РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 744/2010 НА КОМИСИЯТА
от 18 август 2010 година
за изменение на Регламент (ЕО) № 1005/2009 на Европейския парламент и на Съвета относно вещества, които нарушават озоновия слой, по отношение на употребата на халони за критични нужди
(текст от значение за ЕИП)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Регламент (ЕО) № 1005/2009 на Европейския парламент и на Съвета от 16 септември 2009 г. относно вещества, които нарушават озоновия слой (1), и по-специално член 13, параграф 2 от него,
като има предвид, че:
(1)
Веществата халон 1301, халон 1211 и халон 2402 (наричани по-долу „халони“) са нарушаващи озоновия слой вещества, включени като контролирани вещества от група III в приложение I към Регламент (ЕО) № 1005/2009. От 1994 г. насам тяхното производство в държавите-членки е забранено в съответствие с изискванията на Монреалския протокол. Употребата им обаче продължава да бъде разрешена за някои критични нужди, посочени в приложение VI към Регламент (ЕО) № 1005/2009.
(2)
Съгласно изискванията, посочени в член 4, параграф 4, подточка iv) от Регламент (ЕО) № 2037/2000 на Европейския парламент и на Съвета от 29 юни 2000 г. относно веществата, които нарушават озоновия слой (2), Комисията направи преглед на приложение VII към посочения регламент. За тази цел Комисията извърши оценка на настоящите употреби на халоните и на наличието и реализацията на технически и икономически осъществими алтернативи или технологии, които са приемливи от гледна точка на околната среда и на здравето (наричани по-долу „алтернативи“). Междувременно Регламент (ЕО) № 2037/2000 бе заменен с Регламент (ЕО) № 1005/2009, а приложение VII към Регламент (ЕО) № 2037/2000 се превърна, без никакво изменение, в приложение VI към Регламент (ЕО) № 1005/2009.
(3)
При прегледа бяха установени някои несъответствия между държавите-членки в интерпретацията на въпроса кои употреби на халоните са за критични нужди съгласно посоченото в приложение VI към Регламент (ЕО) № 1005/2009. Следователно е необходимо всеки вид употреба на халоните да бъде описан по-подробно, като се посочат категорията на съответното съоръжение или инсталация, предназначението на употребата, видът на халоносъдържащия пожарогасител и видът халон.
(4)
Освен това прегледът показа, че с много редки изключения халоните вече не са необходими за осигуряване на противопожарната защита при нови проекти на съоръжения и нови инсталации и че понастоящем вече рутинно се инсталират алтернативи. От друга страна обаче халоновите пожарогасители и противопожарни системи продължават да са необходими в някои съоръжения, които се произвеждат или ще бъдат произвеждани съгласно съществуващи проекти.
(5)
Също така прегледът показа, че халоните биват замествани или могат да бъдат заместени, в течение на времето и на разумна цена, при по-голямата част от техните употреби за противопожарна защита, било в рамките на съществуващи съоръжения и инсталации или в съоръжения, които се произвеждат по съществуващи проекти.
(6)
Ето защо е уместно, в светлината на нарасналата разполагаемост и реализация на алтернативи, да бъдат определени за всеки вид употреба гранични дати (cut-off dates), след които използването на халони за нови съоръжения и нови инсталации няма да представлява употреба за критични нужди и следователно няма да е разрешено инсталирането на халонов пожарогасител или противопожарна система. При определянето на термините „нови съоръжения“ и „нови инсталации“ следва да се обърне съответно внимание на следния въпрос - в кой етап от жизнения цикъл на съоръженията или инсталациите реално се определя проектът на съответното място, за което е необходима противопожарна защита.
(7)
Също така е уместно да се определят за всички видове употреби крайни дати (end dates), след които използването на халони в пожарогасители или противопожарни системи на всякакви съоръжения и инсталации - включително в съществуващи съоръжения и съществуващи инсталации, както и в съоръжения, които се произвеждат или ще бъдат произвеждани по съществуващи проекти - ще престане да представлява употреба за критични нужди. При това положение използването на халони вече няма да е разрешено и съгласно член 13, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 1005/2009 всички халоносъдържащи пожарогасители и противопожарни системи ще трябва до съответната крайна дата да бъдат заменени, конвертирани или изведени от експлоатация.
(8)
При определянето на гранични дати следва да бъде взето под внимание наличието на алтернативи, които да се използват в новите съоръжения и новите инсталации, както и съществуващите препятствия за тяхната реализация. Също така тези дати трябва да осигуряват достатъчно време за разработването на алтернативи за случаите, при които това е необходимо, като в същото време да представляват и стимул за такова разработване. По отношение на летателните апарати, тъй като гражданската авиация се регулира на международно равнище, следва да се обърне надлежно внимание на инициативите на Международната организация за гражданска авиация (ICAO) относно инсталирането и употребата на халони в пожарогасителите на летателни апарати.
(9)
Освен това крайните дати следва да осигуряват достатъчно време за изпълнение на дейностите за замяна на халоните или за конверсия, в рамките на рутинни или планови ремонти или програми за модернизация, без да се причиняват неоправдани смущения на експлоатацията на съответните съоръжения или инсталации и без това да води до прекомерни разходи. Освен това датите следва да бъдат съобразени с необходимото време за получаване на всички видове сертификати, разрешения или одобрения, необходими за инсталирането на алтернативи в съответните съоръжения или инсталации.
(10)
За болшинството от употребите в нови съоръжения и нови инсталации, при които вече не са необходими или не се инсталират халоносъдържащи пожарогасители и противопожарни системи, е уместно като гранична дата да бъде определена 2010 г. От друга страна обаче е уместно 2011 г. да е граничната дата за някои употреби във военни сухопътни машини и летателни апарати, за които се смята, че вече са налични алтернативи, но те засега не са реализирани в развойни програми в стадий, близък до окончателно изпълнение и по отношение на които употреби съответните изменения вече не са технически и икономически осъществими. Уместно е да се определи 2014 г. като гранична дата за употребите в двигателните гондоли и преносимите кабинни пожарогасители в летателните апарати, което би съответствало на очаквания момент на въвеждане на еквивалентно ограничение от страна на Международната организация за гражданска авиация (ICAO). Също така е уместно да се определи 2018 г. като гранична дата за употребите в товарните отделения на летателни апарати, за които още не са намерени алтернативи, но за които може разумно да се очаква, че в резултат от допълнителни научно-изследователски и развойни работи до тази дата ще съществуват алтернативи за инсталиране в нови летателни апарати, които да бъдат предложени за типово сертифициране.
(11)
За много видове употреби е уместно да бъдат определени крайни дати в периода между 2013 и 2025 г., в зависимост от степента на техническите и икономическите трудности при замяната на халоните или конверсията. Тези крайни дати следва да осигуряват достатъчно време за замяна на халоните в рамките на програмите за рутинна поддръжка и ремонт в по-голямата част от съществуващите съоръжения и инсталации, за които вече съществуват алтернативи. Уместно е да бъде определена 2030 или 2035 г. като крайна дата за някои употреби в сухопътни военни машини и военни кораби, при които замяната на халоните вероятно би била технически и икономически осъществима само в рамките на програми за планови модернизации и реконструкции на съоръженията и за които е възможно да бъдат необходими допълнителни научно-изследователски и развойни работи в някои държави-членки, за да бъде определено доколко са подходящи съответните алтернативи.
(12)
За някои видове употреби - на съществуващи военни сухопътни машини, съществуващи военни надводни кораби, съществуващи военни подводници, съществуващи военни летателни апарати, както и на тези видове съоръжения, които се произвеждат или ще бъдат произвеждани по съществуващи проекти - все още не са намерени технически и икономически осъществими алтернативи на халоните. От друга страна обаче може основателно да се очаква, че до 2040 г. голяма част от съответните съоръжения и инсталации ще са достигнали края на своя експлоатационен период или че дотогава ще съществуват вече алтернативи на халоните, в резултат от допълнителни научни изследвания и развойна дейност. Ето защо е уместно да бъде определена 2040 г. като една разумна крайна дата за тези употреби.
(13)
За противопожарните системи на товарните отделения, двигателните гондоли и спомагателните силови установки на съществуващи граждански летателни апарати или на такива, които се произвеждат съгласно съществуваща типова сертификация, алтернативи също все още не са намерени. Нещо повече, в предвидимо бъдеще значителен брой граждански летателни апарати ще продължат да бъдат произвеждани с включване в тях или с разчитане на халони за този вид употреби. Макар и да се приема, че съществуват значителни технически, икономически и регулаторни ограничения по отношение на замяната на халоните при тези техни употреби, и в този случай е уместно да бъде определена 2040 г. като една разумна крайна дата - като се има предвид липсата на сигурност във връзка с дългосрочната разполагаемост на рециклирани халони и необходимостта от допълнителни научно-изследователски и развойни работи за намиране и разработване на подходящи алтернативи.
(14)
Приложение VI, включително времевите периоди за постепенно преустановяване на видовете употреба с критично значение, ще подлежи на преразглеждане, за да бъдат взети предвид продължаващите научни изследвания и разработки на алтернативи, както и евентуална нова информация за тяхното наличие. Също така е възможно да се предоставят дерогации във връзка с крайните дати и граничните дати за конкретни случаи, по отношение на които е установено, че липсва алтернатива.
(15)
По тези причини Регламент (ЕО) № 1005/2009 следва да бъде съответно изменен.
(16)
Предвидените в настоящия регламент мерки са в съответствие със становището на Комитета, учреден по силата на член 25, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 1005/2009,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Приложение VI към Регламент (ЕО) № 1005/2009 се заменя с приложението към настоящия регламент.
Член 2
Настоящият регламент влиза в сила на двадесетия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Брюксел на 18 август 2010 година.
REGOLAMENTO (UE) N. 744/2010 DELLA COMMISSIONE
del 18 agosto 2010
che modifica il regolamento (CE) n. 1005/2009 del Parlamento europeo e del Consiglio sulle sostanze che riducono lo strato di ozono, relativamente agli usi critici degli halon
(Testo rilevante ai fini del SEE)
LA COMMISSIONE EUROPEA,
visto il trattato sul funzionamento dell’Unione europea,
visto il regolamento (CE) n. 1005/2009 del Parlamento europeo e del Consiglio, del 16 settembre 2009, sulle sostanze che riducono lo strato di ozono (1), in particolare l’articolo 13, paragrafo 2,
considerando quanto segue:
(1)
Gli halon 1301, 1211 e 2402 (di seguito «halon») sono sostanze che riducono lo strato di ozono classificate nel gruppo III dell’allegato I del regolamento (CE) n. 1005/2009 come sostanze controllate. In conformità con quanto stabilito dal protocollo di Montreal, la produzione di dette sostanze è vietata, negli Stati membri, dal 1994. Il loro utilizzo, tuttavia, è tutt’ora consentito per taluni usi critici previsti nell’allegato VI del regolamento (CE) n. 1005/2009.
(2)
Come disposto dall’articolo 4, paragrafo 4, punto iv), del regolamento (CE) n. 2037/2000 del Parlamento europeo e del Consiglio, del 29 giugno 2000, sulle sostanze che riducono lo strato di ozono (2), la Commissione ha riesaminato l’allegato VII del suddetto regolamento. A tal fine, la Commissione ha analizzato gli attuali usi degli halon, nonché la disponibilità e l’uso di tecnologie o di alternative (in seguito denominate «alternative») sia tecnicamente, sia economicamente praticabili, che siano accettabili dal punto di vista ambientale e sanitario. Nel frattempo, il regolamento (CE) n. 2037/2000 è stato sostituito dal regolamento (CE) n. 1005/2009 e l’allegato VII del regolamento (CE) n. 2037/2000 è divenuto, immutato, l’allegato VI del regolamento (CE) n. 1005/2009.
(3)
Il riesame ha messo in evidenza una serie di differenze tra gli Stati membri riguardo all’interpretazione di quali usi degli halon siano da considerarsi critici secondo la definizione di cui all’allegato VI del regolamento (CE) n. 1005/2009. Occorre pertanto descrivere in maniera più particolareggiata ogni applicazione degli halon, specificando il tipo di apparecchiature e di impianto interessati, la finalità dell’applicazione critica, il modello di estintore ad halon, nonché il tipo di halon.
(4)
Il riesame ha anche rivelato che, tranne sporadiche eccezioni, non è più necessario ricorrere agli halon affinché attrezzature e impianti di nuova progettazione soddisfino le condizioni necessarie in materia di protezione antincendio e che oggi vengono abitualmente installate. Gli estintori e i sistemi antincendio ad halon continuano tuttavia a essere necessari in alcune attrezzature che sono o saranno prodotte seguendo la progettazione attuale.
(5)
Dal riesame è inoltre risultato che, nella maggior parte delle applicazioni di protezione antincendio, siano esse incorporate in attrezzature e apparecchiature esistenti o in attrezzature prodotte secondo la progettazione attuale, gli halon sono sostituiti, o possono essere sostituiti col tempo, e a costi ragionevoli, dalle alternative.
(6)
È pertanto opportuno, tenuto conto della maggiore disponibilità e applicazione delle alternative, stabilire, per ogni applicazione, date ultime oltre le quali l’uso di halon in attrezzature e impianti nuovi non costituirà un uso critico e l’installazione di estintori o sistemi antincendio ad halon non sarà quindi consentito. Nella definizione di «nuove attrezzature» e «nuovi impianti» si deve prestare un’attenzione particolare alla fase del ciclo di vita nella quale si esegue effettivamente la progettazione dello spazio che richiede una protezione antincendio.
(7)
È altresì opportuno stabilire, per ogni singola applicazione, date di scadenza dopo le quali l’uso di halon negli estintori o nei sistemi antincendio in tutte le attrezzature e degli impianti, siano essi installati in attrezzature e impianti esistenti o che sono o saranno prodotti secondo la progettazione attuale, cesserà di costituire un uso critico. L’uso di halon non sarà quindi consentito e tutti gli estintori e i sistemi antincendio ad halon devono essere sostituiti, convertiti o eliminati entro la data limite, conformemente all’articolo 13, paragrafo 3, del regolamento (CE) n. 1005/2009.
(8)
Le date ultime devono prendere in considerazione la disponibilità di alternative per i nuovi impianti e le nuove attrezzature, nonché gli ostacoli alla loro applicazione. Esse devono consentire un tempo sufficiente per lo sviluppo di alternative ove è necessario e nel contempo offrire un incentivo ad avviare tale sviluppo. Per quanto riguarda gli aeromobili, poiché l’aviazione civile è disciplinata a livello internazionale, deve essere prestata la dovuta attenzione alle iniziative dell’Organizzazione per l’aviazione civile internazionale (ICAO) relative all’installazione e all’uso di estintori ad halon sugli aeromobili.
(9)
Le date limite devono inoltre consentire un tempo sufficiente per svolgere le attività di sostituzione o di conversione degli halon nell’ambito dei programmi ordinari o pianificati di manutenzione o di modernizzazione degli impianti o delle attrezzature, senza ostacolare indebitamente il funzionamento di detti impianti o attrezzature e senza costi eccessivi. Nel contempo è opportuno prendere in considerazione il tempo utile per ottenere tutte le certificazioni, autorizzazioni o approvazioni eventualmente necessarie per l’installazione delle alternative nelle attrezzature o negli impianti interessati.
(10)
Per la maggior parte delle applicazioni relative ai nuovi impianti o alle nuove attrezzature, nei quali non sono più necessari o non sono più installati estintori o sistemi antincendio ad halon, è opportuno fissare la data ultima al 2010. È tuttavia opportuno fissare tale data al 2011 per alcuni veicoli terrestri e aeromobili militari per i quali le alternative prese in considerazione sono disponibili ma non in uso nei programmi di sviluppo che giungono a completamento e per i quali le modifiche potrebbero non essere fattibili dal punto di vista economico e tecnico. È opportuno fissare la data ultima al 2014 per le applicazioni relative agli estintori portatili, per le gondole-motore degli aeromobili e per le cabine, in coincidenza con i tempi per l’attuazione anticipata di una restrizione equivalente dell’ICAO. È opportuno fissare il 2018 come data ultima per l’applicazione ai compartimenti degli aerei da carico ove non sono ancora state identificate alternative, ma per i quali è verosimile presumere che, a seguito di ulteriori attività di ricerca e sviluppo, per tale data saranno disponibili alternative da installare nei nuovi aeromobili soggetti a certificazione del tipo.
(11)
Per molte applicazioni è opportuno fissare date limite comprese tra il 2013 e il 2025, a seconda del grado di difficoltà tecniche ed economiche che presentano la sostituzione o la conversione degli halon. Tali date limite devono offrire un tempo sufficiente per consentire la sostituzione degli halon nell’ambito dei programmi di manutenzione ordinaria della maggior parte delle attrezzature e degli impianti per i quali attualmente esistono alternative. È opportuno fissare al 2030 o al 2035 la data limite di sostituzione degli halon per alcune applicazioni in veicoli di terra e in navi militari, per i quali la sostituzione degli halon non è verosimilmente fattibile dal punto di vista tecnico ed economico, se non nell’ambito di programmi pianificati di modernizzazione o di adattamento delle attrezzature e per i quali in alcuni Stati membri possono rivelarsi necessari attività di ricerca e sviluppo supplementari per accertare l’idoneità delle alternative
(12)
Per alcune applicazioni a bordo di veicoli, navi di superficie, sottomarini e aeromobili militari esistenti e di quelli che sono o saranno costruiti secondo la progettazione attuale, non sono ancora state individuate alternative. Appare tuttavia ragionevole ritenere che entro il 2040 una parte importante delle attrezzature in questione sarà giunta al termine del ciclo di vita utile o che a tale data saranno disponibili alternative, grazie al lavoro di ricerca e sviluppo nel frattempo condotto. Di conseguenza, è opportuno fissare il 2040 come data limite ragionevole per tali applicazioni.
(13)
Non sono state identificate alternative per quanto attiene ai sistemi antincendio nei compartimenti di carico, nelle gondole-motore e nei generatori ausiliari a bordo degli aeromobili civili esistenti o costruiti conformemente alla certificazione di tipo attuale. Si presume che in futuro un numero ingente di aeromobili civili, inoltre, continuerà a essere costruito e a dipendere dagli halon per dette applicazioni. Sebbene si ritenga che esistano importanti ostacoli tecnici, economici e normativi che gravano sulla sostituzione degli halon in queste applicazioni, è tuttavia opportuno fissare il 2040 come data limite ragionevole, vista l’incertezza relativa alla disponibilità a lungo termine di halon riciclati e la necessità di ulteriori lavori di ricerca e sviluppo per individuare e sviluppare alternative adeguate.
(14)
L’allegato VI, compresi i tempi per l’eliminazione progressiva degli usi critici, sarà riesaminato con cadenza regolare per tenere conto delle nuove attività di ricerca e sviluppo delle alternative e delle informazioni relative alla loro disponibilità. In casi particolari possono inoltre essere concesse deroghe alle date ultime, laddove sia dimostrato che non esiste alcuna alternativa disponibile.
(15)
Occorre pertanto modificare di conseguenza il regolamento (CE) n. 1005/2009.
(16)
Le misure di cui al presente regolamento sono conformi al parere del comitato istituito dall’articolo 25, paragrafo 1, del regolamento (CE) n. 1005/2009,
HA ADOTTATO IL PRESENTE REGOLAMENTO:
Articolo 1
L’allegato VI del regolamento (CE) n. 1005/2009 è sostituito dall’allegato del presente regolamento.
Articolo 2
Il presente regolamento entra in vigore il ventesimo giorno successivo alla pubblicazione nella Gazzetta ufficiale dell’Unione europea.
Il presente regolamento è obbligatorio in tutti i suoi elementi e direttamente applicabile in ciascuno degli Stati membri.
Fatto a Bruxelles, il 18 agosto 2010.