РЕШЕНИЕ НА СЪВЕТА
от 2 декември 2010 година
за въвеждане на мерки за контрол спрямо 4-метилметкатинон (мефедрон)
(2010/759/ЕС)
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Решение 2005/387/ПВР на Съвета от 10 май 2005 г. относно обмена на информация, оценката на риска и контрола върху новите психоактивни вещества (1), и по-специално член 8, параграф 3 от него,
като взе предвид инициативата на Европейската комисия,
като има предвид, че:
(1)
На основание член 6 от Решение 2005/387/ПВР специална сесия на разширения научен комитет на Европейския център за мониторинг на наркотиците и наркоманиите изготви доклад за оценка на риска от веществото 4-метилметкатинон (мефедрон), който впоследствие беше получен от Комисията на 3 август 2010 г.
(2)
Веществото мефедрон е синтетичен катинон, който се произвежда и разпространява законно най-вече в Азия, макар че окончателното му опаковане изглежда се извършва в Европа. Мефедронът се продава най-често под формата на прах, но се среща и под формата на капсули или таблетки. В търговската мрежа се предлага по интернет, в „специализирани магазини“, както и от улични дилъри. В интернет често се продава като „тор за растения“, „соли за вана“ или „химикал за научно-изследователски цели“. Много рядко се продава като „легална дрога“ (законно психоактивно вещество), а неговото потенциално психоактивно въздействие обикновено не се посочва или няма конкретна информация за него.
(3)
Трудно е да се направи оценка на конкретното въздействие на веществото мефедрон, защото то се използва основно в комбинация с вещества като алкохол и други стимуланти. Смята се, че веществото мефедрон има такова въздействие върху организма, сравнимо с това на други стимулиращи наркотици, и най-вече екстази (MDMA). Относително краткото времетраене на действието му обаче, което води до многократно приемане на дози, го доближава повече до кокаина. Някои данни сочат, че то може да бъде използвано като алтернатива на незаконните стимуланти, че има висок потенциал за злоупотреба и за предизвикване на зависимост. Необходими са по-задълбочени изследвания, за да се проучи подробно потенциалът на този наркотик да предизвиква зависимост.
(4)
В Съюза са докладвани два смъртни случая, за които изглежда, че единствената причина за смъртта е употребата на мефедрон. Има сведения за най-малко 37 други смъртни случая, при които в проби, взети след смъртта, е открит мефедрон.
(5)
Двадесет и две държави-членки са докладвали за конфискации на мефедрон на прах или на таблетки. Има малко информация, която да подсказва, че мефедронът е обработван или разпространяван в големи количества и че в тези дейности е замесена организираната престъпност. Има доказателства, които подсказват, че на местата, където се упражнява контрол върху веществото мефедрон, то продължава да се намира на черния пазар.
(6)
Веществото мефедрон няма никаква установена или призната медицинска стойност или приложение в Съюза и няма данни, че то може да се използва за каквито и да било законни цели.
(7)
Понастоящем веществото мефедрон не е предмет на оценка и не е било предмет на оценка по системата на Обединените нации. Единадесет държави-членки упражняват контрол върху веществото мефедрон съгласно националното си законодателство, с което изпълняват задълженията си в рамките на Конвенцията на ООН от 1971 г. за психотропните вещества. Две държави-членки прилагат мерки за контрол спрямо веществото мефедрон по силата на законодателството си относно лекарствата.
(8)
Оценката на риска констатира, че научните доказателства са ограничени и посочва, че са необходими допълнителни изследвания за цялостните здравни и социални рискове от употребата на мефедрон. Въпреки това поради неговите стимулиращи свойства, способността му да предизвиква зависимост у ползвателите, потенциалната му привлекателност, риска за здравето, липсата на медицински ползи, а оттам и нуждата да се подхожда с предпазливост веществото мефедрон следва да бъде контролирано.
(9)
Тъй като единадесет държави-членки вече упражняват контрол върху веществото мефедрон, поставянето му под контрол в целия Съюз би спомогнало за предотвратяване на проблеми при трансграничното правоприлагане и съдебното сътрудничество,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
Държавите-членки вземат необходимите мерки в съответствие със своето национално законодателство, за да подложат 4-метилметкатинон (мефедрон) на мерките за контрол и на наказателноправните санкции, предвидени в тяхното законодателство в изпълнение на техните задължения в рамките на Конвенцията на ООН от 1971 г. за психотропните вещества.
Член 2
Настоящото решение влиза в сила в деня след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Съставено в Брюксел на 2 декември 2010 година.
DECISIONE DEL CONSIGLIO
del 2 dicembre 2010
sull’opportunità di sottoporre a misure di controllo il 4-methylmethcathinone (mefedrone)
(2010/759/UE)
IL CONSIGLIO DELL’UNIONE EUROPEA,
visto il trattato sul funzionamento dell’Unione europea,
vista la decisione 2005/387/GAI del Consiglio, del 10 maggio 2005, relativa allo scambio di informazioni, alla valutazione dei rischi e al controllo delle nuove sostanze psicoattive (1), in particolare l’articolo 8, paragrafo 3,
vista l’iniziativa della Commissione europea,
considerando quanto segue:
(1)
A norma dell’articolo 6 della decisione 2005/387/GAI, il comitato scientifico allargato dell’Osservatorio europeo delle droghe e delle tossicodipendenze (OEDT), riunito in sessione straordinaria, ha redatto una relazione di valutazione dei rischi sul 4-methylmethcathinone (mefedrone). Tale relazione è stata trasmessa alla Commissione, cui è pervenuta il 3 agosto 2010.
(2)
Il mefedrone è un catinone sintetico legalmente prodotto e distribuito soprattutto in Asia, mentre la confezione definitiva parrebbe aver luogo in Europa. Il mefedrone è generalmente venduto in polvere, ma anche in forma di capsule o compresse. Può essere acquistato via Internet, in negozi di sostanze psicotrope legali (head shops) e da spacciatori di strada. Su Internet il mefedrone è spesso commercializzato come «fertilizzante», «sale da bagno», o «sostanza chimica sperimentale». È molto raramente commercializzato come sostanza psicoattiva legale (legal high) e generalmente non si fa riferimento, o non si forniscono informazioni concrete in merito, ai suoi potenziali effetti psicoattivi.
(3)
Gli effetti specifici del mefedrone sono difficili da valutare perché è essenzialmente utilizzato in combinazione con sostanze quali alcol o altri stimolanti. Si ritiene che il mefedrone abbia effetti sull’organismo analoghi a quelli di altre droghe stimolanti, in particolare l’ecstasy (MDMA). Tuttavia, il suo picco d’azione relativamente breve, che induce a ripeterne l’assunzione, lo rende assimilabile alla cocaina. Alcune prove fanno presumere che possa essere assunto in alternativa a stimolanti illegali, comporti un elevato rischio di abuso e dia potenzialmente luogo a dipendenza. Per analizzare dettagliatamente il potenziale di dipendenza di tale droga sarebbe necessario effettuare studi più approfonditi.
(4)
Nell’Unione sono state segnalati due casi di decessi nell’ambito dei quali il mefedrone appare come unica causa della morte. In almeno altri 37 casi di decesso l’autopsia ha rilevato tracce di mefedrone.
(5)
Ventidue Stati membri hanno segnalato sequestri di mefedrone in polvere o in compresse. Non si dispone di informazioni sufficienti a determinare il trattamento o la distribuzione del mefedrone su larga scala e il coinvolgimento della criminalità organizzata. Alcuni elementi sembrano indicare che nei paesi in cui è stato sottoposto a controllo il mefedrone resta disponibile sul mercato nero.
(6)
Il mefedrone non ha alcuna proprietà terapeutica accertata o riconosciuta nell’Unione e nessun elemento indica che possa essere utilizzato per fini legittimi.
(7)
Attualmente, il mefedrone non è oggetto di alcuna valutazione e non è stato valutato nel quadro delle Nazioni Unite. In undici Stati membri è soggetto a misure di controllo nel quadro delle rispettive legislazioni antidroga, conformemente agli obblighi che loro incombono in virtù della convenzione delle Nazioni Unite del 1971 sulle sostanze psicotrope. Due Stati membri applicano misure di controllo al mefedrone nell’ambito della propria legislazione sui prodotti farmaceutici.
(8)
La valutazione dei rischi non apporta prove scientifiche inconfutabili e fa rilevare che è necessario effettuare ulteriori studi sui rischi che il mefedrone comporta in generale sul piano medico e sociale. Tuttavia, tenuto conto delle sue proprietà stimolanti, del suo potenziale in termini di attrazione e dipendenza per i consumatori, dei rischi per la salute, dell’assenza di proprietà terapeutiche - e pertanto dell’esigenza di rispettare il principio di precauzione - il mefedrone dovrebbe essere oggetto di misure di controllo.
(9)
Poiché undici Stati membri hanno già provveduto a metterlo sotto controllo, sottoponendo il mefedrone a misure di controllo in tutto il territorio dell’Unione si potrebbe contribuire ad evitare problemi nel quadro dell’applicazione transfrontaliera della legislazione e della cooperazione giudiziaria,
HA ADOTTATO LA PRESENTE DECISIONE:
Articolo 1
Gli Stati membri adottano le misure necessarie, in conformità alle proprie leggi nazionali, per sottoporre il 4-methylmethcathinone (mefedrone) a misure di controllo e alle sanzioni penali previste dalle rispettive legislazioni, conformemente agli obblighi loro incombenti in virtù della convenzione delle Nazioni Unite del 1971 sulle sostanze psicotrope.
Articolo 2
La presente decisione entra in vigore il giorno successivo alla pubblicazione nella Gazzetta ufficiale dell’Unione europea.
Fatto a Bruxelles, addì 2 dicembre 2010.