in misura sufficiente dagli Stati membri e può essere conseguito meglio a livello di Unione, quest’ultima può intervenire in base al principio di sussidiarietà sancito dall’articolo 5 del trattato sull’Unione europea. Il presente regolamento si limita a quanto è necessario per conseguire tale obiettivo in ottemperanza al principio di proporzionalità enunciato nello stesso articolo,
HANNO ADOTTATO IL PRESENTE REGOLAMENTO:
Articolo 1
Oggetto, ambito di applicazione e relazione con altri testi legislativi dell’Unione
1. Il presente regolamento stabilisce regole per vietare pratiche abusive capaci di influenzare i mercati dell’energia all’ingrosso, che siano coerenti con le regole di applicazione nei mercati finanziari e compatibili con il corretto funzionamento di tali mercati dell’energia all’ingrosso, tenendo conto al contempo delle loro caratteristiche specifiche. Esso istituisce il monitoraggio dei mercati dell’energia all’ingrosso da parte dell’Agenzia per la cooperazione fra i regolatori dell’energia («l’Agenzia»), in stretta cooperazione con le autorità nazionali di regolamentazione e tenendo conto delle interazioni fra il sistema di scambio delle quote di emissione e i mercati dell’energia all’ingrosso.
2. Il presente regolamento si applica alla negoziazione di prodotti energetici all’ingrosso. Gli articoli 3 e 5 del presente regolamento non si applicano ai prodotti energetici all’ingrosso che consistono in strumenti finanziari e che sono soggetti all’articolo 9 della direttiva 2003/6/CE. Il presente regolamento lascia impregiudicate le direttive 2003/6/CE e 2004/39/CE, come pure l’applicazione del diritto europeo della concorrenza alle pratiche di cui al presente regolamento.
3. L’Agenzia, le autorità nazionali di regolamentazione, l’ESMA, le autorità finanziarie competenti degli Stati membri e, laddove opportuno, le autorità nazionali garanti della concorrenza collaborano per assicurare che sia adottato un approccio coordinato all’applicazione delle norme interessate laddove le azioni riguardano uno o più strumenti finanziari soggetti all’articolo 9 della direttiva 2003/6/CE e anche uno o più prodotti energetici all’ingrosso cui si applicano gli articoli 3, 4 e 5 del presente regolamento.
4. Il consiglio di amministrazione dell’Agenzia provvede a che l’Agenzia assolva i compiti attribuitile dal presente regolamento, secondo il disposto dello stesso e del regolamento (CE) n. 713/2009.
5. Il direttore dell’Agenzia consulta il comitato dei regolatori dell’Agenzia su tutti gli aspetti relativi all’attuazione del presente regolamento e tiene in debita considerazione i suoi pareri ed opinioni.
Articolo 2
Definizioni
Ai fini del presente regolamento si intende per:
1)
«informazione privilegiata», un’informazione che ha carattere preciso, che non è stata resa pubblica, che concerne, direttamente o indirettamente, uno o più prodotti energetici all’ingrosso e che, se resa pubblica, potrebbe verosimilmente influire in modo sensibile sui prezzi di tali prodotti.
Ai fini di tale definizione per «informazioni» si intendono:
a)
le informazioni che devono essere rese pubbliche ai sensi dei regolamenti (CE) n. 714/2009 e (CE) n. 715/2009, compresi gli orientamenti e i codici di rete adottati ai sensi di tali regolamenti;
b)
le informazioni riguardanti la capacità e l’uso degli impianti di produzione, stoccaggio, consumo o trasporto di energia elettrica o gas naturale o quelle riguardanti la capacità e l’uso di impianti di GNL, inclusa l’indisponibilità pianificata o non pianificata di tali impianti;
c)
le informazioni che devono essere rese note in base alle disposizioni giuridiche o regolamentari a livello unionale o nazionale, alle regole di mercato e ai contratti o alle pratiche invalse sul mercato dell’energia all’ingrosso di cui trattasi, se e in quanto tali informazioni possano verosimilmente avere un effetto rilevante sui prezzi dei prodotti energetici all’ingrosso; e
d)
altre informazioni su cui un operatore di mercato diligente baserebbe in parte la decisione di concludere un’operazione concernente un prodotto energetico all’ingrosso o di emettere un ordine di compravendita di un prodotto di questo tipo.
Un’informazione è ritenuta avere carattere preciso se si riferisce a un complesso di circostanze esistente o di cui si possa ragionevolmente ritenere che verrà a esistere, o a un evento verificatosi o di cui si possa ragionevolmente ritenere che si verificherà e se tale informazione è sufficientemente specifica da consentire di trarre conclusioni sul possibile effetto di detto complesso di circostanze o di detto evento sui prezzi dei prodotti energetici all’ingrosso;
2)
per «manipolazioni del mercato» s’intendono:
a)
la conclusione di qualsiasi transazione oppure la trasmissione di qualsiasi ordine di compravendita in prodotti energetici all’ingrosso:
i)
che fornisca, o sia suscettibili di fornire, indicazioni false o tendenziose in merito all’offerta, alla domanda o al prezzo dei prodotti energetici all’ingrosso;
ii)
che consenta, o sia intesa a consentire, tramite l’azione di una o più persone che agiscono in collaborazione, di fissare il prezzo di mercato di uno o più prodotti energetici all’ingrosso a un livello artificioso, a meno che la persona che ha compiuto l’operazione o che ha impartito l’ordine di compravendita dimostri che le sue motivazioni per compiere tale operazione o ordine sono legittime e che detta operazione o ordine è conforme alle prassi di mercato ammesse sul mercato all’ingrosso in questione; o
iii)
che utilizzi, o tenti di utilizzare, uno strumento fittizio o qualsiasi altra forma di raggiro o artifizio che invii, o sia suscettibile di inviare, segnali falsi o tendenziosi riguardanti l’offerta, la domanda o il prezzo di prodotti energetici all’ingrosso;
o
b)
la diffusione di informazioni tramite i media, compreso Internet, o qualsiasi altro mezzo, che diano o rischino di dare indicazioni false o tendenziose riguardanti l’offerta, la domanda o il prezzo di prodotti energetici all’ingrosso, in particolare la diffusione di voci e notizie false o tendenziose, sempre che il soggetto che ha diffuso la notizia sapesse o fosse tenuto a sapere che l’informazione era falsa o tendenziosa.
Quando la diffusione di informazioni ha finalità giornalistiche o di espressione artistica, essa è valutata tenendo conto delle norme che disciplinano la libertà di stampa e la libertà di espressione in altri mezzi d’informazione, a meno che:
i)
detti soggetti traggano, direttamente o indirettamente, vantaggio o profitto dalla diffusione delle informazioni in questione; oppure
ii)
la diffusione o divulgazione avvenga con l’intento di fuorviare il mercato in merito all’offerta, alla domanda o al prezzo di prodotti energetici all’ingrosso;
3)
«tentata manipolazione del mercato»:
a)
concludere qualsiasi operazione, emettere qualsiasi ordine di compravendita oppure compiere qualsiasi altra azione riguardante un prodotto energetico all’ingrosso con l’intenzione di:
i)
fornire indicazioni false o tendenziose in merito all’offerta, alla domanda o al prezzo dei prodotti energetici all’ingrosso;
ii)
fissare il prezzo di mercato di uno o più prodotti energetici all’ingrosso a un livello artificioso, a meno che la persona che ha compiuto l’operazione o che ha impartito l’ordine di compravendita dimostri che le sue motivazioni per compiere tale operazione o ordine sono legittime e che detta operazione o ordine è conforme alle prassi di mercato ammesse sul mercato energetico all’ingrosso di cui trattasi; o
iii)
utilizzare uno strumento fittizio o qualsiasi altra forma di raggiro o artifizio che invii, o sia suscettibile di inviare, segnali falsi o tendenziosi riguardanti l’offerta, la domanda o il prezzo di prodotti energetici all’ingrosso;
o
b)
diffondere informazioni tramite gli organi di informazione, compreso Internet, o tramite ogni altro mezzo con l’intenzione di fornire indicazioni false o tendenziose in merito all’offerta, alla domanda o al prezzo dei prodotti energetici all’ingrosso;
4)
«prodotti energetici all’ingrosso», i seguenti contratti e derivati, indipendentemente dal luogo e dalla modalità di negoziazione:
a)
contratti per la fornitura di energia elettrica o di gas naturale, qualora la consegna avvenga nell’Unione;
b)
i derivati riguardanti l’energia elettrica o il gas naturale prodotti, commercializzati o consegnati nell’Unione;
c)
i contratti relativi al trasporto di energia elettrica o di gas naturale nell’Unione;
d)
i derivati relativi al trasporto di energia elettrica o di gas naturale nell’Unione.
I contratti per la fornitura e la distribuzione di energia elettrica o di gas naturale destinati all’impiego da parte di clienti finali non costituiscono prodotti energetici all’ingrosso. Tuttavia, i contratti per la fornitura e la distribuzione di energia elettrica o di gas naturale destinati all’impiego da parte di clienti finali con una capacità di consumo maggiore della soglia fissata al punto 5, secondo comma, sono considerati come prodotti energetici all’ingrosso;
5)
per «capacità di consumo» si intende il consumo di un cliente finale di elettricità o di gas naturale che utilizza appieno la sua capacità di produzione. Essa comprende tutti i consumi effettuati da detto cliente finale in quanto entità economica unica se il consumo si realizza in mercati con prezzi all’ingrosso fra loro interconnessi.
Ai fini di questa definizione il consumo di singoli stabilimenti, sotto il controllo di un’entità economica unica, con una capacità di consumo inferiore ai 600 GWh l’anno non è preso in considerazione, a condizione che detti stabilimenti non esercitino effetti congiunti sui prezzi del mercato all’ingrosso essendo ubicati in differenti mercati geografici;
6)
«mercato dell’energia all’ingrosso», un mercato all’interno dell’Unione in cui sono negoziati prodotti energetici all’ingrosso;
7)
«operatore di mercato», una persona, inclusi i gestori dei sistemi di trasmissione, che esegue operazioni, compresa la trasmissione di ordini di compravendita, in uno o più mercati energetici all’ingrosso;
8)
«persona», una persona fisica o giuridica;
9)
«autorità finanziaria competente», un’autorità competente designata secondo la procedura di cui all’articolo 11 della direttiva 2003/6/CE;
10)
«autorità nazionale di regolamentazione», un’autorità nazionale di regolamentazione designata ai sensi dell’articolo 35, paragrafo 1, della direttiva 2009/72/CE del Parlamento europeo e del Consiglio, del 13 luglio 2009, relativa a norme comuni per il mercato interno dell’energia elettrica (10), oppure ai sensi dell’articolo 39, paragrafo 1, della direttiva 2009/73/CE del Parlamento europeo e del Consiglio, del 13 luglio 2009, relativa a norme comuni per il mercato interno del gas naturale (11);
11)
«gestore del sistema di trasmissione», il soggetto definito all’articolo 2, punto 4, della direttiva 2009/72/CE e all’articolo 2, punto 4, della direttiva 2009/73/CE;
12)
«impresa madre»: impresa madre ai sensi degli articoli 1 e 2 della settima direttiva 83/349/CEE del Consiglio, del 13 giugno 1983, basata sull’articolo 54, paragrafo 3, lettera g), del trattato e relativa ai conti consolidati (12);
13)
«impresa collegata»: un’impresa figlia o un’altra impresa in cui è detenuta una partecipazione ovvero un’impresa legata ad un’altra impresa da una relazione ai sensi dell’articolo 12, paragrafo 1, della direttiva 83/349/CEE;
14)
«distribuzione di gas naturale» va intesa nel significato di cui all’articolo 2, punto 5, della direttiva 2009/73/CE;
15)
«distribuzione di elettricità» va intesa nel significato di cui all’articolo 2, punto 5, della direttiva 2009/72/CE.
Articolo 3
Divieto d’abuso di informazioni privilegiate (insider trading)
1. È fatto divieto alle persone che dispongono di informazioni privilegiate in relazione a un prodotto energetico all’ingrosso di:
a)
utilizzare tali informazioni acquisendo o cedendo, o cercando di acquisire o cedere, per conto proprio o per conto terzi, direttamente o indirettamente, prodotti energetici all’ingrosso cui le informazioni si riferiscono;
b)
comunicare informazioni privilegiate a un’altra persona se non nell’ambito del normale esercizio del proprio lavoro, professione o mansioni;
c)
raccomandare o indurre un’altra persona ad acquisire o cedere prodotti energetici all’ingrosso cui si riferiscono dette informazioni.
2. Il divieto di cui al paragrafo 1 si applica alle seguenti persone in possesso di informazioni privilegiate concernenti un prodotto energetico all’ingrosso:
a)
membri degli organi amministrativi, di gestione o di sorveglianza di un’impresa;
b)
persone che detengono quote di capitale di un’impresa;
c)
persone con accesso alle informazioni attraverso l’esercizio del loro lavoro, professione o mansioni;
d)
persone che hanno acquisito tali informazioni mediante un’attività criminosa;
e)
persone che sanno, o sono tenute a sapere, che si tratta di informazioni privilegiate.
3. Il paragrafo 1, lettere a) e c), del presente articolo non si applica ai gestori di sistemi di trasmissione o trasporto quando acquistano energia elettrica o gas naturale al fine di assicurare la gestione in sicurezza del sistema conformemente ai loro obblighi ai sensi dell'articolo 12, lettere d) ed e), della direttiva 2009/72/CE o dell'articolo 13, paragrafo 1, lettere a) e c), della direttiva 2009/73/CE.
4. Il presente articolo non si applica:
a)
alle operazioni effettuate per garantire l’assolvimento di un obbligo di acquisizione o di cessione di prodotti energetici all’ingrosso già maturato, quando l’obbligo risulti da un accordo concluso o da un ordine di compravendita emesso prima che la persona interessata venisse in possesso dell'informazione privilegiata;
b)
alle operazioni eseguite da produttori di elettricità e gas naturale, da operatori di impianti di stoccaggio del gas naturale o da operatori di impianti di importazione di GNL all'esclusivo fine di coprire le perdite fisiche immediate risultanti da indisponibilità impreviste, quando per effetto della mancata copertura l'operatore di mercato non sarebbe in grado di far fronte ai suoi obblighi contrattuali o quando dette operazioni vengano effettuate d'intesa con il o i gestori del sistema di trasporto interessati per garantire il funzionamento normale e in condizioni di sicurezza del sistema. In tali circostanze le informazioni riguardanti le operazioni sono trasmesse all’Agenzia e all’autorità nazionale di regolamentazione. Resta impregiudicato l'obbligo di trasmissione di cui all'articolo 4, paragrafo 1;
c)
agli operatori di mercato che agiscono conformemente alle disposizioni nazionali di emergenza, nel caso in cui le autorità nazionali siano intervenute per garantire l'approvvigionamento di elettricità o gas naturale e i meccanismi di mercato siano stati sospesi nel territorio di uno Stato membro o in parti di esso. In tal caso l'autorità competente per i piani di emergenza assicura la pubblicità a norma dell'articolo 4.
5. Quando la persona in possesso di informazioni privilegiate in relazione a un prodotto energetico all’ingrosso è una persona giuridica, i divieti di cui al paragrafo 1 si applicano anche alle persone fisiche che partecipano alla decisione di procedere all'operazione per conto della persona giuridica in questione.
6. Quando la diffusione di informazioni ha finalità giornalistiche o di espressione artistica, essa è valutata tenendo conto delle norme che disciplinano la libertà di stampa e la libertà di espressione in altri mezzi d'informazione, a meno che:
a)
detta persona tragga, direttamente o indirettamente, vantaggio o profitto dalla diffusione delle informazioni in questione; oppure
b)
la diffusione o divulgazione di informazioni avvenga con l'intento di fuorviare il mercato in merito all’offerta, alla domanda o al prezzo dei prodotti energetici all’ingrosso.
Articolo 4
Obbligo di pubblicità delle informazioni privilegiate
1. Gli operatori di mercato comunicano al pubblico in modo efficace e in tempo utile le informazioni privilegiate di cui dispongono in relazione alle imprese o agli stabilimenti che l’operatore di mercato interessato, l’impresa madre o un’impresa collegata possiede o controlla oppure per i cui aspetti operativi l’operatore di mercato o l’impresa è responsabile in tutto o in parte. Le informazioni comunicate al pubblico comprendono quelle riguardanti la capacità e l’uso degli stabilimenti di produzione, stoccaggio, consumo o trasporto di energia elettrica o gas naturale o quelle riguardanti la capacità e l’uso di impianti di GNL, inclusa l’eventuale indisponibilità pianificata o non pianificata di tali impianti.
2. Un operatore di mercato può, in via eccezionale e sotto la propria responsabilità, ritardare la divulgazione al pubblico di informazioni privilegiate al fine di non pregiudicare i suoi legittimi interessi, a condizione che tale omissione non sia tale da fuorviare il pubblico, che l’operatore di mercato sia in grado di assicurare la riservatezza delle informazioni stesse e che non assuma decisioni concernenti la compravendita di prodotti energetici all’ingrosso sulla base di dette informazioni. In tali circostanze l’operatore di mercato trasmette immediatamente tali informazioni, unitamente alla motivazione del ritardo nella comunicazione al pubblico, all’Agenzia e all’autorità nazionale di regolamentazione interessata conformemente all’articolo 8, paragrafo 5.
3. Qualora un operatore di mercato o una persona che agisca in suo nome o per suo conto divulghi informazioni privilegiate su un prodotto energetico all’ingrosso nel normale esercizio del proprio lavoro o della propria professione o nell’adempimento delle proprie funzioni secondo quanto previsto all’articolo 3, paragrafo 1, lettera b), detto operatore di mercato o detta persona è tenuto a comunicare simultaneamente tali informazioni al pubblico in modo completo ed efficace. In caso di comunicazione pubblica non intenzionale l’operatore di mercato garantisce una comunicazione completa ed efficace delle informazioni il prima possibile dopo la divulgazione non intenzionale. Questo paragrafo non si applica se la persona che riceve le informazioni ha un obbligo di riservatezza, indipendentemente dal fatto che tale obbligo discenda da una legge, da una normativa, da uno statuto oppure da un contratto.
4. La pubblicazione di informazioni privilegiate, anche in forma aggregata, conformemente al regolamento (CE) n. 714/2009 o al regolamento (CE) n. 715/2009, compresi gli orientamenti e i codici di rete adottati ai sensi di tali regolamenti, ottempera all’obbligo di comunicazione simultanea, completa ed efficace al pubblico.
5. Quando un operatore di sistema di trasporto è stato esonerato dall’obbligo di pubblicare determinati dati a norma del regolamento (CE) n. 714/2009 o del regolamento (CE) n. 715/2009, tale operatore è altresì esentato dagli obblighi di cui al paragrafo 1 del presente articolo in relazione agli stessi dati.
6. I paragrafi 1 e 2 non pregiudicano gli obblighi degli operatori di mercato ai sensi delle direttive 2009/72/CE e 2009/73/CE, e dei regolamenti (CE) n. 714/2009 e (CE) n. 715/2009, compresi gli orientamenti e i codici di rete adottati ai sensi di tali direttive e regolamenti, in particolare per quanto concerne la tempistica e il metodo di pubblicazione delle informazioni.
7. I paragrafi 1 e 2 lasciano impregiudicato il diritto degli operatori di mercato di dilazionare la diffusione di informazioni sensibili relative alla protezione delle infrastrutture critiche di cui all’articolo 2, lettera d), della direttiva 2008/114/CE del Consiglio, dell’8 dicembre 2008, relativa all’individuazione e alla designazione delle infrastrutture critiche europee e alla valutazione della necessità di migliorarne la protezione (13), se nel loro paese si tratta di informazioni riservate.
Articolo 5
Divieto di manipolazione del mercato
È fatto divieto di effettuare, o tentare di effettuare, manipolazioni di mercato nei mercati dell’energia all’ingrosso.
Articolo 6
Aggiornamento tecnico delle definizioni di informazioni privilegiate e di manipolazione del mercato
1. La Commissione ha la facoltà di adottare atti delegati a norma dell’articolo 20 al fine di:
a)
allineare le definizioni di cui all’articolo 2, paragrafi 1, 2, 3 e 5, al fine di assicurare la coerenza con altre pertinenti disposizioni legislative dell’Unione nei settori dei servizi finanziari e dell’energia; e
b)
aggiornare tali definizioni al solo scopo di tener conto degli sviluppi futuri sui mercati dell’energia all’ingrosso.
2. Gli atti delegati di cui al paragrafo 1 tengono conto quanto meno:
a)
del funzionamento specifico dei mercati dell’energia all’ingrosso, comprese le specificità dei mercati dell’elettricità e del gas, e dell’interazione tra i mercati delle materie prime e quelli dei derivati;
b)
delle possibilità di manipolazioni oltre confine, sui mercati dell’elettricità e del gas e sui mercati delle merci e dei derivati;
c)
del potenziale impatto sui prezzi nei mercati dell’energia all’ingrosso della produzione, dei consumi, dell’uso del trasporto o dell’uso della capacità di stoccaggio effettivi o previsti; e
d)
dei codici di rete e degli orientamenti quadro adottati ai sensi dei regolamenti (CE) n. 714/2009 e (CE) n. 715/2009.
Articolo 7
Monitoraggio dei mercati
1. L’Agenzia procede al monitoraggio dell’attività di negoziazione in prodotti energetici all’ingrosso per individuare e prevenire le compravendite basate su informazioni privilegiate e sulla manipolazione del mercato. Essa raccoglie i dati necessari alla valutazione e al monitoraggio dei mercati dell’energia all’ingrosso conformemente all’articolo 8.
2. Le autorità nazionali di regolamentazione collaborano a livello regionale e con l’Agenzia nella conduzione del monitoraggio dei mercati dell’energia all’ingrosso di cui al paragrafo 1. A tal fine le autorità nazionali di regolamentazione hanno accesso alle informazioni pertinenti detenute dall’Agenzia che le ha raccolte conformemente al paragrafo 1 del presente articolo e fatto salvo l’articolo 10, paragrafo 2. Le autorità nazionali di regolamentazione possono altresì monitorare le attività di negoziazione di prodotti energetici all’ingrosso a livello nazionale.
Gli Stati membri possono disporre che la propria autorità garante della concorrenza o un organo preposto al monitoraggio del mercato presso tale autorità conduca un’azione di monitoraggio del mercato insieme all’autorità nazionale di regolamentazione. Nel condurre tale monitoraggio l’autorità nazionale garante della concorrenza o l’organo preposto al monitoraggio del mercato sono soggetti agli stessi diritti e obblighi dell’autorità nazionale di regolamentazione di cui al primo comma del presente paragrafo, al paragrafo 3, seconda frase, del presente articolo, all’articolo 4, paragrafo 2, seconda frase, all’articolo 8, paragrafo 5, prima frase e all’articolo 16.
3. L’Agenzia presenta, con periodicità almeno annuale, una relazione alla Commissione sulle attività svolte ai sensi del presente regolamento e la mette a disposizione del pubblico. In tali relazioni l’Agenzia valuta l’operatività e la trasparenza delle varie categorie di mercati e delle varie modalità di negoziazione e ha facoltà di rivolgere alla Commissione raccomandazioni concernenti regole, norme e procedure di mercato che potrebbero migliorare l’integrità del mercato e il funzionamento del mercato interno. Essa può altresì valutare se ai fini di un’accresciuta trasparenza del mercato sia opportuna l’introduzione di requisiti minimi per i mercati organizzati. Le relazioni possono essere integrate nella relazione di cui all’articolo 11, paragrafo 2, del regolamento (CE) n. 713/2009.
L’Agenzia può formulare raccomandazioni alla Commissione in merito ai dati sulle operazioni, compresi gli ordini di compravendita, che ritiene necessari per monitorare con efficacia ed efficienza i mercati dell’energia all’ingrosso. Prima di formulare tali raccomandazioni l’Agenzia si consulta con le parti interessate, in particolare con le autorità nazionali di regolamentazione, le autorità finanziarie competenti degli Stati membri, le autorità nazionali garanti della concorrenza e l’ESMA.
Tutte le raccomandazioni dovrebbero essere messe a disposizione del Parlamento europeo, del Consiglio e della Commissione e del pubblico.
Articolo 8
Raccolta di dati
1. Gli operatori di mercato, un soggetto o un’autorità che agiscono per loro conto o le autorità di cui al paragrafo 4, lettere da b) a f), forniscono all’Agenzia un registro delle operazioni sui mercati dell’energia all’ingrosso, compresi gli ordini di compravendita. Le informazioni comunicate comprendono l’identificazione esatta dei prodotti energetici all’ingrosso acquistati e venduti, il prezzo e la quantità convenuti, le date e i tempi di esecuzione, le parti in causa e i beneficiari dell’operazione e ogni altra pertinente informazione. Una volta che le informazioni richieste siano state ricevute da una delle persone o delle autorità elencate al paragrafo 4, lettere da b) a f), gli obblighi di segnalazione a carico degli operatori di mercato si considerano assolti, ferma restando la loro responsabilità generale.
2. La Commissione, mediante atti di esecuzione:
a)
redige un elenco dei contratti e dei derivati, compresi gli ordini di compravendita, che devono essere segnalati a norma del paragrafo 1, ed eventualmente le opportune soglie minime per la segnalazione delle operazioni;
b)
adotta regole uniformi sulla comunicazione delle informazioni che devono essere fornite a norma del paragrafo 1;
c)
stabilisce tempi e forme con cui tali informazioni devono essere segnalate.
Tali atti di esecuzione sono adottati secondo la procedura di esame di cui all’articolo 21, paragrafo 2. Essi devono tener conto degli attuali sistemi di segnalazione.
3. Le persone di cui al paragrafo 4, lettere da a) a d), che hanno segnalato le operazioni ai sensi della direttiva 2004/39/CE oppure della legislazione applicabile dell’Unione relativamente alle operazioni su derivati, alle controparti centrali e ai repertori di dati sulle negoziazioni non sono soggette a un duplice obbligo di segnalazione relativamente alle transazioni di cui sopra.
Fatto salvo il primo comma del paragrafo 1, gli atti di esecuzione di cui al paragrafo 2 possono consentire ai mercati organizzati e ai sistemi di riscontro o di segnalazione delle operazioni di fornire all’Agenzia il riepilogo storico delle operazioni effettuate in prodotti energetici all’ingrosso.
4. Ai fini del paragrafo 1, le informazioni sono fornite:
a)
dall’operatore di mercato;
b)
da terzi che agiscono per conto dell’operatore di mercato;
c)
da un sistema di segnalazione delle operazioni;
d)
da un mercato organizzato, da un sistema di riscontro delle operazioni o da chiunque compia professionalmente questo tipo di operazioni;
e)
da un repertorio di dati sulle negoziazioni registrato o riconosciuto ai sensi della legislazione applicabile dell’Unione relativamente alle operazioni su derivati, alle controparti centrali e ai repertori di dati sulle negoziazioni; o
f)
da un’autorità competente che ha ricevuto dette informazioni in osservanza dell’articolo 25, paragrafo 3, della direttiva 2004/39/CE o dall’ESMA quando quest’ultima ha ricevuto dette informazioni ai sensi della legislazione applicabile dell’Unione relativamente alle operazioni su derivati, alle controparti centrali e ai repertori di dati sulle negoziazioni.
5. Gli operatori di mercato trasmettono all’Agenzia e alle autorità nazionali di regolamentazione informazioni riguardanti la capacità e l’uso degli impianti di produzione, stoccaggio, consumo o trasporto di energia elettrica o gas naturale o riguardanti la capacità e l’uso di impianti di GNL, inclusa l’eventuale indisponibilità pianificata o non pianificata di tali impianti, a fini di monitoraggio delle negoziazioni nei mercati dell’energia all’ingrosso. Gli obblighi di segnalazione a carico degli operatori di mercato sono ridotti al minimo attingendo ove possibile le informazioni richieste o parte di esse da fonti esistenti.
6. La Commissione, mediante atti di esecuzione:
a)
adotta regole uniformi sulla segnalazione di informazioni che devono essere fornite a norma del paragrafo 5 ed eventualmente sulle opportune soglie per tale segnalazione;
b)
stabilisce tempi e forme con cui dette informazioni devono essere segnalate.
Tali atti di esecuzione sono adottati secondo la procedura di esame di cui all’articolo 21, paragrafo 2. Essi tengono conto dei vigenti obblighi di segnalazione ai sensi dei regolamenti (CE) n. 714/2009 e (CE) n. 715/2009.
Articolo 9
Registrazione degli operatori di mercato
1. Gli operatori di mercato che concludono transazioni che devono essere segnalate all’Agenzia a norma dell’articolo 8, paragrafo 1, devono registrarsi presso l’autorità nazionale di regolamentazione dello Stato membro in cui sono stabiliti o sono residenti o, se non sono stabiliti o residenti nell’Unione, in uno Stato membro in cui svolgono attività.
Un operatore di mercato si registra solamente presso una sola autorità nazionale di regolamentazione. Gli Stati membri non fanno obbligo a un operatore di mercato già registrato in un altro Stato membro di registrarsi una seconda volta.
La registrazione degli operatori di mercato lascia impregiudicato l’obbligo di rispettare le norme in materia di scambi e bilanciamento.
2. Nei tre mesi successivi alla data alla quale la Commissione adotta gli atti di esecuzione di cui all’articolo 8, paragrafo 2, le autorità di regolamentazione nazionali istituiscono registri nazionali degli operatori di mercato, che provvedono a tenere aggiornati. Il registro attribuisce a ciascun operatore di mercato un identificativo unico e contiene informazioni sufficienti a identificare l’operatore, fra cui i particolari relativi alla partita IVA, il luogo di stabilimento, la persona responsabile per le decisioni operative e di compravendita e il controllore o beneficiario finale delle attività di negoziazione dell’operatore.
3. Le autorità nazionali di regolamentazione trasmettono le informazioni contenute nei propri registri nazionali all’Agenzia in un formato determinato dall’Agenzia stessa. L’Agenzia, in cooperazione con tali autorità, determina detto formato e lo pubblica entro il 29 giugno 2012. Sulla base delle informazioni fornite dalle autorità nazionali di regolamentazione, l’Agenzia predispone un registro europeo degli operatori di mercato. Le autorità nazionali di regolamentazione e le altre autorità interessate hanno accesso al registro europeo. Fatto salvo dell’articolo 17, l’Agenzia può decidere di mettere a disposizione del pubblico il registro europeo o suoi estratti purché non vengano divulgate informazioni commerciali sensibili su singoli operatori di mercato.
4. Gli operatori di mercato di cui al paragrafo 1 del presente articolo sottopongono il modulo di registrazione all’autorità nazionale di regolamentazione prima di compiere operazioni che devono essere segnalate all’Agenzia a norma dell’articolo 8, paragrafo 1.
5. Gli operatori di mercato di cui al paragrafo 1 trasmettono prontamente all’autorità nazionale di regolamentazione ogni modifica che è intervenuta in relazione alle informazioni fornite nel modulo di registrazione.
Articolo 10
Condivisione delle informazioni tra l’Agenzia e altre autorità
1. L’Agenzia stabilisce meccanismi di condivisione delle informazioni ricevute ai sensi dell’articolo 7, paragrafo 1, e dell’articolo 8 con le autorità nazionali di regolamentazione, le autorità finanziarie competenti degli Stati membri, le autorità nazionali garanti della concorrenza, l’ESMA e altre autorità competenti. Prima di istituire tali meccanismi, l’Agenzia consulta dette autorità.
2. L’Agenzia consente l’accesso ai meccanismi di cui al paragrafo 1 solamente alle autorità che hanno introdotto sistemi in grado di permettere all’Agenzia di soddisfare i requisiti di cui all’articolo 12, paragrafo 1.
3. I repertori di dati sulle negoziazioni registrati o riconosciuti conformemente alla legislazione applicabile dell’Unione relativamente alle operazioni su derivati, alle controparti centrali e ai repertori di dati sulle negoziazioni mettono a disposizione dell’Agenzia ogni pertinente informazione da essi raccolte in merito ai prodotti energetici all’ingrosso e ai derivati delle quote di emissione.
L’ESMA trasmette all’Agenzia comunicazioni sulle operazioni in prodotti energetici all’ingrosso ricevute ai sensi dell’articolo 25, paragrafo 3, della direttiva 2004/39/CE e della legislazione applicabile dell’Unione relativamente alle operazioni su derivati, alle controparti centrali e ai repertori di dati sulle negoziazioni. Le autorità competenti che ricevono comunicazioni sulle operazioni in prodotti energetici all’ingrosso ricevute ai sensi dell’articolo 25, paragrafo 3, della direttiva 2004/39/CE le inoltrano all’Agenzia.
L’Agenzia e le autorità responsabili della vigilanza sugli scambi di quote di emissione o sui connessi prodotti derivati cooperano reciprocamente e istituiscono idonei meccanismi che consentano all’Agenzia di avere accesso ai dati relativi alle operazioni su tali quote e prodotti derivati, quando tali autorità raccolgono dati su operazioni di questo tipo.
Articolo 11
Protezione dei dati
Il presente regolamento lascia impregiudicati gli obblighi che incombono agli Stati membri in relazione al trattamento dei dati personali a norma della direttiva 95/46/CE del Parlamento europeo e del Consiglio, del 24 ottobre 1995, relativa alla tutela delle persone fisiche con riguardo al trattamento dei dati personali, nonché alla libera circolazione di tali dati (14), o gli obblighi che incombono all’Agenzia, nel quadro dell’assolvimento dei suoi compiti, a norma del regolamento (CE) n. 45/2001 del Parlamento europeo e del Consiglio, del 18 dicembre 2000, concernente la tutela delle persone fisiche in relazione al trattamento dei dati personali da parte delle istituzioni e degli organismi comunitari, nonché la libera circolazione di tali dati (15), in relazione al trattamento dei dati personali da essa effettuato.
Articolo 12
Affidabilità operativa
1. L’Agenzia assicura la riservatezza, l’integrità e la protezione delle informazioni ricevute ai sensi dell'articolo 4, paragrafo 2, e degli articoli 8 e 10. L’Agenzia adotta tutte le misure necessarie a impedire l’uso improprio e l’accesso non autorizzato alle informazioni conservate nei loro sistemi.
Le autorità nazionali di regolamentazione, le autorità finanziarie competenti degli Stati membri, le autorità nazionali garanti della concorrenza, l’ESMA e le altre autorità competenti assicurano la riservatezza, l’integrità e la protezione delle informazioni ricevute a norma dell’articolo 4, paragrafo 2, dell’articolo 7, paragrafo 2, dell’articolo 8, paragrafo 5, o dell’articolo 10 e mettono in atto le misure necessarie a impedire l’uso improprio di tali informazioni.
L’Agenzia identifica le fonti di rischio operativo e le riduce al minimo attraverso lo sviluppo di sistemi, controlli e procedimenti appropriati.
2. Fatto salvo l’articolo 17, l’Agenzia può decidere di mettere a disposizione del pubblico parte delle informazioni di cui dispone purché non siano rese note, e non sia possibile desumere, informazioni commerciali sensibili su singoli operatori di mercato, su singole operazioni o su singoli mercati.
L’Agenzia mette a disposizione per scopi scientifici i suoi dati commercialmente non sensibili sulle negoziazioni, nel rispetto delle norme in materia di riservatezza.
Le informazioni sono pubblicate o messe a disposizione nell’interesse del miglioramento della trasparenza dei mercati dell’energia all’ingrosso e a condizione che non creino distorsioni di concorrenza su tali mercati dell’energia.
L’Agenzia divulga le informazioni in modo equo e secondo criteri di trasparenza che elabora e provvede a metterle a disposizione del pubblico.
Articolo 13
Attuazione del divieto di abusi di mercato
1. Le autorità nazionali di regolamentazione assicurano l’attuazione dei divieti di cui agli articoli 3 e 5 e dell’obbligo di cui all’articolo 4.
Ciascuno Stato membro garantisce che le proprie autorità nazionali di regolamentazione siano dotate dei poteri di indagine e di esecuzione necessari per l’espletamento di tale funzione entro il 29 giugno 2013. Tali poteri sono esercitati in modo proporzionato.
Tali poteri possono essere esercitati:
a)
direttamente;
b)
in collaborazione con altre autorità; o
c)
tramite il ricorso alle autorità giudiziarie competenti.
Laddove opportuno, le autorità nazionali di regolamentazione possono esercitare i loro poteri di indagine in collaborazione con i mercati organizzati, i sistemi di riscontro delle operazioni o chiunque compia professionalmente le operazioni di cui all’articolo 8, paragrafo 4, lettera d).
2. I poteri di indagine e di esecuzione di cui al paragrafo 1 sono limitati alle finalità dell’indagine. Essi sono esercitati conformemente al diritto nazionale e comprendono il diritto di:
a)
accedere a tutti i documenti pertinenti in qualsiasi forma e a riceverne copia;
b)
chiedere informazioni a tutti i pertinenti soggetti, compresi quelli che sono successivamente coinvolti nella trasmissione degli ordini o nella conduzione delle operazioni di cui trattasi, nonché ai loro committenti e, laddove opportuno, il diritto di convocarli per ascoltare la loro deposizione o quella del committente;
c)
condurre sopralluoghi;
d)
richiedere i tabulati telefonici esistenti nonché i registri esistenti del traffico dati;
e)
richiedere la cessazione di qualsiasi pratica in violazione del presente regolamento o degli atti delegati o di esecuzione adottati sulla base di essi;
f)
presentare presso un tribunale istanza di congelamento o confisca degli attivi;
g)
presentare presso un tribunale o un’autorità competente un’istanza di divieto temporaneo dell’esercizio di un’attività professionale.
Articolo 14
Diritto di impugnazione
Gli Stati membri provvedono affinché a livello nazionale esistano meccanismi idonei per consentire alla parte che è stata oggetto di una decisione dell’autorità di regolamentazione di impugnarla dinanzi a un organo indipendente dalle parti interessate e da ogni governo.
Articolo 15
Obbligo delle persone che compiono operazioni a titolo professionale
Chiunque compia professionalmente operazioni su prodotti energetici all’ingrosso avverte immediatamente l’autorità nazionale di regolamentazione qualora abbia ragionevoli motivi per sospettare che un’operazione configura una violazione dell’articolo 3 o dell’articolo 5.
Chiunque compia professionalmente operazioni su prodotti energetici all’ingrosso, istituisce e mantiene efficaci provvedimenti e procedure per individuare le violazioni all’articolo 3 o dell’articolo 5.
Articolo 16
Cooperazione a livello di Unione e a livello nazionale
1. L’Agenzia mira ad assicurare che le autorità nazionali di regolamentazione svolgano i compiti di cui al presente regolamento in maniera coordinata e coerente.
L’Agenzia pubblica indicazioni non vincolanti in merito all’applicazione delle definizioni di cui all’articolo 2, come opportuno.
Le autorità nazionali di regolamentazione collaborano con l’Agenzia e fra loro, anche a livello regionale, allo scopo di ottemperare ai loro obblighi conformemente al presente regolamento.
Le autorità nazionali di regolamentazione, le autorità finanziarie competenti e le autorità nazionali garanti della concorrenza di uno Stato membro possono istituire idonee forme di cooperazione per garantire un’indagine e un’esecuzione efficaci ed efficienti e per contribuire a un approccio coerente e uniforme alle indagini, all’azione giudiziaria e all’attuazione effettiva del presente regolamento e delle pertinenti normative finanziare e in materia di concorrenza.
2. Le autorità nazionali di regolamentazione informano senza indugio l’Agenzia nel modo più dettagliato possibile qualora abbiano ragionevoli motivi per sospettare che nello Stato membro di riferimento o in un altro Stato membro siano o siano stati compiuti atti in violazione del presente regolamento.
Un’autorità nazionale di regolamentazione, qualora sospetti che atti che incidono sui mercati dell’energia all’ingrosso o sul prezzo dei prodotti energetici all’ingrosso nello Stato membro di riferimento sono compiuti in un altro Stato membro, può chiedere all’Agenzia di adottare provvedimenti a norma del paragrafo 4 del presente articolo e, se gli atti incidono sugli strumenti finanziari soggetti all’articolo 9 della direttiva 2003/6/CE, ai sensi del paragrafo 3 del presente articolo.
3. Onde assicurare un approccio coordinato e coerente agli abusi nei mercati dell’energia all’ingrosso:
a)
le autorità nazionali di regolamentazione informano l’autorità finanziaria competente del proprio Stato membro e l’Agenzia qualora abbiano ragionevoli motivi per sospettare che nei mercati dell’energia all’ingrosso siano o siano stati compiuti atti che costituiscono abusi di mercato ai sensi della direttiva 2003/6/CE e che incidono sugli strumenti finanziari soggetti all’articolo 9 di detta direttiva; a tal fine, le autorità nazionali di regolamentazione possono creare forme adeguate di cooperazione con l’autorità finanziaria competente del loro Stato membro;
b)
l’Agenzia informa l’ESMA e l’autorità finanziaria competente qualora abbia ragionevoli motivi per sospettare che nei mercati dell’energia all’ingrosso siano o siano stati compiuti atti che costituiscono abusi di mercato ai sensi della direttiva 2003/6/CE e che incidono sugli strumenti finanziari soggetti all’articolo 9 di detta direttiva;
c)
l’autorità finanziaria competente di uno Stato membro informa l’ESMA e l’Agenzia qualora abbia ragionevoli motivi per sospettare che in un altro Stato membro siano o siano stati compiuti atti, nei mercati dell’energia all’ingrosso, in violazione degli articoli 3 e 5;
d)
le autorità nazionali di regolamentazione informano l’autorità nazionale garante della concorrenza del proprio Stato membro, la Commissione e l’Agenzia, qualora abbiano ragionevoli motivi per sospettare che nei mercati dell’energia all’ingrosso siano o siano stati commessi atti in violazione del diritto della concorrenza.
4. Al fine di svolgere le funzioni di cui al paragrafo 1 l’Agenzia, qualora, anche sulla base di prime analisi o valutazioni, sospetti che si sia verificata una violazione del presente regolamento, ha il potere:
a)
di chiedere a una o più autorità nazionali di regolamentazione di fornire tutte le informazioni relative alla violazione sospettata;
b)
di chiedere a una o più autorità nazionali di regolamentazione di avviare un’indagine sulla violazione sospettata e di adottare i necessari provvedimenti per porre rimedio a ogni violazione constatata. Ogni decisione in merito ai provvedimenti necessari per porre rimedio alle violazioni constatate spetta all’autorità nazionale di regolamentazione interessata;
c)
laddove ritenga che la possibile violazione abbia o abbia avuto un impatto transfrontaliero, di istituire e coordinare un gruppo di indagine costituito da rappresentanti delle autorità nazionali di regolamentazione interessate per stabilire se il presente regolamento è stato violato e in quale Stato membro ciò sia avvenuto. Se del caso, l’Agenzia può anche sollecitare la partecipazione dei rappresentanti dell’autorità finanziaria competente o di un’altra autorità interessata di uno o più Stati membri al gruppo di indagine.
5. Un’autorità nazionale di regolamentazione che riceve una richiesta di informazioni ai sensi del paragrafo 4, lettera a), oppure una richiesta di avviare un’indagine su una sospettata violazione ai sensi del paragrafo 4, lettera b), adotta immediatamente le misure necessarie per soddisfare tale richiesta. Qualora detta autorità nazionale di regolamentazione non sia in condizioni di fornire immediatamente le informazioni richieste, ne deve comunicare all’Agenzia le motivazioni senza ulteriore indugio.
In deroga al primo comma, un’autorità nazionale di regolamentazione può rifiutare di dar seguito a una richiesta se:
a)
il suo soddisfacimento potrebbe arrecare pregiudizio alla sovranità o alla sicurezza dello Stato membro destinatario della richiesta;
b)
sia già stato avviato un procedimento giudiziario per gli stessi atti e contro le stesse persone dinanzi alle autorità di tale Stato membro; o
c)
nello Stato membro destinatario della richiesta sia già stata pronunciata una sentenza definitiva a carico delle predette persone per le stesse azioni.
In tali casi l’autorità nazionale di regolamentazione ne dà comunicazione all’Agenzia, fornendo informazioni quanto più esaurienti possibili in merito al procedimento o alla sentenza.
Le autorità nazionali di regolamentazione partecipano al gruppo di indagine convocato ai sensi del paragrafo 4, lettera c), offrendo tutta l’assistenza necessaria. Il gruppo di indagine è soggetto al coordinamento dell’Agenzia.
6. L’ultima frase dell’articolo 15, paragrafo 1, del regolamento (CE) n. 713/2009 non si applica all’Agenzia quando quest’ultima espleta le sue funzioni nell’ambito del presente regolamento.
Articolo 17
Segreto professionale
1. Tutte le informazioni riservate ricevute, scambiate o trasmesse ai sensi del presente regolamento sono soggette alle condizioni di segreto professionale di cui ai paragrafi 2, 3 e 4.
2. L’obbligo di segreto professionale si applica:
a)
alle persone che lavorano o hanno lavorato per l’Agenzia;
b)
ai revisori dei conti e agli esperti che agiscono per conto dell’Agenzia;
c)
alle persone che lavorano o hanno lavorato per le autorità nazionali di regolamentazione o per altre autorità competenti;
d)
ai revisori dei conti e agli esperti incaricati dalle autorità nazionali di regolamentazione o da altre autorità competenti, che ricevono informazioni riservate conformemente al presente regolamento.
3. Le informazioni riservate ricevute dalle persone di cui al paragrafo 2 nell’esercizio delle loro funzioni non possono essere divulgate ad altre persone o autorità, se non in una forma sommaria o aggregata tale da non consentire l’identificazione dei singoli operatori di mercato o mercati, fatti salvi i casi contemplati dal diritto penale, dalle altre disposizioni del presente regolamento o da altri atti legislativi pertinenti dell’Unione.
4. Fatti salvi i casi contemplati dal diritto penale, l’Agenzia, le autorità nazionali di regolamentazione, le autorità finanziarie competenti degli Stati membri, l’ESMA, gli organismi oppure le persone che ricevono informazioni riservate a norma del presente regolamento possono servirsene soltanto nell’espletamento delle loro mansioni e per l’esercizio delle loro funzioni. Le altre autorità, organismi, persone possono avvalersi di tali informazioni per le finalità per cui sono state loro trasmesse o nel contesto dei procedimenti amministrativi o giudiziari specificamente connessi con l’esercizio di tali funzioni. L’autorità che riceve le informazioni può utilizzarle per altri scopi previo consenso dell’Agenzia, delle autorità nazionali di regolamentazione, delle autorità finanziarie competenti degli Stati membri, dell’ESMA, degli organismi o delle persone che comunicano le informazioni.
5. Il presente articolo non osta a che un’autorità di uno Stato membro possa scambiare o trasmettere, conformemente al diritto nazionale, informazioni riservate a condizione che non siano ricevute da un’autorità di un altro Stato membro o dall’Agenzia a norma del presente regolamento.
Articolo 18
Sanzioni
Gli Stati membri stabiliscono la disciplina sanzionatoria applicabile in caso di violazioni del presente regolamento e adottano tutti i provvedimenti necessari a garantirne l’applicazione. Le sanzioni applicabili in caso di inosservanza del presente regolamento devono essere effettive, dissuasive e proporzionate, riflettere la natura, la durata e la gravità delle infrazioni commesse, i danni provocati ai consumatori e i potenziali vantaggi ottenuti dall’attività di negoziazione svolta sulla base delle informazioni privilegiate e della manipolazione del mercato.
Gli Stati membri comunicano tali disposizioni alla Commissione entro il 29 giugno 2013 e la informano immediatamente di qualsiasi modifica apportata successivamente.
Gli Stati membri provvedono affinché l’autorità nazionale di regolamentazione possa divulgare al pubblico le misure o le sanzioni applicate per la violazione del presente regolamento, salvo il caso in cui la divulgazione possa arrecare un danno sproporzionato alle parti coinvolte.
Articolo 19
Relazioni internazionali
Nella misura in cui è necessario a conseguire le finalità del presente regolamento e fatte salve le competenze rispettive degli Stati membri e delle istituzioni dell’Unione, fra cui il servizio europeo per l’azione esterna, l’Agenzia può sviluppare contatti e concludere accordi amministrativi con le autorità di vigilanza, le organizzazioni internazionali e le amministrazioni di paesi terzi, in particolare quelli che hanno un impatto sul mercato dell’Unione dell’energia all’ingrosso, al fine di promuovere l’armonizzazione del quadro normativo. Tali accordi non creano obblighi giuridici per l’Unione e i suoi Stati membri né impediscono agli Stati membri e alle loro autorità competenti di concludere accordi bilaterali o multilaterali con le autorità di vigilanza, le organizzazioni internazionali e le amministrazioni di paesi terzi.
Articolo 20
Esercizio della delega
1. Il potere di adottare atti delegati è conferito alla Commissione alle condizioni stabilite nel presente articolo.
2. Il potere di adottare atti delegati di cui all’articolo 6 è conferita alla Commissione per un periodo di cinque anni a decorrere dal 28 dicembre 2011. La Commissione elabora una relazione sulla delega di potere al più tardi nove mesi prima della scadenza del periodo di cinque anni. La delega di potere è tacitamente prorogata per periodi di identica durata, a meno che il Parlamento europeo o il Consiglio non si opponga a tale proroga al più tardi tre mesi prima della scadenza di ciascun periodo.
3. La delega di potere di cui all’articolo 6 può essere revocata in qualsiasi momento dal Parlamento europeo o dal Consiglio. La decisione di revoca pone fine alla delega di potere ivi specificata. Gli effetti della decisione decorrono dal giorno successivo alla pubblicazione della decisione nella Gazzetta ufficiale dell’Unione europea o da una data successiva ivi specificata. Essa non pregiudica la validità degli atti delegati già in vigore.
4. Non appena adotta un atto delegato, la Commissione ne dà contestualmente notifica al Parlamento europeo e al Consiglio.
5. L’atto delegato adottato ai sensi dell’articolo 6 entra in vigore se né il Parlamento europeo né il Consiglio ha sollevato obiezioni entro il termine di due mesi dalla data in cui è stata loro notificata, o se, prima della scadenza di tale termine, sia il Parlamento europeo sia il Consiglio hanno informato la Commissione che non intendono sollevare obiezioni. Tale termine è prorogato di due mesi su iniziativa del Parlamento europeo o del Consiglio.
Articolo 21
Procedura di comitato
1. La Commissione è assistita da un comitato. Esso è un comitato ai sensi del regolamento (UE) n. 182/2011.
2. Nei casi in cui è fatto riferimento al presente paragrafo, si applica l’articolo 5 del regolamento (UE) n. 182/2011.
Articolo 22
Entrata in vigore
Il presente regolamento entra in vigore il ventesimo giorno successivo alla pubblicazione nella Gazzetta ufficiale dell’Unione europea.
L’articolo 8, paragrafo 1, paragrafo 3, primo comma, e paragrafi 4 e 5 si applicano a decorrere da sei mesi successivi alla data alla quale la Commissione adotta gli atti di esecuzione di cui ai paragrafi 2 e 6 di detto articolo.
Il presente regolamento è obbligatorio in tutti i suoi elementi e direttamente applicabile in ciascuno degli Stati membri.
Fatto a Strasburgo, il 25 ottobre 2011