РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 920/2010 НА КОМИСИЯТА
от 7 октомври 2010 година
за стандартизирана и защитена система от регистри съгласно Директива 2003/87/ЕО на Европейския парламент и на Съвета и Решение № 280/2004/ЕО на Европейския парламент и на Съвета
(текст от значение за ЕИП)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Директива 2003/87/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 13 октомври 2003 г. за установяване на схема за търговия с квоти за емисии на парникови газове в рамките на Общността и за изменение на Директива 96/61/ЕО на Съвета (1), и по-специално член 19 от нея,
като взе предвид Решение № 280/2004/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 11 февруари 2004 г. относно механизма за мониторинг на емисиите на парникови газове в Общността и прилагане на Протокола от Киото (2), и по-специално член 6, параграф 1, първа алинея, второто изречение от него,
след като се консултира с Европейския надзорен орган по защита на данните,
като има предвид, че:
(1)
Член 6 от Решение № 280/2004/ЕО изисква от ЕС и неговите държави-членки да прилагат експлоатационните и техническите спецификации за стандартите за обмен на данни в системите от регистри по Протокола от Киото, приети съгласно Решение 12/CMP.1 на Конференцията на страните по РКООНИК, която служи за среща на страните по Протокола от Киото (наричано по-долу „Решение 12/CMP.1“), за създаването и работата на регистрите и на Независимия дневник на операциите на Общността (НДОО).
(2)
Член 19, параграф 1 от Директива 2003/87/ЕО за установяване на схема за търговия с квоти за емисии на парникови газове в рамките на Общността (наричана по-долу „СТЕ“) изисква всички квоти да се съдържат в регистъра на ЕС по партиди, управлявани от държавите-членки. С цел да се осигури възможност единиците по Протокола от Киото и квотите да се съдържат по едни и същи партиди на регистъра на ЕС, регистърът на ЕС трябва да отговаря на функционалните и техническите спецификации на стандартите за обмен на данни в системите от регистри по Протокола от Киото, приети с Решение 12/CMP.1.
(3)
Член 20 от Директива 2003/87/ЕО изисква да бъде създаден независим дневник на операциите (наричан по-долу „Дневник на операциите в Европейския съюз“ или ДОЕС), в който да се вписват издаването, прехвърлянето и отмяната на квоти. Член 6, параграф 2 от Решение № 280/2004/ЕО изисква за дневника на операциите да бъде предоставяна информацията относно издаването, притежаването, прехвърлянето, придобиването, отмяната и изтеглянето на предписани емисионни единици, единици погълнати емисии, единици намалени емисии и сертифицирани единици намалени емисии, както и прехвърлянето на предписани емисионни единици, единици намалени емисии и сертифицирани единици намалени емисии.
(4)
Член 19, параграф 3 от Директива 2003/87/ЕО изисква да бъде изготвен регламент за стандартизирана и защитена система от регистри под формата на стандартизирани електронни бази данни, съдържащи общи информационни елементи за проследяване на издаването, притежаването, прехвърлянето и отмяната на квоти, за да се осигури достъп на обществеността и подходяща степен на поверителност и за да се гарантира, че не се извършват прехвърляния, които са несъвместими със задълженията, произтичащи от Протокола от Киото.
(5)
Всеки регистър, създаден в съответствие с член 6 от Решение № 280/2004/ЕО, следва да съдържа най-малко една партида за квоти на съответната страна, една партида на оттеглените квоти, както и партиди на анулираните и заменените квоти, които се изискват според Решение 13/CMP.1 на Конференцията на страните по РКООНИК, явяваща се и среща на страните по Протокола от Киото, (наричано по-долу „Решение 13/CMP.1“), а регистърът на ЕС, който съдържа всички квоти съгласно член 19 от Директива 2003/87/ЕО, следва да съдържа партиди за управление и партиди на потребители, необходими за прилагане на изискванията на посочената директива. Всяка партида следва да бъде създадена в съответствие със стандартизираните процедури, за да се осигури достоверността на системата от регистри и обществен достъп до информацията в тази система.
(6)
Всеки регистър, създаден в съответствие с член 6 от Решение № 280/2004/ЕО, следва да издава определено количество предписани емисионни единици (наричани по-долу „ПЕЕ“) съгласно Решение 13/CMP.1, при което квотите следва да се публикуват в регистъра на ЕС. Регистрите, създадени съгласно член 6 от Решение № 280/2004/ЕО, следва да осигуряват поддържането на депозит от ПЕЕ, който да е равен на количеството квоти, издадени от тях в регистъра на ЕС, за да се гарантира, че всички операции с квоти могат да бъдат последвани от съответни прехвърляния на ПЕЕ чрез механизъм за уравняване в края на всеки период.
(7)
Тъй като държавите-членки нямат влияние върху количеството квоти, което титулярите на партиди избират да натрупват като резерви за бъдещо ползване в съответните регистри, всякакви възможни бъдещи международни ограничения на формирането на резерви от ПЕЕ, които служат като депозит за издадени квоти, биха довели до сериозни затруднения за тези регистри, в които се съдържа непропорционално голям брой такива квоти. С цел да се осигури равномерно разпределение на рисковете за държавите-членки в тази връзка, механизмът за уравняване следва да бъде организиран по начин, по който при финализирането му в уравняващата партида на регистъра на ЕС да се съдържа количество ПЕЕ, равно на квотите, които ще се натрупат като резерви от периода 2008-2012 г.
(8)
Операциите с квоти в рамките на регистъра на ЕС следва да се осъществяват чрез линия за връзка, включваща ДОЕС, докато операциите с единици по Протокола от Киото следва да се осъществяват чрез линия за връзка, включваща както ДОЕС, така и Международния дневник на операциите по РКООНИК (наричан по-долу „МДО“). Следва да се приемат разпоредби, с които да се осигури възможност на тези държави-членки, които не могат да издават ПЕЕ по Протокола от Киото, тъй като нямат обвързващ ангажимент за намаляване на емисиите, да продължат при равноправни условия участието си в системата на ЕС за търговия с емисии. Такова участие не би било възможно да се осъществи през периода 2008-2012 г., тъй като, за разлика от всички други държави-членки, тези държави-членки няма да могат да издават квоти, свързани с признати по Протокола от Киото ПЕЕ. Такова равностойно участие следва да бъде постигнато чрез специфични механизми в рамките на регистъра на ЕС.
(9)
ДОЕС следва да извършва автоматизирани проверки на всички процеси в системата от регистри, свързани с квоти, верифицирани емисии, партиди и единици по Протокола от Киото, а МДО следва да извършва автоматизирани проверки на процесите, свързани с единици по Протокола от Киото, за да гарантира, че не съществуват нередности. Процесите, които не издържат тези проверки, следва да бъдат прекратявани, за да се гарантира, че операциите в системата от регистри на ЕС съответстват на изискванията на Директива 2003/87/ЕО и изискванията, разработени съгласно РКООНИК и Протокола от Киото.
(10)
Следва да се прилагат адекватни и хармонизирани изисквания за автентификация и права за достъп с оглед защита на сигурността на информацията, съхранявана в интегрираната система от регистри, и записите, отнасящи се до всички процеси, оператори и лица в системата от регистри.
(11)
Централният администратор следва да осигурява свеждане до минимум на прекъсванията в работата на системата от регистри, като взема всички разумни мерки за осигуряване на разполагаемост на регистъра на ЕС и на ДОЕС и като осигурява надеждни системи и процедури за защита на цялата информация.
(12)
Системата от регистри следва да може да приеме включването на авиацията в Схемата за търговия с квоти за емисии на парникови газове в рамките на ЕС от 1 януари 2012 г. Повечето задачи, възникващи в резултат на преразглеждането на СТЕ, предвидено в Директива 2009/29/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 23 април 2009 г. за изменение на Директива 2003/87/ЕО с оглед подобряване и разширяване на схемата за търговия с квоти за емисии на парникови газове на Общността (3), ще е необходимо да бъдат изпълнявани едва след 1 януари 2013 г. Тези изисквания са отделни от функционалите възможности, които трябва да бъдат въведени през 2012 г. поради включването на авиационните дейности в СТЕ.
(13)
Тъй като операторите на летателни апарати имат право да предават (surrender) различен набор от квоти в сравнение с този на операторите на инсталации, за операторите на летателни апарати следва да се предвиди различен вид партида: партида на оператор на летателни апарати. Квотите, издадени според глава II от Директивата за СТЕ на ЕС, които се отнасят до авиацията, са различни от квотите, издавани до този момент, тъй като се отнасят до емисии, които в по-голямата си част не попадат в обхвата на Протокола от Киото. Като такива, те следва да бъдат обозначени като квоти, различни от другите.
(14)
Директива 2008/101/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 19 ноември 2008 г. за изменение на Директива 2003/87/ЕО с цел включване на авиационните дейности в Схемата за търговия с квоти за емисии на парникови газове в рамките на Общността (4) изисква единиците по Протокола от Киото или квотите, основаващи се на единици по Протокола от Киото, предадени от оператори на летателни апарати (Kyoto units surrendered by aircraft operators), да бъдат изтегляни в размер само до количество, съответстващо на емисиите от вътрешното въздухоплаване. Все пак, тъй като държавите-членки не могат да оказват влияние върху избора на операторите на летателни апарати дали те да предават квоти по глава II или единици, които могат да бъдат изтеглени (retired), е необходимо да се изгради централизирана система за предаване и преразпределение, която да гарантира, че предадените от оператори на летателни апарати единици, които могат да бъдат изтеглени, се събират и използват преди всичко, за да покриват емисиите от вътрешното въздухоплаване на всички държави-членки по равнопоставен начин. Държавите-членки следва да решат на по-късен етап как да използват събраните по този начин единици, които могат да бъдат изтеглени.
(15)
За целите на осъществяване на преразглеждането на СТЕ и за да бъде поето включването на авиацията през 2012 г., е достатъчно да бъдат съединени на техническо ниво сегашните регистрови функции за СТЕ на държавите-членки и да се остави техническото изпълнение на регистровите функции по Протокола от Киото на отделните регистри по Протокола от Киото (наричан по-долу „ПК“), управлявани от държавите-членки.
(16)
С цел прилагане на промените, въведени чрез Директива 2009/29/ЕО, и включване на авиационните дейности в СТЕ през 2012 г., е достатъчно да бъдат съединени на техническо ниво сегашните регистрови функции за СТЕ на държавите-членки и да се остави техническото изпълнение на регистровите функции на отделни регистри на държавите-членки толкова дълго, колкото е необходимо. Такова решение обаче не би било ефективно по отношение на разходите, тъй като би изисквало поддържането във всяка държава-членка на обширен паралелен капацитет от информационни технологии, който би бил малко използван. Следователно целта на Комисията и държавите-членки е да работят съвместно за създаване на Консолидирана система от европейски регистри, която би обединила регистровите информационно-технологични функции по ПК на всички държави-членки.
(17)
Определените в настоящия регламент условия за отчитането на квоти и единици по ПК и възможността за създаване на консолидираната система от европейски регистри няма да нарушават действието на никое бъдещо решение на Европейския съюз дали да се ангажира с обща за ЕС цел за намаляване на емисии или с отделни цели за държави-членки за намаляване на емисии, по силата на който и да е бъдещ международен договор във връзка с изменението на климата.
(18)
Съгласно член 19, параграф 4 от Директива 2003/87/ЕО е необходимо да има разпоредба относно процесите за управление на промените и инцидентите в регистъра на ЕС и подходящи функционалности на регистъра на ЕС, за да може регистърът на ЕС да осигурява възможност за инициативи на държавите-членки, свързани с мерки за повишаване на ефективността, управление на административните разходи и контрол на качеството. Присъствието на всички квоти в регистъра на ЕС не следва да нарушава поддържането на национални регистри за емисии, необхванати от СТЕ, и регистърът на ЕС следва да осигури същото качество на услугите като националните регистри.
(19)
Тъй като от 2009 г. насам в системата от регистри значително се увеличиха измамите с ДДС, прането на пари и други престъпни деяния, е необходимо да се осигурят по-подробни и надеждни правила за проверка на информацията за самоличност, предоставяна от титуляри на партиди и от хора, които искат да открият партиди. В допълнение към това властите на държавата-членка трябва да могат да отказват откриването на партиди на тези, за които основателно може да се подозира, че имат намерение да използват системата от регистри за измамни цели. И накрая, следва да се предвидят подробни правила, които да направят възможно бързото и ефективно предоставяне на данни на правоприлагащите органи, които след това да бъдат в състояние да използват така получените данни за целите на разследвания.
(20)
Регламент (ЕО) № 994/2008 на Комисията от 8 октомври 2008 г. за стандартизирана и защитена система от регистри съгласно Директива 2003/87/ЕО на Европейския парламент и на Съвета и Решение № 280/2004/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (5) отменя и заменя за периода от 2012 г. нататък Регламент (ЕО) № 2216/2004 на Комисията от 21 декември 2004 г. за стандартизирана и защитена система от регистри съгласно Директива 2003/87/ЕО на Европейския парламент и на Съвета и Решение № 280/2004/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (6). Тъй като цитираният регламент значително променя разпоредбите, приложими от 1 януари 2012 г. за редица регулирани области, необходимостта от яснота изисква Регламент (ЕО) № 994/2008 да бъде отменен и заменен в своята цялост, като бъдат запазени отмяната и замяната на Регламент (ЕО) № 2216/2004, предвидени в Регламент (ЕО) № 994/2008.
(21)
Тъй като Регламент (ЕО) № 2216/2004 остава в сила до края на 2011 г., са необходими определени частични изменения на този регламент с незабавно действие. Тези изменения се отнасят до борбата с измамите и други криминални дейности и процеса на предаване на квоти (the surrendering process). С цел постигане на по-голяма яснота следва да бъдат заличени също така остарелите разпоредби. Тъй като измененията, които се отнасят до борбата с измамите и до процеса на предаване на квоти, следва да бъдат приложени възможно най-скоро, настоящият регламент влиза в сила незабавно след публикуването му.
(22)
Регламент (ЕО) № 2216/2004 следва да бъде съответно изменен с незабавно действие. Посоченият регламент следва да бъде отменен, считано от 1 януари 2012 г.
(23)
В съответствие с Директива 2003/4/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 28 януари 2003 г. относно обществения достъп до информация за околната среда и за отмяна на Директива 90/313/ЕИО на Съвета (7) и съгласно Решение 13/CMP.1 следва периодично да се публикуват специални доклади, за да се осигури достъп на обществеността до информацията, съдържаща се в интегрираната система от регистри, при спазване на определени изисквания за поверителност.
(24)
Законодателството на ЕС относно защитата на физическите лица при обработката на лични данни и при свободното движение на тези данни, и по-специално Директива 95/46/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 24 октомври 1995 г. за защита на физическите лица при обработването на лични данни и за свободното движение на тези данни (8), Директива 2002/58/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 12 юли 2002 г. относно обработката на лични данни и защита на правото на неприкосновеност на личния живот в сектора на електронните комуникации (Директива за правото на неприкосновеност на личния живот и електронни комуникации) (9) и Регламент (ЕО) № 45/2001 на Европейския парламент и на Съвета от 18 декември 2000 г. относно защитата на лицата по отношение на обработката на лични данни от институции и органи на Общността и за свободното движение на такива данни (10), следва да се имат предвид в случаите, където те са приложими за информацията, съхранявана и обработвана съгласно настоящия регламент.
(25)
Мерките, предвидени в настоящия регламент, са в съответствие със становището на Комитета по изменение на климата,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
ГЛАВА I
ПРЕДМЕТ И ОПРЕДЕЛЕНИЯ
Член 1
Предмет
В настоящия регламент се определят общите разпоредби, както и изискванията за работа и поддръжка, отнасящи се до стандартизираната и защитена регистрова система, състояща се от регистри, и до Независимия дневник на операциите, предвиден в член 20, параграф 1 от Директива 2003/87/ЕО и член 6 от Решение № 280/2004/ЕО. Той осигурява и система за комуникация между регистровата система и Независимия дневник на операциите, създаден, работещ и поддържан от секретариата на Рамковата конвенция на Организацията на обединените нации по изменение на климата (РКООНИК).
Член 2
Определения
За целите на настоящия регламент се прилагат определенията, предвидени в член 3 от Директива 2003/87/ЕО. Прилагат се и следните определения:
1.
„титуляр на партида“ е лице, което има партида в регистровата система;
2.
„централен администратор“ е лицето, посочено от Комисията в съответствие с член 20 от Директива 2003/87/ЕО;
3.
„компетентен орган“ означава органа или органите, определен(и) от държава-членка съгласно член 18 от Директива 2003/87/ЕО;
4.
„страна по ПК“ означава страна по Протокола от Киото;
5.
„платформа за търговия“ е всеки вид многостранна борса, който събира или улеснява събирането на многобройни трети страни за покупка и продажба на интереси, както е определено в член 4 от Директива 2004/39/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (11), като купуваните и продаваните интереси представляват квоти за емисии на парникови газове или единици по Протокола от Киото;
6.
„верификатор“ означава верификатор в съответствие с определението в приложение I, точка 5, буква м) от Решение 2007/589/ЕО на Комисията (12);
7.
„предписани емисионни единици“ или „ПЕЕ“ са единици, издадени съгласно член 7, параграф 3 от Решение № 280/2004/ЕО;
8.
„квоти по глава II“ са квоти, издадени съгласно глава II от Директива 2003/87/ЕО;
9.
„квоти по глава III“ са всички квоти, които не са издадени съгласно глава II от Директива 2003/87/ЕО;
10.
„дългосрочни сертифицирани единици редуцирани емисии“ или „дСЕР“ са единици, издадени за проект по Механизма за чисто развитие (МЧР) с дейност залесяване или повторно залесяване, които по силата на Решение 5/CMP.1 на Конференцията на страните по РКООНИК, явяваща се и среща на страните по Протокола от Киото, изтичат в края на периода на отчитане на намалението на емисии в резултат от съответния проект по Механизма за чисто развитие (МЧР) с дейност залесяване или повторно залесяване, за който са издадени;
11.
„единици погълнати емисии“ или „ЕПЕ“ означава единици, издадени съгласно член 3 от Протокола от Киото;
12.
„временни сертифицирани единици редуцирани емисии“ или „вСЕР“ са единици, издадени за проект по Механизма за чисто развитие (МЧР) с дейност залесяване или повторно залесяване, които по силата на Решение 5/CMP.1 изтичат в края на следващия период на поети задължения по Протокола от Киото след съответния период, през който са издадени;
13.
„процес“ означава автоматизиран технически способ за извършване на действие, отнасящо се до партида или единица в регистър;
14.
„операция“ означава процес, който включва прехвърлянето на квота или единица по Протокола от Киото от една партида към друга партида;
15.
„предаване“ („surrender“) означава отчитане на използването на квота или единица по Протокола от Киото от оператор или оператор на летателни апарати за покриване на верифицирани емисии от неговата инсталация или от летателни апарати;
16.
„заличаване“ („cancellation“) означава окончателно ликвидиране на единица по Протокола от Киото от нейния титуляр, без да бъде отчетена за покриване на верифицирани емисии;
17.
„анулиране“ („deletion“) означава окончателно ликвидиране на квота от нейния титуляр, без да бъде отчетена за покриване на верифицирани емисии;
18.
„изтегляне“ („retirement“) означава отчитането на единица по Протокола от Киото от страна по Протокола от Киото за покриване на докладваните емисии на тази страна;
19.
„пране на пари“ означава същото, като определеното в член 1, параграф 2 от Директива 2005/60/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (13);
20.
„тежко престъпление“ означава същото, като определеното в член 3, параграф 5 от Директива 2005/60/ЕО;
21.
„финансиране на тероризъм“ означава същото, като определеното в член 1, параграф 4 от Директива 2005/60/ЕО;
22.
„администратор на регистъра“ се отнася до администратора на регистъра на ЕС или който и да е друг регистър по Протокола от Киото;
23.
„национален администратор“ се отнася до организацията, която отговаря за управлението от името на държава-членка на набор от партиди на потребители под юрисдикцията на държава-членка в регистъра на ЕС, определени в съответствие с член 6;
24.
„администратор на партида“ се отнася до администратора, определен за конкретен вид партида в третата колона на таблица I-I в приложение I.
ГЛАВА II
СИСТЕМА ОТ РЕГИСТРИ
Член 3
Регистри
1. За целите на изпълнението на техните задължения като страни по ПК и по силата на член 6 от Решение № 280/2004/ЕО за гарантиране на правилното отчитане на единици по Протокола от Киото всяка държава-членка и ЕС следва да обслужват регистър (наричан по-долу „регистър по ПК“) под формата на стандартизирана електронна база данни, която да отговаря на изискванията на РКООНИК по отношение на регистрите, и по-специално на експлоатационните и техническите спецификации за стандартите за обмен на данни в системите от регистри по Протокола от Киото, разработени съгласно Решение 12/CMP.1 на Конференцията на страните, явяваща се и среща на страните по Протокола от Киото.
2. За целите на изпълнението на техните задължения по член 19 от Директива 2003/87/ЕО за осигуряване на правилното отчитане на квоти, държавите-членки следва да използват регистъра на ЕС от 1 януари 2012 г., който ще функционира и като регистър по ПК на Европейската общност, като отделна страна по ПК. Регистърът на ЕС следва да предоставя на националните администратори и титулярите на партиди всички процеси, описани в глави от IV до VI.
3. Чрез дерогация от параграф 1 не са длъжни да създават регистър по ПК тези държави-членки, които не са в състояние да издават ПЕЕ по причини, различни от факта, че не са били допуснати от РКООНИК да прехвърлят ЕРЕ, ПЕЕ и СЕР в съответствие с разпоредбите на Решение 11/CMP.1 на Конференцията на страните, явяваща се и среща на страните по Протокола от Киото (наричани по-долу „държави-членки без регистър по ПК“).
4. Регистърът на ЕС и всеки друг регистър по ПК следва да съответстват на експлоатационните и техническите спецификации за стандартите за обмен на данни в системите от регистри по Протокола от Киото, разработени съгласно Решение 12/CMP.1, и да съответстват на изискванията за сигурност на хардуера, мрежата и софтуера, посочени в спецификациите за обмен на данни и техническите спецификации, предвидени в член 71.
Член 4
Дневник на операциите в Европейския съюз
1. За целите на изпълнението на своите задължения по член 20 от Директива 2003/87/ЕО за поддържане на независим дневник на операциите, в който да се вписват и проверяват издаването, прехвърлянето и отмяната на квоти, Комисията следва да създаде Дневник на операциите в Европейския съюз („ДОЕС“) под формата на стандартизирана електронна база данни. ДОЕС следва да служи и за регистриране на цялата информация, отнасяща се до титулярите и прехвърлянето на единици по Протокола от Киото, които са на разположение в съответствие с член 6, параграф 2 от Решение № 280/2004/ЕО.
2. Централният администратор следва да управлява и поддържа ДОЕС в съответствие с разпоредбите на настоящия регламент.
3. ДОЕС следва да проверява и регистрира всички процеси, посочени в член 3, параграф 2, да отговаря на експлоатационните и техническите спецификации за стандартите за системи от регистри по Протокола от Киото, разработени съгласно Решение 12/CMP.1 и да съответства на изискванията по отношение на хардуера, мрежата и софтуера, определени в спецификациите за обмен на данни и техническите спецификации, предвидени в член 71.
4. ДОЕС следва да може да регистрира всички процеси, описани в глави от IV до VI.
Член 5
Линии за връзки между регистри, МДО и ДОЕС
1. Регистърът на ЕС и всеки друг регистър по ПК следва да поддържа линия за връзка с Международния дневник за операции на РКООНИК (наричан по-долу „МДО“) за целите на съобщаването на операции, които прехвърлят единици по Протокола от Киото към или от други регистри по ПК.
2. ДОЕС също следва да поддържа линия за връзка с МДО за целите на вписването и проверката на прехвърляния, посочени в параграф 1. За тази цел МДО съобщава на ДОЕС всички предложени прехвърляния с участието на регистър по ПК, преди съответното прехвърляне да бъде вписано.
3. Регистърът на ЕС следва да поддържа също така пряка линия за връзка с ДОЕС за целите на проверката и вписването на операции, при които се прехвърлят квоти, и процесите на управление на партиди, описани в глава IV. Всички операции, които включват квоти, се осъществяват в рамките на регистъра на ЕС и се записват и проверяват от ДОЕС, а не от МДО.
4. Комитетът по изменение на климата може да реши да консолидира външните линии за връзки, инфраструктурата за информационни технологии, процедурите за достъп до партидите на потребителите и механизмите за управление на партиди по ПК на регистъра на ЕС с тези на всички други регистри по ПК в Консолидирана система от европейски регистри, поддържана от централния администратор. При приемането на това решение Комисията ще предложи изменения на настоящия регламент, за да определи начина за въвеждане на Консолидирана система от европейски регистри.
5. Централният администратор може да създаде линия с ограничен достъп за връзка между ДОЕС и регистъра на присъединяваща се държава с цел осигуряване на възможност за връзка на тези регистри с МДО чрез ДОЕС и за вписване в ДОЕС на верифицирани данни за емисиите на оператори. Преди да бъде включена тази линия за връзка, съответните регистри следва успешно да преминат всички процедури по изпитване и инициализиране, изисквани за регистрите.
Член 6
Национални администратори и администратори на регистри по ПК
1. Всяка държава-членка следва да определи национален администратор. Чрез своя национален администратор държавата-членка има достъп и управлява своите собствени партиди и партидите в регистъра на ЕС под нейна юрисдикция. Всеки национален администратор на държава-членка действа и като администратор на своя регистър по ПК. Администраторът на регистъра по ПК обслужва и поддържа регистъра по ПК на неговата държава-членка в съответствие с разпоредбите на настоящия регламент.
2. Централният администратор обслужва и поддържа регистъра на ЕС. Централният администратор действа също така като администратор на регистър по ПК за частта от регистъра на ЕС по ПК в регистъра на ЕС.
3. Държавите-членки и Комисията следва да гарантират, че не е налице конфликт на интереси между националните администратори, централния администратор и титулярите на партиди на потребители.
4. Всяка държава-членка следва да уведомява Комисията за самоличността и данните за контакт с нейния национален администратор.
5. Комисията следва да координира прилагането на настоящия регламент с администраторите на регистъра на всяка държава-членка и централния администратор. По-специално Комисията следва да се съветва с работната група на администраторите към Комитета по изменение на климата по въпроси и процедури, отнасящи се до обслужването на регистрите и прилагането на настоящия регламент. Работната група на администраторите съгласува общи оперативни процедури за прилагането на настоящия регламент, включително процедури за управление на промени и инциденти за регистъра на ЕС. Процедурният правилник на работната група на администраторите на регистри се приема от Комитета по изменение на климата.
6. Централният администратор, компетентните органи и националните администратори изпълняват само процеси, които са необходими за изпълнението на съответните им функции.
ГЛАВА III
ЕДИНИЦИ
Член 7
Единици
1. Регистърът на ЕС трябва да може да съдържа квоти по глава II и квоти по глава III.
2. Всеки регистър по ПК и регистърът на ЕС трябва да могат да съдържат ПЕЕ, ЕРЕ, СЕР, ЕПЕ, дСЕР и вСЕР (наричани общо „единици по Протокола от Киото“).
ГЛАВА IV
ПАРТИДИ
РАЗДЕЛ 1
Разпоредби, приложими към всички партиди
Член 8
Партиди
1. Регистърът на ЕС съдържа партидите, посочени в приложение I под заглавията „II. Партиди за управление в регистъра на ЕС“ и „III. Партиди на потребители в регистъра на ЕС“.
2. Регистърът на ЕС и всеки друг регистър по ПК съдържат партидите, посочени в приложение I в раздел „I. Партиди на страни по ПК в регистри по ПК“.
3. Видовете единици, които могат да се съдържат във всеки вид партида, са посочени в приложение I, а видовете операции, които могат да бъдат инициирани или получени от всеки вид партида, са посочени в приложение II.
Член 9
Статус на партида
1. Партидите могат да се намират в едно от следните състояния: открита, неактивна, блокирана или закрита.
2. Не могат да бъдат инициирани процеси от блокирани партиди, с изключение на предаването на единици (surrendering of units), вписването на верифицирани емисии и актуализирането на данните по партидата.
3. Не могат да бъдат инициирани процеси от закрити партиди. Не е възможно повторното откриване на закрита партида и получаването на каквито и да било прехвърляния на единици.
Член 10
Администриране на партиди
1. Всяка партида следва да има администратор, който да отговаря за администрирането на партидата от името на държава-членка или от името на ЕС.
2. Администраторът на партида се определя за всеки вид партида в третата колона на таблица I-1 в приложение I.
3. Администраторът на партида носи отговорност да открива, временно да прекратява достъпа до партидата или да закрива партидата, да одобрява упълномощените представители, които могат да внасят изискващи одобрението на администратора промени в данните на партидата, и да инициира операции, ако това е поискано от титуляря на партида в съответствие с член 19, параграф 4.
4. Партидите на потребители се уреждат от законите и попадат под юрисдикцията на държавата-членка на техния администратор, а за единиците, съдържащи се в тях, се счита, че се намират на територията на тази държава-членка.
Член 11
Уведомления от администраторите
Централният администратор уведомява титуляря и администратора на партиди в регистъра на ЕС за инициирането и завършването или прекратяването на всеки процес, отнасящ се до партидата, чрез автоматизиран механизъм, описан в спецификациите за обмен на данни и техническите спецификации, посочени в член 71.
РАЗДЕЛ 2
Откриване и актуализиране на партиди
Член 12
Откриване на партиди на страни по ПК и на партиди за управление
1. Комисията следва да даде указания на централния администратор да открие регистъра на ЕС партиди на страните по ПК, които са от ЕС, както и всички партиди за управление, с изключение на националните партиди с квоти.
2. Компетентният орган на съответната държава-членка следва да даде указания на националния администратор да открие в регистъра на ЕС своя национална партида за квоти.
3. Указанията, посочени в параграфи 1 и 2, следва да съдържат информацията, посочена в приложение III.
4. Администраторът на регистъра или централният администратор следва да открие партидата на съответната страна по ПК или партида за управление в рамките на 20 работни дни от получаване на указанията.
Член 13
Откриване в регистъра на ЕС на партиди с квоти на лица
1. Искането за откриване в регистъра на ЕС на партида на дадено лице за квоти се подава до националния администратор на държава-членка. Лицето, което иска откриването на партидата, предоставя информацията, изисквана от националния администратор, която съдържа най-малко информацията, посочена в приложение IV.
2. Държавата-членка, от която е съответният национален администратор, може да изисква лицата от ЕС, които са поискали откриването на партидата, да са постоянно пребиваващи или регистрирани в държавата-членка, от която е съответният администриращ партидата национален администратор.
3. В рамките на 20 работни дни от получаването на пълната информация, изисквана в съответствие с параграфи 1 и 2, и след одобряване на изисквания брой упълномощени представители в съответствие с член 20, националният администратор следва да открие в регистъра на ЕС партида за квоти на лице или да информира лицето, което иска откриването на партидата, че отказва да открие партидата.
4. Ако националният администратор откаже да открие партидата, лицето, което иска откриването на партидата, може да възрази срещу този отказ пред компетентния орган или съответния орган съгласно националното законодателство, който следва с мотивирано решение или да даде указание на националния администратор да открие партидата, или да потвърди отказа. Причините за отказ за откриване на партида могат да бъдат следните: че лицето, което иска откриването на партидата, е разследвано за участие в измама, свързана с квоти или единици по Протокола от Киото, за пране на пари, за финансиране на тероризъм или за други тежки престъпления, при които партидата би могла да послужи като инструмент, или други причини, посочени в националното законодателство.
Член 14
Откриване в регистъра на ЕС на партиди за квоти на платформи за търговия
1. Платформите за търговия могат да подават искане за откриване в регистъра на ЕС на партида за квоти на платформа за търговия. Това искане следва да бъде подадено до националния администратор на съответната държава-членка, която позволява откриването на партиди за квоти на платформи за търговия. Лицето, което иска откриването на партида, предоставя информацията, искана от националния администратор, която следва да включва информацията, посочена в приложения IV и V.
2. Търговските платформи трябва да съответстват на техническите изисквания, описани в спецификациите за обмен на данни и техническите спецификации, предвидени в член 71. Държавата-членка, от която е съответният национален администратор, може да поиска лицата от ЕС, които искат откриването на партидата, да бъдат постоянно пребиваващи или да са регистрирани в държавата-членка, от която е съответният администриращ партидата национален администратор.
3. В рамките на 20 работни дни от получаването на пълната информация, поискана в съответствие с параграфи 1 и 2, и след одобряване на изисквания брой упълномощени представители в съответствие с член 20, националният администратор следва да открие партида за квоти на платформа за търговия в регистъра на ЕС, или да информира поискалото откриване на партида лице, че отказва да открие партидата.
4. Ако националният администратор откаже да открие партида, лицето, което иска откриването на партидата, може да възрази срещу този отказ пред компетентния орган или съответния орган съгласно националното законодателство, който следва с мотивирано решение или да даде указание на националния администратор да открие партидата, или да потвърди отказа. Причините за отказ за откриване на партида могат да бъдат следните: че лицето, което иска откриването на партидата, е разследвано за участие в измама, свързана с квоти или единици по Протокола от Киото, за пране на пари, за финансиране на тероризъм или за други тежки престъпления, при които партидата може да послужи като инструмент, или други причини, изложени в националното законодателство.
Член 15
Откриване в регистъра на ЕС на партиди за квоти на оператори
1. В рамките на 20 работни дни от влизането в сила на разрешение за емисии на парникови газове за експлоатация на нова инсталация компетентният орган, издаващ разрешителното, следва да предостави на националния администратор от съответната държава-членка информацията, посочена в приложение VII, а операторът следва да поиска от националния администратор да открие в регистъра на ЕС партида за квоти на оператор.
2. По преценка на компетентния орган е възможно също посочената в параграф 1 по-горе информация да се предоставя от оператора на националния администратор в рамките на срока, посочен в параграф 1.
3. В рамките на 20 работни дни от получаването на цялата посочена в параграф 1 информация и след одобряване на изисквания в съответствие с член 20 брой упълномощени представители националният администратор следва да открие в регистъра на ЕС отделна партида за квоти на оператор за всяка инсталация.
Член 16
Откриване в регистъра на ЕС на партиди за квоти на оператори на летателни апарати
1. В рамките на 20 работни дни от одобряване на плана за мониторинг на оператор на летателни апарати или до 1 януари 2012 г., която от двете дати е по-късна, компетентният орган следва да предостави на съответния национален администратор информацията, посочена в приложение VIII, а операторът на летателни апарати следва да поиска от националния администратор да открие в регистъра на ЕС партида за квоти на оператор на летателни апарати. Всеки оператор на летателни апарати следва да има една партида за квоти на оператор на летателни апарати.
2. По преценка на компетентният орган е възможно също посочената в параграф 1 по-горе информация да се предоставя от оператора на националния администратор в рамките на срока, предвиден в параграф 1.
3. В рамките на 40 работни дни от получаването на информацията, посочена в параграф 1, и след одобряване на изисквания брой упълномощени представители в съответствие с член 20 националният администратор следва да открие в регистъра на ЕС отделна партида за квоти на оператор на летателни апарати за всеки оператор на летателни апарати.
Член 17
Откриване в регистъра на ЕС на партиди на верификатори
1. Искането за откриване в регистъра на ЕС на партида на верификатор се представя на националния администратор. Лицето, което иска откриването на партида, предоставя изискваната от националния администратор информация, която включва посочената в приложения IV и V информация.
2. В рамките на 20 работни дни от получаването на цялата информация, посочена в параграф 1, и след одобряване на изисквания брой упълномощени представители в съответствие с член 20 националният администратор открива в регистъра на ЕС съответната партида на верификатор.
Член 18
Условия за притежаване на партида
Този член не съдържа разпоредби.
Член 19
Упълномощени представители
1. Всяка партида следва да има най-малко двама упълномощени представители. Упълномощеният представител инициира операции и други процеси от името на титуляря на партидата чрез уебсайта на регистъра.
2. Администраторът на партидата може да разреши партидите да имат допълнителни упълномощени представители, които да имат право да виждат партидата или чието съгласие да се изисква в допълнение към съгласието на друг упълномощен представител при подаване на искане за извършване на някакъв процес.
3. Администраторът на партидата може да разреши на титулярите на партиди на потребители да позволят достъп до техните партиди посредством платформа за търговия. Титулярите на партидата, разрешаващи достъп до своите партиди посредством платформа за търговия, следва да посочат като упълномощен представител лице, което вече е упълномощен представител на партида за квоти на платформа за търговия.
4. Ако упълномощеният представител няма достъп до интернет, той може да поиска от администратора на партидата да инициира операции от негово име, при условие че администраторът позволява такива искания и достъпът не е бил прекъснат в съответствие с член 27.
5. Спецификациите за обмен на данни и техническите спецификации може да определят максимален брой упълномощени представители и допълнителни упълномощени представители за всеки вид партида. Националният администратор може да определи по-нисък максимален брой за своята партида, но минималният брой упълномощени представители трябва да бъде трима.
6. Упълномощените представители и допълнителните упълномощени представители трябва да бъдат физически лица на възраст над 18 години. Всички упълномощени представители и допълнителни упълномощени представители на отделна партида следва да бъдат различни лица, но едно и също лице може да бъде упълномощен представител или допълнителен упълномощен представител по повече от една партида. Държавата-членка на националния администратор може да поиска поне един от упълномощените представители на партиди на потребители да бъде постоянно пребиваващ в държавата-членка на националния администратор, администриращ партидата.
Член 20
Назначаване и одобряване на упълномощени представители и допълнителни упълномощени представители
1. Когато се иска откриване на партида, лицето, което иска откриването на партидата, назначава поне двама упълномощени представители, като това лице може да назначи допълнителни упълномощени представители, ако това е позволено от администратора на партидата.
2. Когато назначава упълномощен представител или допълнителен упълномощен представител, лицето, което иска откриването на партидата, следва да предостави изискваната от администратора информация. Тази информация включва най-малко документите и информацията за идентифициране на назначеното лице, указани в приложение IX.
3. В рамките на 20 работни дни от получаването на пълната информация, изисквана в съответствие с параграф 2, националният администратор следва да одобри упълномощен представител или допълнителен упълномощен представител или да информира лицето, което иска откриването на партидата, че отказва одобрение. Когато оценяването на информацията за назначеното лице изисква повече време, администраторът може еднократно да удължи процеса на оценяване до 20 допълнителни работни дни и да уведоми лицето, което иска откриване на партидата, за удължаването.
4. Ако националният администратор откаже одобрение на упълномощен представител или допълнителен упълномощен представител, лицето, което иска откриването на партидата, може да възрази срещу този отказ пред компетентния орган или съответния орган съгласно националното законодателство, който или дава указания на националния администратор да даде своето одобрение, или потвърждава отказа в мотивирано решение. Причините за отказ на одобрението може да бъдат, че лицето, назначено за упълномощен представител или допълнителен упълномощен представител, е разследвано за участие в измама, свързана с квоти или единици по Протокола от Киото, пране на пари, финансиране на тероризъм или други тежки престъпления, за които партидата би могла да послужи като инструмент, или по друга причина, формулирана в националното законодателство.
5. Упълномощеният представител на централната уравняваща партида по СТЕ действа като упълномощен представител на централния администратор. Упълномощеният представител на всяка национална партида за квоти действа като упълномощен представител на националния администратор за държавата-членка, която е титуляр на националната партида за квоти.
Член 21
Актуализиране на информация за партида и информация за упълномощени представители
1. Всички титуляри на партиди следва да уведомяват администратора на партидата в рамките на 10 работни дни за всякакви промени в информацията, предоставена за откриването на партида, и за назначаването на упълномощен представител или допълнителен упълномощен представител. Операторите на летателни апарати следва да уведомяват администратора на тяхната партида в рамките на 10 работни дни, ако са претърпели сливане на двама или повече оператори на летателни апарати или ако са се разделили на двама или повече оператори на летателни апарати. Ако от титуляря на партидата бъде поискано да предостави доказателство за отделна част от информацията при откриване на партидата или назначаването на упълномощен представител или допълнителен упълномощен представител, уведомлението за промени също следва да бъде придружено от съответното доказателство. В рамките на 15 работни дни от получаването на това уведомление и придружаващото доказателство администраторът на партидата следва или да актуализира информацията за титуляря на партида, или да откаже актуализирането и да информира титуляря на партидата за това. Възражения срещу тези откази могат да бъдат направени пред компетентния орган или съответния орган съгласно националното законодателство в съответствие с член 13, параграф 4, член 14, параграф 4 или член 20, параграф 4.
2. Титулярят на партида за квоти на лице, партида на платформа за търговия, партида на верификатор или партида за квоти на оператор на летателни апарати не може да продава или да предава собствеността си върху своята партида на друго лице. Титулярят на партида за квоти на оператор може да продаде или да се лиши от своята партида за квоти на оператор само заедно с инсталацията, свързана с партидата за квоти на оператор.
3. Упълномощен представител или допълнителен упълномощен представител не може да прехвърля своя статут като такъв на друго лице.
4. Всеки титуляр на партида може да уведомява за отзоваване на упълномощени представители, при условие че останат не по-малко от двама упълномощени представители. В рамките на 10 работни дни от получаването на такова уведомление отговорният администратор отстранява съответния упълномощен представител.
5. Всеки титуляр на партида може да назначава нови упълномощени представители или допълнителни упълномощени представители в съответствие с процедурата, посочена в член 20.
6. Ако администриращата държава-членка на оператор на летателни апарати се промени в съответствие с процедурата, посочена в член 18a от Директива 2003/87/ЕО, или поради разширяването на Европейския съюз, централният администратор следва да актуализира информацията относно националния администратор на съответната партида за квоти на оператор на летателни апарати. Когато се промени администраторът на партида за квоти на оператор на летателни апарати, новият администратор може да поиска от оператора на летателни апарати да предостави информацията за откриване на партидата, изисквана от новия администратор в съответствие с член 16, и информацията, изисквана от новия администратор по отношение на упълномощените представители в съответствие с член 20.
7. Освен изключението, предвидено в параграф 6 по-горе, държавата-членка, която отговаря за управлението на партида, не следва да бъде променяна.
РАЗДЕЛ 3
Закриване на партиди
Член 22
Закриване на партиди на страни по ПК, партиди за управление, партиди за квоти на лица и партиди за квоти на платформи за търговия
В рамките на 10 работни дни от получаването на искане от титуляря на партидата за закриване на партида по ПК в регистъра на ЕС, партида за управление, партида за квоти на лице или партида за квоти на платформа за търговия, администрирани от него, администраторът следва да закрие съответната партида.
Член 23
Закриване на партиди за квоти на оператори
1. Компетентният орган следва да уведоми националния администратор в рамките на 10 работни дни за отмяната или връщането на разрешение за емисии на парникови газове за дадена инсталация, която в резултат на това остава без такова разрешение. Компетентният орган следва също да информира националния администратор в рамките на 10 работни дни, когато научи, че дадена инсталация е закрита, без компетентният орган да е бил уведомен за това. В рамките на 10 работни дни от уведомяването му от компетентния орган националният администратор следва да отбележи в регистъра на ЕС датата, на която изтича разрешителното за емисии на парникови газове. В случаите, когато дадена инсталация е закрита без разрешителното да е изтекло, датата на закриване, съобщена от компетентния орган, се вписва като дата на изтичане на разрешителното.
2. Националният администратор може да закрива партиди за квоти на оператори до 30 юни на годината, следваща годината, в която е изтекло разрешителното, ако съответната инсталация е върнала количество квоти и единици по Протокола от Киото, най-малко равни на нейните верифицирани емисии.
Член 24
Закриване на партиди за квоти на оператори на летателни апарати
Партиди за квоти на оператори на летателни апарати се закриват от националния администратор само в случай че той получи указания от компетентния орган да стори това, тъй като компетентният орган е открил, че операторът на летателни апарати се е слял с друг оператор на летателни апарати или операторът на летателни апарати е прекратил всички свои операции, обхванати от приложение I към Директива 2003/87/ЕО, като компетентният орган е установил това или от уведомление от титуляря на партидата, или посредством друга информация.
Член 25
Закриване на партиди на верификатори
1. В рамките на 10 работни дни от получаването на искане от верификатор за закриване на неговата партида националният администратор следва да закрие партидата на този верификатор.
2. Също така компетентният орган може да даде указания на националния администратор да закрие партида на верификатор в случаите, когато е изпълнено едно от следните условия:
а)
акредитацията на верификатора е изтекла или е била оттеглена;
б)
верификаторът е прекратил своите операции.
Член 26
Положителни салда по партиди, които са в процес на закриване
1. Ако има положително салдо на квоти или единици по Протокола от Киото по партида, която даден администратор трябва да закрие в съответствие с членове 22-25 и 28, администраторът следва първо да поиска от титуляря на партидата да посочи друга партида, администрирана от същия администратор, към която да бъдат прехвърлени тези квоти или единици по Протокола от Киото. Ако титулярят на партидата не отговори на искането на администратора в рамките на 40 работни дни, администраторът може да прехвърли квотите към своята национална партида за квоти в регистъра на ЕС, а единиците по Протокола от Киото - към партида за квоти на страна по ПК в своя регистър по ПК.
2. Ако има положително салдо на квоти или единици по Протокола от Киото по партида, достъпът до която е бил прекратен в съответствие с член 27, параграф 3, компетентният орган може да поиска в своите указания в съответствие с член 28, параграф 1 квотите да бъдат преместени незабавно в съответната национална партида за квоти, а единиците по Протокола от Киото да бъдат незабавно преместени в съответната партида за квоти на страна по ПК.
РАЗДЕЛ 4
Прекъсване на достъпа до партиди
Член 27
Прекъсване на достъпа до партиди
1. Администраторът може да прекъсне достъпа на упълномощен представител или допълнителен упълномощен представител до всякакви партиди в неговия регистър или до процеси, до които в противен случай този упълномощен представител би имал достъп, ако администраторът знае или има основателни причини да вярва, че упълномощеният представител:
а)
е опитал да получи достъп до партиди или процеси, до които няма разрешен достъп;
б)
е опитал многократно да получи достъп до партида или процес, използвайки невалидно име на потребител и парола; или
в)
е опитал или се опитва да накърни сигурността на регистъра или системата от регистри.
2. Администраторът може да прекъсне достъпа на всички упълномощени представители или допълнителни упълномощени представители до определена партида, когато е изпълнено едно от следните условия:
а)
титулярят на партидата е починал без законен наследник или е престанал да съществува като юридическо лице;
б)
титулярят на партидата не е заплатил таксите си;
в)
титулярят на партидата е нарушил условията, приложими към партидата;
г)
титулярят на партидата не се е съгласил с промените в условията, определени от националния администратор и централния администратор;
д)
титулярят на партидата не е предоставил доказателство относно промените в информацията по партидата или доказателство относно нови изисквания към информацията по партидата;
е)
титулярят на партидата не е поддържал изисквания минимален брой упълномощени представители за партидата;
ж)
титулярят на партидата не е спазил изискването на държавата-членка да има упълномощен представител, който е постоянно пребиваващ в държавата-членка на администратора на партидата;
з)
титулярят на партидата не е спазил изискването на държавата-членка титулярят на партидата да е постоянно пребиваващ или да има регистрация в държавата-членка на администратора на партидата.
3. Националният администратор може да прекъсне достъпа до партида за квоти на лице или партида за квоти на платформа за търговия, ако счете, че откриването на съответната партида е трябвало да бъде отказано съгласно член 13, параграф 3 или член 14, параграф 3.
4. Администраторът на партидата следва да отмени прекъсването незабавно след като бъде разрешена ситуацията, водеща до прекъсване.
5. Титулярят на партидата може да възрази срещу прекъсването на неговия достъп в съответствие с параграфи 1 и 3 в рамките на 30 календарни дни пред компетентния орган или съответния орган съгласно националното законодателство, който следва или да даде указания на националния администратор да възобнови достъпа, или да потвърди прекъсването на достъпа с мотивирано решение.
6. Компетентният орган, или в случая с партиди в регистъра на ЕС - централният администратор, също може да даде указания на администратора за прекъсване на достъп.
7. Когато е прекъснат достъпът на платформа за търговия до партида за квоти, администраторът следва да прекъсне също достъпа на тази платформа за търговия до партиди на потребители, предоставен в съответствие с член 19, параграф 3. Когато е прекъснат достъпът на упълномощени представители и допълнителни упълномощени представители на партида за квоти в платформа за търговия, администраторът следва да прекъсне също техния достъп чрез платформата за търговия до партиди на потребители, предоставен в съответствие с член 19, параграф 3.
8. Когато титулярят на партидата за квоти на оператор на летателни апарати е възпрепятстван да извърши предаване на квоти (surrendering) в рамките на 10-те работни дни, предшестващи крайния срок за предаване, предвиден в член 12, параграфи 2a и 3 от Директива 2003/87/ЕО, поради прекъсвания на достъп съгласно параграфи 1 и 2, националният администратор следва да предаде посочения от титуляря на партидата брой квоти и ЕРЕ и СЕР - при наличие на съответно разпореждане от титуляря на партидата и след като упълномощеният представител представи свидетелство, потвърждаващо самоличността му.
Член 28
Закриване на партиди и отстраняване на упълномощен представител по инициатива на администратора
1. Ако ситуацията, довела до прекъсване на достъпа до партидите съгласно член 27, не бъде разрешена в рамките на разумно продължителен период от време и след неколкократни уведомления, компетентният орган може да даде указания на националния администратор да закрие тези партиди за квоти на лица или партиди за квоти на платформи за търговия, до които достъпът е прекъснат.
2. Ако партида за квоти на лице има нулево салдо и няма записани операции през годината, националният администратор може да уведоми титуляря на партидата, че личната му партида за квоти ще бъде закрита в срок от 40 работни дни, освен ако в този срок националният администратор не получи искане от титуляря на партидата личната му партида да бъде запазена. Ако националният администратор не получи такова искане от титуляря на партидата, националният администратор може да закрие партидата.
3. Националният администратор следва да закрие всяка партида за квоти на оператор, когато компетентният орган даде указания на националния администратор да закрие партидата поради липсата на основателни очаквания за по-нататъшно предаване на квоти от оператора на инсталацията.
4. Националният администратор може да отстрани упълномощен представител или допълнителен упълномощен представител, ако счита, че одобрението на упълномощения представител или допълнителния упълномощен представител е трябвало да бъде отказано в съответствие с член 20, параграф 3, и по-специално ако открие, че документите и информацията за идентифициране, предоставени при назначаването, са били измамни или погрешни.
5. Титулярят на партидата може да възрази срещу закриването на неговата партида в съответствие с параграф 1 или отстраняването на неговия упълномощен представител или допълнителен упълномощен представител в съответствие с параграф 4 пред компетентния орган в рамките на 30 календарни дни, като последният следва да даде указания на националния администратор или да възстанови партидата или съответно правата на упълномощения представител или на допълнителния упълномощен представител, или да потвърди с мотивирано решение закриването или отстраняването.
ГЛАВА V
ВЕРИФИЦИРАНИ ЕМИСИИ И ПОКАЗАТЕЛ ЗА СЪОТВЕТСТВИЕ
Член 29
Данни за верифицирани емисии за инсталация или оператор на летателни апарати
1. Преди да предостави на регистъра на ЕС данни за годишните емисии, всеки оператор и оператор на летателни апарати следва да избере верификатор измежду верификаторите, регистрирани при националния администратор, който администрира неговата партида. Ако оператор или оператор на летателни апарати е същевременно и верификатор, той не може да избира себе си за верификатор.
2. Националният администратор следва да въвежда данните за емисиите за дадена година между 1 януари и 31 март на следващата година. Данни за емисии от инсталация за дадена година могат да бъдат въведени по време на същата година, ако разрешението за емисии на парникови газове от инсталацията вече е изтекло. Компетентният орган може да реши, че вместо националния администратор, титулярят на партидата или верификаторът (включително тези компетентни органи, които действат като верификатори) отговаря за въвеждането на данните за емисиите в рамките на крайния срок, определен по-горе.
3. Годишните данни за емисии следва да бъдат предоставяни, като се използва форматът, посочен в приложение X.
4. При задоволителен резултат от верификация в съответствие с член 15, параграф 1 от Директива 2003/87/ЕО на доклад на оператор за емисии от инсталация през предишната година или на доклад на оператор на летателни апарати за емисиите от всички авиационни дейности, които той е извършвал през предходната година, верификаторът следва да одобри годишните верифицирани емисии.
5. Емисиите, одобрени в съответствие с параграф 4, следва да бъдат отбелязани от националния администратор в регистъра на ЕС като верифицирани. Компетентният орган може да реши, че вместо националния администратор, верификаторът отговаря за обозначаването на емисии в регистъра на ЕС като верифицирани.
6. Компетентният орган може да даде указания на националния администратор да коригира годишните верифицирани емисии за дадена инсталация или оператор на летателни апарати, за да осигури съответствие с подробните изисквания, установени от държавата-членка съгласно приложение V към Директива 2003/87/ЕО, чрез вписване на коригираните верифицирани или разчетни емисии за тази инсталация или оператор на летателни апарати за тази година в записите на регистъра на ЕС.
7. Когато на 1 май всяка година в регистъра на ЕС не се запише стойност на верифицираните емисии за дадена инсталация или даден оператор на летателни апарати за предишната година или се докаже, че стойността на верифицираните емисии е била неточна, всяка предварително изчислена заменяща стойност за емисиите, вписана в регистъра на ЕС, следва да бъде изчислена възможно най-точно в съответствие с подробните изисквания, установени от държавата-членка съгласно приложение V към Директива 2003/87/ЕО.
Член 30
Блокиране на партиди поради непредставяне на верифицирани емисии
1. Ако на 1 април всяка година годишните верифицирани емисии на инсталация или оператор на летателни апарати не са били регистрирани в регистъра на ЕС за предшестващата година, регистърът на ЕС ще определи за съответната партида за квоти на оператор или партида за квоти на оператор на летателни апарати статус на блокирана партида.
2. Когато всички просрочени верифицирани емисии на инсталацията или оператора на летателни апарати за годината са били регистрирани в регистъра на ЕС, регистърът на ЕС ще определи за съответната партидата статус на отворена партида.
Член 31
Определяне на показателя за съответствие
1. На 1 май всяка година регистърът на ЕС определя стойността на показателя за съответствие за предшестващата година за всяка инсталация и оператор на летателни апарати с отворена или блокирана партида за квоти на оператор или партида за квоти на оператор на летателни апарати чрез изчисляване на сумата на всички квоти, СЕР и ЕРЕ, предадени за текущия период, минус сумата на всички верифицирани емисии през текущия период до и включително текущата година, плюс коригиращ член.
2. Посоченият в параграф 1 коригиращ член е равен на нула, ако стойността на показателя за съответствие за последната година на предишния период е по-голяма от нула, но остава равен на стойността на показателя за съответствие от последната година на предишния период, ако тази стойност е по-малка или равна на нула.
3. Регистърът на ЕС регистрира показателя за съответствие за всяка инсталация и оператор на летателни апарати за всяка година.
Член 32
Неактивни партиди за квоти на оператор на летателни апарати
1. Ако до изтичането на крайния срок за предаване на квоти, посочен в член 12, параграф 2a от Директива 2003/87/ЕО, за оператор на летателни апарати в регистъра на ЕС е вписана стойност за верифицирана емисия 0 за предишната година в съответствие с член 29, регистърът на ЕС определя за съответната партида за квоти на оператор на летателни апарати статус на неактивна.
2. Регистърът на ЕС определя за партидата статус на отворена, когато стойността на верифицираните емисии за годината, предшестваща настоящата, не е 0.
ГЛАВА VI
ОПЕРАЦИИ
РАЗДЕЛ 1
Разпределение и издаване на квоти
Член 33
Таблици за националните планове за разпределение на квоти
1. ДОЕС следва да съдържа по една таблица за националния план за разпределение на квоти на всяка държава-членка за периода 2008-2012 г. В таблиците за националния план за разпределение на квоти се посочва следната информация:
а)
общ брой на квотите, които ще бъдат издадени за инсталации: в една клетка се посочва общият брой на квотите, които ще бъдат издадени през периода, обхванат от националния план за разпределение;
б)
общ брой на квотите, които не са разпределени на действащи инсталации (резерви): в една клетка се посочва общият брой на квотите (издадени или закупени), които са заделени за нови участници и разпространение чрез търгове през периода, обхванат от националния план за разпределение;
в)
години: те са посочени в отделна клетка за всяка от годините, обхванати от националния план за разпределение, във възходящ ред;
г)
идентификационен код на всяка инсталация, която има валидно разрешително към момента: в отделни клетки се посочват във възходящ ред. Изброените инсталации обхващат инсталациите, които са включени едностранно по член 24 от Директива 2003/87/ЕО, и не обхващат инсталации, които са временно изключени по член 27 от Директива 2003/87/ЕО;
д)
разпределени квоти: квотите, които трябва да бъдат разпределени за определена година за дадена инсталация, се вписват в клетката, свързваща съответната година с идентификационния код на съответната инсталация.
2. Таблиците за националните планове за разпределение на квоти трябва да съответстват на формата, посочен в приложение XI.
Член 34
Таблица за разпределение на квоти за авиационни емисии в ЕС
1. ДОЕС следва да съдържа отделна таблица за разпределение на квоти за авиационни емисии в ЕС за 2012 г. Тази таблица следва да съдържа следната информация:
а)
общият брой на квотите по глава II, които следва да бъдат разпределени в ЕС през 2012 г.;
б)
броят на квотите по глава II, които вече са разпределени безвъзмездно на всеки титуляр на партида, включен в таблицата;
в)
броят на квотите по глава II, които още не са разпределени от държавите-членки, показани отделно за всяка държава-членка;
г)
самоличността на получателите на разпределената част (в случай на квоти, разпределяни чрез търг, като получател следва да се посочи тръжният организатор (the auctioneer).
2. Таблицата за разпределение на квоти за авиационни емисии в ЕС трябва да съответства на формата, посочен в приложение XII.
Член 35
Включване в ДОЕС на таблиците за националните планове за разпределение на квоти
1. Поне 12 месеца преди началото на периода 2008-2012 г. всяка държава-членка нотифицира на Комисията своята таблица с национален план за разпределение, съответстваща на взетото решение по член 11, параграф 2 от Директива 2003/87/ЕО.
2. Ако таблицата за националния план за разпределение на квоти се основава на представения пред Комисията национален план за разпределение на квоти, който не е отхвърлен по член 9, параграф 3 от Директива 2003/87/ЕО или по който Комисията е приела предложените изменения, Комисията дава указания на централния администратор да включи в ДОЕС таблицата за националния план за разпределение на квотите.
Член 36
Вписване на решения за разпределение на квоти в таблицата на ЕС за разпределение на квоти за авиационни емисии
Ако решенията за разпределение на квоти по глава II, взети от държави-членки съгласно член 3д, параграф 4 от Директива 2003/87/ЕО по отношение на 2012 г., са в съответствие с Директива 2003/87/ЕО, Комисията аще даде указания на централния администратор да впише решенията за разпределение в таблицата в ДОЕС за разпределение на квоти за емисии за летателни апарати на ЕС.
Член 37
Корекции на таблици за национални планове за разпределение на квоти
1. Националният администратор извършва корекции за периода 2008-2012 г. на таблицата за националния план за разпределение на квотите в ДОЕС, без предварително да уведомява Комисията, в следните случаи:
а)
при предоставени квоти на нов участник;
б)
ако държавата-членка е попълнила резерва чрез закупуване на квоти;
в)
ако разрешителното на дадена инсталация е изтекло и има каквато и да е непредадена и прехвърлена в резерва квота;
г)
ако дадена инсталация е разделена на две или повече инсталации;
д)
ако две или повече инсталации са се слели в една инсталация.
Тези корекции не могат да променят общото количество на издадените квоти, посочено в таблицата за националния план за разпределение на квотите.
2. Държавата-членка следва предварително да уведоми Комисията за всяка корекция в нейния национален план за разпределение, различна от посочените в параграф 1, както и за всяка съответна корекция в нейната таблица за националния план за разпределение. Ако корекцията в таблицата за националния план за разпределение на квотите се основава на нотифициран на Комисията национален план за разпределение на квоти, който не е отхвърлен по член 9, параграф 3 от Директива 2003/87/ЕО или по който Комисията е приела изменения и тази корекция е следствие от прецизирането на данните, Комисията ще даде указания на централния администратор да въведе съответната корекция в таблицата на националния план за разпределение на квотите, която е включена в ДОЕС.
3. След всяка корекция, направена съгласно параграф 2, която възникне след като квотите са били издадени или разпределени и която намалява общото количество квоти за периода 2008-2012 г., националният администратор следва да прехвърли съответен брой и вид квоти, определени в регистъра на ЕС, в партидата на анулираните квоти на ЕС за съответния период.
Член 38
Корекции на таблицата за разпределение на квоти за авиационни емисии в ЕС
1. Националният администратор може да извършва съответните корекции на таблицата за разпределение на квоти за емисии за авиацията в ЕС в ДОЕС, без предварително да уведомява Комисията, в следните случаи:
а)
ако е започнал работа нов оператор на летателни апарати;
б)
ако са били разпределени квоти по глава II на тръжен организатор (auctioneer) за провеждане на тръжна процедура;
в)
ако оператор на летателни апарати е бил разделен на двама или повече оператори на летателни апарати;
г)
ако двама или повече оператори на летателни апарати са се слели в един общ оператор на летателни апарати.
2. Тези корекции не променят общото количество квоти по глава II, посочено в таблицата за разпределение на квоти за авиационни емисии в ЕС.
3. Държавата-членка следва да уведомява за всяка налагаща се корекция, различна от посочените в параграф 1 и необходима, за да се коригира свръхразпределение, причинено от грешка на Комисията или съответната държава-членка, различна от посочените в параграф 1, в нейното решение за разпределение на квоти по глава II, взето по силата на член 3д, параграф 4 от Директива 2003/87/ЕО. Ако корекцията е в съответствие с Директива 2003/87/ЕО, Комисията ще даде указания на централния администратор да коригира таблицата за разпределение на квоти за авиационни емисии в ЕС на базата на това решение и да го впише в ДОЕС.
4. След всяка корекция, направена съгласно параграф 2, която възникне след като квотите по глава II са били разпределени в съответствие с член 41 и която намалява общото количество квоти по глава II за периода 2008-2012 г., националният администратор следва да прехвърли съответен брой квоти по глава II, определен от централния администратор, в партидата на анулираните квоти на ЕС за съответния период.
5. Ако дадено сливане на оператори на летателни апарати включва оператори на летателни апарати, които се администрират от различни държави-членки, корекцията по силата на параграф 1, буква г) се инициира от националния администратор, администриращ този оператор на летателни апарати, чиято разпределена част ще бъде слята с разпределената част на друг оператор на летателни апарати. Преди извършване на корекцията следва да бъде получено съгласие от националния администратор, администриращ оператора на летателни апарати, чиято разпределена част ще включи в себе си разпределената част на присъединения оператор на летателни апарати.
Член 39
Издаване на квоти по глава III
1. След като таблицата на националния план за разпределение е вписана в ДОЕС, националният администратор следва в срок до 28 февруари на първата година от периода 2008-2012 г. да извърши следното:
а)
да прехвърли дадено количество ПЕЕ, издадени за периода 2008-2012 г., което е равно на количеството квоти по глава III, които подлежат на издаване от партида за квоти на страна по ПК, към партидата за депозиране на ПЕЕ в рамките на СТЕ;
б)
да издаде общото количество квоти по глава III, посочено в таблицата на националния план за разпределение, в своята национална партида за квоти в регистъра на ЕС.
2. Преди действието, посочено в параграф 1, администраторите на регистри по ПК следва да съобщят на централния администратор партидния идентификатор на определената партида за депозиране на ПЕЕ в рамките на СТЕ в техния регистър по ПК.
3. За всяка квота при издаването ѝ в съответствие с параграф 1 регистърът на ЕС следва да определи уникален идентификационен код.
4. Държавите-членки без регистър по ПК не извършват действието по параграф 1, буква а).
Член 40
Разпределение на квоти по глава III
1. Без това да противоречи на посоченото в членове 37 и 47, всяка година в срок до 28 февруари националният администратор следва да прехвърля от националната партида за квоти в съответната отворена партида за квоти на оператор дела от общото количество на издадените квоти по глава III, който е бил определен за съответната инсталация през дадената година съгласно съответния раздел от таблицата за националния план за разпределение на квоти.
2. В случаите, при които така е предвидено по отношение на дадена инсталация в националния план на разпределение на квоти на дадена държава-членка, националният администратор може да прехвърля този дял всяка година на по-късна дата.
3. Ако на дадена инсталация са разпределени допълнителни квоти по глава III в таблицата за националния план за разпределение в резултат на корекции в съответствие с член 37, националният администратор следва да прехвърли от националната партида за квоти към съответната отворена партида за квоти на оператор допълнително разпределените квоти по глава III за настоящата година, когато получи указания да извърши това от компетентния орган.
Член 41
Разпределение на квоти по глава II
1. След включването в ДОЕС на таблицата за разпределение на квоти за авиационни емисии в ЕС, до 28 февруари 2012 г. националният администратор следва да създаде количество квоти по глава II по всяка открита партида за квоти на оператор на летателни апарати, което да е равно на разпределеното количество, посочено в таблицата за разпределение на квоти за авиационни емисии в ЕС за титуляря на тази партида за тази година.
2. Регистърът на ЕС определя на всяка квота уникален идентификационен код при създаването ѝ в съответствие с параграф 1.
3. Ако на титуляр на партида са разпределени допълнителни квоти по глава II в таблицата за разпределение на квоти за авиационни емисии в ЕС в резултат на корекции в съответствие с член 38, националният администратор, когато получи указания от компетентния орган, следва да създаде допълнително количество разпределени квоти по глава II по всяка открита партида за квоти на оператор на летателни апарати, което да е равно на допълнително разпределеното количество, посочено в таблицата за разпределение на квоти за авиационни емисии в ЕС за титуляря на тази партида за текущата година.
4. Когато партида за квоти на оператор на летателни апарати, която не е активна, не получи квоти по параграф 1, тези квоти не се създават в партидата, ако впоследствие нейният статус бъде сменен на статус на открита партида.
Член 42
Разпределение на квоти по глава III вследствие на продажбата им от държава-членка
През периода 2008-2012 г. след продажба от държава-членка на квоти по глава III за периода 2008-2012 г. националният администратор, ако е получил указания от компетентния орган да направи това, следва да прехвърли количество квоти по глава III от националната партида за квоти в партида за квоти, посочена от компетентния орган.
РАЗДЕЛ 2
Прехвърляния на квоти и единици по Протокола от Киото
Член 43
Прехвърляния на квоти от титуляр на партида
По искане на титуляр на партида регистърът на ЕС ще извършва всякакво прехвърляне на квоти, налични в партидата на този титуляр в регистъра на ЕС, към всяка друга партида в регистъра на ЕС, освен ако това прехвърляне е възпрепятствано от статуса на иницииращата партида или типа на квотите, които може да се съхраняват в придобиващата партида в съответствие с член 8, параграф 3.
Член 44
Прехвърляния на единици по Протокола от Киото от титуляр на партида
При искане на титуляр на партида регистърът на ЕС ще извършва всякакво прехвърляне на единици по Протокола от Киото, налични по партида на регистър на ЕС, към партида в регистъра на ЕС или в регистър по ПК, освен ако такова прехвърляне не е възпрепятствано от статуса на иницииращата партида или от вида на единиците по Протокола от Киото, които може да се съхраняват в придобиващата партида в съответствие с член 8, параграф 3.
Член 45
Минимална наличност на квоти по глава III в регистъра на ЕС по партиди за квоти, администрирани от една и съща държава-членка
1. Ако предложено прехвърляне на квоти от даден титуляр на партида в съответствие с член 43 би довело до спадане на общото количество квоти по глава III за периода 2008-2012 г., съхранявани във всички администрирани от националния администратор на дадена държава-членка партиди в регистъра на ЕС, под количеството единици по Протокола от Киото, изисквано да се съдържа в регистъра по ПК на тази държава-членка по силата на Решение 11/CMP.1 като резерв за периода на задължение, минус количеството единици по Протокола от Киото, съдържащи се в текущия момент в регистъра по ПК на тази държава-членка извън партидата за депозиране на ПЕЕ в рамките на СТЕ и в партидата на анулираните квоти, ДОЕС следва да отхвърли предложеното прехвърляне.
2. Ако предложено прехвърляне на квоти от титуляр на партида в съответствие с член 43 би довело до спадане на общото количество квоти по глава III за периода 2008-2012 г., съдържащи се във всички администрирани от националните администратори партиди на първите петнадесет държави-членки в регистъра на ЕС, под количеството единици по Протокола от Киото, което се изисква да се съдържа в регистрите по ПК на тези държави-членки по силата на Решение 11/CMP.1 като резерв на Европейския съюз за периода на поети задължения, минус количеството единици по Протокола от Киото, съдържащи се в текущия момент в регистрите на тези държави-членки извън партидите за депозиране на ПЕЕ в рамките на СТЕ и в партидите на анулираните квоти, ДОЕС следва да отхвърли предложеното прехвърляне.
РАЗДЕЛ 3
Предаване на квоти, ЕРЕ и СЕР
Член 46
Предаване (surrender) на квоти
1. Операторът или операторът на летателни апарати предава квоти за периода 2008-2012 г., като предложи на регистъра на ЕС:
а)
да премести определен брой квоти за периода 2008-2012 г. от съответната партида за квоти на оператор или партида за квоти на оператор на летателни апарати в партидата на анулираните квоти на ЕС;
б)
да впише броя и вида на прехвърлените квоти като предадени при отчитане на емисиите на инсталацията на оператора или на емисиите на оператора на летателни апарати през съответния текущ период.
2. Квоти по глава II могат да бъдат предавани само от оператори на летателни апарати.
3. Квота, която вече е била предадена, не може да бъде предавана отново.
Член 47
Предаване на квоти по указание на компетентния орган
При получаване на указания за това от компетентния орган националният администратор следва да предаде част или всички дялове от общото количество издадени квоти, които са били разпределени на инсталация или оператор на летателни апарати за конкретна година, чрез вписване на броя на предадените квоти за тази инсталация или оператор на летателни апарати за съответния текущ период.
Член 48
Предаване на СЕР и ЕРЕ
1. Предаването на СЕР и ЕРЕ от оператор в съответствие с член 11а от Директива 2003/87/ЕО се извършва, като операторът предложи на регистъра на ЕС:
а)
да премести определен брой СЕР или ЕРЕ за периода 2008-2012 г. от съответната партида за квоти на оператор в:
i)
партида за квоти на страна по ПК на администриращата държава-членка в случая на партиди, администрирани от държави-членки с регистър по ПК;
ii)
партидата за анулирани квоти в регистъра на ЕС в случая на партиди, администрирани от държави-членки без регистър по ПК;
б)
да впише броя на прехвърлените СЕР и ЕРЕ като предадени за отчитане на емисиите на инсталацията на оператора за съответния текущ период.
2. Предаването на ЕРЕ и СЕР от оператор на летателни апарати в съответствие с член 11а от Директива 2003/87/ЕО се извършва, като операторът на летателни апарати предложи на регистъра на ЕС:
а)
да премести определен брой СЕР или ЕРЕ за периода 2008-2012 г. от съответната партида за квоти на оператор на летателни апарати в партидата на заделеното в резерв количество квоти, предадени от оператори на летателни апарати в регистъра на ЕС;
б)
да регистрира броя на прехвърлените СЕР и ЕРЕ като предадени за отчитане на емисиите на оператора на летателни апарати в рамките на съответния текущ период.
3. Регистърът на ЕС позволява предаване на СЕР и ЕРЕ само в рамките на:
а)
максималното количество, определено от националния администратор на партида за квоти на оператор, що се отнася до операторите;
б)
за 2012 г. - до 15 от броя на квотите, изискуеми за предаване съгласно член 12, параграф 2а от Директива 2003/87/ЕО, що се отнася до оператори на летателни апарати.
4. Регистърът на ЕС следва да отхвърля всяко искане за предаване на СЕР и ЕРЕ, което би надхвърлило максималното количество СЕР и ЕРЕ, което може да бъде предадено от операторите на държава-членка в съответствие с националния план за разпределение на държавата-членка.
5. Регистърът на ЕС следва да отхвърля всяко искане за предаване на СЕР или ЕРЕ, които са забранени за използване в СТЕ в съответствие с член 11a от Директива 2003/87/ЕО.
6. СЕР или ЕРЕ, която вече е била предадена, не може да бъде отново предавана, нито прехвърляна в партида за квоти на оператор или лице в СТЕ на ЕС.
7. Регистърът на ЕС следва да разполага с автоматизирани процеси, които гарантират, че титулярите на партиди не могат да предават единици в неправилни партиди съгласно членове 46 и 48.
РАЗДЕЛ 4
Анулиране на квоти и заличаване на единици по Протокола от Киото
Член 49
Анулиране на квоти
1. Регистърът на ЕС следва да изпълнява всички заявки на титуляри на партиди по член 12, параграф 4 от Директива 2003/87/ЕО за анулиране на квоти, налични по партиди на титулярите на партидите, като:
а)
прехвърля определен брой квоти от съответната партида в партидата на анулираните квоти на ЕС; и
б)
вписва броя на прехвърлените квоти като анулирани за текущата година.
2. Анулирани квоти не могат да бъдат вписвани като предадени за отчитане на каквито и да е емисии.
3. Регистърът на ЕС следва да отхвърля искане за анулиране на квоти, ако то е инициирано от партида, администрирана от държава-членка, която няма регистър по ПК, и ако то би довело до минимално депозирано количество, изчислено за тази държава-членка в съответствие с член 52, което е по-малко от транзитното количество (gateway quantity), изчислено за тази държава-членка в съответствие с член 53.
Член 50
Заличаване на единици по Протокола от Киото
Регистърът на ЕС следва да изпълнява всички заявки на титуляр на партида по член 12, параграф 4 от Директива 2003/87/ЕО за заличаване на единици по Протокола от Киото, налични по партиди на титуляря на партидата, като прехвърля определен тип и брой единици по ПК от съответната партида в партидата на анулираните единици на регистъра по ПК на администратора на партидата.
РАЗДЕЛ 5
Отмяна на операции
Член 51
Отмяна на финализирани процеси, стартирани по погрешка
1. Ако титуляр на партида или администратор на регистъра, който действа от името на титуляря на партидата, неволно или по погрешка стартира една от операциите, изброени в параграф 2, титулярят на партидата може да предложи на администратора на неговата партида да извърши отмяна на цялата операция чрез писмено искане. Искането следва да бъде надлежно подписано от упълномощения(те) представител(и) на титуляря на партидата, който(ито) е/са оторизиран(и) да стартира(т) вида операция, която ще бъде отменена, и се обявява в рамките на пет работни дни от финализирането на процеса. В искането следва да се съдържа заявление, че операцията е била стартирана неволно или по погрешка.
2. Титулярите на партиди могат да предложат отмяната на следните операции:
а)
разпределение на квоти по глава III;
б)
разпределение на квоти по глава II;
в)
предаване на квоти;
г)
предаване на СЕР и ЕРЕ;
д)
анулиране на квоти;
е)
заличаване на единици по Протокола от Киото.
3. Ако администраторът на партидата установи, че искането отговаря на условията по параграф 1 и администраторът се съгласи с искането, той може да предложи отмяната на операцията в регистъра на ЕС.
4. Регистърът на ЕС следва да приеме предложението за отмяна, да блокира единиците, които ще бъдат прехвърлени чрез отмяната и да препрати предложението до централния администратор, при условие че са спазени всички от следните условия:
а)
операцията, която подлежи на отмяна, не е била завършена по-рано от 30 работни дни преди предложението на администратора на партидата в съответствие с параграф 3;
б)
отмяната на операция не води до неспазване на разпоредбите от страна на оператора за предходна година;
в)
партидата по предназначение на операцията, която трябва да бъде отменена, все още съдържа количеството единици от типа, участващ в операцията, която трябва да бъде отменена;
г)
операцията, която подлежи на отмяна, не е била последвана от намаляване в съответствие с член 52 на минималното депозирано количество след прехвърляне за целите на отчетността, направено на базата на операцията, която подлежи на отмяна;
д)
ако се отменя разпределение на квоти по глава III, условие за отмяната е то да е било извършено след датата на изтичане на разрешителното на инсталацията.
5. Централният администратор следва да одобри предложението в рамките на 10 работни дни. Когато операцията, която подлежи на отмяна, включва прехвърляния на единици по Протокола от Киото от един регистър по ПК до друг регистър по ПК, това одобрение се дава само ако администраторът на МДО се съгласи да отмени операцията в МДО.
6. Регистърът на ЕС може да изпълни отмяната с други единици от същия вид, които са по партидата на предназначената операция, която е отменена.
РАЗДЕЛ 6
Механизми за отчитане
Член 52
Минимално депозирано количество по партидата за депозиране на ПЕЕ в рамките на СТЕ
1. ДОЕС следва да записва минимално депозирано количество за всяка държава-членка. По отношение на държавите-членки с регистри по ПК, ДОЕС следва да предотвратява такива прехвърляния на единици по Протокола от Киото от техните партиди за депозиране на ПЕЕ в рамките на СТЕ, което би довело до наличности на единици по ПК по партиди за депозиране на ПЕЕ в рамките на СТЕ, които са под минималното депозирано количество. По отношение на държавите-членки без регистър по ПК, минималното депозирано количество е стойност, използвана в процеса на уравняване.
2. ДОЕС следва да добавя количество към минималното депозирано количество, след като издаването на квоти по глава III е станало в съответствие с член 39, в който случай добавката следва да бъде равна на количеството издадени квоти по глава III.
3. ДОЕС следва да приспада количество от минималното депозирано количество незабавно след:
а)
прехвърляне на квоти по глава III към партидата на анулираните квоти на ЕС, извършено в резултат на корекции в низходяща посока на квоти по глава III след разпределението им в съответствие с член 37, параграф 3, където приспадането е равно на прехвърленото количество квоти по глава III;
б)
заделяне на резерв от единици по Протокола от Киото срещу предавания на квоти по глава III от оператори на летателни апарати в съответствие с член 54, където приспадането е равно на заделеното количество;
в)
извършено заличаване на единици по Протокола от Киото срещу анулиране на квоти по глава III в съответствие с член 55, параграф 1, където приспадането е равно на заличеното количество;
г)
извършено анулиране на квоти съгласно посоченото в член 55, параграф 2, при което приспадането следва да е равно на анулираното количество.
4. Централният администратор следва да извършва приспадане на количество от минималното депозирано количество, вписано в ДОЕС след извършването на уравнителните операции в съответствие с член 56. Приспадането следва да е равно на общото количество квоти по глава III, предадени от партиди на потребители, които се администрират от националния администратор на държавата-членка за периода 2008-2012 г., плюс уравнителната стойност, изчислена в съответствие с член 56, параграф 3.
Член 53
Транзитно количество и транзитна депозитна партида
1. ДОЕС следва да записва транзитно количество (gateway quantity) за всяка държава-членка без регистър по ПК.
2. ДОЕС следва да добавя количество към транзитното количество, след като е направено прехвърляне на квоти по глава III от партида на потребител, администрирана от държава-членка без регистър по ПК, в партида на потребител, администрирана от друга държава-членка, като добавеното количество следва да е равно на прехвърленото количество квоти по глава III.
3. ДОЕС следва да приспада количество от транзитното количество, след като е направено прехвърляне на квоти по глава III от партида на потребител, администрирана от държава-членка, към партида на потребител, администрирана от държава-членка без регистър по ПК, като приспадането следва да е равно на количеството прехвърлени квоти по глава III.
4. ДОЕС следва да не позволява прехвърляния на квоти по глава III от партиди, администрирани от държава-членка без регистър по ПК, което би довело до транзитно количество, което е по-високо от количеството единици по Протокола от Киото, които са налични в транзитната депозитна партида на тази държава-членка.
5. До по-късната от следните две дати: 1 юли 2013 г. или датата на финализиране на уравняването, посочено в член 56, ДОЕС следва да не позволява прехвърляния на единици по Протокола от Киото от транзитната депозитна партида на отделна държава-членка без регистър по ПК, което би довело до наличности по транзитната депозитна партида на държавата-членка, които са по-ниски от транзитното количество.
6. След по-късната от следните две дати: 1 юли 2013 г. или датата на финализиране на уравняването, посочено в член 56, централният администратор следва да нулира транзитното количество и да изпразни транзитната депозитна партида чрез прехвърляния, извършени по следния приоритетен ред:
а)
прехвърляния в съответствие с член 54, параграф 2;
б)
прехвърляния в партидата за депозиране на ПЕЕ в рамките на СТЕ на държавата-членка, обслужвани от транзитната депозитна партида, до количеството, което е необходимо, за да се гарантира формирането на резерв от всички квоти по глава III в съответствие с член 57;
в)
прехвърляния в партидата за квоти на членуваща в Европейския съюз страна по ПК до количеството на които и да било предишни прехвърляния от тази партида към транзитната депозитна партида;
г)
прехвърляния към партидата за квоти на страна по ПК на държавата-членка, обслужвани от транзитната депозитна партида.
Член 54
Заделяне на резерв от ПЕЕ срещу предавания на квоти по глава III от оператори на летателни апарати
1. До 5 май 2013 г. и до същата дата на всяка следваща година администраторите на регистри по ПК на държави-членки с регистри по ПК следва да прехвърлят към партидата на заделени в резерв квоти, предавани от оператори на летателни апарати в регистъра на ЕС, количество ПЕЕ, което е равно на количеството квоти по глава III, предадени за текущия период на поети задължения от оператори на летателни апарати съгласно член 46, между 1 май на предшестващата година и 30 април на текущата година.
2. До по-късната от следните две дати: 1 юли 2013 г. или, когато бъде завършен процесът на уравняване в член 56, централният администратор следва да прехвърли от транзитната депозитна партида на държава-членка без регистър по ПК към партидата за заделено в резерв количество квоти, предадени от оператори на летателни апарати в регистъра на ЕС, количество единици по Протокола от Киото, което е равно на по-малкото от следните количества:
а)
общото количество квоти по глава III, предадени от партиди за квоти на оператор на летателни апарати, администрирани от тази държава-членка без регистър по ПК;
б)
общото количество единици, налични по транзитната партида.
Член 55
Заличаване на единици по Протокола от Киото срещу анулиране на квоти по глава III
1. До 5 май 2013 г. и до същата дата на всяка следваща година всеки администратор на регистър по ПК следва да прехвърля количество ПЕЕ, ЕРЕ или СЕР, но не дСЕР или вСЕР, в партида на анулираните квоти в регистъра на ЕС. Прехвърленото количество следва да е равно на количеството квоти по глава III, анулирани в съответствие с член 49 от партиди на потребители, администрирани от тяхната държава-членка, между 1 май на предшестващата година и 30 април на текущата година.
2. Чрез дерогация от параграф 1 администраторът на регистър не е задължен да прехвърля в партида на анулираните квоти в регистъра на ЕС количества ПЕЕ, ЕРЕ или СЕР, равни на анулираните, когато анулирането отговаря на едно от следните условия:
а)
анулирането е извършено в партида, администрирана от държава-членка, която няма регистър по ПК;
б)
анулирането е извършено след 30 април на годината, следваща последната година на съответния период.
Член 56
Уравняване на прехвърляния на квоти
1. След края на периода 2008-2012 г. следва да се прилагат разпоредбите в параграфи 2-4, за да се гарантира, че прехвърлянията на квоти по глава III между партиди, администрирани от национални администратори на различни държави-членки, са последвани от прехвърляния между регистри по ПК на същите количества единици по Протокола от Киото.
2. На по-късната от следните две дати: първия работен ден след 1 юни 2013 г. или деня след финализирането на всички промени по минималните депозитни количества, отнасящи се до корекции на квоти в низходяща посока, посочени в член 52, параграф 3, буква a), централният администратор следва да изчисли уравнителна стойност за всяка държава-членка и да уведоми за резултата националните администратори.
3. В случай на държави-членки с регистър по ПК уравнителната стойност следва да бъде равна на:
а)
минималното депозитно количество на 1 юни; минус
б)
общото количество квоти по глава III, предадени от оператори, администрирани от националния администратор на държавата-членка за периода 2008-2012 г.
4. В случай на държави-членки без регистър по ПК уравнителната стойност следва да бъде равна на транзитното количество, изчислено в съответствие с член 53 на 1 юни 2013 г.
5. В рамките на пет работни дни от уведомлението, посочено в параграф 2, всеки администратор на регистър по ПК, чиято държава-членка има положителна уравнителна стойност, следва да прехвърли количество ПЕЕ, което е равно на уравнителната стойност на централна уравняваща партида по СТЕ в регистъра на ЕС. По отношение на държавите-членки без регистър по ПК това прехвърляне се извършва от централния администратор от транзитната депозитна партида на държавата-членка без регистър по ПК.
6. В рамките на пет работни дни след финализирането на прехвърлянията, посочени в параграф 5, централният администратор следва да прехвърли количество ПЕЕ от централната уравняваща партида по СТЕ в регистъра на ЕС към партидата за квоти на страна по ПК в регистъра по ПК на всяка държава-членка с отрицателна уравнителна стойност, чиято абсолютна стойност е равна на тази на положителното число, изразяващо прехвърленото количество ПЕЕ. В случай на държави-членки без регистър по ПК това количество следва да бъде прехвърлено към транзитната депозитна партида.
Член 57
Формиране на резерв от квоти между периодите
В рамките на 10 работни дни от финализирането на уравнителните операции, посочени в член 56, регистърът на ЕС следва да заличи квотите по глава III и квотите по глава II, валидни за периода 2008-2012 г., налични по партиди на потребители в регистъра на ЕС, и да издаде същото количество квоти по глава III, валидни за периода 2013-2020 г., по същите партиди.
Член 58
Изтегляне на ПЕЕ, ЕРЕ или СЕР срещу емисиите от вътрешни летателни апарати на оператори на летателни апарати
1. До 30 септември на годината след годината на влизане в сила на настоящия регламент централният администратор следва да прехвърли количество единици по ПК от партидата в регистъра на ЕС за заделен резерв за предавани квоти от оператори на летателни апарати в партидата за квоти на всяка държава-членка, което да е равно на тези верифицирани емисии от оператори на летателни апарати, които са включени в националната инвентаризация по РКООНИК на тази държава-членка за посочената година. Така прехвърлените количества следва да се състоят от ПЕЕ, доколкото това е възможно. Ако ПЕЕ в партидата на заделеното в резерв количество квоти за предаване от оператори на летателни апарати не са достатъчни за извършване на всички прехвърляния, централният администратор следва да прехвърля с предимство ПЕЕ на тези държави-членки, чиито вътрешни авиационни емисии са по-ниски от размера на количеството ПЕЕ, които те са прехвърлили по партидата на заделеното в резерв количество квоти за предаване от оператори на летателни апарати в съответствие с член 54, параграф 1.
2. Ако наличностите на партидата за заделен резерв за предаване от оператори на летателни апарати не са достатъчни за извършване на прехвърлянето, посочено в параграф 1, всички количества, необходими за прехвърлянето, следва да се намалят, като се умножат по коефициент, равен на частното на общото количество единици, налични по партидата за заделен резерв за предаване от оператори на летателни апарати и общото количество единици, необходими за прехвърлянето.
ГЛАВА VII
ТЕХНИЧЕСКИ ИЗИСКВАНИЯ НА СИСТЕМАТА ОТ РЕГИСТРИ
РАЗДЕЛ 1
Достъпност
Член 59
Достъпност и надеждност на регистъра на ЕС и ДОЕС
1. ДОЕС следва да отговаря на всяко съобщение от всеки регистър в рамките на 24 часа от получаването му.
2. Централният администратор следва да предприема всички целесъобразни мерки, за да осигури:
а)
достъп до регистъра на ЕС за титулярите на партиди по 24 часа на ден, 7 дни в седмицата;
б)
поддържане на линиите за връзки, посочени в член 5, параграфи 1 и 2, между регистъра на ЕС и ДОЕС - те следва да се поддържат 24 часа на ден, 7 дни в седмицата;
в)
наличие на резервен хардуер и софтуер, необходим в случай на повреда в действието на оригиналния хардуер и софтуер;
г)
бързи отговори от страна на регистъра на ЕС и ДОЕС на искания от страна на титулярите на партидите.
3. Централният администратор следва да осигури наличие в регистъра на ЕС и ДОЕС на надеждни системи и процедури за защита на всички данни и за незабавно възстановяване на всички данни и операции в случай на злополука.
4. Централният администратор следва да свежда до минимум прекъсванията в работата на регистъра и ДОЕС.
Член 60
Служби за помощ
1. Националните администратори следва да осигуряват помощ и съдействие на титулярите на партиди в регистъра на ЕС, които се администрират от тях, чрез национални служби за помощ (national helpdesks).
2. Централният администратор следва да оказва съдействие на националните администратори чрез Централна служба за помощ с цел подпомагането им при оказването на помощ в съответствие с параграф 1.
РАЗДЕЛ 2
Сигурност и удостоверяване на автентичността
Член 61
Автентификация на регистрите и на ДОЕС
1. Идентичността на регистъра на ЕС се удостоверява пред ДОЕС с цифрови сертификати и потребителски имена и пароли, както е посочено в спецификациите за обмен на данни и техническите спецификации, предвидени в член 71.
2. Държавите-членки и ЕС следва да използват цифровите сертификати, издадени от секретариата на РКООНИК или от определена от него организация, за удостоверяване на автентичността на техните регистри пред МДО с цел установяване на посочената в член 5 линия за връзка.
Член 62
Достъп до партиди в регистъра на ЕС
1. Титулярите на партидата следва да могат да имат достъп до своите партиди в регистъра на ЕС чрез защитената част на регистъра на ЕС. Централният администратор следва да осигурява достъп до защитената част на уебсайта на регистъра на ЕС чрез интернет. Уебсайтът на регистъра на ЕС следва да бъде достъпен на всички езици на Европейския съюз.
2. Централният администратор следва да осигури, че партидите в регистъра на ЕС, когато е осигурен достъп през платформи за търговия в съответствие с член 19, параграф 3 и единият упълномощен представител е също упълномощеният представител на партидата за квоти на платформата за търговия, са достъпни за платформата за търговия, оперирана от титуляря на тази партида за квоти на платформата за търговия.
3. Съобщенията между упълномощени представители или платформи за търговия и защитената част на регистър на ЕС следва да бъдат кодирани в съответствие с изискванията за сигурност, посочени в спецификациите за обмен на данни и техническите спецификации, предвидени в член 71.
4. Централният администратор следва да предприема всички необходими мерки, за да предотврати неразрешен достъп до защитената част на регистъра на ЕС.
5. Ако сигурността на данните за самоличност на упълномощен представител или допълнителен упълномощен представител е била нарушена, упълномощеният представител или допълнителният упълномощен представител следва незабавно да информира за това администратора на партидата и да отправи искане за замяна.
Член 63
Автентификация и оторизиране на упълномощени представители в регистъра на ЕС
1. Регистърът на ЕС издава на всеки упълномощен представител и допълнителен упълномощен представител потребителско име и парола за удостоверяване на тяхната самоличност за целите на достъпа до регистъра.
2. Упълномощеният представител или допълнителният упълномощен представител има достъп само до онези партиди от регистъра на ЕС, за които има право на достъп, и може да отправя искания за стартиране на процеси, за които има разрешение съгласно член 19. Този достъп или искане се извършва чрез защитена зона от уебсайта на регистъра на ЕС.
3. В допълнение към потребителското име и паролата, посочени в параграф 1, националните администратори следва да осигуряват допълнително удостоверяване на самоличността за всички партиди, администрирани от тях. Видовете механизми за допълнително удостоверяване на самоличността, които могат да бъдат използвани за достъп до регистъра на ЕС, са формулирани в спецификациите за обмен на данни и техническите спецификации, предвидени в член 71.
4. Администраторът на партида може да приема, че потребител, чиято самоличност е била успешно удостоверена от регистъра на ЕС, е упълномощеният представител или допълнителният упълномощен представител, регистриран по предоставените данни за самоличност, освен ако упълномощеният представител или допълнителният упълномощен представител информира администратора на партидата, че сигурността на неговите данни за самоличност е нарушена и отправи искане за замяна.
Член 64
Прекъсване на целия достъп на упълномощени представители поради нарушаване на сигурността
1. Централният администратор може да прекъсне достъпа до регистъра на ЕС или ДОЕС, ако има нарушаване на сигурността на регистъра на ЕС или на ДОЕС, което застрашава достоверността на системата от регистри, включително резервните съоръжения, посочени в член 59.
2. Администраторът на регистър по ПК може да прекъсне достъпа на всички потребители до неговия регистър по ПК, ако има нарушаване на сигурността на регистъра по ПК, което застрашава достоверността на системата от регистри, включително резервните съоръжения, посочени в член 59.
3. В случай на нарушаване на сигурността, което може да доведе до прекъсване на достъпа, администраторът, който узнае за нарушаването, следва незабавно да информира централния администратор за всички възможни рискове за други части на системата от регистри. След това централният администратор следва да информира всички други администратори.
4. Ако администратор узнае за ситуация, която изисква прекъсване на целия достъп до неговата система, той следва да информира централния администратор и титулярите на партиди, като използва такова предварително известие за прекъсването, каквото е възможно. След това централният администратор следва да информира всички други администратори възможно най-бързо.
5. Известието, посочено в параграф 3, включва вероятната продължителност на прекъсването на достъпа и се обявява ясно в публичната част на уебсайта на регистъра по ПК или в публичната част на уебсайта на ДОЕС.
Член 65
Прекъсване на процесите
1. Комисията може да даде указания на централния администратор временно да прекъсне приемането от ДОЕС на някои или на всички процеси, произлизащи от регистър по ПК, ако този регистър не се обслужва и поддържа в съответствие с разпоредбите на настоящия регламент, и незабавно известява за това администратора на регистъра по ПК.
2. Комисията може да даде указания на централния администратор временно да прекъсне приемането от ДОЕС на някои или на всички процеси, произлизащи от регистъра на ЕС, ако той не се обслужва и поддържа в съответствие с разпоредбите на настоящия регламент, и незабавно известява за това националните администратори.
3. Администраторът на регистър по ПК може да поиска от централния администратор временно да прекъсне прехвърлянето на всички или на някои процеси към неговия регистър по ПК за целите на поддръжката на неговия регистър по ПК.
4. Централният администратор може временно да прекъсне инициирането или приемането на някои или на всички процеси в регистъра на ЕС за целите на извършване на планирана профилактика на регистъра на ЕС.
5. Администраторът на регистър по ПК може да поиска от централния администратор да възобнови процеси, прекъснати в съответствие с параграф 1, ако прецени, че проблемните въпроси, които са довели до прекъсването, са решени. Централният администратор информира администратора на регистър за своето решение възможно най-бързо.
РАЗДЕЛ 3
Автоматизирана проверка, записване и финализиране на процеси
Член 66
Автоматизирана проверка на процеси
1. Всички процеси трябва да съответстват на общите информационно-технологични изисквания по отношение на електронните съобщения, които осигуряват успешното четене, проверка и записване на процес чрез регистъра на ЕС. Всички процеси трябва да съответстват на свързаните с процесите специфични изисквания, посочени в глави от IV до VI от настоящия регламент.
2. ДОЕС извършва автоматизирани проверки на всички процеси за откриване на нередности, наричани наричан по-долу „несъответствия“, състоящи се в това, че предложеният процес не съответства на изискванията, посочени в Директива 2003/87/ЕО и настоящия регламент.
Член 67
Установяване на несъответствия
1. При процеси, изпълнявани посредством пряката линия за връзка между регистъра на ЕС и ДОЕС, посочена в член 5, параграф 2, ДОЕС следва да прекрати всеки процес, за който установи несъответствия в резултат на извършването на автоматизираните проверки, посочени в член 66, параграф 2, и да информира за това регистъра на ЕС и администраторите на партидите, участващи в прекратената операция, като им връща автоматизиран контролен код за отговор. Регистърът на ЕС следва да информира незабавно съответните титуляри на партиди, че процесът е бил прекратен.
2. При операции, изпълнявани чрез МДО, посочени в член 5, параграф 1, МДО прекратява процесите в случаите, когато са открити несъответствия от страна на МДО или ДОЕС в резултат на автоматизираните проверки, посочени в член 66, параграф 2. След прекратяването от страна на МДО ДОЕС също прекратява операцията. МДО информира администраторите на регистри за прекъсването на операцията чрез връщане на автоматизиран контролен код за отговор. Ако един от участващите регистри е регистърът на ЕС, регистърът на ЕС информира също и администратора на партиди в регистъра на ЕС, участващ в прекратената операция, посредством връщане на автоматизиран контролен код за отговор. Регистърът на ЕС незабавно информира съответните титуляри на партиди, че процесът е бил прекратен.
Член 68
Установяване на несъответствия от регистрите
1. Регистърът на ЕС и всеки друг регистър по ПК следва да съдържат контролни кодове за вход и контролни кодове за отговор, за да се осигури правилното тълкуване на информацията, която се обменя по време на всеки процес. Контролните кодове следва да съответстват на тези, които се съдържат в спецификациите за обмен на данни и техническите спецификации, предвидени в член 71.
2. Преди и по време на изпълнението на всички процеси регистърът на ЕС следва да извършва подходящи автоматизирани проверки, за да се осигури установяване на несъответствията и прекратяване на неправилните процеси преди извършване на автоматизирани проверки от ДОЕС.
Член 69
Съгласуване на данни - откриване на различия от ДОЕС
1. ДОЕС следва редовно да инициира съгласуване на данните, за да осигури, че записите по партиди, наличностите на единици по Протокола от Киото и квотите в ДОЕС съответстват на записите за тези наличности в регистъра на ЕС. За тази цел ДОЕС записва всички процеси.
2. МДО следва редовно да инициира съгласуване на данните, за да осигури, че записите на МДО по отношение на наличностите на единици по Протокола от Киото съответстват на записите на тези наличности в регистъра на ЕС и всеки друг регистър по ПК.
3. Ако по време на процеса на съгласуване на данните, посочен в параграф 1, бъде установена нередност от страна на ДОЕС, наричана по-долу „различие“, поради което информацията относно партиди, наличности на единици по ПК и квоти, предоставени от регистъра на ЕС като част от редовния процес на съгласуване на данни, се различава от информацията, съдържаща се в ДОЕС, ДОЕС следва да осигури, че с никоя от партидите, квотите или единиците по Протокола от Киото, които са предмет на различието, не може да бъдат извършвани никакви последващи процеси. ДОЕС следва незабавно да информира централния администратор и администраторите на съответните партиди за всяко различие.
Член 70
Финализиране на процеси
1. Всички операции, съобщени на МДО в съответствие с член 5, параграф 1, са окончателни, когато МДО уведоми ДОЕС, че е финализирал процеса.
2. Всички операции и други процеси, съобщени на ДОЕС в съответствие с член 5, параграф 3, са окончателни, когато ДОЕС уведоми регистъра на ЕС, че е финализирал процесите.
3. Процесът на съгласуване на данни, посочен в член 69, параграф 1, се счита за финализиран, когато всички различия между информацията, съдържаща се в регистъра на ЕС, и информацията, съдържаща се в ДОЕС, за конкретен час и дата бъдат отстранени и процесът на съгласуване на данни за този регистър бъде успешно възобновен и завършен.
РАЗДЕЛ 4
Спецификации и управление на промените
Член 71
Спецификации за обмен на данни и технически спецификации
Въз основа на становище на Комитета по изменение на климата съгласно член 3 от Решение 1999/468/ЕО на Съвета (14) Комисията приема спецификациите за обмен на данни и техническите спецификации, необходими за обмена на данни между регистрите и дневниците на операциите, включително идентификационните кодове, кодовете за автоматизираните проверки и отговор, както и процедурите по изпитване и изискванията за сигурност, необходими за стартирането на обмена на данни. Спецификациите за обмен на данни и техническите спецификации следва да съответстват на експлоатационните и техническите спецификации за стандартите за обмен на данни, предназначени за системите от регистри по Протокола от Киото, разработени съгласно Решение 12/CMP.1.
Член 72
Управление на промените
Ако се изисква въвеждането на нова версия или издание на регистър по ПК, включително регистъра на ЕС, този регистър следва да изпълни успешно процедурите по изпитване, описани в спецификациите за обмен на данни и техническите спецификации, предвидени в член 71, преди установяването и активирането на линия за връзка между новата версия или издание на съответния регистър и ДОЕС или МДО.
ГЛАВА VIII
ЗАПИСИ, ОТЧЕТИ, ПОВЕРИТЕЛНОСТ И ТАКСИ
Член 73
Записи
1. Регистърът на ЕС и всеки друг регистър по ПК следва да съхраняват записите, свързани с всички процеси и титуляри на партиди, за срок от 15 години или до решаването на всички свързани с тях въпроси по прилагането, което от двете събития настъпи по-късно.
2. Националните администратори могат да осъществяват достъп, търсене за извличане на информация и експортиране по отношение на всички записи, съдържащи се в регистъра на ЕС, във връзка с партиди, които се администрират от тях.
3. Записите следва да се съхраняват в съответствие с изискванията за вписване на данни в регистъра, описани в спецификациите за обмен на данни и техническите спецификации, предвидени в член 71.
Член 74
Отчетност
1. Централният администратор следва да предоставя информацията, включена в списъка в приложение XIII, с периодичността и по отношение на получателите, посочени в приложение XIII, по прозрачен и организиран начин, чрез уебсайта на ДОЕС. Централният администратор не огласява допълнителната информация, съдържаща се в ДОЕС или в регистъра на ЕС, освен ако това не е позволено по силата на член 75.
2. Националните администратори могат също така да осигуряват достъп до частта от информацията, включена в списъка в приложение XIII, до която те имат достъп в съответствие с член 73, с честотата и на получателите, посочени в приложение XIII, по прозрачен и организиран начин, чрез публичнодостъпен уебсайт. Националните администратори следва да не огласяват допълнителна информация, съдържаща се в регистъра на ЕС, освен ако това не е позволено по силата на член 75.
3. Уебсайтът на ДОЕС следва да позволява на получателите на отчетите, изброени в приложение XIII, да осъществяват търсене за извличане на информация от тези отчети, като използват търсачки.
4. Администраторите на регистри по ПК следва да спазват изискванията за публикуване на информацията, отнасяща се до издаването на ЕРЕ, посочени в параграф 46 от приложението към Решение 13/CMP.1 на Конференцията на страните, явяваща се и среща на страните по Протокола от Киото, в рамките на една седмица след издаването.
5. Регистърът на ЕС и всеки регистър по ПК следва да отговарят на изискванията за публикуване на информацията, посочени в параграф 47, букви a), г), е) и л) от приложението към Решение 13/CMP.1 на Конференцията на страните, явяваща се и среща на страните по Протокола от Киото, на 1 януари на петата година след вписването на информацията.
6. Регистърът на ЕС и всеки регистър по ПК следва да отговарят на изискванията за публикуване на информацията, посочени в параграф 47, букви б), в), д) и ж)-к) от приложението към Решение 13/CMP.1 на Конференцията на страните, явяваща се и среща на страните по Протокола от Киото, на 1 януари на първата година след вписването на информацията.
Член 75
Поверителност
1. Цялата информация, включително наличностите по всички партиди и всички операции, съдържащи се в ДОЕС и регистъра на ЕС и във всички други регистри по ПК, се счита за поверителна за всяка цел, различна от прилагането на изискванията на настоящия регламент, Директива 2003/87/ЕО или национално законодателство.
2. Следните субекти могат да получават данни, които се съхраняват в регистъра на ЕС и ДОЕС:
а)
правоприлагащите и данъчните органи на държавата-членка;
б)
Европейската служба за борба с измамите на Европейската комисия;
в)
Европол;
г)
националните администратори на държавите-членки.
3. Данни могат да бъдат предоставяни на субектите, включени в списъка в параграф 2, при искане от тяхна страна, отправено към централния администратор или към национален администратор, ако тези искания са основателни и необходими за целите на разследването, разкриването и съдебното преследване на измами, за целите на данъчната администрация или правоприлагане или за разследването, разкриването и съдебното преследване на пране на пари, финансиране на тероризъм или тежко престъпление.
4. Всеки субект, който получава данни в съответствие с параграф 3, следва да гарантира, че получените данни се използват само за целите, посочени в искането в съответствие с параграф 3, и че до тях не е даден достъп, умишлено или случайно, на лица, които не участват в използването на данните по предназначение. Тази разпоредба не възпрепятства тези субекти да предоставят данните на други субекти, включени в списъка в параграф 2, ако това е необходимо за целите, посочени в искането, отправено по силата на параграф 3.
5. При поискване от тяхна страна централният администратор може да предостави достъп до данни от операции с осигурена анонимност на организациите, включени в списъка в параграф 2, за целите на търсенето на схеми със съмнителни сделки. Организациите с такъв достъп могат да уведомяват за схемите със съмнителни сделки други организации, включени в списъка в параграф 2.
6. Националните администратори следва чрез средства с висока степен на сигурност да предоставят на всички други национални администратори имената и самоличността на лицата, на които са отказали да открият партида в съответствие с член 13, параграф 3 или член 14, параграф 3 или на които са отказали назначаване като упълномощен представител или допълнителен упълномощен представител в съответствие с член 20, параграф 3.
7. Националните администратори може да решат да уведомяват националните правоприлагащи органи за всякакви операции, които включват брой единици над количеството, определено от националния администратор, и да съобщават за всяка партида, която участва в рамките на период от 24 часа в брой операции, който е над количеството, определено от националния администратор.
8. Титулярите на партидата могат да поискат в писмен вид от националния администратор да не се предоставят в публичния уебсайт на регистъра на ЕС някои или всички данни в редове от 2 до 12 от таблица VII-II в приложение VII.
9. Титулярите на партидата могат да поискат в писмен вид от националния администратор публичният уебсайт на регистъра на ЕС да не показва някои или всички данни в редове от 3 до 15 от таблица IX-I в приложение IX.
10. Нито ДОЕС, нито регистрите по ПК следва да изискват от титулярите на партиди да подават информация за цената на квоти или на единици по Протокола от Киото.
Член 76
Такси
1. Централният администратор не начислява каквито и да е такси на титулярите на партиди в регистъра на ЕС.
2. Националните администратори може да начисляват такси на титулярите на партиди, администрирани от тях.
3. Няма да бъдат начислявани такси за операциите, описани в глава VI.
4. Националните администратори уведомяват централния администратор за начислените такси и го уведомяват за всички промени в таксите в рамките на 10 работни дни. Централният администратор публикува информация за всички такси, за които е уведомен, на своя публичен уебсайт.
ГЛАВА X
ПРЕХОДНИ И ЗАКЛЮЧИТЕЛНИ РАЗПОРЕДБИ
Член 77
Миграция и разделяне
1. При прилагането на настоящия регламент се прилагат следните процеси на миграция:
а)
администраторите на регистри по ПК следва да преобразуват в ПЕЕ всички съдържащи се във всички партиди квоти, които са признати за ПЕЕ от МДО, чрез отстраняване на елемента на квотата от уникалния идентификационен код на единицата на всяка такава ПЕЕ, и следва да ги прехвърлят в партидата за депозиране на ПЕЕ в рамките на СТЕ в техния регистър по ПК;
б)
централният администратор следва:
i)
да създава в регистъра на ЕС количество квоти, непризнати от МДО като ПЕЕ, което да е равно на количеството, прехвърлено в съответствие с параграф 1, буква a);
ii)
да осигурява разполагаемост в регистъра на ЕС на набор от партиди, еквивалентен на набора, от който са били прехвърлени квоти в съответствие с параграф 1, буква a);
iii)
да прехвърля количество квоти, създадени в съответствие с подточка i), към партидите, посочени в подточка ii). Количеството квоти, прехвърлени към всяка такава партида, е равно на количеството, прехвърлено от еквивалентната партида в съответствие с параграф 1, буква a).
2. Администраторите на регистри по ПК и централният администратор следва да осигурят прехвърляне на съответните хронологични данни, отнасящи се до партидата, от регистрите на държавите-членки в регистъра на ЕС.
3. Процесът на миграция следва да се осъществява в съответствие с процедурите, определени в спецификациите за обмен на данни и техническите спецификации, посочени в член 71. В хода на процеса на миграция е възможно операция на системата от регистри да бъде прекъсната от централния администратор за период до 14 календарни дни.
Член 78
Изменения на Регламент (ЕО) № 2216/2004
Регламент (ЕО) № 2216/2004 се изменя, както следва:
1.
В член 6 се добавя следният параграф 4:
„4. Централният администратор може да създаде поверителна линия за връзка между НДОО и регистъра на присъединяваща се страна, за да се осигури връзка на тези регистри с независимия дневник на операциите на РКООНИК чрез НДОО и да се вписват данни за верифицирани емисии от оператори в НДОО. Тези регистри следва успешно да изпълнят всички процедури по изпитване и инициализиране, изисквани за регистри.“
2.
В член 10 параграф 2 се заменя със следните параграфи от 2 до 2д:
„2. Следните организации могат да получават данни, съхранявани в регистрите и НДОО:
а)
правоприлагащите и данъчните органи на държава-членка;
б)
Европейската служба за борба с измамите на Европейската комисия;
в)
Европол;
г)
администраторите на регистри на държавите-членки.
2a. Данни за операции могат да бъдат предоставяни на организациите, изброени в параграф 2, при искане от тяхна страна, отправено до централния администратор или до администратор на регистъра, ако тези искания са основателни и необходими за целите на разследването, разкриването и съдебното преследване на измами, за целите на данъчната администрация или правоприлагане, или за разследването, разкриването и съдебното преследване на пране на пари, финансиране на тероризъм или тежко престъпление.
2б. Всеки субект, получаващ данни в съответствие с параграф 2а, следва да гарантира, че получените данни се използват само за целите, посочени в искането в съответствие с параграф 2а, и че до тях не се предоставя достъп, умишлено или случайно, на лица, които не участват в използването на данните по предназначение. Тази разпоредба не изключва възможността тези организации да предоставят тези данни на разположение на други организации, включени в списъка в параграф 2, ако това е необходимо за целите, посочени в искането, отправено в съответствие с параграф 2а.
2в. При поискване от тяхна страна централният администратор може да предоставя достъп до данни от операции с осигурена анонимност на организациите, включени в списъка в параграф 2, за целите на търсенето на схеми със съмнителни сделки. Организациите с такъв достъп могат да уведомяват за схемите със съмнителни сделки други организации, включени в списъка в параграф 2.
2г. Администраторите на регистри следва, чрез средства с висока степен на сигурност, да предоставят на всички други администратори на регистри имената и самоличността на лицата, на които са отказали да открият партида или които са отказали да назначат като упълномощен представител или допълнителен упълномощен представител.
2д. Администраторите на регистри могат да решат да уведомяват националните правоприлагащи органи за всякакви операции, които включват брой единици над количеството, определено от администратора на регистъра, и да съобщават за всяка партида, която участва в брой операции в рамките на период от 24 часа, които са над количеството, определено от администратора на регистъра.“
3.
В член 11 се добавя следният параграф 6:
„6. Титулярят на партидата за квоти на лице, партида на верификатор или партида за квоти на оператор на летателни апарати не може да продава или да предава собствеността си върху своята партида на друго лице. Титулярят на партидата за квоти на оператор може да продаде или да се лиши от своята партида за квоти на оператор само заедно с инсталацията, свързана с партидата за квоти на оператор.“
4.
В член 19 параграф 2 се заменя със следния текст:
„2. В рамките на 10 дни от получаването на заявление в съответствие с параграф 1 администраторът на регистъра създава или партида за квоти на лице в своя регистър, в съответствие с процеса за създаване на партида, посочен в приложение VIII, или информира лицето, което иска откриването на партидата, че отказва да открие партидата.“
5.
В член 19 параграф 3 се заменя със следния текст:
„3. Кандидатът уведомява администратора на регистъра в срок от 10 дни за всички промени в информацията, предоставена на администратора на регистъра съгласно параграф 1. В рамките на 10 дни от получаването на такова уведомление администраторът на регистъра или актуализира данните на лицето в съответствие с процеса за актуализация на партиди, описан в приложение VIII, или отказва актуализиране и информира за това титуляря на партидата.“
6.
В член 19 се добавят следните параграфи 5 и 6:
„5. Ако администраторът на регистъра откаже откриването на партида или откаже актуализирането на информация, отнасяща се до партидата, лицето, което иска откриването на партидата, може да възрази срещу този отказ пред компетентния орган, който или дава указания на администратора на регистъра да открие партидата, или потвърждава отказа в мотивирано решение. Причина за отказа за откриване на партида може да бъде разследване на лицето, което иска откриването на партидата, за участие в измама, включваща квоти или единици по Протокола от Киото, пране на пари, финансиране на тероризъм или други тежки престъпления, за които партидата би могла да се използва като инструмент, или други причини, посочени в националното законодателство.
6. Администраторът на регистъра може да поиска лицата от ЕС, които искат откриването на партидата, да са постоянно пребиваващи или да са регистрирани в държавата-членка на регистъра.“
7.
Вмъква се следният член 21а:
„Член 21а
Закриване на партиди и отстраняване на упълномощен представител по инициатива на администратора
1. Ако ситуацията, която е породила прекъсването на достъпа до партидите съгласно член 67, не е решена в рамките на разумен период въпреки многократните уведомления, компетентният орган може да даде указания на администратора на регистъра да закрие тези партиди за квоти на лице, към които достъпът е прекъснат.
2. Титулярят на партидата може да възрази срещу закриването на неговата партида в съответствие с параграф 1 в рамките на 30 календарни дни пред компетентния орган, който или дава указания на администратора на регистъра да възобнови партидата, или потвърждава закриването с мотивирано решение.
3. Ако има положително салдо на квоти или единици по Протокола от Киото по дадена партида, която администраторът на регистъра следва да закрие след прекъсване в съответствие с член 67, параграф 1, администраторът на регистъра следва първо да поиска от титуляря на партидата да посочи друга партида, администрирана от същия администратор, към която да бъдат прехвърлени тези квоти или единици по Протокола от Киото. Ако титулярят на партидата не отговори на искането на администратора в рамките на 40 работни дни, администраторът може да прехвърли квотите или единиците по Протокола от Киото в неговата национална партида за квоти.
4. Ако има положително салдо на квоти или единици по Протокола от Киото по партида, която е била временно прекъсната в съответствие с член 67, параграф 1б, компетентният орган може да поиска в своите указания в съответствие с параграф 1 тези квоти или единици по Протокола от Киото да бъдат незабавно преместени в съответната национална партида за квоти и партидата за квоти на страна по ПК.“
8.
В член 23 се добавят следните параграфи 5-10:
„5. Упълномощените представители трябва да бъдат физически лица на възраст над 18 години. Всички упълномощени представители и допълнителни упълномощени представители на отделна партида трябва да бъдат различни лица, но едно и също лице може да бъде упълномощен представител или допълнителен упълномощен представител на повече от една партида. Администраторът на регистъра може да поиска поне един от упълномощените представители на партидите на оператори или на партидите на лица да бъде постоянно пребиваващ в държавата-членка на регистъра.
6. Титулярят на партидата предоставя информацията, изисквана от администратора на регистъра, когато назначава упълномощен представител или допълнителен упълномощен представител. Тази информация включва най-малко документите и информацията за идентифициране на назначеното лице, посочени в приложение IVа.
7. Администраторът на регистъра оценява получената информация и ако приеме, че е задоволителна, одобрява назначеното лице в рамките на 20 работни дни от получаване на информацията или информира лицето, което иска откриването на партидата, че отказва одобрението. В случаите когато оценката на назначеното лице изисква повече време, администраторът на регистъра може еднократно да удължи процеса на оценка до 20 допълнителни работни дни, като уведомява титуляря на партидата за удължаването.
8. Ако администраторът на регистъра откаже да одобри упълномощен представител или допълнителен упълномощен представител, лицето, което иска откриването на партидата, може да възрази срещу този отказ пред компетентния орган, който дава указания на регистровия администратор да извърши одобрението или потвърждава отказа в мотивирано решение. Причина за отказа за одобряване на партида може да бъде разследване на лицето, назначено за упълномощен представител или допълнителен упълномощен представител, за участие в измама, включваща квоти или единици по Протокола от Киото, пране на пари, финансиране на тероризъм или други тежки престъпления, за които партидата би могла да се използва като инструмент, или друга причина, посочена в националното законодателство.
9. Упълномощен представител или допълнителен упълномощен представител не може да прехвърля своя статут като такъв на друго лице.
10. Администраторът на регистъра може да отстрани упълномощен представител или допълнителен упълномощен представител, ако смята, че одобряването на упълномощения представител или допълнителния упълномощен представител е следвало да бъде отказано в съответствие с параграф 7, и по-специално ако открие, че документите и информацията за идентифициране, предоставени при назначаването, са били измамни или погрешни. Титулярят на партидата може да възрази срещу това отстраняване пред компетентния орган, който дава указания на регистровия администратор или да одобри отново упълномощения представител или допълнителния упълномощен представител, или потвърждава отстраняването му с мотивирано решение. Причина за отстраняването на упълномощения представител или допълнителния упълномощен представител може да бъде, че той или тя е осъден(а) за участие в измама, включваща партиди или единици по Протокола от Киото, пране на пари, финансиране на тероризъм или други тежки престъпления, за които партидата може да бъде инструмент, или други причини, посочени в националното законодателство.“
9.
В член 34а се вмъква следният параграф 2а:
„2a. Ако администратор на регистъра неволно или по погрешка е инициирал разпределение по силата на член 46, което е довело до разпределяне на квоти на инсталация, която вече не работи по времето на операцията на разпределянето, компетентният орган може да отправи до централния администратор искане да се намеси като оператор в системата с цел отмяна на операцията в рамките на крайните срокове, посочени в параграф 2.“
10.
Раздел 1 от глава V се заличава.
11.
Член 49, параграф 1, буква б) се заличава.
12.
Член 53 се изменя, както следва:
а)
втората алинея се заменя със следния текст:
„Администраторът на регистъра приема искания за предаване на СЕР и ЕРЕ само в рамките на процента за разпределение за всяка инсталация, определен съгласно законодателството на държавата-членка. НДОО отхвърля всяко искане за предаване на СЕР и ЕРЕ, което би надхвърлило максималното разрешено количество СЕР и ЕРЕ, което може да бъде предадено в държавата-членка, или което би довело до предаване на СЕР или ЕРЕ, които са забранени за предаване в съответствие с член 11а от Директива 2003/87/ЕО.“
б)
добавят се следните алинеи:
„СЕР или ЕРЕ, които вече са били предадени, не могат да бъдат предавани отново, нито да бъдат прехвърлени в партида за квоти на оператор или лице в СТЕ на ЕС.
Предадените СЕР и ЕРЕ могат само да бъдат прехвърляни в партида за изтеглени единици.“
13.
Член 54 се заличава.
14.
Член 58 се заличава.
15.
Раздел 7 от глава V се заличава.
16.
Член 62, параграф 2 се заличава.
17.
В член 67 се вмъкват следните параграфи 1а, 1б и 1в:
„1a. Администраторът може да прекъсне достъпа на упълномощени представители и допълнителни упълномощени представители за определена партида, когато е изпълнено едно от следните условия:
а)
титулярят на партидата е починал без законен наследник или е престанал да съществува като юридическо лице;
б)
титулярят на партидата не е заплатил своите такси; или
в)
титулярят на партидата е нарушил условията, приложими към партидата; или
г)
титулярят на партидата не се е съгласил с промени в условията;
д)
титулярят на партидата не е предоставил доказателство относно промените в информацията за партидата;
е)
титулярят на партидата не е поддържал изисквания минимален брой упълномощени представители за партидата;
ж)
титулярят на партидата не е спазил изискванията на държавата-членка да има упълномощен представител с постоянно пребиваване в държавата-членка на администратора на партидата;
з)
титулярят на партидата не е спазил изискването на държавата-членка титулярят на партидата да има постоянно пребиваване или регистрация в държавата-членка на администратора на партидата.
1б. Администраторът на регистъра може да прекъсне достъпа до партида за квоти на лице, ако счита, че нейното откриване е трябвало да бъде отказано на основание член 19, параграф 2. Титулярят на партидата може да възрази срещу прекъсването пред компетентния орган или съответния орган съгласно националното законодателство в рамките на 30 календарни дни, който или дава указания на администратора на регистъра да възобнови достъпа, или потвърждава прекъсването с мотивирано решение.
1в. Компетентният орган или, при партиди в регистъра на ЕС, централният администратор може също така да даде указания на администратора да приложи прекъсване в съответствие с параграф 1а.“
18.
Приложение IV се заменя със следния текст:
„ПРИЛОЖЕНИЕ IV
Информация за партиди за квоти на лице, предоставяна на администратора на регистъра
1.
Информацията, посочена в таблица IV-I. (Идентификаторът на партидата и буквено-цифровият идентификатор са уникални в рамките на регистъра.)
Таблица IV-I
1
Идентификатор на партида (даден от регистъра)
2
Вид партида
3
Период на задължение
4
Идентификатор на титуляря на партидата (издаден от регистъра)
5
Име на титуляря на партидата
6
Идентификатор на партида (даден от титуляря на партидата)
7
Адрес на титуляря на партидата - държава
8
Адрес на титуляря на партидата - регион или държава
9
Адрес на титуляря на партидата - град
10
Адрес на титуляря на партидата - пощенски код
11
Адрес на титуляря на партидата - улица
12
Адрес на титуляря на партидата - улица №
13
Адрес на титуляря на партидата - регистрационен номер или идентификационен номер на дружество
14
Адрес на титуляря на партидата - телефон 1
15
Адрес на титуляря на партидата - телефон 2
16
Адрес на титуляря на партидата - електронен адрес
17
Дата на раждане (за физически лица)
18
Място на раждане (за физически лица)
19
Регистрационен номер по ДДС с код на страната
2.
Доказателство, че лицето, което иска откриването на партидата, има открита банкова сметка в държава - членка на Европейското икономическо пространство.
3.
Доказателство за самоличността на лицето, което иска откриването на партидата, което може да бъде заверено копие на едно от следните:
а)
паспорт или лична карта, издадени от държава, която е член на Европейското икономическо пространство или на Организацията за икономическо сътрудничество и развитие;
б)
всеки друг паспорт, заверен от посолство на държава-членка на ЕС като валиден.
4.
Доказателство за адреса на постоянно пребиваване на физическото лице титуляр на партида, което може да бъде заверено копие на едно от следните:
а)
документът за самоличност, представян по силата на точка 3, ако съдържа адреса на постоянно пребиваване;
б)
всеки друг документ за самоличност, издаден от държавата, който съдържа адреса на постоянно пребиваване;
в)
ако страната на постоянно пребиваване не издава документи за самоличност, които съдържат адреса на постоянно пребиваване, декларация от местните власти, потвърждаваща постоянния адрес на назначеното лице;
г)
всеки друг документ, който е обичайно приет в държавата-членка на администратора на партидата като доказателство за постоянното пребиваване на назначеното лице.
5.
Доказателство за регистрирания адрес на юридическото лице титуляр на партида, което може да бъде заверено копие на едно от следните:
а)
правният документ, с който се създава юридическото лице;
б)
доказателство за регистрацията на юридическото лице.
6.
Всеки документ, представен като доказателство по силата на точка 4 или 5, издаден от държава извън Европейското икономическо пространство или Организацията за икономическо сътрудничество и развитие, трябва да бъде заверен от нотариус като автентичен.
7.
Администраторът на регистъра може да поиска предоставяните документи да бъдат придружени с легализиран превод на език, посочен от администратора на регистъра.“
19.
Добавя се следното приложение IVа:
„ПРИЛОЖЕНИЕ IVа
Информация относно упълномощените представители и допълнителните упълномощени представители, която се предоставя на администратора на регистъра
Таблица IVа-I: Данни за упълномощения представител
1
Идентификатор на лицето
2
Вид упълномощен представител
3
Име
4
Фамилия
5
Обръщение
6
Длъжност
7
Адрес - страна
8
Адрес - регион или държава
9
Адрес - град
10
Адрес - пощенски код
11
Адрес - улица
12
Адрес - улица №
13
Телефон 1
14
Телефон 2
15
Електронен адрес
16
Дата на раждане
17
Място на раждане
18
Предпочитан език
19
Ниво на поверителност
20
Права на допълнителни упълномощени представители
1.
Информацията, посочена в таблица IVа-I.
2.
Подписана декларация от титуляря на партида, указваща, че титулярят желае да назначи определено лице за упълномощен представител или допълнителен упълномощен представител.
3.
Доказателство, че назначеното лице има открита банкова сметка в държава - членка на Европейското икономическо пространство.
4.
Доказателство за самоличността на назначеното лице, което може да бъде заверено копие на едно от следните:
а)
паспорт или лична карта, издадени от държава, която е членка на Европейското икономическо пространство или Организацията за икономическо сътрудничество и развитие;
б)
всеки друг паспорт, заверен от посолство на държава-членка на ЕС като валиден.
5.
Доказателство за адреса на постоянно пребиваване на назначеното лице, което може да бъде заверено копие на едно от следните:
а)
документът за самоличност, представен по силата на точка 4, ако съдържа адреса на постоянно пребиваване;
б)
всякакъв друг документ за самоличност, издаден от държавата, който съдържа адреса на постоянно пребиваване;
в)
декларация от местните власти, потвърждаваща постоянния адрес на назначеното лице, ако страната на постоянно пребиваване не издава документи за самоличност, които съдържат адреса на постоянно пребиваване;
г)
всеки друг документ, който е обичайно приет в държавата-членка на администратора на партидата като доказателство за постоянното пребиваване на назначеното лице.
6.
Всеки документ, представен като доказателство по силата на точка 5, издаден от държава извън Европейското икономическо пространство или Организацията за икономическо сътрудничество и развитие, трябва да бъде заверен от нотариус като автентичен.
7.
Администраторът на регистъра може да поиска представения документ да бъде придружен от легализиран превод на език, посочен от администратора на регистъра.“
20.
Приложение XIa се изменя, както следва:
а)
В таблица XIа-3 изречението „Стойността на разпределените преди текущата година квоти е нулева.“ се заличава.
б)
В таблица XIa-4 изречението „Разпределените за годините преди текущата квоти не се изменят.“ се заличава.
в)
В таблица XIa-7 код „7215“ се заличава.
21.
В таблица XII-I в приложение XII описанието до код за отговор 7701 се заменя със следния текст:
„Дадено разпределение трябва да бъде предвидено за всички години.“
22.
Приложение XVI се изменя, както следва:
1.
Точка 1 се заменя със следния текст:
„1.
Централният администратор излага и актуализира информацията за регистрационната система от параграфи 2-4в в общественодостъпната част на интернет страницата на Независимия регистър на операциите на Общността в съответствие с указаните срокове, а всеки администратор на регистър излага и актуализира информацията за своя регистър от параграфи 2-4в в общественодостъпната част на интернет страницата на този регистър в съответствие с указаните срокове.“
2.
Точка 2, буква а) се заменя със следния текст:
„a)
име, адрес, град, пощенски код, страна, телефонен номер и електронен адрес на титуляря на партидата.“
3.
Точка 2, буква в) се заменя със следния текст:
„в)
име, адрес, град, пощенски код, страна, телефонен номер, номер на факс и електронен адрес на първия и втория упълномощен представител на партидата, посочени от титуляря на дадената партида, при условие че титулярят на партидата е поискал от администратора на регистъра в писмен вид да изложи цялата или част от тази информация.“
4.
Точка 4, букви a) и б) се заменят със следното:
„а)
стойността на верифицираните емисии, заедно с нейните корекции за инсталацията, отнасяща се до партидата за квоти на оператор за година X, се излага от 1 април на година (X + 1) или, ако 1 април е почивен ден или празник, тогава стойността на верифицираните емисии се излага от първия работен ден след 1 април;
б)
единиците, предадени в съответствие с членове 52 и 53, чрез идентификационния код на единиците (в случая с ЕРЕ и СЕР), за година X, се излагат от 1 май на година (X + 1);“
5.
Добавя се точка 4в:
„4в.
На всеки 24 часа се излага и актуализира списък, който показва идентификаторите на единици на всички квоти, СЕР и ЕРЕ, които са били предадени. При СЕР и ЕРЕ се излагат и името на проекта, страната на произход и идентификаторът на проекта.“
6.
Точка 12a се заменя със следния текст:
„12а.
На 30 април всяка година НДОО излага на своята публична интернет страница следната обща информация:
-
процентният дял квоти, предадени във всяка държава-членка през предшестващата календарна година, които са били предадени от партидата, в която са били разпределени;
-
сумата от верифицираните емисии от държава-членка, вписана за предшестващата календарна година като процент от сумата на верифицирани емисии за годината преди посочената година;
-
процентният дял на партидите, администрирани от отделна държава-членка, в броя и количеството на всички операции за прехвърляне на квоти и единици по ПК през предшестващата календарна година;
-
процентният дял на партидите, администрирани от отделна държава-членка, в броя и количеството на всички операции за прехвърляне на квоти и единици по ПК през предшестващата календарна година между партиди, администрирани от различни държави-членки.“
Член 79
Отмяна
Регламенти (ЕО) № 2216/2004 и (ЕО) № 994/2008 се отменят, считано от 1 януари 2012 г.
Член 80
Влизане в сила
Настоящият регламент влиза в сила в деня след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Членове 2-76 и приложенията се прилагат от 1 януари 2012 г.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Брюксел на 7 октомври 2010 година.
REGOLAMENTO (UE) N. 920/2010 DELLA COMMISSIONE
del 7 ottobre 2010
relativo ad un sistema standardizzato e sicuro di registri a norma della direttiva 2003/87/CE del Parlamento europeo e del Consiglio e della decisione n. 280/2004/CE del Parlamento europeo e del Consiglio
(Testo rilevante ai fini del SEE)
LA COMMISSIONE EUROPEA,
visto il trattato sul funzionamento dell’Unione europea,
vista la direttiva 2003/87/CE del Parlamento europeo e del Consiglio, del 13 ottobre 2003, che istituisce un sistema per lo scambio di quote di emissioni dei gas a effetto serra nella Comunità e che modifica la direttiva 96/61/CE del Consiglio (1), in particolare l’articolo 19,
vista la decisione n. 280/2004/CE del Parlamento europeo e del Consiglio, dell’11 febbraio 2004, relativa ad un meccanismo per monitorare le emissioni di gas a effetto serra nella Comunità e per attuare il protocollo di Kyoto (2), in particolare l’articolo 6, paragrafo 1, primo comma, seconda frase,
previa consultazione del garante europeo della protezione dei dati,
considerando quanto segue:
(1)
Ai fini dell’istituzione e della gestione dei registri e del CITL, l’articolo 6 della decisione n. 280/2004/CE impone all’Unione e ai suoi Stati membri di applicare le specifiche funzionali e tecniche relative alle norme per lo scambio dei dati tra i sistemi di registri nell’ambito del protocollo di Kyoto, adottate con decisione 12/CMP.1 della conferenza delle parti della convenzione UNFCCC che funge da riunione delle parti del protocollo di Kyoto (di seguito «decisione 12/CMP.1»).
(2)
A norma dell’articolo 19, paragrafo 1, della direttiva 2003/87/CE che istituisce un sistema per lo scambio di quote di emissioni dei gas a effetto serra nella Comunità (di seguito «sistema ETS»), tutte le quote devono essere conservate nel registro dell’Unione su conti gestiti dagli Stati membri. Al fine di garantire che le unità di Kyoto e le quote possano essere conservate sugli stessi conti nel registro dell’Unione, quest’ultimo deve anche essere conforme alle specifiche funzionali e tecniche relative alle norme per lo scambio dei dati tra i sistemi di registri nell’ambito del protocollo di Kyoto, adottate con decisione 12/CMP.1.
(3)
L’articolo 20 della direttiva 2003/87/CE stabilisce l’istituzione di un catalogo indipendente (di seguito «catalogo delle operazioni dell’Unione europea» o EUTL, European Union Transaction Log) nel quale sono registrati gli atti di rilascio, trasferimento e cancellazione delle quote di emissioni. A norma dell’articolo 6, paragrafo 2, della decisione n. 280/2004/CE, le informazioni riguardanti le quantità assegnate, le unità di assorbimento, le unità di riduzione delle emissioni e le riduzioni delle emissioni certificate rilasciate, detenute, cedute, acquistate, soppresse o ritirate e il riporto delle quantità assegnate, delle unità di riduzione delle emissioni e delle riduzioni certificate di emissioni devono essere messi a disposizione del catalogo indipendente.
(4)
L’articolo 19, paragrafo 3, della direttiva 2003/87/CE stabilisce che la Commissione adotti un regolamento relativo ad un sistema standardizzato e sicuro di registri sotto forma di banche di dati elettroniche standardizzate, contenenti elementi di dati comuni che consentano di controllare il rilascio, il possesso, il trasferimento e la cancellazione delle quote di emissioni, nonché di assicurare l’accesso al pubblico e la riservatezza, ove necessario, e di garantire che ogni cessione sia compatibile con gli obblighi risultanti dal protocollo di Kyoto.
(5)
Ciascun registro istituito a norma dell’articolo 6 della decisione n. 280/2004/CE deve contenere almeno un conto di deposito della parte, un conto dei ritiri e i conti delle cancellazioni e delle sostituzioni previsti dalla decisione 13/CMP.1 della conferenza delle parti che funge da riunione delle parti del protocollo di Kyoto (di seguito «decisione 13/CMP.1») e il registro dell’Unione, contenente tutte le quote, istituito a norma dell’articolo 19 della direttiva 2003/87/CE deve contenere i conti di deposito dei gestori e i conti degli utilizzatori necessari per dare attuazione alle disposizioni della direttiva in questione. Ciascuno dei suddetti conti deve essere creato secondo procedure standardizzate, al fine di assicurare l’integrità del sistema dei registri e l’accesso del pubblico alle informazioni contenute nel sistema.
(6)
Ciascun registro istituito a norma dell’articolo 6 della decisione n. 280/2004/CE deve rilasciare unità di quantità assegnate (di seguito «AAU») a norma della decisione 13/CMP.1, mentre le quote devono essere rilasciate nel registro dell’Unione. Al fine di garantire che le operazioni che interessano le quote possano dar luogo ai corrispondenti trasferimenti di AAU attraverso un meccanismo di compensazione al termine di ciascun periodo, i registri istituiti a norma dell’articolo 6 della decisione n. 280/2004/CE devono provvedere a tenere un deposito di AAU corrispondente alla quantità di quote che essi rilasciano nel registro dell’Unione.
(7)
Poiché gli Stati membri non possono influenzare la quantità di quote che i titolari dei conti decideranno di riportare nei rispettivi registri, eventuali future limitazioni potenziali fissate a livello internazionale in materia di riporto delle AAU che fungono da deposito delle quote rilasciate potrebbero causare gravi difficoltà ai registri in cui è depositato un numero sproporzionato di tali quote. Al fine di garantire che i rischi cui incorrono gli Stati membri a questo proposito siano ripartiti equamente tra tutti gli Stati membri, occorre istituire il meccanismo di compensazione in modo tale che, quando sarà ultimato, nel conto di compensazione del registro dell’Unione sia detenuto un quantitativo di AAU pari alle quote che saranno riportate dal periodo 2008-2012.
(8)
Le operazioni riguardanti le quote che avvengono all’interno del registro dell’Unione devono essere effettuate attraverso un collegamento con l’EUTL, mentre le operazioni riguardanti le unità di Kyoto devono essere effettuate tramite un collegamento con l’EUTL e il catalogo internazionale delle operazioni dell’UNFCCC (di seguito «ITL»). Occorre adottare provvedimenti per garantire che gli Stati membri che non sono in grado di rilasciare AAU a norma del protocollo di Kyoto in quanto non hanno obblighi di riduzione delle emissioni possano continuare a partecipare alla pari al sistema di scambio delle quote di emissioni dell’Unione. Tale situazione non sarebbe consentita nel periodo 2008-2012 perché, a differenza di tutti gli altri Stati membri, questi non sarebbero in grado di rilasciare quote connesse alle AAU riconosciute a norma del protocollo di Kyoto. Tale partecipazione in condizioni di parità dovrebbe essere consentita grazie a un meccanismo specifico da introdurre nel registro dell’Unione.
(9)
L’EUTL deve effettuare controlli automatici su tutte le procedure del sistema dei registri riguardanti le quote di emissioni, le emissioni verificate, i conti e le unità di Kyoto, mentre l’ITL deve effettuare controlli automatici sulle procedure relative alle unità di Kyoto, onde verificare che non siano viziate da irregolarità. Le procedure che non superano i controlli devono essere interrotte, in modo da assicurare che le operazioni effettuate nel sistema dei registri dell’Unione soddisfino i requisiti stabiliti dalla direttiva 2003/87/CE e i requisiti elaborati in conformità della convenzione UNFCCC e del protocollo di Kyoto.
(10)
Per garantire la sicurezza delle informazioni contenute nel sistema integrato dei registri occorre applicare requisiti adeguati e armonizzati in materia di autenticazione e diritti di accesso e conservare i dati relativi a tutte le procedure, i gestori e le persone contenuti nel sistema dei registri.
(11)
L’amministratore centrale deve provvedere affinché le interruzioni del funzionamento del sistema dei registri siano limitate al minimo, e a tal fine deve adottare tutte le misure ragionevoli per assicurare la disponibilità del registro dell’Unione e dell’EUTL e prevedere sistemi e procedure efficaci per la protezione di tutti i dati.
(12)
Il sistema dei registri deve essere in grado di fare spazio all’introduzione delle attività di trasporto aereo nel sistema di scambio delle quote di emissioni di gas serra all’interno dell’Unione, prevista a partire dal 1o gennaio 2012. La maggior parte delle mansioni derivanti dalla revisione del sistema ETS di cui alla direttiva 2009/29/CE del Parlamento europeo e del Consiglio, del 23 aprile 2009, che modifica la direttiva 2003/87/CE al fine di perfezionare ed estendere il sistema comunitario per lo scambio di quote di emissioni di gas a effetto serra (3) deve essere svolta solo a partire dal 1o gennaio 2013. Tali obblighi sono distinti dalle funzionalità che devono essere messe in atto nel 2012 a seguito dell’introduzione delle attività aeree nel sistema ETS.
(13)
Poiché gli operatori aerei sono autorizzati a restituire una serie diversa di quote rispetto ai gestori degli impianti, essi devono disporre di un tipo di conto diverso, il conto di deposito dell’operatore aereo. Le quote rilasciate a norma del capo II della direttiva sul sistema ETS dell’UE riguardante il trasporto aereo sono diverse dalle quote rilasciate fino ad ora, visto che esse riguardano emissioni che, in massima parte, non rientrano nell’ambito di applicazione del protocollo di Kyoto. Per questo motivo devono essere contrassegnate in maniera diversa dalle altre quote.
(14)
La direttiva 2008/101/CE del Parlamento europeo e del Consiglio, del 19 novembre 2008, che modifica la direttiva 2003/87/CE al fine di includere le attività di trasporto aereo nel sistema comunitario di scambio delle quote di emissioni dei gas a effetto serra (4) prevede che le unità di Kyoto o le quote basate sulle unità di Kyoto che sono restituite dagli operatori aerei possano essere ritirate solo fino alle quantità corrispondenti alle emissioni del trasporto aereo interno. Tuttavia, poiché gli Stati membri non possono influenzare la decisione degli operatori aerei di restituire le quote del capo II o le unità che possono essere ritirate, occorre istituire un sistema centralizzato di restituzione e ridistribuzione che garantisca che le unità restituite dagli operatori aerei e che possono essere ritirate siano raccolte e utilizzate in primo luogo per coprire le emissioni delle attività di trasporto aereo interne di tutti gli Stati membri in maniera uguale. Successivamente gli Stati membri devono decidere come utilizzare le unità così raccolte che possono essere ritirate.
(15)
Al fine di mettere in atto il riesame del sistema ETS e fare spazio all’introduzione delle attività di trasporto aereo nel 2012, è sufficiente riunire a livello tecnico le funzioni dell’attuale registro ETS degli Stati membri e lasciare l’attuazione tecnica delle funzioni dei registri del protocollo di Kyoto a registri del protocollo di Kyoto (di seguito «PK») separati gestiti dagli Stati membri.
(16)
Al fine di realizzare le modifiche introdotte dalla direttiva 2009/29/CE e fare spazio all’introduzione delle attività di trasporto aereo nel sistema ETS nel 2012, è sufficiente riunire a livello tecnico le funzioni dell’attuale registro ETS degli Stati membri e lasciare l’attuazione tecnica delle funzioni dei registri a registri separati gestiti dagli Stati membri per tutto il tempo che risulti necessario. Una soluzione del genere non sarebbe tuttavia economicamente efficace perché ogni Stato membro dovrebbe mantenere ampie capacità parallele in termini di tecnologie dell’informazione che avrebbero un uso limitato. È pertanto obiettivo della Commissione e degli Stati membri collaborare per istituire un «sistema consolidato di registri europei» che riunisca le funzioni informatiche associate ai registri PK di tutti gli Stati membri.
(17)
Le modalità istituite nel presente regolamento per contabilizzare le quote e le unità di Kyoto e la possibilità di istituire un sistema consolidato di registri europei lasciano impregiudicata qualsiasi decisione che l’Unione europea intenda adottare in futuro riguardo al fatto di impegnarsi a conseguire un obiettivo di riduzione delle emissioni comune a tutta l’Unione o a conseguire obiettivi di riduzione distinti per i vari Stati membri nell’ambito di un eventuale trattato internazionale sui cambiamenti climatici adottato in futuro.
(18)
A norma dell’articolo 19, paragrafo 4, della direttiva 2003/87/CE, occorre prevedere disposizioni in materia di procedure per la gestione delle modifiche e degli incidenti nel contesto del registro dell’Unione e modalità opportune affinché il registro dell’Unione possa garantire che gli Stati membri adottino iniziative in merito a misure finalizzate al miglioramento dell’efficienza, alla gestione dei costi amministrativi e al controllo della qualità. Il fatto di detenere tutte le quote nel registro dell’Unione si applica fatto salvo il mantenimento dei registri nazionali per le emissioni che non rientrano nel sistema ETS e il registro dell’Unione deve garantire la stessa qualità dei servizi offerti dai registri nazionali.
(19)
Dal 2009 nell’intero sistema dei registri sono aumentati i casi di frode sull’IVA, di riciclaggio di denaro e altre attività criminali e occorre pertanto istituire norme più precise ed efficaci per verificare i dati identificativi forniti dai titolari dei conti e dalle persone che chiedono l’apertura dei conti. Le autorità degli Stati membri devono inoltre essere autorizzate a rifiutare l’apertura di un conto ai soggetti che possono essere ragionevolmente sospettati di voler utilizzare il sistema dei registri per fini fraudolenti. Infine, occorre prevedere modalità di applicazione per consentire l’invio rapido ed efficace dei dati alle autorità incaricate del rispetto della legge, che devono successivamente essere in grado di utilizzare i dati così ottenuti a fini d’indagine.
(20)
Il regolamento (CE) n. 994/2008 della Commissione, dell’8 ottobre 2008, relativo a un sistema standardizzato e sicuro di registri a norma della direttiva 2003/87/CE del Parlamento europeo e del Consiglio e della decisione n. 280/2004/CE del Parlamento europeo e del Consiglio (5) ha sostituito e abrogato, a decorrere dal 2012, il regolamento (CE) n. 2216/2004 della Commissione, del 21 dicembre 2004, relativo ad un sistema standardizzato e sicuro di registri a norma della direttiva 2003/87/CE del Parlamento europeo e del Consiglio e della decisione n. 280/2004/CE del Parlamento europeo e del Consiglio (6). Poiché il presente regolamento modifica sostanzialmente le disposizioni applicabili a decorrere dal 1o gennaio 2012 in vari ambiti disciplinati, a fini di chiarezza il regolamento (CE) n. 994/2008 deve essere abrogato e sostituito nella sua interezza, mantenendo l’abrogazione e la sostituzione del regolamento (CE) n. 2216/2004 istituite dal regolamento (CE) n. 994/2008.
(21)
Poiché il regolamento (CE) n. 2216/2004 resterà in vigore fino a fine 2011, sono necessarie alcune modifiche parziali del suddetto regolamento con effetto immediato. Tali modifiche riguardano la lotta antifrode e altre attività criminali e il processo di restituzione delle quote. A fini di chiarezza è inoltre opportuno sopprimere le disposizioni obsolete. Le modifiche riguardanti le attività antifrode e il processo di restituzione delle quote devono essere applicate al più presto ed è pertanto opportuno che il presente regolamento entri in vigore subito dopo la pubblicazione.
(22)
Occorre pertanto modificare di conseguenza il regolamento (CE) n. 2216/2004 con effetto immediato. Tale regolamento deve essere abrogato a partire dal 1o gennaio 2012.
(23)
In conformità della direttiva 2003/4/CE del Parlamento europeo e del Consiglio, del 28 gennaio 2003, sull’accesso del pubblico all’informazione ambientale e che abroga la direttiva 90/313/CEE del Consiglio (7) e della decisione 13/CMP.1, occorre pubblicare periodicamente relazioni specifiche destinate ad assicurare l’accesso del pubblico alle informazioni contenute nel sistema integrato dei registri, nel rispetto di alcuni requisiti in materia di riservatezza.
(24)
Occorre rispettare, ove applicabile alle informazioni detenute e trattate in conformità del presente regolamento, la normativa dell’Unione sulla tutela delle persone fisiche in relazione al trattamento e alla libera circolazione dei dati personali, e in particolare la direttiva 95/46/CE del Parlamento europeo e del Consiglio, del 24 ottobre 1995, relativa alla tutela delle persone fisiche con riguardo al trattamento dei dati personali, nonché alla libera circolazione di tali dati (8), la direttiva 2002/58/CE del Parlamento europeo e del Consiglio, del 12 luglio 2002, relativa al trattamento dei dati personali e alla tutela della vita privata nel settore delle comunicazioni elettroniche (direttiva relativa alla vita privata e alle comunicazioni elettroniche) (9) e il regolamento (CE) n. 45/2001 del Parlamento europeo e del Consiglio, del 18 dicembre 2000, concernente la tutela delle persone fisiche in relazione al trattamento dei dati personali da parte delle istituzioni e degli organismi comunitari, nonché la libera circolazione di tali dati (10).
(25)
Le misure di cui al presente regolamento sono conformi al parere del comitato sui cambiamenti climatici,
HA ADOTTATO IL PRESENTE REGOLAMENTO:
CAPO I
OGGETTO E DEFINIZIONI
Articolo 1
Oggetto
Il presente regolamento stabilisce le disposizioni generali e i requisiti relativi alla gestione e alla tenuta del sistema standardizzato e sicuro di registri, composto di registri, e del catalogo indipendente delle operazioni di cui all’articolo 20, paragrafo 1, della direttiva 2003/87/CE e all’articolo 6 della decisione n. 280/2004/CE. Il regolamento prevede inoltre un sistema di comunicazione tra il sistema dei registri e il catalogo internazionale delle operazioni istituito, gestito e mantenuto dal segretariato della convenzione quadro delle Nazioni Unite sui cambiamenti climatici (UNFCCC).
Articolo 2
Definizioni
Ai fini del presente regolamento si applicano le definizioni di cui all’articolo 3 della direttiva 2003/87/CE. Si applicano inoltre le seguenti definizioni:
1)
«titolare del conto», la persona che detiene un conto nel sistema dei registri;
2)
«amministratore centrale», la persona designata dalla Commissione a norma dell’articolo 20 della direttiva 2003/87/CE;
3)
«autorità competente», l’autorità o le autorità designate da uno Stato membro a norma dell’articolo 18 della direttiva 2003/87/CE;
4)
«parte di Kyoto», una parte contraente del protocollo di Kyoto;
5)
«piattaforma di scambio», qualsiasi tipo di scambio multilaterale che fa incontrare o agevola l’incontro di interessi multipli di acquisto e di vendita di terzi, come definito dall’articolo 4 della direttiva 2004/39/CE del Parlamento europeo e del Consiglio (11), nel quale gli interessi acquistati e venduti sono espressi in quote o in unità di Kyoto;
6)
«responsabile della verifica», il responsabile della verifica di cui alle definizioni dell’allegato I, punto 5, lettera m), della decisione 2007/589/CE della Commissione (12);
7)
«unità di quantità assegnata» (Assigned Amount Unit - AAU), un’unità rilasciata a norma dell’articolo 7, paragrafo 3, della decisione n. 280/2004/CE;
8)
«quote del capo II», quote rilasciate a norma della direttiva 2003/87/CE, capo II;
9)
«quote del capo III», tutte le quote non rilasciate a norma della direttiva 2003/87/CE, capo II;
10)
«CER a lungo termine» (lCER), unità rilasciata per un’attività di progetto di afforestazione o riforestazione nell’ambito del meccanismo per lo sviluppo pulito (CDM) che, con riserva della decisione 5/CMP.1 della conferenza delle parti che funge da riunione delle parti del protocollo di Kyoto, scade al termine del periodo di accreditamento della riduzione delle emissioni dell’attività di progetto CDM di afforestazione o riforestazione per la quale è stata rilasciata;
11)
«unità di assorbimento» (Removal Unit - RMU), un’unità rilasciata ai sensi dell’articolo 3 del protocollo di Kyoto;
12)
«CER temporanea» (tCER), unità rilasciata per un’attività di progetto di afforestazione o riforestazione nell’ambito del meccanismo per lo sviluppo pulito (CDM) che, con riserva della decisione 5/CMP.1, scade al termine del periodo di impegno previsto dal protocollo di Kyoto successivo a quello nel quale è stata rilasciata;
13)
«procedura», mezzo tecnico automatizzato per svolgere un’azione relativa ad un conto o a un’unità contenuta nel registro;
14)
«operazione», procedura comprendente il trasferimento di una quota o di un’unità di Kyoto da un conto ad un altro conto;
15)
«restituzione», la contabilizzazione di una quota o di un’unità di Kyoto da parte di un gestore o di un operatore aereo a fronte delle emissioni verificate del proprio impianto o aeromobile;
16)
«cancellazione», l’eliminazione definitiva di un’unità di Kyoto da parte di chi la detiene senza contabilizzarla a fronte delle emissioni verificate;
17)
«soppressione», l’eliminazione definitiva di una quota da parte di chi la detiene senza contabilizzarla a fronte delle emissioni verificate;
18)
«ritiro», la contabilizzazione di un’unità di Kyoto da parte di una parte del protocollo di Kyoto a fronte delle emissioni comunicate dalla parte in questione;
19)
«riciclaggio», la definizione di cui all’articolo 1, paragrafo 2, della direttiva 2005/60/CE del Parlamento europeo e del Consiglio (13);
20)
«reato grave», la definizione di cui all’articolo 3, paragrafo 5, della direttiva 2005/60/CE;
21)
«finanziamento del terrorismo», la definizione di cui all’articolo 1, paragrafo 4, della direttiva 2005/60/CE;
22)
«amministratore del registro», l’amministratore del registro dell’Unione o di ogni altro registro nell’ambito del protocollo di Kyoto;
23)
«amministratore nazionale», il soggetto responsabile di gestire, per conto di uno Stato membro, una serie di conti degli utilizzatori che rientrano nella giurisdizione di uno Stato membro depositati nel registro dell’Unione, designato a norma dell’articolo 6;
24)
«amministratore di un conto», l’amministratore designato per un tipo di conto particolare di cui all’allegato I, tabella I-I, terza colonna.
CAPO II
SISTEMA DEI REGISTRI
Articolo 3
Registri
1. Al fine di adempiere agli obblighi che incombono loro in quanto parti di Kyoto e a norma dell’articolo 6 della decisione n. 280/2004/CE, per garantire un’accurata contabilizzazione delle unità di Kyoto ciascuno Stato membro e l’Unione devono gestire un registro (di seguito «registro PK») sotto forma di banca dati elettronica standardizzata conforme ai requisiti in materia di registri dell’UNFCCC, in particolare le specifiche funzionali e tecniche relative alle norme per lo scambio dei dati tra i sistemi dei registri nell’ambito del protocollo di Kyoto, elaborate in conformità della decisione 12/CMP.1 della conferenza delle parti che funge da riunione delle parti del protocollo di Kyoto.
2. Al fine di adempiere agli obblighi che incombono loro a norma dell’articolo 19 della direttiva 2003/87/CE, per garantire un’accurata contabilizzazione delle quote, a partire dal 1o gennaio 2012 gli Stati membri utilizzano il registro dell’Unione, che funge anche da registro PK per la Comunità europea in quanto parte di Kyoto a sé. Il registro dell’Unione fornisce agli amministratori nazionali e ai titolari dei conti tutte le procedure descritte nei capi da IV a VI.
3. In deroga al paragrafo 1, gli Stati membri che non sono in grado di rilasciare AAU per motivi diversi dal fatto di non essere abilitati dall’UNFCCC a trasferire ERU, AAU e CER a norma delle disposizioni della decisione 11/CMP.1 della conferenza delle parti che funge da riunione delle parti del protocollo di Kyoto (di seguito «Stati membri senza registro PK») non sono tenuti a istituire un registro PK.
4. Il registro dell’Unione e ogni altro registro PK è conforme alle specifiche funzionali e tecniche relative alle norme per lo scambio dei dati tra i sistemi dei registri nell’ambito del protocollo di Kyoto, elaborate in conformità della decisione 12/CMP.1 e ai requisiti in materia di hardware, reti e software e di sicurezza indicati nelle specifiche tecniche e per lo scambio dei dati di cui all’articolo 71.
Articolo 4
Catalogo delle operazioni dell’Unione europea
1. Al fine di adempiere agli obblighi, a norma dell’articolo 20 della direttiva 2003/87/CE, di mantenere un catalogo indipendente delle operazioni che registri e verifichi il rilascio, il trasferimento e la cancellazione delle quote di emissioni, la Commissione istituisce un catalogo delle operazioni dell’Unione europea («EUTL») sotto forma di banca dati elettronica standardizzata. L’EUTL serve anche per registrare tutte le informazioni riguardanti i depositi e i trasferimenti di unità di Kyoto rese disponibili a norma dell’articolo 6, paragrafo 2, della decisione n. 280/2004/CE.
2. L’amministratore centrale provvede alla gestione e alla tenuta dell’EUTL in conformità del disposto del presente regolamento.
3. L’EUTL deve essere in grado di verificare e registrare tutte le procedure di cui all’articolo 3, paragrafo 2, ed è conforme alle specifiche funzionali e tecniche relative alle norme per lo scambio dei dati per i sistemi dei registri nell’ambito del protocollo di Kyoto, elaborate in conformità della decisione 12/CMP.1 e ai requisiti in materia di hardware, reti e software indicati nelle specifiche tecniche e per lo scambio dei dati di cui all’articolo 71.
4. L’EUTL deve essere in grado di registrare tutte le procedure di cui ai capi da IV a VI.
Articolo 5
Collegamenti tra i registri, l’ITL e l’EUTL
1. Il registro dell’Unione e ogni altro registro PK mantengono un collegamento con il catalogo internazionale delle operazioni dell’UNFCCC (di seguito «ITL») al fine di comunicare le operazioni atte a trasferire le unità di Kyoto da e verso altri registri PK.
2. L’EUTL mantiene inoltre un collegamento con l’ITL ai fini della registrazione e della verifica dei trasferimenti di cui al paragrafo 1. A tal fine, prima di registrare il trasferimento l’ITL comunica all’EUTL tutti i trasferimenti proposti che interessano il registro PK.
3. Il registro dell’Unione mantiene anche un collegamento diretto con l’EUTL al fine di verificare e registrare le operazioni per il trasferimento delle quote e le procedure di gestione dei conti del capo IV. Tutte le operazioni che interessano le quote avvengono all’interno del registro dell’Unione e sono registrate e verificate dall’EUTL e non dall’ITL.
4. Il comitato sui cambiamenti climatici può decidere di accorpare i collegamenti esterni, l’infrastruttura per le tecnologie dell’informazione, le procedure di accesso ai conti degli utilizzatori e i meccanismi di gestione dei conti PK del registro dell’Unione con tutti gli altri registri PK in un sistema consolidato di registri europei mantenuto dall’amministratore centrale. All’adozione della suddetta decisione, la Commissione propone modifiche al presente regolamento finalizzate a definire le modalità di applicazione del sistema consolidato di registri europei.
5. L’amministratore centrale può istituire un collegamento riservato tra l’EUTL e il registro di un paese candidato all’adesione per consentire a tali registri di comunicare con l’ITL attraverso l’EUTL e di registrare i dati sulle emissioni verificate dei gestori nell’EUTL. Prima di istituire tale collegamento i registri devono aver completato tutte le procedure di prova e di inizializzazione necessarie per i registri.
Articolo 6
Amministratori nazionali e amministratori dei registri PK
1. Ciascuno Stato membro designa un amministratore nazionale. Lo Stato membro accede a e gestisce i propri conti e i conti nel registro dell’Unione che sono sotto la sua giurisdizione attraverso l’amministratore nazionale. L’amministratore nazionale di ogni Stato membro funge anche da amministratore del suo registro PK. L’amministratore del registro PK provvede alla gestione e alla tenuta del registro PK del proprio Stato membro in conformità del disposto del presente regolamento.
2. L’amministratore centrale gestisce e tiene il registro dell’Unione. L’amministratore centrale funge anche da amministratore del registro PK della parte del registro PK dell’UE contenuta nel registro dell’Unione.
3. Gli Stati membri e la Commissione provvedono affinché non ci siano conflitti d’interesse tra gli amministratori nazionali, l’amministratore centrale e i titolari dei conti degli utilizzatori.
4. Ciascuno Stato membro comunica alla Commissione l’identità e il recapito del proprio amministratore nazionale.
5. La Commissione coordina l’applicazione delle disposizioni del presente regolamento con gli amministratori dei registri di ciascuno Stato membro e con l’amministratore centrale. In particolare la Commissione consulta il gruppo di lavoro degli amministratori del comitato sui cambiamenti climatici per quanto riguarda gli aspetti e le procedure attinenti al funzionamento dei registri e all’applicazione del presente regolamento. Il gruppo di lavoro degli amministratori concorda procedure operative comuni ai fini dell’applicazione del presente regolamento, comprese le procedure attinenti alla gestione delle modifiche e degli incidenti per il registro dell’Unione. Il comitato sui cambiamenti climatici adotta il regolamento interno del gruppo di lavoro degli amministratori dei registri.
6. L’amministratore centrale, le autorità competenti e gli amministratori nazionali eseguono le procedure solo ove necessario per l’adempimento delle rispettive funzioni.
CAPO III
UNITÀ
Articolo 7
Unità
1. Il registro dell’Unione deve poter detenere le quote del capo II e le quote del capo III.
2. Ciascun registro PK e il registro dell’Unione devono essere in grado di detenere AAU, ERU, CER, RMU, lCER e tCER (definite, nel loro complesso, «unità di Kyoto»).
CAPO IV
CONTI
SEZIONE 1
Disposizioni applicabili a tutti i conti
Articolo 8
Conti
1. Il registro dell’Unione contiene i conti indicati alle voci «II. Conti di gestione nel registro dell’Unione» e «III. Conti degli utilizzatori nel registro dell’Unione» dell’allegato I.
2. Il registro dell’Unione e ogni altro registro PK contengono i conti indicati alla voce «I. Conti delle parti di Kyoto contenuti nei registri PK» dell’allegato I.
3. I tipi di unità che possono essere detenuti in ciascun tipo di conto sono indicati nell’allegato I e i tipi di operazioni in partenza da e in arrivo a ciascun tipo di conto sono definiti nell’allegato II.
Articolo 9
Stato dei conti
1. I conti possono trovarsi in uno dei seguenti stati: aperto, inattivo, bloccato o chiuso.
2. Non è consentito avviare alcuna procedura a partire da un conto bloccato, ad esclusione della restituzione delle unità, dell’iscrizione delle emissioni verificate e dell’aggiornamento dei dati relativi al conto.
3. Non è consentito avviare alcuna procedura a partire da un conto chiuso. Un conto chiuso non può essere riaperto e non vi possono essere trasferite unità.
Articolo 10
Amministrazione dei conti
1. Ogni conto dispone di un amministratore responsabile di amministrare il conto a nome dello Stato membro o dell’Unione.
2. Per ciascun tipo di conto l’amministratore è indicato nell’allegato I, tabella I-1, terza colonna.
3. L’amministratore del conto è responsabile di aprire e chiudere un conto o di sospenderne l’accesso, di approvare i rappresentanti autorizzati, di autorizzare le modifiche dei dati del conto che richiedono l’approvazione dell’amministratore e di avviare le operazioni su richiesta del titolare del conto a norma dell’articolo 19, paragrafo 4.
4. Il conto dell’utilizzatore è disciplinato dalle normative e rientra nella giurisdizione dello Stato membro dell’amministratore del conto e le unità che vi sono detenute sono considerate come situate nel territorio dello stesso Stato membro.
Articolo 11
Notifiche da parte degli amministratori
L’amministratore centrale notifica al titolare e all’amministratore di un conto nell’ambito del registro dell’Unione l’avvio e il completamento o l’interruzione di qualsiasi procedura che interessa il conto mediante un meccanismo automatizzato descritto nelle specifiche tecniche e per lo scambio dei dati di cui all’articolo 71.
SEZIONE 2
Apertura e aggiornamento dei conti
Articolo 12
Apertura dei conti delle parti di Kyoto e dei conti di gestione
1. La Commissione dà istruzione all’amministratore centrale di aprire i conti delle parti di Kyoto dell’Unione e tutti i conti di gestione nel registro dell’Unione, ad eccezione dei conti nazionali di deposito delle quote.
2. L’organismo competente dello Stato membro dà istruzione all’amministratore nazionale di aprire il proprio conto nazionale di deposito delle quote nel registro dell’Unione.
3. Le istruzioni di cui ai paragrafi 1 e 2 contengono le informazioni contenute nell’allegato III.
4. Entro 20 giorni lavorativi dal ricevimento delle istruzioni l’amministratore del registro o l’amministratore centrale apre un conto delle parti di Kyoto o un conto di gestione.
Articolo 13
Apertura dei conti di deposito personali nel registro dell’Unione
1. La richiesta di apertura di un conto di deposito personale nel registro dell’Unione è presentata all’amministratore nazionale dello Stato membro. La persona che chiede l’apertura del conto fornisce le informazioni richieste dall’amministratore nazionale, che comprendono almeno quelle indicate nell’allegato IV.
2. Lo Stato membro dell’amministratore nazionale può imporre che le persone dell’UE che chiedono l’apertura del conto abbiano la residenza permanente o siano registrate nello Stato membro dell’amministratore nazionale che amministra il conto.
3. Entro 20 giorni lavorativi dal ricevimento delle informazioni complete richieste a norma dei paragrafi 1 e 2 e dopo aver approvato il numero richiesto di rappresentanti autorizzati a norma dell’articolo 20, l’amministratore nazionale apre il conto di deposito personale nel registro dell’Unione o informa la persona che chiede l’apertura del conto del rifiuto ad aprire il conto.
4. Se l’amministratore nazionale rifiuta di aprire il conto, la persona che ne chiede l’apertura può contestare tale rifiuto rivolgendosi all’autorità competente o all’autorità responsabile a norma del diritto nazionale, la quale ordina all’amministratore nazionale di aprire il conto oppure conferma il rifiuto emanando una decisione motivata. Tra i motivi che giustificano il rifiuto ad aprire un conto vi può essere il fatto che la persona che chiede l’apertura del conto è indagata per frode riguardo alle quote o alle unità di Kyoto, riciclaggio, finanziamento del terrorismo o altri reati gravi nell’ambito dei quali il conto può essere strumentale, o qualsiasi altro motivo previsto dal diritto nazionale.
Articolo 14
Apertura dei conti di deposito delle piattaforme di scambio nel registro dell’Unione
1. Le piattaforme di scambio possono presentare domanda per l’apertura di un conto di deposito della piattaforma di scambio nel registro dell’Unione. La domanda è presentata all’amministratore nazionale di uno Stato membro che autorizza l’apertura del conto in questione. La persona che chiede l’apertura del conto fornisce le informazioni richieste dall’amministratore nazionale, che comprendono almeno quelle indicate negli allegati IV e V.
2. Le piattaforme di scambio devono soddisfare i requisiti tecnici descritti nelle specifiche tecniche e per lo scambio dei dati di cui all’articolo 71. Lo Stato membro dell’amministratore nazionale può imporre che le persone dell’UE che chiedono l’apertura del conto abbiano la residenza permanente o siano registrate nello Stato membro dell’amministratore nazionale che amministra il conto.
3. Entro 20 giorni lavorativi dal ricevimento delle informazioni complete richieste a norma dei paragrafi 1 e 2 e dopo aver approvato il numero richiesto di rappresentanti autorizzati a norma dell’articolo 20, l’amministratore nazionale apre il conto di deposito della piattaforma di scambio nel registro dell’Unione o informa la persona che chiede l’apertura del conto del rifiuto ad aprire il conto.
4. Se l’amministratore nazionale si rifiuta di aprire il conto, la persona che ne chiede l’apertura può contestare tale rifiuto rivolgendosi all’autorità competente o all’autorità responsabile a norma del diritto nazionale, la quale ordina all’amministratore nazionale di aprire il conto oppure conferma il rifiuto emanando una decisione motivata. Tra i motivi che giustificano il rifiuto ad aprire un conto vi può essere il fatto che la persona che chiede l’apertura del conto è indagata per frode riguardo alle quote o alle unità di Kyoto, riciclaggio, finanziamento del terrorismo o altri reati gravi nell’ambito dei quali il conto può essere strumentale, o qualsiasi altro motivo previsto dal diritto nazionale.
Articolo 15
Apertura dei conti di deposito del gestore nel registro dell’Unione
1. Entro 20 giorni lavorativi dall’entrata in vigore dell’autorizzazione ad emettere gas a effetto serra per l’esercizio di un nuovo impianto, l’autorità competente che rilascia l’autorizzazione fornisce all’amministratore nazionale del proprio Stato membro le informazioni di cui all’allegato VII, e il gestore chiede all’amministratore nazionale di aprire un conto di deposito del gestore nel registro dell’Unione.
2. Su decisione dell’autorità competente, le informazioni di cui al paragrafo 1 possono anche essere fornite dal gestore all’amministratore nazionale entro la scadenza fissata al paragrafo 1.
3. Entro 20 giorni lavorativi dal ricevimento delle informazioni di cui al paragrafo 1 e dopo aver approvato il numero richiesto di rappresentanti autorizzati a norma dell’articolo 20, l’amministratore nazionale apre, per ciascun impianto, un conto di deposito del gestore separato nel registro dell’Unione.
Articolo 16
Apertura dei conti di deposito dell’operatore aereo nel registro dell’Unione
1. Entro 20 giorni lavorativi dall’approvazione del piano di monitoraggio di un operatore aereo, o comunque entro il 1o gennaio 2012 se successivo, l’autorità competente fornisce all’amministratore nazionale le informazioni di cui all’allegato VII, e l’operatore aereo chiede all’amministratore nazionale di aprire un conto di deposito dell’operatore aereo nel registro dell’Unione. Ogni operatore aereo dispone di un conto di deposito dell’operatore aereo.
2. Su decisione dell’autorità competente, le informazioni di cui al paragrafo 1 possono anche essere fornite dall’operatore aereo all’amministratore nazionale entro la scadenza fissata al paragrafo 1.
3. Entro 40 giorni lavorativi dal ricevimento delle informazioni di cui al paragrafo 1 e dopo aver approvato il numero richiesto di rappresentanti autorizzati a norma dell’articolo 20, l’amministratore nazionale apre, per ciascun operatore aereo, un conto di deposito dell’operatore aereo separato nel registro dell’Unione.
Articolo 17
Apertura dei conti del responsabile della verifica nel registro dell’Unione
1. La richiesta di apertura di un conto del responsabile della verifica nel registro dell’Unione è presentata all’amministratore nazionale. La persona che chiede l’apertura del conto fornisce le informazioni richieste dall’amministratore nazionale, che comprendono almeno quelle indicate negli allegati IV e V.
2. Entro 20 giorni lavorativi dal ricevimento di tutte le informazioni di cui al paragrafo 1 e dopo aver approvato il numero richiesto di rappresentanti autorizzati a norma dell’articolo 20, l’amministratore nazionale apre un conto del responsabile della verifica nel registro dell’Unione.
Articolo 18
Termini e condizioni per la detenzione di un conto
Il presente articolo non contiene disposizioni.
Articolo 19
Rappresentanti autorizzati
1. Per ogni conto ci sono almeno due rappresentanti autorizzati. Il rappresentante autorizzato avvia le operazioni e le altre procedure per conto del titolare del conto mediante il sito web del registro.
2. L’amministratore del conto può consentire che i conti abbiano rappresentanti autorizzati supplementari abilitati a consultare il conto o di cui è necessario l’accordo, in aggiunta all’accordo di un rappresentante autorizzato, per presentare la richiesta di effettuare qualsiasi procedura.
3. L’amministratore del conto può consentire ai titolari di conti dell’utilizzatore di abilitare l’accesso ai propri conti tramite una piattaforma di scambio. I titolari dei conti che autorizzano l’accesso tramite la piattaforma di scambio nominano come rappresentante autorizzato una persona che è già rappresentante autorizzato di un conto di deposito della piattaforma di scambio.
4. Se il rappresentante autorizzato non ha accesso a Internet può chiedere all’amministratore del conto di avviare le operazioni a suo nome, a condizione che l’amministratore consenta tali richieste e che l’accesso non sia stato sospeso a norma dell’articolo 27.
5. Per ciascun tipo di conto le specifiche tecniche e per lo scambio dei dati possono istituire un numero massimo di rappresentanti autorizzati e di rappresentanti autorizzati supplementari. L’amministratore nazionale può fissare un numero massimo di rappresentanti autorizzati inferiore per il proprio conto, ma il numero minimo deve essere tre.
6. I rappresentanti autorizzati e i rappresentanti autorizzati supplementari devono essere persone fisiche di età superiore a 18 anni. Tutti i rappresentanti autorizzati e i rappresentanti autorizzati supplementari di un singolo conto devono essere persone diverse, ma una stessa persona può svolgere la funzione di rappresentante autorizzato o di rappresentante autorizzato supplementare in più di un conto. Lo Stato membro dell’amministratore nazionale può imporre che almeno uno dei rappresentanti autorizzati di un conto dell’utilizzatore abbia la residenza permanente nello Stato membro dell’amministratore nazionale che amministra il conto.
Articolo 20
Nomina e approvazione dei rappresentanti autorizzati e dei rappresentanti autorizzati supplementari
1. Al momento della domanda di apertura di un conto, la persona che presenta la domanda nomina almeno due rappresentanti autorizzati e può nominare anche dei rappresentanti autorizzati supplementari se l’amministratore del conto lo consente.
2. Quando nomina un rappresentante autorizzato o un rappresentante autorizzato supplementare, la persona che chiede l’apertura del conto fornisce le informazioni richieste dall’amministratore. Tali informazioni comprendono almeno i documenti e le informazioni identificative della persona nominata di cui all’allegato IX.
3. Entro 20 giorni lavorativi dal ricevimento delle informazioni complete richieste a norma del paragrafo 2, l’amministratore nazionale approva un rappresentante autorizzato o un rappresentante autorizzato supplementare oppure informa la persona che chiede l’apertura del conto che l’approvazione è rifiutata. Se la valutazione della persona proposta per la nomina richiede più tempo, l’amministratore può prolungare una volta la procedura di valutazione di altri 20 giorni lavorativi al massimo e notifica la proroga alla persona che chiede l’apertura del conto.
4. Se l’amministratore nazionale rifiuta di approvare il rappresentante autorizzato o il rappresentante autorizzato supplementare, la persona che chiede l’apertura del conto può contestare tale rifiuto rivolgendosi all’autorità competente o all’autorità responsabile a norma del diritto nazionale, la quale ordina all’amministratore nazionale di dare la propria approvazione oppure conferma il rifiuto emanando una decisione motivata. Tra i motivi che giustificano il rifiuto dell’approvazione vi può essere il fatto che la persona nominata come rappresentante autorizzato o rappresentante autorizzato supplementare è indagata per frode riguardo alle quote o alle unità di Kyoto, riciclaggio, finanziamento del terrorismo o altri reati gravi nell’ambito dei quali il conto può essere strumentale, o qualsiasi altro motivo previsto dal diritto nazionale.
5. Il rappresentante autorizzato del conto centrale di compensazione dell’ETS funge da rappresentante autorizzato dell’amministratore centrale. Il rappresentante autorizzato di ciascun conto nazionale di deposito delle quote funge da rappresentante autorizzato dell’amministratore nazionale per lo Stato membro che detiene il conto nazionale di deposito delle quote.
Articolo 21
Aggiornamento delle informazioni sui conti e sui rappresentanti autorizzati
1. Tutti i titolari dei conti comunicano all’amministratore del conto, entro 10 giorni lavorativi, qualsiasi modifica delle informazioni presentate per l’apertura del conto e per la nomina di un rappresentante autorizzato o di un rappresentante autorizzato supplementare. Gli operatori aerei comunicano all’amministratore del proprio conto, entro 10 giorni lavorativi, l’avvenuta fusione tra due o più operatori aerei o l’avvenuta scissione in due o più operatori. Se, al momento dell’apertura del conto o della nomina di un rappresentante autorizzato o di un rappresentante autorizzato supplementare, al titolare del conto era stato chiesto di fornire documenti giustificativi per una determinata informazione, anche la notifica delle modifiche è accompagnata dalle prove necessarie. Entro 15 giorni lavorativi dal ricevimento della suddetta notifica e dei documenti giustificativi che la corredano, l’amministratore del conto aggiorna le informazioni sul titolare del conto o si rifiuta di aggiornarle e ne informa il titolare del conto. È possibile contestare il rifiuto presso l’autorità competente o l’autorità responsabile a norma del diritto nazionale, conformemente all’articolo 13, paragrafo 4, all’articolo 14, paragrafo 4, o all’articolo 20, paragrafo 4.
2. Il titolare di un conto di deposito personale, di un conto di deposito della piattaforma di scambio, di un conto del responsabile della verifica o di un conto di deposito dell’operatore aereo non può vendere o cedere la proprietà del proprio conto ad un’altra persona. Il titolare di un conto di deposito del gestore può vendere o cedere il proprio conto di deposito del gestore solo con l’impianto connesso a tale conto.
3. Un rappresentante autorizzato o un rappresentante autorizzato supplementare non può trasferire il proprio stato di rappresentante ad altre persone.
4. Il titolare di un conto può notificare la revoca dei rappresentanti autorizzati a condizione che ne rimangano almeno due. Entro 10 giorni lavorativi dal ricevimento della suddetta notifica l’amministratore responsabile cancella il rappresentante autorizzato.
5. Il titolare di un conto può nominare nuovi rappresentanti autorizzati o rappresentanti autorizzati supplementari secondo la procedura di cui all’articolo 20.
6. Se lo Stato membro di riferimento di un operatore aereo cambia secondo la procedura di cui all’articolo 18 bis della direttiva 2003/87/CE o a seguito di un allargamento dell’Unione europea, l’amministratore centrale aggiorna i dati relativi all’amministratore nazionale del corrispondente conto di deposito dell’operatore aereo. Quando cambia l’amministratore di un conto di deposito dell’operatore aereo, il nuovo amministratore può chiedere all’operatore aereo di presentare le informazioni sull’apertura del conto richieste dal nuovo amministratore a norma dell’articolo 16 e le informazioni richieste dal nuovo amministratore sui rappresentanti autorizzati a norma dell’articolo 20.
7. Ad esclusione della deroga di cui al paragrafo 6, il responsabile dello Stato membro incaricato di gestire il conto non può cambiare.
SEZIONE 3
Chiusura dei conti
Articolo 22
Chiusura dei conti delle parti di Kyoto, dei conti di gestione, dei conti di deposito personali e dei conti di deposito delle piattaforme di scambio
Entro 10 giorni lavorativi dal ricevimento di una richiesta, da parte del titolare del conto, di chiudere un conto della parte di Kyoto contenuto nel registro dell’Unione, un conto di gestione, un conto di deposito personale o un conto di deposito della piattaforma di scambio, l’amministratore chiude il conto interessato.
Articolo 23
Chiusura dei conti di deposito dei gestori
1. L’autorità competente informa l’amministratore nazionale, entro 10 giorni lavorativi, della revoca o della restituzione di un’autorizzazione ad emettere gas a effetto serra rilasciata a un impianto, che in tal modo cessa di essere coperto dall’autorizzazione. L’autorità competente informa inoltre l’amministratore nazionale, entro 10 giorni lavorativi, se viene a conoscenza del fatto che un impianto ha chiuso senza darne comunicazione all’autorità competente. Entro 10 giorni dal ricevimento della notifica da parte dell’autorità competente, l’amministratore nazionale inserisce nel registro dell’Unione la data di scadenza dell’autorizzazione ad emettere gas a effetto serra. Se alla chiusura di un impianto l’autorizzazione non è scaduta, la data di chiusura comunicata dall’autorità competente è registrata come data di scadenza dell’autorizzazione.
2. L’amministratore nazionale può chiudere i conti di deposito dei gestori entro il 30 giugno dell’anno successivo all’anno di scadenza dell’autorizzazione se l’impianto interessato ha restituito un quantitativo di quote e di unità di Kyoto almeno pari alle sue emissioni verificate.
Articolo 24
Chiusura dei conti di deposito degli operatori aerei
I conti di deposito degli operatori aerei possono essere chiusi dall’amministratore nazionale solo su istruzione dell’autorità competente, qualora questa sia venuta a conoscenza, tramite comunicazione del titolare del conto o in base ad altre prove, del fatto che l’operatore aereo si è fuso con un altro operatore aereo o che ha cessato definitivamente le attività di cui all’allegato I della direttiva 2003/87/CE.
Articolo 25
Chiusura dei conti dei responsabili della verifica
1. L’amministratore nazionale chiude il conto del responsabile della verifica entro 10 giorni lavorativi dal ricevimento di una domanda in tal senso del responsabile medesimo.
2. L’autorità competente può anche ordinare all’amministratore nazionale di chiudere un conto del responsabile della verifica se è soddisfatta una delle seguenti condizioni:
a)
l’accreditamento del responsabile della verifica è scaduto o è stato ritirato;
b)
il responsabile della verifica ha cessato l’attività.
Articolo 26
Saldo positivo sui conti in fase di chiusura
1. Se un conto che l’amministratore deve chiudere a norma degli articoli da 22 a 25 e dell’articolo 28 presenta un saldo positivo in termini di quote o di unità di Kyoto, l’amministratore chiede dapprima al titolare del conto di indicare un altro conto amministrato dallo stesso amministratore al quale trasferire tali quote o unità di Kyoto. Se entro 40 giorni lavorativi il titolare del conto non risponde alla richiesta dell’amministratore, quest’ultimo può trasferire le quote sul proprio conto nazionale di deposito delle quote contenuto nel registro dell’Unione e le unità di Kyoto su un conto di deposito della parte di Kyoto contenuto nel proprio registro PK.
2. Se un conto al quale è stato sospeso l’accesso a norma dell’articolo 27, paragrafo 3, presenta un saldo positivo di quote o di unità di Kyoto, nelle istruzioni che l’autorità competente fornisce ai sensi dell’articolo 28, paragrafo 1, essa può chiedere che le quote siano immediatamente spostate sul pertinente conto nazionale di deposito delle quote e che le unità di Kyoto siano immediatamente spostate sul pertinente conto di deposito della parte di Kyoto.
SEZIONE 4
Sospensione dell’accesso ai conti
Articolo 27
Sospensione dell’accesso ai conti
1. Un amministratore può sospendere l’accesso di un rappresentante autorizzato o di un rappresentante autorizzato supplementare a qualsiasi conto contenuto nel proprio registro o alle procedure alle quali il rappresentante autorizzato avrebbe accesso se sa o se ha ragionevoli motivi per ritenere che il rappresentante autorizzato:
a)
ha tentato di avere accesso a conti o a procedure ai quali non è autorizzato ad accedere;
b)
ha ripetutamente tentato di accedere a un conto o ad una procedura utilizzando un nome utente e una password errati; o
c)
ha tentato o sta tentando di minare la sicurezza del registro o del sistema dei registri.
2. L’amministratore può sospendere l’accesso ad un determinato conto a tutti i rappresentanti autorizzati o i rappresentanti autorizzati supplementari quando sussiste una delle seguenti condizioni:
a)
il titolare del conto è deceduto senza che sia stato nominato un successore legale oppure ha cessato di esistere come persona giuridica;
b)
il titolare del conto non ha proceduto al pagamento delle tariffe;
c)
il titolare del conto ha violato i termini e le condizioni applicabili al conto;
d)
il titolare del conto non ha accettato le modifiche ai termini e alle condizioni fissate dall’amministratore nazionale o dall’amministratore centrale;
e)
il titolare del conto non ha fornito giustificativi riguardanti le modifiche alle informazioni sul conto o riguardanti nuovi obblighi relativi alle informazioni sul conto;
f)
il titolare del conto non ha mantenuto il numero minimo richiesto di rappresentanti autorizzati per il conto;
g)
il titolare del conto non ha garantito la conformità all’obbligo, fissato dallo Stato membro, di residenza permanente di un rappresentante autorizzato nello Stato membro dell’amministratore del conto;
h)
il titolare del conto non ha garantito la conformità all’obbligo, fissato dallo Stato membro, di residenza permanente o di registrazione del titolare del conto nello Stato membro dell’amministratore del conto.
3. L’amministratore nazionale può sospendere l’accesso ad un conto di deposito personale o ad un conto di deposito della piattaforma di scambio se ritiene che l’apertura di detto conto avrebbe dovuto essere respinta a norma dell’articolo 13, paragrafo 3, o dell’articolo 14, paragrafo 3.
4. L’amministratore del conto revoca immediatamente la sospensione non appena si risolve la situazione che ha dato origine alla sospensione.
5. Il titolare del conto può contestare, entro 30 giorni di calendario, la sospensione dell’accesso di cui ai paragrafi 1 e 3 presso l’autorità competente o l’autorità responsabile a norma del diritto nazionale, la quale ordina all’amministratore nazionale di ripristinare l’accesso o conferma la sospensione emanando una decisione motivata.
6. L’autorità competente o, nel caso di conti depositati nel registro dell’Unione, l’amministratore centrale può anche ordinare all’amministratore di procedere a una sospensione.
7. In caso di sospensione dell’accesso a un conto di deposito della piattaforma di scambio, l’amministratore sospende anche l’accesso ai conti degli utilizzatori accessibili alla piattaforma di scambio a norma dell’articolo 19, paragrafo 3. In caso di sospensione dell’accesso dei rappresentanti autorizzati e dei rappresentanti autorizzati supplementari a un conto di deposito della piattaforma di scambio, l’amministratore sospende anche l’accesso ai conti degli utilizzatori accessibili alla piattaforma di scambio a norma dell’articolo 19, paragrafo 3.
8. Quando il titolare di un conto di deposito del gestore o di un conto di deposito dell’operatore aereo è impossibilitato a restituire le quote e le unità nei 10 giorni lavorativi precedenti la scadenza prevista per la restituzione di cui all’articolo 12, paragrafi 2 bis e 3, della direttiva 2003/87/CE a causa di una sospensione a norma dei paragrafi 1 e 2, l’amministratore nazionale restituisce, su richiesta del titolare del conto e previa presentazione dei dati identificativi del rappresentante autorizzato debitamente comprovati, il numero di quote, di ERU e di CER indicato dal titolare del conto.
Articolo 28
Chiusura dei conti e cancellazione del rappresentante autorizzato su iniziativa dell’amministratore
1. Se la situazione che ha dato origine alla sospensione dell’accesso ai conti a norma dell’articolo 27 non si risolve entro un lasso di tempo ragionevole nonostante ripetute notifiche, l’autorità competente può dare istruzione all’amministratore nazionale di chiudere i conti di deposito personali o i conti di deposito della piattaforma di scambio a cui è sospeso l’accesso.
2. Se un conto di deposito personale presenta un saldo pari a zero e per un anno non vi sono state registrate operazioni, l’amministratore nazionale può comunicare al titolare del conto che il conto di deposito personale sarà chiuso entro 40 giorni lavorativi, a meno che il titolare del conto non faccia pervenire all’amministratore nazionale, entro lo stesso periodo, una domanda finalizzata a mantenere il conto di deposito personale. Se all’amministratore nazionale non perviene una richiesta in tal senso da parte del titolare del conto, l’amministratore nazionale può procedere alla chiusura.
3. L’amministratore nazionale chiude un conto di deposito del gestore se l’autorità competente gli dà istruzioni in tal senso in assenza di prospettive ragionevoli di restituzione di altre quote da parte del gestore dell’impianto.
4. L’amministratore nazionale può cancellare un rappresentante autorizzato o un rappresentante autorizzato supplementare se ritiene che l’approvazione dei suddetti rappresentanti avrebbe dovuto essere respinta a norma dell’articolo 20, paragrafo 3, ed in particolare se scopre che i documenti e le informazioni relative all’identità dei rappresentanti forniti in fase di nomina erano fraudolenti o errati.
5. Il titolare del conto può contestare, entro 30 giorni di calendario, la chiusura del proprio conto a norma del paragrafo 1 o la cancellazione del rappresentante autorizzato o del rappresentante autorizzato supplementare a norma del paragrafo 4 presso l’autorità competente o l’autorità responsabile a norma del diritto nazionale, la quale ordina all’amministratore nazionale di ripristinare il conto o il rappresentante autorizzato o il rappresentante autorizzato supplementare o conferma la chiusura o la cancellazione emanando una decisione motivata.
CAPO V
EMISSIONI VERIFICATE E CONFORMITÀ
Articolo 29
Dati sulle emissioni verificate per un impianto o un operatore aereo
1. Prima di presentare al registro dell’Unione i dati annui sulle emissioni, ciascun gestore e operatore aereo sceglie un responsabile della verifica tra quelli registrati presso l’amministratore nazionale che amministra il proprio conto. Se un gestore o un operatore aereo è anche responsabile della verifica non può scegliersi come responsabile della verifica.
2. L’amministratore nazionale inserisce i dati relativi alle emissioni per l’anno compreso tra il 1o gennaio e il 31 marzo dell’anno successivo. I dati sulle emissioni di un impianto relative ad un determinato anno possono essere inseriti anche nel corso di quell’anno se l’autorizzazione ad emettere gas a effetto serra dell’impianto è già scaduta. L’autorità competente può decidere che il titolare del conto o il responsabile della verifica (comprese le autorità competenti che fungono da responsabili della verifica) sia incaricato di inserire i dati sulle emissioni al posto dell’amministratore nazionale entro la scadenza indicata in precedenza.
3. I dati sulle emissioni annue devono essere presentati nel formato istituito all’allegato X.
4. Il responsabile della verifica approva le emissioni verificate dopo aver verificato, a norma dell’articolo 15, paragrafo 1, della direttiva 2003/87/CE, le comunicazioni del gestore sulle emissioni prodotte da un impianto nel corso di un anno precedente o le comunicazioni dell’operatore aereo sulle emissioni prodotte da tutte le attività di trasporto aereo svolte in un anno precedente.
5. L’amministratore nazionale indica come verificate, nel registro dell’Unione, le emissioni approvate ai sensi del paragrafo 4. L’autorità competente può stabilire che il responsabile della verifica sia incaricato di indicare come verificate le emissioni nel registro dell’Unione al posto dell’amministratore nazionale.
6. L’autorità competente può dare istruzione all’amministratore nazionale di correggere le emissioni verificate annue di un impianto o di un operatore aereo al fine di garantire la conformità con i requisiti dettagliati istituiti dagli Stati membri a norma dell’allegato V della direttiva 2003/87/CE, introducendo nei dati del registro dell’Unione le emissioni verificate o stimate corrette per l’impianto o l’operatore aereo interessato per quell’anno.
7. Se, al 1o maggio di ogni anno, nel registro dell’Unione non sono stati iscritti valori sulle emissioni verificate di un impianto o di un operatore aereo per un anno precedente o se tali valori sono risultati errati, l’eventuale stima sostitutiva del valore riguardante le emissioni iscritta nel registro dell’Unione è calcolata con la massima precisione possibile in base ai requisiti dettagliati istituiti dallo Stato membro a norma dell’allegato V della direttiva 2003/87/CE.
Articolo 30
Blocco dei conti per la mancata comunicazione delle emissioni verificate
1. Se, al 1o aprile di ogni anno, nel registro dell’Unione non sono state iscritte le emissioni verificate annue di un impianto o di un operatore aereo per l’anno precedente, il registro dell’Unione pone il corrispondente conto di deposito del gestore o conto di deposito dell’operatore aereo in stato di blocco.
2. Quando tutte le emissioni verificate mancanti di un impianto o di un operatore aereo per l’anno interessato sono state iscritte nel registro dell’Unione, quest’ultimo modifica lo stato del conto in «aperto».
Articolo 31
Calcolo del valore relativo allo stato di adempimento
1. Il 1o maggio di ogni anno il registro dell’Unione determina il valore relativo allo stato di adempimento per l’anno precedente di ogni impianto e operatore aereo che dispone di un conto di deposito del gestore o dell’operatore aereo aperto o bloccato, calcolando la somma di tutte le quote, le CER e le ERU restituite per il periodo in corso meno la somma di tutte le emissioni verificate nel periodo in corso fino all’anno in corso compreso, più un fattore di correzione.
2. Il fattore di correzione di cui al paragrafo 1 è pari a zero se il valore relativo allo stato di adempimento dell’ultimo anno del periodo precedente era superiore a zero, mentre è uguale al valore relativo allo stato di adempimento dell’ultimo anno del periodo precedente se quest’ultimo è inferiore o uguale a zero.
3. Per ciascun anno il registro dell’Unione iscrive il valore relativo allo stato di adempimento di ogni impianto e ogni operatore aereo.
Articolo 32
Conti di deposito inattivi degli operatori aerei
1. Se, entro la scadenza fissata all’articolo 12, paragrafo 2 bis, della direttiva 2003/87/CE per la restituzione delle quote, per un operatore aereo nel registro dell’Unione è inserito un valore delle emissioni verificate pari a 0 per l’anno precedente a norma dell’articolo 29, il registro dell’Unione pone il corrispondente conto di deposito dell’operatore aereo in stato «disattivo».
2. Se il valore relativo alle emissioni verificate per l’anno precedente all’anno in corso è diverso da 0 il registro dell’Unione pone il conto in stato «aperto».
CAPO VI
OPERAZIONI
SEZIONE 1
Assegnazione e rilascio delle quote di emissioni
Articolo 33
Tabelle relative al piano nazionale di assegnazione
1. L’EUTL contiene una tabella relativa al piano nazionale di assegnazione per ciascuno Stato membro per il periodo 2008-2012. Le tabelle relative al piano nazionale di assegnazione comprendono le seguenti informazioni:
a)
numero totale di quote da rilasciare agli impianti: il numero totale di quote da assegnare agli impianti per il periodo cui si riferisce il piano nazionale di assegnazione deve essere inserito in un’unica cella;
b)
numero totale di quote non assegnate agli impianti esistenti (riserva): il numero totale di quote (rilasciate o acquistate) accantonate per gli impianti nuovi entranti e per le aste per il periodo cui si riferisce il piano nazionale di assegnazione deve essere inserito in un’unica cella;
c)
anni: ogni anno cui si riferisce il piano nazionale di assegnazione deve essere inserito in un’unica cella, in ordine crescente;
d)
codice identificativo di ciascun impianto che al momento dispone di un’autorizzazione valida: il codice deve essere inserito in celle singole, in ordine crescente. Gli impianti elencati comprendono gli impianti inclusi unilateralmente a norma dell’articolo 24 della direttiva 2003/87/CE ma non comprendono gli impianti esclusi temporaneamente a norma dell’articolo 27 della stessa direttiva;
e)
quote assegnate: le quote da assegnare per un anno specifico a un determinato impianto devono essere inserite nella cella che interseca l’anno in questione con il codice identificativo dell’impianto.
2. Le tabelle relative al piano nazionale di assegnazione rispettano il formato definito nell’allegato XI.
Articolo 34
Tabella delle assegnazioni al trasporto aereo dell’Unione
1. L’EUTL contiene un’unica tabella delle assegnazioni al trasporto aereo dell’Unione per il 2012. La tabella comprende le seguenti informazioni:
a)
il numero totale di quote del capo II da assegnare nell’Unione nel 2012;
b)
il numero totale di quote del capo II già assegnate a titolo gratuito a ciascun titolare del conto elencato nella tabella;
c)
il numero di quote del capo II non ancora assegnate dagli Stati membri e indicate separatamente per ciascuno Stato membro;
d)
l’identità dei beneficiari delle quote (nel caso delle quote assegnate tramite aste il beneficiario è la casa d’aste).
2. La tabella delle assegnazioni al trasporto aereo dell’Unione rispetta il formato definito nell’allegato XII.
Articolo 35
Iscrizione nell’EUTL delle tabelle relative al piano nazionale di assegnazione
1. Almeno 12 mesi prima dell’inizio del periodo 2008-2012, ciascuno Stato membro notifica alla Commissione la tabella relativa al proprio piano nazionale di assegnazione corrispondente alla decisione adottata a norma dell’articolo 11, paragrafo 2, della direttiva 2003/87/CE.
2. Se la tabella è basata sul piano nazionale di assegnazione notificato alla Commissione e non respinto ai sensi dell’articolo 9, paragrafo 3, della direttiva 2003/87/CE o in relazione al quale la Commissione ha accettato le modifiche proposte, la Commissione ordina all’amministratore centrale di inserirla nell’EUTL.
Articolo 36
Iscrizione delle decisioni di assegnazione nella tabella delle assegnazioni al trasporto aereo dell’Unione
Se le decisioni riguardanti l’assegnazione delle quote del capo II adottate dagli Stati membri a norma dell’articolo 3 sexies, paragrafo 4, della direttiva 2003/87/CE per l’anno 2012 sono conformi alla suddetta direttiva, la Commissione ordina all’amministratore centrale di iscrivere le decisioni di assegnazione nella tabella delle assegnazioni al trasporto aereo dell’Unione.
Articolo 37
Correzione delle tabelle relative al piano nazionale di assegnazione
1. Per il periodo 2008-2012, l’amministratore nazionale apporta le correzioni alla tabella relativa al piano nazionale di assegnazione nell’EUTL, senza comunicarlo preventivamente alla Commissione, qualora:
a)
a un nuovo entrante siano state assegnate quote;
b)
lo Stato membro abbia ricostituito la riserva attraverso l’acquisto di quote;
c)
l’autorizzazione di un impianto sia scaduta e le quote assegnate non ancora depositate sul rispettivo conto siano spostate nella riserva;
d)
un impianto si sia scisso in due o più impianti;
e)
due o più impianti si siano fusi in un unico impianto.
Le suddette correzioni non modificano la quantità totale di quote rilasciate definita nella tabella relativa al piano nazionale di assegnazione.
2. Lo Stato membro notifica in via preventiva alla Commissione ogni correzione diversa dalle correzioni di cui al paragrafo 1 apportata al proprio piano di assegnazione nazionale e ogni correzione corrispondente apportata alla tabella relativa al piano nazionale di assegnazione. Se la correzione apportata alla tabella è basata sul piano nazionale di assegnazione notificato alla Commissione e non respinto ai sensi dell’articolo 9, paragrafo 3, della direttiva 2003/87/CE o in relazione al quale la Commissione ha accettato le modifiche proposte ed è il risultato di un miglioramento dei dati, la Commissione ordina all’amministratore centrale di inserirla nella tabella relativa al piano nazionale di assegnazione contenuta nell’EUTL.
3. In seguito a qualsiasi correzione effettuata in virtù del paragrafo 2 che abbia luogo dopo il rilascio o l’assegnazione delle quote e che riduca la quantità totale di quote per il periodo 2008-2012, l’amministratore nazionale trasferisce il numero e il tipo di quote indicato dal registro dell’Unione sul conto nazionale delle soppressioni delle quote dell’Unione per il periodo interessato.
Articolo 38
Correzioni alla tabella delle assegnazioni al trasporto aereo dell’Unione
1. L’amministratore nazionale può apportare le corrispondenti correzioni alla tabella delle assegnazioni al trasporto aereo dell’Unione nell’EUTL, senza comunicarlo preventivamente alla Commissione, qualora:
a)
un nuovo operatore aereo abbia iniziato l’attività;
b)
una casa d’aste abbia ricevuto quote del capo II per la vendita all’asta;
c)
un operatore aereo si sia scisso in due o più operatori;
d)
due o più operatori aerei si siano fusi in un unico operatore aereo.
2. Le suddette correzioni non modificano la quantità totale di quote del capo II indicate nella tabella delle assegnazioni al trasporto aereo dell’Unione.
3. Lo Stato membro notifica alla Commissione ogni correzione diversa dalle correzioni di cui al paragrafo 1 e le correzioni da apportare per correggere un’assegnazione eccessiva di quote dovuta ad un errore della Commissione o di uno Stato membro alla propria decisione riguardante l’assegnazione delle quote del capo II adottata a norma dell’articolo 3 sexies, paragrafo 4, della direttiva 2003/87/CE. Se la correzione è conforme alla direttiva 2003/87/CE, la Commissione ordina all’amministratore centrale di correggere la tabella delle assegnazioni al trasporto aereo dell’Unione sulla base della suddetta decisione e di inserirla nell’EUTL.
4. In seguito a qualsiasi correzione effettuata in virtù del paragrafo 2 che abbia luogo dopo l’assegnazione delle quote del capo II ai sensi dell’articolo 41 e che riduca la quantità totale di quote del capo II per il periodo 2008-2012, l’amministratore nazionale trasferisce il numero di quote indicato dall’amministratore centrale nel conto delle soppressioni delle quote dell’Unione per il periodo interessato.
5. Se la fusione tra operatori aerei interessa operatori aerei che fanno capo a Stati membri diversi, la correzione di cui al paragrafo 1, lettera d), è avviata dall’amministratore nazionale cui fa capo l’operatore aereo le cui quote assegnate devono confluire nelle quote assegnate ad un altro operatore aereo. Prima di apportare la correzione occorre l’autorizzazione dell’amministratore nazionale cui fa capo l’operatore aereo le cui quote assegnate assorbiranno le quote assegnate all’operatore aereo oggetto della fusione.
Articolo 39
Rilascio delle quote del capo III
1. Dopo l’inserimento della tabella relativa al piano nazionale di assegnazione nell’EUTL, entro il 28 febbraio del primo anno del periodo 2008-2012 l’amministratore nazionale provvede a:
a)
trasferire un quantitativo di AAU rilasciate per il periodo 2008-2012 pari alla quantità di quote del capo III da rilasciare dal conto di deposito di una parte di Kyoto al conto di deposito delle AAU dell’ETS;
b)
rilasciare la quantità totale di quote del capo III indicata nella tabella relativa al piano nazionale di assegnazione nel conto nazionale di deposito delle quote contenuto nel registro dell’Unione.
2. Prima di intervenire ai sensi del paragrafo 1, l’amministratore del registro PK comunica all’amministratore centrale l’identificativo del conto di deposito delle AAU dell’ETS designato contenuto nel proprio registro PK.
3. Quando rilascia le quote a norma del paragrafo 1, il registro dell’Unione assegna a ciascuna quota un codice identificativo unico dell’unità.
4. Gli Stati membri senza registro PK non effettuano l’operazione di cui al paragrafo 1, lettera a).
Articolo 40
Assegnazione delle quote del capo III
1. Fatto salvo il disposto degli articoli 37 e 47, entro il 28 febbraio di ogni anno l’amministratore nazionale trasferisce dal conto nazionale di deposito delle quote al conto di deposito aperto del gestore interessato la porzione della quantità totale di quote del capo III rilasciate che è stata assegnata al corrispondente impianto per l’anno considerato, secondo quanto indicato nella pertinente sezione della tabella relativa al piano nazionale di assegnazione.
2. Ove previsto per un determinato impianto indicato nel piano nazionale di assegnazione dello Stato membro, l’amministratore nazionale può procedere al trasferimento di tale porzione di quote in una data successiva nel corso dell’anno.
3. Se ad un impianto sono assegnate quote supplementari del capo III nella tabella relativa al piano nazionale di assegnazione a seguito delle correzioni apportate conformemente all’articolo 37, l’amministratore nazionale trasferisce dal conto nazionale di deposito delle quote al conto di deposito aperto del gestore interessato la porzione supplementare di quote del capo III assegnata per l’anno in corso quando l’autorità competente glielo ordina.
Articolo 41
Assegnazione delle quote del capo II
1. Dopo l’inserimento della tabella delle assegnazioni al trasporto aereo dell’Unione nell’EUTL, entro il 28 febbraio 2012 l’amministratore nazionale crea, su ciascun conto di deposito aperto dell’operatore aereo, una quantità di quote del capo II pari alla quantità di quote assegnate di cui alla tabella delle assegnazioni al trasporto aereo dell’Unione per il titolare di quel conto per l’anno considerato.
2. Al momento della creazione delle quote a norma del paragrafo 1, il registro dell’Unione assegna a ciascuna quota un codice identificativo unico dell’unità.
3. Se ad un titolare di un conto sono assegnate quote supplementari del capo II nella tabella delle assegnazioni al trasporto aereo dell’Unione a seguito delle correzioni apportate conformemente all’articolo 38, l’amministratore nazionale crea, su istruzione dell’autorità competente, una quantità supplementare di quote assegnate del capo II sul conto di deposito di ciascun operatore aereo pari alla quantità supplementare di quote assegnate di cui alla tabella di assegnazione al settore aereo dell’Unione per il titolare di quel conto per l’anno in corso.
4. Se il conto di deposito inattivo di un operatore aereo non riceve quote a norma del paragrafo 1, tali quote non sono create nel conto qualora questo passi successivamente allo stato «aperto».
Articolo 42
Assegnazione di quote del capo III dopo la vendita da parte dello Stato membro
Nel periodo 2008-2012, su istruzione dell’autorità competente e successivamente alla vendita di quote del capo III per il periodo 2008-2012 da parte di uno Stato membro, l’amministratore nazionale trasferisce dal conto nazionale di deposito delle quote al conto di deposito designato dall’autorità competente una quantità di quote del capo III.
SEZIONE 2
Trasferimenti di quote e unità di Kyoto
Articolo 43
Trasferimento di quote da parte dei titolari dei conti
Su richiesta del titolare di un conto il registro dell’Unione effettua i trasferimenti delle quote depositate nel conto del registro dell’Unione a qualsiasi altro conto contenuto nel registro dell’Unione, a meno che il trasferimento non sia vietato dallo stato del conto di partenza o dal tipo di quote che possono essere depositate nel conto di arrivo a norma dell’articolo 8, paragrafo 3.
Articolo 44
Trasferimento di unità di Kyoto da parte dei titolari dei conti
Su richiesta del titolare di un conto il registro dell’Unione effettua i trasferimenti delle unità di Kyoto depositate nel conto del registro dell’Unione a qualsiasi altro conto contenuto nel registro dell’Unione o in un registro PK, a meno che il trasferimento non sia vietato dallo stato del conto di partenza o dal tipo di unità di Kyoto che possono essere depositate nel conto di arrivo a norma dell’articolo 8, paragrafo 3.
Articolo 45
Deposito minimo di quote del capo III nei conti di deposito del registro dell’Unione amministrati dallo stesso Stato membro
1. Se una proposta di trasferimento di quote da parte del titolare di un conto a norma dell’articolo 43 fa diminuire l’importo totale delle quote del capo III per il periodo 2008-2012 detenute in tutti i conti del registro dell’Unione amministrati dall’amministratore nazionale di uno Stato membro al di sotto della quantità di unità di Kyoto richiesta per il registro PK di quello Stato membro come riserva per il periodo di impegno ai sensi della decisione 11/CMP.1 meno l’importo di unità di Kyoto attualmente detenute nel registro PK di quello Stato membro al di fuori del conto di deposito delle AAU dell’ETS e del conto delle cancellazioni, l’EUTL respinge il trasferimento proposto.
2. Se una proposta di trasferimento di quote da parte del titolare di un conto a norma dell’articolo 43 fa diminuire l’importo totale delle quote del capo III per il periodo 2008-2012 detenute in tutti i conti del registro dell’Unione amministrati dagli amministratori nazionali di tutti gli Stati membri dell’UE-15 al di sotto della quantità di unità di Kyoto richiesta per i registri PK di tali Stati membri come riserva per il periodo di impegno ai sensi della decisione 11/CMP.1 meno l’importo di unità di Kyoto attualmente detenute nei registri PK degli Stati membri in questione al di fuori dei conti di deposito delle AAU dell’ETS e dei conti delle cancellazioni, l’EUTL respinge il trasferimento proposto.
SEZIONE 3
Restituzione di quote, ERU e CER
Articolo 46
Restituzione di quote
1. Ai fini della restituzione delle quote relative al periodo 2008-2012, il gestore o l’operatore aereo chiede all’amministratore del registro dell’Unione:
a)
di trasferire un determinato numero di quote relative al periodo 2008-2012 dal conto di deposito del gestore o dell’operatore aereo al conto delle soppressioni delle quote dell’Unione;
b)
di registrare il numero e il tipo di quote trasferite come quote restituite per il periodo in corso per le emissioni dell’impianto del gestore o per le emissioni dell’operatore aereo.
2. Le quote del capo II possono essere trasferite solo dagli operatori aerei.
3. Una quota già restituita non può essere restituita una seconda volta.
Articolo 47
Restituzione di quote su istruzione dell’autorità competente
Su istruzione dell’autorità competente, l’amministratore nazionale restituisce in tutto o in parte la porzione della quantità totale di quote rilasciate che è stata assegnata a un impianto o ad un operatore aereo per un determinato anno, indicando il numero di quote restituite per tale impianto o operatore aereo per il periodo in corso.
Articolo 48
Restituzione delle CER e delle ERU
1. Il gestore che intenda restituire le ERU e le CER in conformità del disposto dell’articolo 11 bis della direttiva 2003/87/CE propone al registro dell’Unione:
a)
di trasferire un determinato numero di CER o di ERU relative al periodo 2008-2012 dal conto di deposito del gestore al:
i)
conto di deposito della parte di Kyoto dello Stato membro responsabile nel caso di conti amministrati dagli Stati membri che dispongono di un registro PK;
ii)
al conto delle cancellazioni del registro dell’Unione, nel caso di conti amministrati dagli Stati membri senza registro PK;
b)
di registrare il numero di CER e di ERU trasferite come CER ed ERU restituite per le emissioni dell’impianto del gestore per il periodo in corso.
2. L’operatore aereo che intenda restituire le ERU e le CER in conformità del disposto dell’articolo 11 bis della direttiva 2003/87/CE propone al registro dell’Unione:
a)
di trasferire un determinato numero di CER o di ERU relative al periodo 2008-2012 dal conto di deposito dell’operatore aereo interessato al conto degli accantonamenti delle restituzioni per il trasporto aereo;
b)
di registrare il numero di CER e di ERU trasferite come CER ed ERU restituite per le emissioni dell’operatore aereo per il periodo in corso.
3. Il registro dell’Unione restituisce le CER e le ERU solo fino:
a)
alla quantità massima fissata dall’amministratore nazionale di un conto di deposito del gestore per i gestori;
b)
per il 2012, al 15 % del numero di quote da restituire ai sensi dell’articolo 12, paragrafo 2 bis, della direttiva 2003/87/CE nel caso degli operatori aerei.
4. Il registro dell’Unione respinge qualsiasi richiesta di restituzione di CER e di ERU che superi l’importo massimo di CER e di ERU che possono essere restituite dai gestori di uno Stato membro in base al piano nazionale di assegnazione dello Stato membro interessato.
5. Il registro dell’Unione respinge qualsiasi richiesta di restituzione di CER e di ERU che non possono essere utilizzate nel sistema ETS a norma dell’articolo 11 bis della direttiva 2003/87/CE.
6. Una CER o una ERU già restituita non può essere restituita una seconda volta né trasferita a un conto di deposito del gestore o a un conto di deposito personale nell’ambito del sistema ETS dell’UE.
7. Il registro dell’Unione fornisce procedure automatiche per garantire che i titolari dei conti non possano restituire unità ai sensi degli articoli 46 e 48 in conti sbagliati.
SEZIONE 4
Soppressione delle quote e cancellazione delle unità di Kyoto
Articolo 49
Soppressione di quote
1. Su richiesta del titolare di un conto, il registro dell’Unione procede alla soppressione delle quote detenute in uno dei suoi conti in conformità dell’articolo 12, paragrafo 4, della direttiva 2003/87/CE secondo la procedura di soppressione delle quote:
a)
trasferendo il numero di quote specificato dal conto interessato al conto delle soppressioni delle quote dell’Unione; e
b)
registrando il numero di quote trasferite come quote soppresse per l’anno in corso.
2. Le quote soppresse non sono registrate come quote restituite per le emissioni.
3. Il registro dell’Unione respinge la richiesta di soppressione di quote se tale richiesta è presentata da un conto amministrato da uno Stato membro senza registro PK e se tale soppressione dovesse far diminuire la quantità minima depositata calcolata per lo Stato membro interessato a norma dell’articolo 52 al di sotto della quantità di transito calcolata per lo stesso Stato membro a norma dell’articolo 53.
Articolo 50
Cancellazione di unità di Kyoto
Su richiesta del titolare di un conto, il registro dell’Unione procede alla cancellazione delle unità di Kyoto detenute nei suoi conti in conformità dell’articolo 12, paragrafo 4, della direttiva 2003/87/CE trasferendo il numero e il tipo di unità di Kyoto specificate dal conto interessato al conto delle cancellazioni del registro PK dell’amministratore del conto.
SEZIONE 5
Procedura di annullamento dell’operazione
Articolo 51
Annullamento delle operazioni avviate per errore e completate
1. Se il titolare di un conto o l’amministratore di un registro che opera per conto del titolare del conto avvia erroneamente o involontariamente un’operazione di cui al paragrafo 2, il titolare del conto può proporre all’amministratore del proprio conto di procedere all’annullamento dell’operazione presentando una domanda scritta. La domanda deve essere firmata dal rappresentante o dai rappresentanti autorizzati del titolare del conto ai quali è consentito avviare il tipo di operazione da annullare e inviata entro cinque giorni lavorativi dal completamento dell’operazione. La domanda deve contenere una dichiarazione attestante che l’operazione è stata avviata erroneamente o involontariamente.
2. I titolari dei conti possono proporre l’annullamento delle seguenti operazioni:
a)
assegnazione di quote del capo III;
b)
assegnazione di quote del capo II;
c)
restituzione di quote;
d)
restituzione di CER e di ERU;
e)
soppressione di quote;
f)
cancellazione di unità di Kyoto.
3. Se l’amministratore del conto stabilisce che la richiesta soddisfa le condizioni di cui al paragrafo 1 e accoglie la richiesta, può proporre l’annullamento dell’operazione nel registro dell’Unione.
4. Il registro dell’Unione accoglie la proposta di annullamento, blocca le unità da trasferire con l’annullamento e inoltra la proposta all’amministratore centrale se sono soddisfatte tutte le seguenti condizioni:
a)
l’operazione da annullare non deve essere stata completata più di 30 giorni lavorativi prima della proposta dell’amministratore del conto di cui al paragrafo 3;
b)
nessun impianto risulta non conforme per un anno precedente a causa dell’annullamento dell’operazione;
c)
il conto di destinazione dell’operazione da annullare detiene ancora la quantità di unità del tipo interessato dall’operazione da annullare;
d)
l’operazione da annullare non è stata ancora seguita da una deduzione di cui all’articolo 52 dalla quantità minima depositata dopo un trasferimento contabile effettuato sulla base dell’operazione da annullare;
e)
l’assegnazione delle quote del capo III da annullare è stata effettuata dopo la data di scadenza dell’autorizzazione dell’impianto.
5. L’amministratore centrale accoglie la proposta entro 10 giorni lavorativi. Se l’operazione da annullare interessa trasferimenti di unità di Kyoto da un registro PK ad un altro registro PK, l’amministratore centrale può dare la propria approvazione solo se l’amministratore dell’ITL accetta di annullare l’operazione nell’ITL.
6. Il registro dell’Unione può completare l’annullamento con diverse unità dello stesso tipo detenute nel conto di destinazione dell’operazione che è annullata.
SEZIONE 6
Meccanismi contabili
Articolo 52
Quantità minima depositata nel conto di deposito delle AAU dell’ETS
1. L’EUTL registra una quantità minima depositata per ciascuno Stato membro. Per gli Stati membri che dispongono di un registro PK, l’EUTL impedisce qualsiasi trasferimento di unità di Kyoto dal proprio conto di deposito delle AAU dell’ETS che diminuisce le quantità di unità di Kyoto detenute nel conto di deposito delle AAU dell’ETS al di sotto della quantità minima depositata. Per gli Stati membri senza registro PK, la quantità minima depositata corrisponde ad un valore utilizzato nella procedura di compensazione.
2. Dopo il rilascio di quote del capo III avvenuto a norma dell’articolo 39, l’EUTL aggiunge un quantitativo alla quantità minima depositata pari alla quantità di quote del capo III rilasciate.
3. L’EUTL sottrae un quantitativo dalla quantità minima depositata subito dopo:
a)
un trasferimento di quote del capo III verso un conto delle soppressioni delle quote dell’Unione a seguito di una correzione apportata per diminuire le quote del capo III successivamente all’assegnazione di tali quote ai sensi dell’articolo 37, paragrafo 3, dove quantità sottratta è pari al quantitativo di quote del capo III trasferite;
b)
un accantonamento delle unità di Kyoto a fronte dell’avvenuta restituzione di quote del capo III da parte degli operatori aerei a norma dell’articolo 54, dove il quantitativo sottratto è pari al quantitativo accantonato;
c)
una cancellazione delle unità di Kyoto a fronte dell’avvenuta soppressione di quote del capo III a norma dell’articolo 55, paragrafo 1, dove il quantitativo sottratto è pari al quantitativo cancellato;
d)
l’avvenuta soppressione di quote a norma dell’articolo 55, paragrafo 2, dove il quantitativo sottratto è pari alla quantità soppressa.
4. Dopo le operazioni di compensazione di cui all’articolo 56, l’amministratore centrale procede a una sottrazione dalla quantità minima depositata registrata nell’EUTL. Il quantitativo sottratto è pari al quantitativo totale di quote del capo III restituite dai conti degli utilizzatori amministrati dall’amministratore nazionale dello Stato membro per il periodo 2008-2012; ad esso si aggiunge il valore di compensazione calcolato a norma dell’articolo 56, paragrafo 3.
Articolo 53
Quantità di transito e conto di deposito di transito
1. L’EUTL registra una quantità di transito per ogni Stato membro senza registro PK.
2. L’EUTL aggiunge un quantitativo alla quantità di transito dopo il trasferimento di quote del capo III da un conto dell’utilizzatore amministrato da uno Stato membro senza registro PK ad un conto dell’utilizzatore amministrato da un altro Stato membro e il quantitativo aggiunto è pari alla quantità di quote del capo III trasferite.
3. L’EUTL sottrae un quantitativo dalla quantità di transito dopo il trasferimento di quote del capo III da un conto dell’utilizzatore amministrato da uno Stato membro ad un conto dell’utilizzatore amministratore da uno Stato membro senza registro PK e il quantitativo sottratto è pari alla quantità di quote del capo III trasferite.
4. L’EUTL non autorizza alcun trasferimento di quote del capo III a partire da conti amministrati da uno Stato membro senza registro PK che faccia aumentare la quantità di transito al di sopra del quantitativo di unità di Kyoto detenuto nel conto di deposito di transito per lo Stato membro interessato.
5. Fino al 1o luglio 2013 o al completamento della procedura di compensazione di cui all’articolo 56, se successivo, l’EUTL non autorizza alcun trasferimento di unità di Kyoto a partire dal conto di deposito di transito di un determinato Stato membro senza registro PK che faccia diminuire le quantità detenute nel conto di deposito di transito per lo Stato membro interessato al di sotto della quantità di transito.
6. Dopo il 1o luglio 2013 o al completamento della procedura di compensazione di cui all’articolo 56, se successivo, l’amministratore centrale riporta la quantità di transito a zero e svuota il conto di deposito di transito procedendo ai trasferimenti indicati di seguito nel seguente ordine di priorità:
a)
trasferimenti in conformità con l’articolo 54, paragrafo 2;
b)
trasferimenti verso il conto di deposito delle AAU dell’ETS dello Stato membro che ha utilizzato il conto di transito fino alla quantità necessaria a garantire il riporto di tutte le quote del capo III a norma dell’articolo 57;
c)
trasferimenti verso il conto di deposito della parte di Kyoto dell’Unione europea fino al quantitativo dei precedenti trasferimenti da tale conto verso il conto di deposito di transito;
d)
trasferimenti verso il conto di deposito della parte di Kyoto dello Stato membro che ha utilizzato il conto di deposito di transito.
Articolo 54
Accantonamento di AAU a fronte della restituzione di quote del capo III da parte di operatori aerei
1. Entro il 5 maggio 2013 e successivamente ogni anno, gli amministratori del registro PK degli Stati membri che dispongono di un registro PK trasferiscono sul conto degli accantonamenti delle restituzioni per il trasporto aereo contenuto nel registro dell’Unione un quantitativo di AAU pari al quantitativo di quote del capo III restituito per il periodo in corso dagli operatori aerei, a norma dell’articolo 46, tra il 1o maggio dell’anno precedente e il 30 aprile dell’anno in corso.
2. Entro il 1o luglio 2013 o al completamento della procedura di compensazione di cui all’articolo 56, se successivo, l’amministratore centrale trasferisce dal conto di deposito di transito di un determinato Stato membro senza registro PK al conto degli accantonamenti delle restituzioni per il trasporto aereo contenuto nel registro dell’Unione un quantitativo di unità di Kyoto pari:
a)
al quantitativo totale di quote del capo III restituito dai conti di deposito dell’operatore aereo amministrati dallo Stato membro interessato senza registro PK o, se inferiore;
b)
al quantitativo totale di unità detenute sul conto di transito.
Articolo 55
Cancellazione di unità di Kyoto a fronte della soppressione di quote del capo III
1. Entro il 5 maggio 2013 e successivamente ogni anno, l’amministratore di ogni registro PK trasferisce un quantitativo di AAU, ERU o CER, escluse le lCER e le tCER, al conto delle cancellazioni del registro dell’Unione. Il quantitativo trasferito è pari al quantitativo di quote del capo III che sono soppresse, in conformità dell’articolo 49, dai conti dell’utilizzatore amministrati dal rispettivo Stato membro nel periodo compreso tra il 1o maggio dell’anno precedente e il 30 aprile dell’anno in corso.
2. In deroga al paragrafo 1, l’amministratore di un registro non è tenuto a trasferire sul conto delle cancellazioni del registro dell’Unione quantitativi di AAU, ERU o CER pari ai quantitativi soppressi se:
a)
la soppressione è avvenuta in un conto amministrato da uno Stato membro senza registro PK; oppure
b)
la soppressione è avvenuta dopo il 30 aprile dell’anno successivo all’ultimo anno del periodo.
Articolo 56
Compensazione dei trasferimenti di quote
1. Per garantire che ai trasferimenti di quote del capo III tra conti amministrati da amministratori nazionali di diversi Stati membri faccia seguito il trasferimento di un quantitativo equivalente di unità di Kyoto tra registri PK, al termine del periodo 2008-2012 si applicano i paragrafi da 2 a 4.
2. Il primo giorno lavorativo successivo al 1o giugno 2013, o il giorno successivo al completamento di tutte le modifiche alle quantità minime depositate apportate per diminuire il numero di quote di cui all’articolo 52, paragrafo 3, lettera a), se successivo, l’amministratore centrale calcola un valore di compensazione per ciascuno Stato membro e ne informa l’amministratore nazionale.
3. Per gli Stati membri che dispongono di un registro PK il valore di compensazione è pari:
a)
alla quantità minima depositata al 1o giugno; meno
b)
il quantitativo totale di quote del capo III restituite dai gestori e amministrate dall’amministratore nazionale dello Stato membro per il periodo 2008-2012.
4. Per gli Stati membri senza registro PK il valore di compensazione è pari alla quantità di transito calcolata a norma dell’articolo 53 al 1o giugno 2013.
5. Entro cinque giorni lavorativi dalla comunicazione di cui al paragrafo 2, ciascun amministratore del registro PK il cui Stato membro ha un valore di compensazione positivo trasferisce sul conto centrale di compensazione ETS del registro dell’Unione un quantitativo di AAU corrispondente al valore di compensazione. Per gli Stati membri senza registro PK, l’amministratore centrale provvede a effettuare tale trasferimento dal conto di deposito di transito per lo Stato membro senza registro PK.
6. Entro cinque giorni lavorativi dal completamento dei trasferimenti di cui al paragrafo 5, l’amministratore centrale trasferisce dal conto centrale di compensazione ETS nel registro dell’Unione a un conto di deposito della parte di Kyoto nel registro PK di ciascuno Stato membro per il quale il valore di compensazione è negativo un quantitativo di AAU pari ad un importo positivo corrispondente al valore di compensazione. Per gli Stati membri senza registro PK tale quantitativo è trasferito sul conto di deposito di transito.
Articolo 57
Riporto tra periodi
Entro 10 giorni lavorativi dal completamento delle operazioni di compensazione di cui all’articolo 56, il registro dell’Unione sopprime le quote del capo III e le quote del capo II valide per il periodo 2008-2012 detenute nei conti dell’utilizzatore nel registro dell’Unione e rilascia sugli stessi conti un quantitativo corrispondente di quote del capo III valide per il periodo 2013-2020.
Articolo 58
Ritiro di AAU, ERU o CER a fronte delle emissioni dei trasporti aerei nazionali degli operatori aerei
1. Entro il 30 settembre dell’anno successivo all’anno di entrata in vigore del presente regolamento, l’amministratore centrale trasferisce dal conto degli accantonamenti delle restituzioni per il trasporto aereo contenuto nel registro dell’Unione al conto di deposito della parte di ciascuno Stato membro un quantitativo di unità di Kyoto corrispondente alle emissioni verificate dell’operatore aereo che risultano iscritte, a norma dell’UNFCCC, nell’inventario nazionale dello Stato membro interessato per quell’anno. I quantitativi così trasferiti sono costituiti, per quanto possibile, da AAU. Se le AAU detenute nel conto degli accantonamenti delle restituzioni per il trasporto aereo non sono sufficienti per completare i trasferimenti, l’amministratore centrale trasferisce preferibilmente le AAU agli Stati membri le cui emissioni del trasporto aereo nazionale sono inferiori al quantitativo di AAU trasferito sul conto degli accantonamenti delle restituzioni per il trasporto aereo in conformità all’articolo 54, paragrafo 1.
2. Se le quantità detenute nel conto degli accantonamenti delle restituzioni per il trasporto aereo non sono sufficienti per effettuare il trasferimento di cui al paragrafo 1, tutti i quantitativi da trasferire sono ridotti di un fattore corrispondente alla quantità totale di unità che deve essere trasferita diviso le unità totali detenute sul conto degli accantonamenti delle restituzioni per il trasporto aereo.
CAPO VII
REQUISITI TECNICI DEL SISTEMA DEI REGISTRI
SEZIONE I
Disponibilità
Articolo 59
Disponibilità e affidabilità del registro dell’Unione e dell’EUTL
1. L’EUTL risponde ai messaggi inviati da qualsiasi registro entro 24 ore dal ricevimento.
2. L’amministratore centrale prende tutte le misure opportune affinché:
a)
il registro dell’Unione sia accessibile ai titolari dei conti 24 ore al giorno, 7 giorni alla settimana;
b)
i collegamenti di cui all’articolo 5, paragrafi 1 e 2, tra il registro dell’Unione e l’EUTL siano in funzione 24 ore al giorno, 7 giorni alla settimana;
c)
sia fornito hardware e software di back-up da utilizzare in caso di guasto dell’hardware e del software principali;
d)
il registro dell’Unione e l’EUTL rispondano tempestivamente alle richieste dei titolari dei conti.
3. L’amministratore centrale provvede inoltre affinché il registro dell’Unione e l’EUTL siano dotati di sistemi e procedure efficaci che consentano, in caso di gravi incidenti, di proteggere tutti i dati e di recuperare rapidamente tutti i dati e le operazioni effettuate.
4. L’amministratore centrale limita al minimo le interruzioni del funzionamento del registro dell’Unione e dell’EUTL.
Articolo 60
Servizi di assistenza
1. Gli amministratori nazionali forniscono assistenza e supporto ai titolari dei conti del registro dell’Unione che amministrano attraverso servizi di assistenza (helpdesk) nazionali.
2. L’amministratore centrale fornisce sostegno agli amministratori nazionali attraverso un servizio di assistenza centrale per aiutarli a garantire l’assistenza in conformità del paragrafo 1.
SEZIONE 2
Sicurezza e autenticazione
Articolo 61
Autenticazione dei registri e dell’EUTL
1. L’identità del registro dell’Unione è autenticata nei confronti dell’EUTL mediante i certificati digitali e i nomi utente e le password specificati nelle specifiche tecniche e per lo scambio dei dati di cui all’articolo 71.
2. Gli Stati membri e l’Unione utilizzano i certificati digitali rilasciati dal segretariato dell’UNFCCC o da altro organismo da questo designato, per autenticare i rispettivi registri presso l’ITL al fine di stabilire il collegamento di cui all’articolo 5.
Articolo 62
Accesso ai conti nel registro dell’Unione
1. I titolari dei conti possono accedere ai propri conti nel registro dell’Unione attraverso l’area riservata del registro dell’Unione. L’amministratore centrale provvede affinché l’area riservata del registro dell’Unione sia accessibile via Internet. Il sito web del registro dell’Unione è disponibile in tutte le lingue dell’Unione europea.
2. L’amministratore centrale provvede affinché i conti nel registro dell’Unione ai quali è consentito l’accesso attraverso una piattaforma di scambio a norma dell’articolo 19, paragrafo 3, e per i quali un rappresentante autorizzato è anche il rappresentante autorizzato di un conto di deposito della piattaforma di scambio siano accessibili alla piattaforma di scambio gestita dal titolare del conto di deposito della piattaforma di scambio in questione.
3. Le comunicazioni tra i rappresentanti autorizzati o le piattaforme di scambio e l’area riservata del registro dell’Unione sono criptate secondo le norme di sicurezza specificate nelle specifiche tecniche e per lo scambio dei dati di cui all’articolo 71.
4. L’amministratore centrale prende tutte le misure necessarie per impedire l’accesso non autorizzato all’area riservata del sito web del registro dell’Unione.
5. Se la sicurezza delle credenziali di un rappresentante autorizzato o di un rappresentante autorizzato supplementare è stata violata, il rappresentante interessato ne informa immediatamente l’amministratore del conto e ne chiede la sostituzione.
Articolo 63
Autenticazione e autorizzazione dei rappresentanti autorizzati nel registro dell’Unione
1. Il registro dell’Unione rilascia a ciascun rappresentante autorizzato e rappresentante autorizzato supplementare un nome utente e una password per l’autenticazione al fine di accedere al registro.
2. I rappresentanti autorizzati o i rappresentanti autorizzati supplementari possono accedere unicamente ai conti del registro dell’Unione per i quali dispongono di apposita autorizzazione e possono chiedere l’avvio delle sole procedure che sono abilitati a chiedere a norma dell’articolo 19. L’accesso o le richieste sono effettuati in un’area riservata del sito web del registro dell’Unione.
3. Oltre al nome utente e alla password di cui al paragrafo 1, gli amministratori nazionali forniscono un’autenticazione secondaria a tutti i conti che amministrano. I tipi di meccanismi di autenticazione secondaria utilizzabili per accedere al registro dell’Unione sono indicati nelle specifiche tecniche e per lo scambio dei dati di cui all’articolo 71.
4. L’amministratore di un conto può supporre che un utente che sia stato identificato correttamente dal registro dell’Unione sia il rappresentante autorizzato o il rappresentante autorizzato supplementare registrato con le credenziali di autenticazione fornite, a meno che tale rappresentante non lo informi che la sicurezza delle sue credenziali è stata violata e ne chieda la sostituzione.
Articolo 64
Sospensione dell’accesso da parte dei rappresentanti autorizzati a causa di una violazione della sicurezza
1. In caso di violazione della sicurezza del registro dell’Unione o dell’EUTL che minacci l’integrità del sistema dei registri e che interessi anche i dispositivi di back-up di cui all’articolo 59, l’amministratore centrale può sospendere l’accesso al registro dell’Unione o all’EUTL.
2. In caso di violazione della sicurezza del registro PK che minacci l’integrità del sistema dei registri e che interessi anche i dispositivi di back-up di cui all’articolo 59, l’amministratore di un registro PK può sospendere a tutti gli utenti l’accesso a tale registro.
3. In caso di violazione della sicurezza che possa comportare la sospensione dell’accesso, l’amministratore che si renda conto della violazione informa tempestivamente l’amministratore centrale degli eventuali rischi ai quali sono esposte altre parti del sistema dei registri. L’amministratore centrale informa tutti gli altri amministratori.
4. Qualora si renda conto di una situazione che richiede la sospensione dell’accesso al proprio sistema, l’amministratore informa preventivamente della sospensione, per quanto ragionevolmente possibile, l’amministratore centrale e i titolari dei conti interessati. L’amministratore centrale informa quanto prima tutti gli altri amministratori.
5. Il preavviso di cui al paragrafo 3 indica la durata prevista della sospensione ed è chiaramente esposto nell’area pubblica del sito web del registro PK o nell’area pubblica del sito web dell’EUTL.
Articolo 65
Sospensione delle procedure
1. La Commissione può ordinare all’amministratore centrale di sospendere temporaneamente l’accettazione, da parte dell’EUTL, della totalità o di una parte delle procedure in partenza da un registro PK, se il registro non è gestito e tenuto in conformità del disposto del presente regolamento e ne informa immediatamente l’amministratore del registro PK.
2. La Commissione può ordinare all’amministratore centrale di sospendere temporaneamente l’accettazione, da parte dell’EUTL, della totalità o di una parte delle procedure in partenza dal registro dell’Unione, se il registro non è gestito e tenuto in conformità del disposto del presente regolamento e ne informa immediatamente gli amministratori nazionali.
3. L’amministratore di un registro PK può chiedere all’amministratore centrale di sospendere temporaneamente la totalità o una parte delle procedure trasmesse al proprio registro PK, al fine di procedere alla manutenzione del registro.
4. L’amministratore centrale può chiedere di sospendere temporaneamente l’avvio o l’accettazione della totalità o di una parte delle procedure nel registro dell’Unione, al fine di procedere alla manutenzione ordinaria del registro dell’Unione.
5. L’amministratore di un registro PK può chiedere all’amministratore centrale di ripristinare le procedure sospese a norma del paragrafo 1 se ritiene di aver risolto i punti insoluti che avevano causato la sospensione. L’amministratore centrale comunica al più presto la sua decisione all’amministratore del registro.
SEZIONE 3
Controllo automatico, registrazione e completamento delle procedure
Articolo 66
Controllo automatico delle procedure
1. Tutte le procedure devono essere conformi ai requisiti generali in materia di tecnologie informatiche di messaggeria elettronica che garantiscono la correttezza della lettura, del controllo e della registrazione di un’operazione da parte del registro dell’Unione. Tutte le procedure devono essere conformi ai requisiti in materia di procedure istituiti nei capi da IV a VI del presente regolamento.
2. L’EUTL effettua controlli automatici per tutte le procedure al fine di individuare irregolarità, di seguito «difformità», consistenti nel fatto che la procedura proposta non è conforme ai requisiti stabiliti dalla direttiva 2003/87/CE e dal presente regolamento.
Articolo 67
Rilevazione di difformità
1. Per le procedure completate attraverso il collegamento diretto tra il registro dell’Unione e l’EUTL di cui all’articolo 5, paragrafo 2, l’EUTL interrompe la procedura se, nel corso dei controlli automatici di cui all’articolo 66, paragrafo 2, rileva una difformità in una procedura e ne informa il registro dell’Unione e l’amministratore dei conti interessati dall’operazione interrotta mediante l’invio di un codice di risposta di controllo automatico. Il registro dell’Unione informa immediatamente dell’interruzione della procedura i titolari dei conti interessati.
2. Per le procedure completate attraverso l’ITL di cui all’articolo 5, paragrafo 1, l’ITL interrompe la procedura se, nel corso dei controlli automatici di cui all’articolo 66, paragrafo 2, l’ITL medesimo o l’EUTL rileva una difformità in una procedura. Se l’ITL interrompe una procedura, anche l’EUTL deve interromperla. L’ITL informa gli amministratori dei registri interessati dall’interruzione dell’operazione mediante l’invio di un codice di risposta di controllo automatico. Se tra i registri interessati c’è anche il registro dell’Unione, quest’ultimo informa anche l’amministratore dei conti del registro dell’Unione interessati dall’interruzione dell’operazione mediante l’invio di un codice di risposta di controllo automatico. Il registro dell’Unione informa immediatamente dell’interruzione della procedura i titolari dei conti interessati.
Articolo 68
Rilevazione di difformità da parte dei registri
1. Al fine di assicurare la corretta interpretazione delle informazioni scambiate durante ciascuna procedura, il registro dell’Unione e ogni altro registro PK contiene i codici di ingresso e i codici di risposta di controllo. I codici di controllo corrispondono a quelli contenuti nelle specifiche tecniche e per lo scambio dei dati di cui all’articolo 71.
2. Prima e durante l’esecuzione di tutte le procedure, il registro dell’Unione esegue gli opportuni controlli automatici per garantire la rilevazione di eventuali difformità e l’interruzione delle procedure prima dell’esecuzione dei controlli automatici dell’EUTL.
Articolo 69
Verifica della concordanza - Rilevazione di incongruenze da parte dell’EUTL
1. L’EUTL avvia periodicamente la procedura di verifica della concordanza dei dati per garantire che i dati dei conti dell’EUTL, le quote di emissioni e le unità di Kyoto detenute nei conti corrispondano ai dati contenuti nel registro dell’Unione. A tal fine l’EUTL registra tutte le procedure.
2. L’ITL avvia periodicamente la procedura di verifica della concordanza dei dati per garantire che i dati relativi alle unità di Kyoto corrispondano ai dati contenuti nel registro dell’Unione e in ogni altro registro PK.
3. Se, durante la procedura di verifica della concordanza dei dati di cui al paragrafo 1, l’EUTL rileva un’irregolarità, di seguito «incongruenza», consistente nel fatto che le informazioni riguardanti i conti, le quote e le unità di Kyoto detenute fornite dal registro dell’Unione nell’ambito della periodica procedura di verifica della concordanza dei dati differiscono dalle informazioni contenute nell’EUTL, quest’ultimo provvede affinché non sia consentita la prosecuzione di nessun’altra procedura in relazione ai conti, alle quote o alle unità di Kyoto per i quali è stata rilevata l’incongruenza. L’EUTL informa immediatamente l’amministratore centrale o gli amministratori dei conti interessati di qualsiasi incongruenza.
Articolo 70
Completamento delle procedure
1. Tutte le operazioni comunicate all’ITL a norma dell’articolo 5, paragrafo 1, si considerano completate quando l’ITL informa l’EUTL di aver portato a termine la procedura.
2. Tutte le operazioni e le altre procedure comunicate all’EUTL a norma dell’articolo 5, paragrafo 3, si considerano completate quando l’EUTL informa il registro dell’Unione di aver portato a termine la procedura.
3. La procedura di verifica della concordanza dei dati di cui all’articolo 69, paragrafo 1, si considera completata quando tutte le incongruenze tra le informazioni contenute nel registro dell’Unione e le informazioni contenute nell’EUTL per un’ora e per una data specifiche sono state risolte e la procedura di verifica della concordanza è stata riavviata e portata correttamente a termine.
SEZIONE 4
Specifiche e gestione delle modifiche
Articolo 71
Specifiche tecniche e per lo scambio dei dati
A seguito del parere del comitato sui cambiamenti climatici, emesso a norma dell’articolo 3 della decisione 1999/468/CE del Consiglio (14), la Commissione adotta le specifiche tecniche e per lo scambio dei dati necessarie per lo scambio dei dati tra i registri e i cataloghi delle operazioni, compresi i codici identificativi, i controlli automatici e i codici di risposta, nonché le procedure di prova e i requisiti di sicurezza necessari per l’avvio dello scambio di dati. Le suddette specifiche sono conformi alle specifiche funzionali e tecniche relative alle norme per lo scambio dei dati tra i sistemi di registri nell’ambito del protocollo di Kyoto, elaborate a norma della decisione 12/CMP.1.
Articolo 72
Gestione delle modifiche
Se è necessaria una nuova versione intermedia o ufficiale del registro PK, compreso il registro dell’Unione, il registro interessato completa le procedure di prova descritte nelle specifiche tecniche e per lo scambio dei dati di cui all’articolo 71 prima dell’istituzione e dell’attivazione di un collegamento tra la nuova versione intermedia o ufficiale del registro e l’EUTL o l’ITL.
CAPO VIII
ARCHIVIAZIONE DEI DATI, RELAZIONI, RISERVATEZZA E TARIFFE
Articolo 73
Archiviazione dei dati
1. Il registro dell’Unione e ogni altro registro PK conservano i dati relativi a tutte le procedure e ai titolari dei conti per 15 anni o, se posteriore, fino alla data in cui siano state risolte eventuali questioni relative all’applicazione di tali dati.
2. Gli amministratori nazionali possono accedere, consultare ed esportare tutti i dati contenuti nel registro dell’Unione in relazione ai conti che amministrano.
3. I dati sono archiviati nel rispetto delle norme relative alla registrazione dei dati descritte nelle specifiche tecniche e per lo scambio dei dati di cui all’articolo 71.
Articolo 74
Relazioni
1. L’amministratore centrale rende accessibili in modo trasparente e organizzato, tramite il sito web dell’EUTL, le informazioni di cui all’allegato XIII ai destinatari e con la frequenza ivi indicati. L’amministratore centrale non può rendere pubbliche le altre informazioni contenute nell’EUTL o nel registro dell’Unione a meno che non sia autorizzato a tal fine a norma dell’articolo 75.
2. Gli amministratori nazionali possono anche rendere accessibili in modo trasparente e organizzato, tramite un sito Internet pubblico, le informazioni di cui all’allegato XIII a cui hanno accesso a norma dell’articolo 73 ai destinatari e con la frequenza ivi indicati. Gli amministratori nazionali non possono rendere pubbliche le altre informazioni contenute nel registro dell’Unione a meno che non siano autorizzati a tal fine a norma dell’articolo 75.
3. Il sito web dell’EUTL consente ai destinatari delle relazioni di cui all’allegato XIII di consultare tali relazioni mediante l’utilizzo di strumenti di ricerca.
4. Gli amministratori dei registri PK adempiono all’obbligo di pubblicare le informazioni riguardanti il rilascio delle ERU di cui al paragrafo 46 dell’allegato alla decisione 13/CMP.1 della conferenza delle parti che funge da riunione delle parti del protocollo di Kyoto entro una settimana dal rilascio.
5. Il registro dell’Unione e ogni registro PK adempiono all’obbligo di pubblicare le informazioni di cui alle lettere a), d), f) e l), del paragrafo 47 dell’allegato alla decisione 13/CMP.1 della conferenza delle parti che funge da riunione delle parti del protocollo di Kyoto il 1o gennaio del quinto anno successivo alla registrazione delle informazioni.
6. Il registro dell’Unione e ogni registro PK adempiono all’obbligo di pubblicare le informazioni di cui alle lettere b), c), ed e) e alle lettere da g) a k), del paragrafo 47 dell’allegato alla decisione 13/CMP.1 della conferenza delle parti che funge da riunione delle parti del protocollo di Kyoto il 1o gennaio del primo anno successivo alla registrazione delle informazioni.
Articolo 75
Riservatezza
1. Tutte le informazioni contenute nell’EUTL, nel registro dell’Unione e in tutti gli altri registri PK, comprese le informazioni riguardanti la consistenza di tutti i conti e tutte le operazioni effettuate, si considerano riservate per qualsiasi fine diverso dall’applicazione delle disposizioni del presente regolamento, della direttiva 2003/87/CE o della legislazione nazionale.
2. I seguenti soggetti possono ottenere i dati archiviati nel registro dell’Unione e nell’EUTL:
a)
le autorità incaricate dell’applicazione della legge e le autorità fiscali degli Stati membri;
b)
l’Ufficio europeo per la lotta antifrode della Commissione europea;
c)
Europol;
d)
gli amministratori nazionali degli Stati membri.
3. I dati possono essere forniti ai soggetti di cui al paragrafo 2 che ne facciano richiesta all’amministratore centrale o ad un amministratore nazionale qualora tali richieste siano motivate e necessarie a fini di indagine, rilevamento e lotta antifrode, a fini fiscali o di applicazione della legge, di lotta al riciclaggio, finanziamento del terrorismo o reati gravi.
4. Il soggetto che riceve i dati a norma del paragrafo 3 provvede affinché i dati pervenutigli siano utilizzati unicamente ai fini dichiarati nella richiesta di cui al paragrafo 3 e che non siano resi disponibili, deliberatamente o accidentalmente, a persone che non sono coinvolte nella finalità prevista dall’utilizzo dei dati. La presente disposizione non impedisce ai suddetti soggetti di mettere i dati a disposizione di altri soggetti elencati al paragrafo 2 se ciò sia necessario ai fini dichiarati nella richiesta di cui al paragrafo 3.
5. Su richiesta dei soggetti di cui al paragrafo 2, l’amministratore centrale può fornire loro l’accesso ai dati delle operazioni dopo averli resi anonimi affinché tali soggetti possano rintracciare modalità sospette di esecuzione delle operazioni. I soggetti che accedono ai dati possono comunicare tali modalità sospette ad altri soggetti di cui al paragrafo 2.
6. Gli amministratori nazionali mettono a disposizione di tutti gli altri amministratori nazionali, ricorrendo a mezzi sicuri, il nome e l’identità delle persone alle quali hanno rifiutato l’apertura di un conto a norma dell’articolo 13, paragrafo 3, o dell’articolo 14, paragrafo 3, o che si sono rifiutate di nominare come rappresentante autorizzato o rappresentante autorizzato supplementare a norma dell’articolo 20, paragrafo 3.
7. Gli amministratori nazionali possono decidere di comunicare alle autorità nazionali incaricate dell’applicazione della legge tutte le operazioni che interessano un numero di unità superiore al quantitativo da essi determinato e di comunicare tutti i conti interessati da un numero di operazioni eseguite nell’arco di 24 ore superiore al quantitativo che essi determinano.
8. I titolari dei conti possono chiedere, per iscritto, all’amministratore nazionale di non rendere disponibili nell’area pubblica del sito web del registro dell’Unione una parte o tutti gli elementi di dati contenuti nelle righe da 2 a 12 della tabella VII-II dell’allegato VII.
9. I titolari dei conti possono chiedere, per iscritto, all’amministratore nazionale di rendere disponibili nell’area pubblica del sito web del registro dell’Unione una parte o tutti gli elementi di dati contenuti nelle righe da 3 a 15 della tabella IX-I dell’allegato IX.
10. L’EUTL e i registri PK non possono imporre ai titolari dei conti di fornire informazioni sui prezzi relativi alle quote o alle unità di Kyoto.
Articolo 76
Tariffe
1. L’amministratore centrale non può imporre tariffe ai titolari dei conti contenuti nel registro dell’Unione.
2. Gli amministratori nazionali possono imporre tariffe ragionevoli ai titolari dei conti che essi amministrano.
3. Non possono essere imposte tariffe per le operazioni descritte al capo VI.
4. Gli amministratori nazionali comunicano all’amministratore centrale le tariffe applicate e lo informano di eventuali modifiche di tali tariffe entro 10 giorni lavorativi. L’amministratore centrale pubblica sul proprio sito web le tariffe comunicategli.
CAPO IX
DISPOSIZIONI TRANSITORIE E FINALI
Articolo 77
Migrazione e disaccoppiamento
1. Ai fini dell’applicazione del presente regolamento si applica il seguente processo di migrazione:
a)
gli amministratori dei registri PK convertono tutte le quote detenute nei conti e riconosciute come AAU dall’ITL in AAU eliminando l’elemento della quota dal codice identificativo unico dell’unità di ciascuna delle suddette AAU e le trasferisce nel conto di deposito delle AAU dell’ETS contenuto nel proprio registro PK;
b)
l’amministratore centrale:
i)
crea nel registro dell’Unione un quantitativo di quote non registrate come AAU dall’ITL corrispondente al quantitativo trasferito a norma del paragrafo 1, lettera a);
ii)
rende disponibili, nel registro dell’Unione, una serie di conti equivalente alla serie di conti dai quali sono state trasferite le quote a norma del paragrafo 1, lettera a);
iii)
trasferisce un quantitativo di quote create a norma del punto i) verso i conti di cui al punto ii). Il quantitativo di quote trasferito verso ognuno dei suddetti conti corrisponde al quantitativo trasferito dal conto equivalente a norma del paragrafo 1, lettera a).
2. Gli amministratori dei registri PK e l’amministratore centrale provvedono affinché i dati storici pertinenti relativi al conto siano trasferiti dai registri degli Stati membri al registro dell’Unione.
3. Il processo di migrazione è attuato secondo le procedure descritte nelle specifiche tecniche e per lo scambio dei dati di cui all’articolo 71. Nel corso del processo di migrazione l’amministratore centrale può sospendere il funzionamento del sistema dei registri per un periodo massimo di 14 giorni di calendario.
Articolo 78
Modifica del regolamento (CE) n. 2216/2004
Il regolamento (CE) n. 2216/2004 è così modificato:
1)
All’articolo 6 è aggiunto il seguente paragrafo 4:
«4. L’amministratore centrale può istituire un collegamento riservato tra il CITL e il registro di un paese candidato all’adesione per consentire a tali registri di comunicare con il catalogo UNFCCC attraverso il CITL e di registrare i dati sulle emissioni verificate dei gestori nel CITL. Tali registri devono completare correttamente tutte le prove e le procedure di inizializzazione richieste ai registri.»
2)
All’articolo 10, il paragrafo 2 è sostituito dai seguenti paragrafi da 2 a 2 sexies:
«2. I seguenti soggetti possono ottenere i dati archiviati nei registri e nel CITL:
a)
le autorità incaricate dell’applicazione della legge e le autorità fiscali degli Stati membri;
b)
l’Ufficio europeo per la lotta antifrode della Commissione europea;
c)
Europol;
d)
gli amministratori nazionali degli Stati membri.
2 bis. I dati sulle operazioni possono essere forniti ai soggetti di cui al paragrafo 2 che ne facciano richiesta all’amministratore centrale o ad un amministratore del registro qualora tali richieste siano motivate e necessarie a fini di indagine, rilevamento e lotta antifrode, a fini fiscali o di applicazione della legge, di lotta al riciclaggio, finanziamento del terrorismo o reati gravi.
2 ter. Il soggetto che riceve i dati a norma del paragrafo 2 bis provvede affinché i dati pervenutigli siano utilizzati unicamente ai fini dichiarati nella richiesta di cui al paragrafo 2 bis e che non siano resi disponibili, deliberatamente o accidentalmente, a persone che non sono coinvolte nella finalità prevista dall’utilizzo dei dati. La presente disposizione non impedisce ai suddetti soggetti di mettere i dati a disposizione di altri soggetti elencati al paragrafo 2 se ciò sia necessario ai fini dichiarati nella richiesta di cui al paragrafo 2 bis.
2 quater. Su richiesta dei soggetti di cui al paragrafo 2, l’amministratore centrale può fornire loro l’accesso ai dati delle operazioni dopo averli resi anonimi affinché tali soggetti possano rintracciare modalità sospette riguardanti le operazioni. I soggetti che accedono ai dati possono comunicare tali modalità sospette ad altri soggetti di cui al paragrafo 2.
2 quinquies. Gli amministratori dei registri mettono a disposizione di tutti gli altri amministratori nazionali, ricorrendo a mezzi sicuri, il nome e l’identità delle persone alle quali hanno rifiutato l’apertura di un conto o che si sono rifiutate di nominare come rappresentante autorizzato o come rappresentante autorizzato supplementare.
2 sexies. Gli amministratori dei registri possono decidere di comunicare alle autorità nazionali incaricate dell’applicazione della legge tutte le operazioni che interessano un numero di unità superiore al quantitativo da essi determinato e di comunicare tutti i conti interessati da un numero di operazioni eseguite nell’arco di 24 ore superiore al quantitativo che essi determinano.»
3)
All’articolo 11 è aggiunto il seguente paragrafo 6:
«6. Il titolare di un conto di deposito personale, di un conto del responsabile della verifica o di un conto di deposito dell’operatore aereo non può vendere o cedere la proprietà del proprio conto ad un’altra persona. Il titolare di un conto di deposito del gestore può vendere o cedere il proprio conto di deposito del gestore solo con l’impianto connesso a tale conto.»
4)
All’articolo 19, il paragrafo 2 è sostituito dal seguente:
«2. Entro 10 giorni dal ricevimento di una richiesta ai sensi del paragrafo 1, l’amministratore del registro procede alla creazione di un conto di deposito personale all’interno del registro, secondo la procedura di creazione dei conti descritta nell’allegato VIII o informa la persona che chiede l’apertura del conto del rifiuto ad aprire il conto.»
5)
All’articolo 19, il paragrafo 3 è sostituito dal seguente:
«3. Il richiedente notifica all’amministratore del registro, entro 10 giorni, le eventuali variazioni delle informazioni fornite a quest’ultimo a norma del paragrafo 1. Entro 10 giorni dal ricevimento della notifica l’amministratore del registro aggiorna i dati personali secondo la procedura di aggiornamento dei conti descritta nell’allegato VIII o si rifiuta di aggiornare i dati e ne informa il titolare del conto.».
6)
All’articolo 19 sono aggiunti i seguenti paragrafi 5 e 6:
«5. Se l’amministratore del registro rifiuta di aprire il conto o di aggiornare le informazioni relative al conto, la persona che ne richiede l’apertura può contestare tale rifiuto rivolgendosi all’autorità competente, la quale ordina all’amministratore del registro di aprire il conto oppure conferma il rifiuto emanando una decisione motivata. Tra i motivi che giustificano il rifiuto ad aprire un conto vi può essere il fatto che la persona che chiede l’apertura del conto è indagata per frode riguardo alle quote o alle unità di Kyoto, riciclaggio, finanziamento del terrorismo o altri reati gravi nell’ambito dei quali il conto può essere strumentale, o qualsiasi altro motivo previsto dal diritto nazionale.
6. L’amministratore del registro può imporre che le persone dell’UE che chiedono l’apertura di un conto abbiano la residenza permanente o siano registrati nello Stato membro del registro.»
7)
È inserito il seguente articolo 21 bis:
«Articolo 21 bis
Chiusura dei conti e cancellazione del rappresentante autorizzato su iniziativa dell’amministratore
1. Se la situazione che ha dato origine alla sospensione dell’accesso ai conti a norma dell’articolo 67 non si risolve entro un lasso di tempo ragionevole nonostante ripetute notifiche, l’autorità competente può dare istruzione all’amministratore del registro di chiudere i conti di deposito personali a cui è sospeso l’accesso.
2. Il titolare del conto può contestare, entro 30 giorni di calendario, la chiusura del proprio conto di cui al paragrafo 1 presso l’autorità competente, la quale ordina all’amministratore del registro di ripristinare l’accesso o conferma la sospensione emanando una decisione motivata.
3. Se un conto che l’amministratore del registro deve chiudere a seguito della sospensione di cui all’articolo 67, paragrafo 1, presenta un saldo positivo in termini di quote o di unità di Kyoto, l’amministratore chiede dapprima al titolare del conto di indicare un altro conto amministrato dallo stesso amministratore al quale trasferire tali quote o unità di Kyoto. Se entro 40 giorni lavorativi il titolare del conto non risponde alla richiesta dell’amministratore, quest’ultimo può trasferire le quote o le unità di Kyoto sul proprio conto nazionale di deposito delle quote.
4. Se un conto al quale è stato sospeso l’accesso a norma dell’articolo 67, paragrafo 1 ter, presenta un saldo positivo di quote o di unità di Kyoto, nelle istruzioni che l’autorità competente fornisce ai sensi paragrafo 1 essa può chiedere che le quote o le unità di Kyoto siano immediatamente spostate sul pertinente conto nazionale di deposito delle quote e sul pertinente conto di deposito della parte di Kyoto.»
8)
All’articolo 23 sono aggiunti i seguenti paragrafi da 5 a 10:
«5. I rappresentanti autorizzati devono essere persone fisiche di età superiore a 18 anni. Tutti i rappresentanti autorizzati e i rappresentanti autorizzati supplementari di un singolo conto devono essere persone diverse, ma una stessa persona può svolgere la funzione di rappresentante autorizzato o di rappresentante autorizzato supplementare in più di un conto. L’amministratore del registro può imporre che almeno uno dei rappresentanti autorizzati di un conto dell’utilizzatore abbia la residenza permanente nello Stato membro del registro.
6. Quando nomina un rappresentante autorizzato o un rappresentante autorizzato supplementare, il titolare del conto fornisce le informazioni richieste dall’amministratore del registro. Tali informazioni comprendono almeno i documenti e le informazioni identificative della persona da nominare di cui all’allegato IV bis.
7. L’amministratore del registro valuta le informazioni ricevute e, se le ritiene soddisfacenti, entro 20 giorni lavorativi dal loro ricevimento approva il rappresentante autorizzato proposto oppure informa la persona che chiede l’apertura del conto che l’approvazione è rifiutata. Se la valutazione della persona proposta per la nomina richiede più tempo, l’amministratore del registro può prolungare una volta la procedura di valutazione di altri 20 giorni lavorativi al massimo e notifica la proroga al titolare del conto.
8. Se l’amministratore del registro rifiuta di approvare un rappresentante autorizzato o un rappresentante autorizzato supplementare, la persona che richiede l’apertura del conto può contestare il rifiuto rivolgendosi all’autorità competente, la quale ordina all’amministratore nazionale di procedere all’approvazione oppure conferma il rifiuto emanando una decisione motivata. Tra i motivi che giustificano il rifiuto dell’approvazione vi può essere il fatto che la persona nominata come rappresentante autorizzato o come rappresentante autorizzato supplementare è indagata per frode riguardo alle quote o alle unità di Kyoto, riciclaggio, finanziamento del terrorismo o altri reati gravi nell’ambito dei quali il conto può essere strumentale, o qualsiasi altro motivo previsto dal diritto nazionale.
9. Un rappresentante autorizzato o un rappresentante autorizzato supplementare non può trasferire il proprio stato di rappresentante ad altre persone.
10. L’amministratore del registro può cancellare un rappresentante autorizzato o un rappresentante autorizzato supplementare se ritiene che l’approvazione dei suddetti rappresentanti avrebbe dovuto essere respinta a norma del paragrafo 7, ed in particolare se scopre che i documenti e le informazioni relative all’identità dei rappresentanti forniti in fase di nomina erano fraudolenti o errati. Il titolare del conto può contestare tale cancellazione rivolgendosi all’autorità competente, la quale ordina all’amministratore del registro di approvare nuovamente il rappresentante autorizzato o il rappresentante autorizzato supplementare oppure conferma la cancellazione emanando una decisione motivata. Tra i motivi che giustificano la cancellazione di un rappresentante autorizzato o di un rappresentante autorizzato supplementare vi può essere il fatto che la persona è indagata per frode riguardo alle quote o alle unità di Kyoto, riciclaggio, finanziamento del terrorismo o altri reati gravi nell’ambito dei quali il conto può essere strumentale, o qualsiasi altro motivo previsto dal diritto nazionale.»
9)
All’articolo 34 bis è aggiunto il seguente paragrafo 2 bis:
«2 bis. Se l’amministratore di un registro avvia erroneamente o involontariamente un’operazione di assegnazione delle quote a norma dell’articolo 46 che porta ad assegnare quote ad un impianto che non era più in esercizio al momento dell’operazione di assegnazione, l’autorità competente può notificare all’amministratore centrale la sua richiesta di effettuare un intervento manuale per annullare l’operazione entro le scadenze fissate al paragrafo 2.»
10)
La sezione 1 del capo V è soppressa.
11)
L’articolo 49, paragrafo 1, lettera b), è soppresso.
12)
L’articolo 53 è così modificato:
a)
il testo del secondo comma è sostituito dal seguente:
«L’amministratore del registro accetta le richieste di restituzione di CER e di ERU solo fino alla percentuale delle quote di emissioni assegnata a ogni impianto specificata dalla legislazione dello Stato membro. Il CITL respinge qualsiasi richiesta di restituzione di CER e di ERU che superi l’importo massimo consentito di CER e di ERU che si possono restituire nello Stato membro interessato o che comporti la restituzione di CER o di ERU che non possono essere restituite a norma dell’articolo 11 bis della direttiva 2003/87/CE.»;
b)
sono aggiunti i seguenti commi:
«Una CER o una ERU già restituita non può essere restituita una seconda volta né trasferita a un conto di deposito del gestore o a un conto di deposito personale nell’ambito del sistema ETS dell’UE.
Le CER e le ERU restituite possono essere trasferite unicamente su un conto dei ritiri.»
13)
L’articolo 54 è soppresso.
14)
L’articolo 58 è soppresso.
15)
Il capo V, sezione 7, è soppresso.
16)
L’articolo 62, paragrafo 2, è soppresso.
17)
All’articolo 67 sono inseriti i seguenti paragrafi 1 bis, 1 ter e 1 quater:
«1 bis. Un amministratore può sospendere l’accesso ad un determinato conto a tutti i rappresentanti autorizzati o rappresentanti autorizzati supplementari quando sussiste una delle seguenti condizioni:
a)
il titolare del conto è deceduto senza che sia stato nominato un successore legale oppure ha cessato di esistere come persona giuridica;
b)
il titolare del conto non ha versato le tariffe; o
c)
il titolare del conto ha infranto i termini e le condizioni applicabili al conto; o
d)
il titolare del conto non ha accettato le modifiche ai termini e alle condizioni;
e)
il titolare del conto non ha fornito giustificativi riguardanti le modifiche alle informazioni sul conto;
f)
il titolare del conto non ha mantenuto il numero minimo richiesto di rappresentanti autorizzati per il conto;
g)
il titolare del conto non ha garantito la conformità all’obbligo, fissato dallo Stato membro, di residenza permanente di un rappresentante autorizzato nello Stato membro dell’amministratore del conto;
h)
il titolare del conto non ha garantito la conformità all’obbligo, fissato dallo Stato membro, di residenza permanente o di registrazione del titolare del conto nello Stato membro dell’amministratore del conto.
1 ter. L’amministratore nazionale può sospendere l’accesso ad un conto di deposito personale se ritiene che l’apertura di detto conto avrebbe dovuto essere respinta a norma dell’articolo 19, paragrafo 2. Il titolare del conto può contestare, entro 30 giorni di calendario, la sospensione dell’accesso presso l’autorità competente o l’autorità responsabile a norma del diritto nazionale, la quale ordina all’amministratore del registro di ripristinare l’accesso o conferma la sospensione emanando una decisione motivata.
1 quater. L’autorità competente o, nel caso di conti depositati nel registro dell’Unione, l’amministratore centrale può anche ordinare all’amministratore di procedere a una sospensione a norma del paragrafo 1 bis.»
18)
L’allegato IV è sostituito dal seguente:
«ALLEGATO IV
Informazioni relative ai conti di deposito personali da trasmettere all’amministratore del registro
1.
Informazioni di cui alla tabella IV-I (codice identificativo del conto e identificatore alfanumerico, che all’interno del registro devono essere unici).
Tabella IV-I
1
Identificativo del conto (fornito dal registro)
2
Tipo di conto
3
Periodo di impegno
4
Identificativo del titolare del conto (fornito dal registro)
5
Nome del titolare del conto
6
Identificativo del conto (fornito dal titolare del conto)
7
Indirizzo del titolare del conto - paese
8
Indirizzo del titolare del conto - regione o Stato
9
Indirizzo del titolare del conto - città
10
Indirizzo del titolare del conto - codice postale
11
Indirizzo del titolare del conto - via
12
Indirizzo del titolare del conto - numero civico
13
Indirizzo del titolare del conto Numero di registrazione o numero di identificazione della società
14
Indirizzo del titolare del conto Telefono 1
15
Indirizzo del titolare del conto Telefono 2
16
Indirizzo del titolare del conto Indirizzo di posta elettronica
17
Data di nascita (per le persone fisiche)
18
Luogo di nascita (per le persone fisiche)
19
Numero di partita IVA con codice paese
2.
Prova del fatto che la persona che chiede l’apertura del conto ha un conto bancario aperto in uno Stato membro dello Spazio economico europeo.
3.
Prova dell’identità della persona che chiede l’apertura del conto, che può essere la copia autenticata di uno dei seguenti documenti:
a)
passaporto o carta d’identità di un paese membro dello Spazio economico europeo o dell’Organizzazione per la cooperazione e lo sviluppo economico;
b)
altro passaporto certificato come valido da un’ambasciata dell’UE.
4.
Prova dell’indirizzo di residenza permanente del titolare del conto personale (persona fisica), che può essere la copia autenticata di uno dei seguenti documenti:
a)
documento d’identità presentato a norma del punto 3 se contiene l’indirizzo di residenza permanente;
b)
qualsiasi altro documento d’identità rilasciato da uno Stato contenente l’indirizzo di residenza permanente;
c)
se il paese di residenza permanente non rilascia documenti d’identità contenenti l’indirizzo di residenza permanente, una dichiarazione delle autorità locali che confermi la residenza permanente della persona da nominare;
d)
ogni altro documento abitualmente accettato nello Stato membro dell’amministratore del conto come prova della residenza permanente della persona da nominare.
5.
Prova dell’indirizzo ufficiale del titolare del conto (persona giuridica), che può essere la copia autenticata di uno dei seguenti documenti:
a)
lo strumento che istituisce il soggetto giuridico;
b)
un documento comprovante la registrazione del soggetto giuridico.
6.
I documenti presentati come prova a norma dei punti 4 o 5 rilasciati da uno Stato non appartenente allo Spazio economico europeo o all’Organizzazione per la cooperazione e lo sviluppo economico devono essere certificati come autentici da un notaio.
7.
L’amministratore del registro può chiedere che i documenti presentati siano corredati di una traduzione autenticata in una lingua indicata dall’amministratore del registro.»
19)
È aggiunto il seguente allegato IV bis:
«ALLEGATO IV bis
Informazioni relative ai rappresentanti autorizzati e ai rappresentanti autorizzati supplementari da trasmettere all’amministratore del registro
Tabella IV bis-I: Informazioni sul rappresentante autorizzato
1
Identificativo della persona
2
Tipo di rappresentante autorizzato
3
Nome
4
Cognome
5
Titolo
6
Denominazione della funzione
7
Indirizzo - paese
8
Indirizzo - regione o Stato
9
Indirizzo - città
10
Indirizzo - codice postale
11
Indirizzo - via
12
Indirizzo - numero civico
13
Telefono 1
14
Telefono 2
15
Indirizzo di posta elettronica
16
Data di nascita
17
Luogo di nascita
18
Lingua preferita
19
Livello di riservatezza
20
Diritti dei rappresentanti autorizzati supplementari
1.
Informazioni di cui alla tabella IV bis-I.
2.
Dichiarazione firmata del titolare del conto indicante l’intenzione di nominare una determinata persona come rappresentante autorizzato o rappresentante autorizzato supplementare.
3.
Prova del fatto che la persona da nominare ha un conto bancario aperto in uno Stato membro dello Spazio economico europeo.
4.
Prova dell’identità della persona da nominare, che può essere la copia autenticata di uno dei seguenti documenti:
a)
passaporto o carta d’identità rilasciata da un paese membro dello Spazio economico europeo o dell’Organizzazione per la cooperazione e lo sviluppo economico;
b)
altro passaporto certificato come valido da un’ambasciata dell’UE.
5.
Prova dell’indirizzo di residenza permanente della persona da nominare, che può essere la copia autenticata di uno dei seguenti documenti:
a)
documento d’identità presentato a norma del punto 4 se contiene l’indirizzo di residenza permanente;
b)
qualsiasi altro documento d’identità rilasciato da uno Stato contenente l’indirizzo di residenza permanente;
c)
se il paese di residenza permanente non rilascia documenti d’identità contenenti l’indirizzo di residenza permanente, una dichiarazione delle autorità locali che confermi la residenza permanente della persona da nominare;
d)
ogni altro documento abitualmente accettato nello Stato membro dell’amministratore del conto come prova della residenza permanente della persona da nominare.
6.
I documenti presentati come prova a norma del punto 5 rilasciati da uno Stato non appartenente allo Spazio economico europeo o all’Organizzazione per la cooperazione e lo sviluppo economico devono essere certificati come autentici da un notaio.
7.
L’amministratore del registro può chiedere che i documenti presentati siano corredati di una traduzione autenticata in una lingua indicata dall’amministratore del registro.»
20)
L’allegato XI bis è così modificato:
a)
nella tabella XI bis-3 la frase «Le quote assegnate per gli anni precedenti all’anno in corso avranno un valore pari a zero.» è soppressa;
b)
nella tabella XI bis-4 la frase «Le quote assegnate per gli anni precedenti all’anno in corso non saranno modificate.» è soppressa;
c)
nella tabella XI bis-7, il codice «7215» è soppresso.
21)
All’allegato XII, la descrizione a fianco del codice 7701 nella tabella XII-I è sostituita dalla seguente:
«La quantità di quote da assegnare deve essere indicata per tutti gli anni.»
22)
L’allegato XVI è così modificato:
1)
Il punto 1 è sostituito dal seguente:
«1.
L’amministratore centrale pubblica e aggiorna le informazioni di cui ai punti da 2 a 4 quater relative al sistema dei registri nell’area pubblica del sito web del CITL, secondo i tempi indicati, e l’amministratore di ciascun registro pubblica e aggiorna le informazioni di cui ai punti da 2 a 4 ter per quanto riguarda il proprio registro nell’area pubblica del sito web del proprio registro, secondo i tempi indicati.»
2)
Il punto 2, lettera a), è sostituito dal seguente:
«a)
nome, indirizzo, città, codice postale, paese, numero di telefono e indirizzo di posta elettronica del titolare del conto.»
3)
Il punto 2, lettera c), è sostituito dal seguente:
«c)
nome, indirizzo, città, codice postale, paese, numero di telefono, di fax e indirizzo di posta elettronica dei rappresentanti autorizzati principale e secondario del conto designati dal titolare del conto per quel determinato conto, a condizione che il titolare del conto abbia richiesto per iscritto all’amministratore del registro di pubblicare tutte queste informazioni o parte di esse.»
4)
Il punto 4, lettere a) e b), è sostituito dal seguente:
«a)
il valore relativo alle emissioni verificate e le eventuali correzioni per l’impianto associato al conto di deposito del gestore per l’anno X devono essere pubblicati a partire dal 1o aprile dell’anno (X + 1) oppure, se il 1o aprile cade in un fine settimana o in un giorno festivo, il valore delle emissioni verificate deve essere pubblicato il primo giorno lavorativo successivo al 1o aprile;
b)
le quote restituite per l’anno X a norma degli articoli 52 e 53, indicate per codice identificativo dell’unità (nel caso delle ERU e delle CER), devono essere pubblicate a partire dal 1o maggio dell’anno (X + 1);»
5)
È aggiunto il punto 4 quater:
«4 quater.
Ogni 24 ore è pubblicato e aggiornato un elenco indicante i codici identificativi dell’unità di tutte le quote, le CER e le ERU restituite. Nel caso delle CER e delle ERU è indicato anche il nome del progetto, il paese di partenza e il codice identificativo del progetto.»
6)
Il punto 12 bis è sostituito dal seguente:
«12 bis.
Il 30 aprile di ogni anno il CITL mette a disposizione nell’area pubblica del suo sito web le seguenti informazioni:
-
la percentuale di quote restituite in ogni Stato membro nell’anno di calendario precedente a partire dal conto al quale erano state assegnate,
-
la somma di tutte le emissioni verificate dagli Stati membri iscritte per l’anno di calendario precedente come percentuale della somma delle emissioni verificate dell’anno precedente all’anno considerato,
-
la percentuale (in numero e volume) appartenente ai conti amministrati da un determinato Stato membro delle operazioni di trasferimento di tutte le quote e le unità di Kyoto effettuate nell’anno di calendario precedente,
-
la percentuale (in numero e volume) appartenente ai conti amministrati da un determinato Stato membro delle operazioni di trasferimento di tutte le quote e le unità di Kyoto effettuate tra conti amministrati da diversi Stati membri nell’anno di calendario precedente.»
Articolo 79
Abrogazione
I regolamenti (CE) n. 2216/2004 e (CE) n. 994/2008 sono abrogati a decorrere dal 1o gennaio 2012.
Articolo 80
Entrata in vigore
Il presente regolamento entra in vigore il giorno successivo alla pubblicazione nella Gazzetta ufficiale dell’Unione europea.
Gli articoli da 2 a 76 e gli allegati si applicano a decorrere dal 1o gennaio 2012.
Il presente regolamento è obbligatorio in tutti i suoi elementi e direttamente applicabile in ciascuno degli Stati membri.
Fatto a Bruxelles, il 7 ottobre 2010.