РЕШЕНИЕ ЗА ИЗПЪЛНЕНИЕ НА КОМИСИЯТА
от 10 май 2012 година
за изменение на приложение II към Директива 2004/68/ЕО на Съвета по отношение на основните общи критерии дадена територия да бъде считана за свободна от болестта син език
(нотифицирано под номер C(2012) 2978)
(текст от значение за ЕИП)
(2012/253/ЕС)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Директива 2004/68/ЕО на Съвета от 26 април 2004 г. относно определяне на ветеринарно-санитарните правила за внос и транзит в Общността на някои живи копитни животни, за изменение на Директиви 90/426/ЕИО и 92/65/ЕИО и за отмяна на Директива 72/462/ЕИО (1), и по-специално член 13, параграф 2, буква б) от нея,
като има предвид, че:
(1)
С Директива 2004/68/ЕО се определят ветеринарно-санитарните изисквания за внос и транзит в Съюза на живи копитни животни от видовете, изброени в приложение I към нея.
(2)
Съгласно посочената директива, вносът на живи копитни животни и транзитът в Съюза се разрешава само от трети държави, които присъстват в списъка или списъците, които се изготвят или изменят в съответствие с процедурата, посочена в нея.
(3)
Вносът на живи копитни животни в Съюза се разрешава само ако упълномощената трета държава представи гаранция, че животните идват от територия, която е свободна от болести в съответствие с основните общи критерии, изброени в приложение II към Директива 2004/68/ЕО, и на която трябва да бъде забранено влизането на животни, ваксинирани срещу болестите, изброени в посоченото приложение.
(4)
Болестта син език е посочена в приложение II към Директива 2004/68/ЕО. В съответствие с това приложение за всички видове животни, различни от тези от семейство свине (Suidae), условията дадена територия да се счита за свободна от болестта син език са да не е бил регистриран случай на заболяването и да не е било извършено ваксиниране през последните дванадесет месеца при съответен контрол на популацията Culicoides.
(5)
През последните години, в резултат на навлизането на нови технологии, са на разположение „инактивирани ваксини“ против болестта син език, които не носят риска от нежелано разпространение на местно равнище на вируса от ваксината за неваксинираните говеда, овце и кози. Понастоящем е широко прието виждането, че ваксинацията с инактивирани ваксини е предпочитаното средство за контрол на болестта син език и за предотвратяване на клинично заболяване при тези животни в Съюза.
(6)
В съответствие с това Директива 2000/75/ЕО на Съвета от 20 ноември 2000 г. за определяне на условията за борба и ликвидиране на болестта син език (2) наскоро бе изменена с Директива 2012/5/ЕС на Европейския парламент и на Съвета (3), за да осигури използването на инактивирани ваксини навсякъде в ЕС.
(7)
В резултат от развитието на епидемиологичната обстановка по отношение на болестта син език и с цел да се осигури съответствие със стандартите на Световната организация за здравеопазване на животните (OIE), Регламент (ЕО) № 1266/2007 на Комисията от 26 октомври 2007 година относно правилата за прилагане на Директива 2000/75/ЕО на Съвета по отношение на контрола, наблюдението, надзора и ограниченията за движението на някои животни от видовете, възприемчиви към болестта син език (4), наскоро бе изменен. Вследствие на това стандартите на ЕС изискват липса на разпространение на вируса в продължение на най-малко две години, за да бъде считана дадена територия за свободна от болестта син език. Периодът от дванадесет месеца, посочен в приложение II към Директива 2004/68/ЕО, следва да бъде съответно изменен.
(8)
Директива 2000/75/ЕО и Регламент (ЕО) № 1266/2007 се прилагат за движение вътре в Съюза на живи копитни животни от видовете, възприемчиви към болестта син език. Целесъобразно е основните общи критерии за това дадена територия на трета държава да се счита за свободна от болестта син език, както е посочено в приложение II към Директива 2004/68/ЕО, да бъдат приведени в съответствие с изискванията, приложими в рамките на Съюза.
(9)
Поради тази причина приложение II към Директива 2004/68/ЕО следва да бъде съответно изменено.
(10)
Мерките, предвидени в настоящото решение, са в съответствие със становището на Постоянния комитет по хранителната верига и здравето на животните,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
В приложение II към Директива 2004/68/ЕО вписването за болестта син език се заменя със следното:
„Син език
няма случай на заболяване и не е извършвано ваксиниране през последните 24 месеца при съответен контрол на популацията Culicoides
Всички видове, различни от тези от родове Bos, Bison, Bubalus, Ovis и Capra, както и от семейство свине“
Член 2
Адресати на настоящото решение са държавите членки.
Съставено в Брюксел на 10 май 2012 година.
DECISIONE DI ESECUZIONE DELLA COMMISSIONE
del 10 maggio 2012
che modifica l’allegato II della direttiva 2004/68/CE del Consiglio per quanto riguarda le condizioni generali alle quali un territorio può essere considerato indenne dalla febbre catarrale degli ovini
[notificata con il numero C(2012) 2978]
(Testo rilevante ai fini del SEE)
(2012/253/UE)
LA COMMISSIONE EUROPEA,
visto il trattato sul funzionamento dell’Unione europea,
vista la direttiva 2004/68/CE del Consiglio, del 26 aprile 2004, che stabilisce norme di polizia sanitaria per le importazioni e il transito nella Comunità di determinati ungulati vivi, che modifica le direttive 90/426/CEE e 92/65/CEE e che abroga la direttiva 72/462/CEE (1), in particolare l’articolo 13, paragrafo 2, lettera b),
considerando quanto segue:
(1)
La direttiva 2004/68/CE stabilisce norme di polizia sanitaria per le importazioni e il transito nell’Unione di ungulati vivi delle specie elencate nel suo allegato I.
(2)
A norma di tale direttiva l’importazione e il transito nell’Unione di ungulati vivi sono autorizzati unicamente in provenienza dai paesi terzi che figurano nell’elenco o negli elenchi da stilare o modificare secondo la procedura ivi indicata.
(3)
Le importazioni di ungulati vivi nell’Unione sono permesse solo se il paese terzo autorizzato garantisce che gli animali provengono da un territorio esente da ogni malattia, conformemente alle condizioni generali elencate nell’allegato II della direttiva 2004/68/CE, nel quale è vietato l’ingresso di animali vaccinati contro le malattie elencate in tale allegato.
(4)
La febbre catarrale ovina figura nell’allegato II della direttiva 2004/68/CE. A norma di tale allegato, per tutte le specie diverse da quelle raggruppate sotto il taxon «Suidi», affinché un territorio possa essere considerato indenne dalla febbre catarrale ovina non deve essere stato registrato alcun caso di malattia né deve essere stata praticata alcuna vaccinazione nel corso degli ultimi dodici mesi con controllo adeguato della popolazione di culicoidi.
(5)
Negli ultimi anni lo sviluppo di nuove tecnologie ha reso disponibili «vaccini inattivati» contro la febbre catarrale degli ovini, che non comportano il rischio di un’indesiderata circolazione locale del virus vaccinale per i bovini, gli ovini e i caprini non vaccinati. Oggi si concorda ampiamente nel ritenere che la vaccinazione eseguita con vaccini inattivati costituisca lo strumento d’elezione per la lotta alla febbre catarrale degli ovini e la prevenzione della comparsa, nell’Unione, di forme cliniche in tali animali.
(6)
La direttiva 2000/75/CE del Consiglio, del 20 novembre 2000, che stabilisce disposizioni specifiche relative alle misure di lotta e di eradicazione della febbre catarrale degli ovini (2), è stata pertanto modificata di recente dalla direttiva 2012/5/UE del Parlamento europeo e del Consiglio (3), in modo da permettere l’uso di vaccini inattivati in tutta l’UE.
(7)
Tenuto conto dell’evolversi della situazione epidemiologica relativa alla febbre catarrale degli ovini e al fine di allinearsi alle norme dell’organizzazione mondiale per la salute animale (OIE), il regolamento (CE) n. 1266/2007 della Commissione, del 26 ottobre 2007, relativo alle misure di applicazione della direttiva 2000/75/CE del Consiglio per quanto riguarda la lotta, il controllo, la vigilanza e le restrizioni dei movimenti di alcuni animali appartenenti a specie ricettive alla febbre catarrale (4), è stato di recente modificato. Di conseguenza, per poter considerare un territorio indenne da febbre catarrale, le norme UE esigono l’assenza di circolazione del virus per un periodo minimo di due anni. Occorre pertanto modificare di conseguenza il periodo di dodici mesi indicato nell’allegato II della direttiva 2004/68/CE.
(8)
La direttiva 2000/75/CE e il regolamento (CE) n. 1266/2007 si applicano ai movimenti all’interno dell’Unione di ungulati vivi appartenenti a specie ricettive alla febbre catarrale degli ovini. È opportuno che le condizioni generali alle quali un territorio di un paese terzo può essere considerato indenne dalla febbre catarrale degli ovini, quali enunciate nell’allegato II della direttiva 2004/68/CE, vengano allineate ai requisiti applicabili nell’Unione.
(9)
Occorre pertanto modificare di conseguenza l’allegato II della direttiva 2004/68/CE.
(10)
Le misure di cui alla presente decisione sono conformi al parere del comitato permanente per la catena alimentare e la salute degli animali,
HA ADOTTATO LA PRESENTE DECISIONE:
Articolo 1
Nell’allegato II della decisione 2004/68/CE, la voce relativa alla febbre catarrale ovina è sostituita dal testo seguente:
«Febbre catarrale degli ovini
Nessun caso di malattia e nessuna vaccinazione nel corso degli ultimi 24 mesi con controllo adeguato della popolazione di culicoidi
Tutte le specie diverse da quelle dei generi Bos, Bison, Bubalus, Ovis e Capra e di quelle raggruppate sotto il taxon “Suidi”»
Articolo 2
Gli Stati membri sono destinatari della presente decisione.
Fatto a Bruxelles, il 10 maggio 2012