РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 430/2010 НА КОМИСИЯТА
от 20 май 2010 година
за изменение на Регламент (ЕИО) № 2454/93 за определяне на разпоредби за прилагане на Регламент (ЕИО) № 2913/92 на Съвета за създаване на Митнически кодекс на Общността
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Регламент (ЕИО) № 2913/92 на Съвета от 12 октомври 1992 г. за създаване на Митнически кодекс на Общността (1), и по-специално член 247 от него,
като има предвид, че:
(1)
С Регламент (ЕО) № 648/2005 на Европейския парламент и на Съвета (2) в Регламент (ЕИО) № 2913/92 бе въведено задължението за подаване на обобщени декларации за въвеждане и напускане по електронен път. В Регламент (ЕО) № 273/2009 на Комисията (3), чрез дерогация от някои разпоредби на Регламент (ЕИО) № 2454/93 на Комисията (4), се предвижда преходен период, който изтича на 31 декември 2010 г., през който икономическите оператори да имат възможност, но без да са задължени, да подават обобщени декларации за въвеждане и напускане по електронен път.
(2)
Целесъобразно е да се направят някои корекции на правилата, отнасящи се до обобщените декларации за въвеждане и напускане, с цел намаляване на административната тежест в случаите, при които такива декларации не са необходими за целите на сигурността и безопасността. Освен това, за подобряване на анализа на риска, домакинското имущество в съответствие с определението в член 2, параграф 1, буква г) от Регламент (ЕО) № 1186/2009 на Съвета от 16 ноември 2009 г. за установяване на система на Общността за митнически освобождавания (5) не следва да бъде освободено от задължението за деклариране по този начин, ако то се превозва по силата на договор за превоз.
(3)
В някои случаи предоставянето на данни относно сигурността и безопасността в митническите декларации и изискването за специфичен срок за представянето на тези декларации не са необходими за целите на сигурността и безопасността, така че следва да бъдат въведени някои дерогации от правилата в тази връзка; следва обаче тези дерогации да не засягат основните правила по отношение на митническите декларации, независимо от това под каква форма са представени.
(4)
В някои случаи, когато не се прилагат сроковете за декларациите за износ, свързани със сигурността и безопасността, като продоволствия за кораби и самолети, на митническите органи следва да се предостави възможност да разрешат на надеждните икономически оператори да вписват изнесените стоки в своите документи и периодично да отчитат операциите по износа, след като стоките напуснат митническата територия на Общността.
(5)
С Регламент (ЕО) № 1192/2008 на Комисията (6) за изменение на Регламент (ЕИО) № 2454/93 бяха въведени общи критерии и общ образец за исканията за разрешение за опростена декларация, както и процедура за оформяне на място. Следва да се уточни, че тези правила се отнасят до всички митнически процедури. С член 253а от същия регламент се въвежда изискване, в сила от 1 януари 2011 г., съгласно което, за да се използват опростените декларации или процедурата за оформяне на място, е необходимо подаването на електронни митнически декларации и уведомления. Някои държави-членки информираха Комисията, че е възможно тези системи да не бъдат въведени до определената дата. При извършен ефективен анализ на риска на тези държави-членки следва да бъде предоставена възможност да приемат, при определени от тях условия, митнически декларации и уведомления под форма, различна от електронната, до прилагането на Регламент (ЕО) № 450/2008 на Европейския парламент и на Съвета от 23 април 2008 г. за създаване на Митнически кодекс на Общността (Модернизиран митнически кодекс) (7).
(6)
При реекспорт от митническата територия на Общността на стоки на временно складиране или съхранявани в свободна зона с контрол тип I, без да се изисква обобщена декларация за напускане, следва да се предвиди алтернативен начин за вписване или уведомяване относно реекспорта и съответното отговорно лице.
(7)
Следва да се уточни, че формалностите по износа се прилагат не само за общностни стоки с местоназначение извън митническата територия на Общността, но също така по отношение на освободени от мита корабни и самолетни доставки, така че изпращачът да може да получи доказателство за това, че стоката е напуснала митническата територия на Общността, което е необходимо за целите на освобождаването от данък. Същите правила следва да се прилагат и при случаите, когато необщностни стоки се реекспортират с декларация за реекспорт.
(8)
В съответствие с членове 278, 279 и 280 от Директива 2006/112/ЕО на Съвета от 28 ноември 2006 г. относно общата система на данъка върху добавената стойност (8) и член 3 от Директива 2008/118/ЕО на Съвета от 16 декември 2008 г. относно общия режим на облагане с акциз и за отмяна на Директива 92/12/ЕИО (9) при въвеждането и при извеждането на общностни стоки на и от територии в рамките на митническата територия на Общността, за които посочените директиви не се прилагат, се изисква прилагането на формалностите за внос и износ. Целесъобразно е позоваването на тези разпоредби и освобождаването на посочените операции от изискването за представяне на сведения, свързани със сигурността и безопасността, и за спазване на специалните срокове за проверки, свързани със сигурността и безопасността, предвид факта, че тези разпоредби следва да се прилагат само за стоки, които се въвеждат в митническата територия на Общността или я напускат. Специалните срокове за проверки, свързани със сигурността и безопасността, както и разпоредбите за представяне на сведения, свързани със сигурността и безопасността, също не са необходими в случаите, когато стоки се въвеждат в Хелиголанд, Република Сан Марино и града-държава Ватикана, предвид географското им разположение.
(9)
Следва да се уточни митническото учреждение, в което се подава обобщената декларация за напускане, както и лицето, което е отговорно за подаването на декларацията. Това уточнение трябва да включва ситуациите, при които вместо обобщена декларация за напускане се подава транзитна декларация, която съдържа сведенията от обобщена декларация за напускане.
(10)
За да се улесни митническият надзор в изходното митническо учреждение, е необходимо да се уточнят задълженията на лицата, които предават стоки на друго лице, преди стоките да бъдат изведени от митническата територия на Общността, както и задълженията на лицата, които трябва да предоставят на изходното митническо учреждение информация относно напускането на стоките. Същите задължения следва да се прилагат и в случаите, когато стоките, декларирани за износ и представени в изходното митническо учреждение, вече не са предназначени за извеждане от митническата територия на Общността и са напуснали изходното митническо учреждение.
(11)
По силата на Директива 2008/118/ЕО използването на компютризираната система за контрол на движението на акцизите (EMCS) е задължително за движението на акцизни стоки под режим отложено плащане на акциз от 1 януари 2011 г. В съответствие с посочената директива движението на общностни стоки под режим отложено плащане на акциз с местоназначение извън митническата територия на Общността трябва да се осъществява в съответствие с процедурата за износ, за която трябва да се използва компютризирана система. Следователно специалните правила относно използването на административния придружаващ документ, предвидени в Регламент (ЕИО) № 2719/92 на Комисията от 11 септември 1992 г. относно придружителния административен документ за движение под режим отложено плащане на акциз на стоки, подлежащи на облагане с акциз (10), следва да бъдат заличени считано от 1 януари 2011 г. Процедурите по износа, започнали под покритието на придружителен административен документ преди посочената дата, следва да приключат в съответствие с член 793в от Регламент (ЕИО) № 2454/93, приложим на 31 декември 2010 г.
(12)
Тези изменения не трябва да изискват промени в електронните системи, които вече се използват или трябва да са въведени, когато настоящият регламент стане приложим.
(13)
Мерките, предвидени в настоящия регламент, са в съответствие със становището на Комитета по Митническия кодекс,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Регламент (ЕИО) № 2454/93 се изменя, както следва:
1.
В член 1 се добавя следната точка 18:
„18.
„Обобщена декларация за напускане“ означава: обобщената декларация, посочена в член 182в от Кодекса, която се подава за стоки, които напускат митническата територия на Общността, освен когато в настоящия регламент е предвидено друго.“
2.
Член 181в се изменя, както следва:
а)
буква д) се заменя със следното:
„д)
стоки, обхванати от митнически декларации, изготвени в съответствие с друг акт съгласно членове 230, 232 и 233, с изключение на домакинско имущество, както е определено в член 2, параграф 1, буква г) от Регламент (ЕО) № 1186/2009 на Съвета (11), както и на палети, контейнери и превозни средства за сухопътен, железопътен, въздушен, морски транспорт и транспорт по вътрешни водни пътища, превозвани по силата на договор за превоз;
б)
буква ж) се заменя със следното:
„ж)
стоки, за които е разрешено устно деклариране в съответствие с членове 225, 227 и член 229, параграф 1, с изключение на домакинско имущество, както е определено в член 2, параграф 1, буква г) от Регламент (ЕО) № 1186/2009, както и на палети, контейнери и превозни средства за сухопътен, железопътен, въздушен, морски транспорт и транспорт по вътрешни водни пътища, превозвани по силата на договор за превоз;“
в)
буква м) се заменя със следното:
„м)
следните стоки, въведени на митническата територия на Общността непосредствено от сондажни или добивни платформи, или вятърни турбини, експлоатирани от лице, установено на митническата територия на Общността:
i)
стоки, включени в такива платформи или вятърни турбини за целите на строителни и ремонтни дейности по тях, тяхната поддръжка или преструктуриране;
ii)
стоки, използвани за монтиране или оборудване на посочените платформи или вятърни турбини;
iii)
други консумативи, използвани за или потребявани върху посочените платформи или вятърни турбини; както и
iv)
неопасни отпадъци от посочените платформи или вятърни турбини;“
г)
добавя се следната буква о):
„о)
стоки, въведени от територии, включени в митническата територия на Общността, в които не се прилага Директива 2006/112/ЕО на Съвета (12) или Директива 2008/118/ЕО на Съвета (13), както и стоки, въведени в митническата територия на Общността от Хелиголанд, Република Сан Марино и града-държава Ватикана.
3.
В член 184г, параграф 3 текстът „Член 181в, букви в)-и), л)-н)“ се заменя с „Член 181в, букви в)-и), л)-о)“.
4.
В член 189 се добавя следният параграф:
„Обаче стоки, въведени на митническата територия на Общността, които са разтоварени и повторно натоварени на същото транспортно средство по време на текущото пътуване с цел да се предостави възможност за разтоварване или натоварване на други стоки, не се представят пред митническите органи.“
5.
В член 253а се добавя следният параграф:
„Когато обаче митническите органи или икономическите оператори не разполагат с компютризирани системи за подаване или приемане на опростени митнически декларации или на уведомления за оформяне на място с използването на методи за електронна обработка на данни, митническите органи могат да приемат декларации и уведомления в друга форма, предвидена от тях, при условие че е извършен ефективен анализ на риска.“
6.
В член 261 параграф 1 се заменя със следното:
„1. Разрешително за използване на процедурата с опростена декларация се издава на заявителя, ако условията и критериите, посочени в членове 253, 253а, 253б и 253в, са изпълнени.“
7.
В член 264 параграф 1 се заменя със следното:
„1. Разрешение за използване на процедурата за оформяне на място се издава на заявителя, ако са изпълнени условията и критериите, посочени в членове 253, 253а, 253б и 253в.“
8.
В член 269 параграф 1 се заменя със следното:
„1. Разрешително за използване на процедурата с опростена декларация се издава на заявителя, ако са изпълнени условията и критериите, посочени в членове 253, 253а, 253б, 253в и 270.“
9.
В член 272 параграф 1 се заменя със следното:
„1. Разрешение за използване на процедурата за оформяне на място се издава на заявителя, ако са изпълнени условията и критериите, посочени в параграф 2 и в членове 253, 253а, 253б, 253в и 274.“
10.
Член 279 се заменя със следното:
„Член 279
Формалностите по износа, посочени в членове 786-796д, могат да бъдат опростени в съответствие с настоящата глава.“
11.
В член 282 параграф 1 се заменя със следното:
„1. Разрешително за използване на процедурата с опростена декларация се издава в съответствие с условията и по начина, описани в членове 253, 253а, 253б, 253в, член 261, параграф 2 и, mutatis mutandis, член 262.“
12.
Член 283 се заменя със следното:
„Член 283
Разрешение за използване на процедурата на оформяне на място се издава в съответствие с условията и по начина, описани в членове 253, 253а, 253б и 253в, на всяко лице, наричано по-долу „одобрен износител“, което желае да извършва процедурите по износа в своите помещения или на други места, определени или одобрени от митническите органи.“
13.
Член 284 се заличава.
14.
В член 285а се добавя следният параграф 1а:
„1а. В случаите, в които се прилага член 592а или член 592г, митническите органи могат да разрешат на икономическия оператор незабавно да вписва в документацията си всяка операция по износ и да отчете всичките операции пред митническото учреждение, издало разрешението, в допълнителна декларация, изготвяна периодично, в рамките на не повече от един месец след като стоките са напуснали митническата територия на Общността. Разрешението може да се издаде при следните условия:
а)
икономическият оператор използва разрешението единствено за стоки, които не са предмет на забрани и ограничения;
б)
икономическият оператор предоставя на митническото учреждение на износ цялата информация, която учреждението смята за необходима за осъществяването на контрол върху стоките;
в)
когато митническото учреждение на износ е различно от изходното митническо учреждение, ако митническите органи допускат прилагането на подобна практика и ако посочената в буква б) информация се предоставя и на изходното митническо учреждение.
Когато се прилага посочената в първата алинея практика, вписването на стоките в документите е равностойно на освобождаване за износ и извеждане.“
15.
Член 592а се изменя, както следва:
а)
буква д) се заменя със следното:
„д)
стоки, обхванати от митнически декларации, изготвени в съответствие с друг акт съгласно член 231, член 232, параграф 2 и член 233, с изключение на домакинско имущество, както е определено в член 2, параграф 1, буква г) от Регламент (ЕО) № 1186/2009, както и на палети, контейнери и превозни средства за сухопътен, железопътен, въздушен, морски транспорт и транспорт по вътрешни водни пътища, превозвани по силата на договор за превоз;“
б)
буква ж) се заменя със следното:
„ж)
стоки, за които е разрешено устно деклариране в съответствие с членове 226, 227 и член 229, параграф 2, с изключение на домакинско имущество, както е определено в член 2, параграф 1, буква г) от Регламент (ЕО) № 1186/2009, както и на палети, контейнери и превозни средства за сухопътен, железопътен, въздушен, морски транспорт и транспорт по вътрешни водни пътища, превозвани по силата на договор за превоз;“
в)
буква л) се заменя със следното:
„л)
следните стоки, изведени от митническата територия на Общността непосредствено за сондажни или добивни платформи или за вятърни турбини, експлоатирани от лице, установено на митническата територия на Общността:
i)
стоки, предназначени за целите на строителни и ремонтни дейности по такива платформи или по вятърни турбини, за тяхната поддръжка или преструктуриране;
ii)
стоки, предназначени за монтиране или оборудване на посочените платформи или вятърни турбини;
iii)
консумативи, предназначени за използване на посочените платформи или вятърни турбини;“
г)
добавят се следните букви н)-п):
„н)
стоките, които са освободени по силата на Виенската конвенция за дипломатическите отношения от 18 април 1961 г., Виенската конвенция за консулските отношения от 24 април 1963 г. или други консулски конвенции, или Конвенцията от Ню Йорк за специалните мисии от 16 декември 1969 г.;
о)
стоки, доставени за монтиране като части или спомагателни съоръжения в плавателни съдове и въздухоплавателни средства, моторно гориво, смазочни материали и газ, необходими за експлоатацията на плавателните съдове или на въздухоплавателните средства, хранителни продукти или други артикули, използвани за консумация или продажба на борда;
п)
стоки, предназначени за територии в рамките на митническата територия на Общността, в които не се прилага Директива 2006/112/ЕО или Директива 2008/118/ЕО, и стоки, отправени от тези територии до друго местоназначение в митническата територия на Общността, както и стоки, отправени от митническата територия на Общността за Хелиголанд, Република Сан Марино и града-държава Ватикана.“
16.
Член 592б се изменя, както следва:
а)
в параграф 1 буква д) се заличава;
б)
параграф 2 се заменя със следното:
„2. Когато митническата декларация не е подадена с използването на методи за електронна обработка на данни, срокът, установен в параграф 1, буква а), подточки iii) и iv), букви б), в) и г), е поне четири часа.“
17.
В член 592ж изразът „член 592а, букви от в) до м)“ се заменя с „член 592а, букви от в) до п)“.
18.
В дял IV, глава 2 се добавя следният член 786:
„Член 786
1. Процедурата по износ по смисъла на член 161, параграф 1 от Кодекса се използва, когато общностни стоки трябва да бъдат докарани до местоназначение извън митническата територия на Общността.
2. Формалностите относно декларацията за износ, предвидена в настоящата глава, се използват също така в случаи, когато:
а)
общностни стоки трябва да се въведат на или изведат от територии, намиращи се в митническата територия на Общността, където Директива 2006/112/ЕО или Директива 2008/118/ЕО не се прилага;
б)
общностни стоки се доставят освободени от мита като корабни и самолетни доставки, независимо от местоназначението на кораба или самолета.
В случаите, посочени в букви а) и б) обаче, следва да не се налага включването в декларацията за износ на данните, изисквани за обобщената декларация, предвидени в приложение 30A.“
19.
В член 792а, параграф 2 изразът „член 793а, параграф 6“ се заменя с „член 793, параграф 2, втора алинея, буква б)“.
20.
В член 793 се добавя следният параграф 3:
„3. В случаите, посочени в параграф 2, втора алинея, буква б), при които стоките, пренасяни с единен договор за превоз, пристигат в митническото учреждение на фактическия изходен пункт от митническата територия на Общността, превозвачът при поискване представя в учреждението един от следните документи:
а)
референтния номер на превоза от декларацията за износ, при наличие на такъв; или
б)
копие от единния договор за превоз или от декларацията за износ за съответните стоки; или
в)
уникалния референтен номер на пратката или референтния номер на документа за превоз и броя на опаковките и, при превоз в контейнери - идентификационния номер на оборудването; или
г)
информация относно единния договор за превоз или за превоза на стоки извън митническата територия на Общността, която се съдържа в системата за обработка на данни на лицето, пренасящо стоките, или друга система за обработка на търговски данни.“
21.
В член 793а се заличава параграф 6.
22.
Член 793в се заличава.
23.
В член 796в втората алинея се заменя със следното:
„Тази нотификация съдържа референтния номер на превоза от декларацията за износ.“
24.
Член 796г се изменя, както следва:
а)
параграф 1 се заменя със следното:
„1. Без да се засяга член 793, параграф 2, втора алинея, буква б), изходното митническо учреждение се уверява, че представените стоки съответстват на декларираните и че физически напускат митническата територия на Общността. Всяка проверка на стоките се извършва от изходното митническо учреждение, като се използва съобщението за „Предварителен запис за износ“, получено от митническото учреждение на износ, като основа за такава проверка.
За извършване на митнически надзор, когато стоките се разтоварват от едно превозно средство и се предават на друго лице, което съхранява стоките, и се натоварват на друго превозно средство, което ще изведе стоките от митническата територия на Общността след представяне в изходящото митническо учреждение, се прилагат следните разпоредби:
а)
най-късно при предаването на стоките притежателят съобщава на следващия притежател на стоките уникалния референтен номер на пратката или референтния номер на документа за превоз, както и броя на опаковките или, при превоз в контейнери - идентификационния номер на оборудването и, ако е издаден такъв - референтния номер на превоза от декларацията за износ. Съобщаването може да се извърши по електронен път и/или при използването на системите за търговска, пристанищна или транспортна информация, или, ако това не е възможно - под каквато и да е друга форма. Не по-късно от момента на предаване на стоките лицето, на което те се предават, отбелязва в документацията си съобщението, представено му от предходния притежател на стоките;
б)
превозвачът може да натовари стоки за превоз извън митническата територия на Общността, единствено ако му е предоставена информацията, посочена в буква а);
в)
превозвачът уведомява изходното митническо учреждение за извеждането на стоките, като предоставя информацията, посочена в буква а), освен ако митническите органи не разполагат с достъп до посочената информация чрез съществуващи системи и процедури за търговска, пристанищна или транспортна информация. При възможност това уведомяване се включва в съществуващ манифест или други изисквания за съобщаване за транспорта.
За целите на втора алинея „превозвач“ означава лицето, което извежда стоките или което поема отговорността за превозването на стоките извън митническата територия на Общността. Все пак:
-
при комбиниран транспорт, където активното превозно средство, напускащо митническата територия на Общността, само превозва друго превозно средство, което, след пристигането на активното превозно средство по местоназначение, ще се движи самостоятелно като активно превозно средство, „превозвач“ означава лицето, което ще управлява превозното средство, което ще се движи самостоятелно от момента, в който превозното средство, напускащо митническата територия на Общността, пристигне по местоназначение,
-
при превоз по море или по въздух, когато става дума за плавателен съд по съвместна договореност или по договор, „превозвач“ означава лицето, което е сключило договора и е издало товарителница или въздушна товарителница за действителното извеждане на стоките извън митническата територия на Общността.“;
б)
добавя се следният параграф 4:
„4. Без да се засяга член 792а, когато стоки, декларирани за износ, вече не са предназначени за извеждане от митническата територия на Общността, лицето, което извежда стоките от изходното митническо учреждение за превоз до определено място на тази територия, предоставя на изходното митническо учреждение информацията, посочена в параграф 1, втора алинея, буква а). Тази информация може да бъде предоставяна под всяка форма.“
25.
В член 796га, параграф 4 текстът в буква д) се заменя със следното:
„д)
документация на икономическите оператори за стоки, доставени на нефтени и газови сондажни или добивни платформи или вятърни турбини.“
26.
В член 841, параграф 1 изразът „членове 787-796д“ се заменя с „член 786, параграф 1 и параграф 2, буква б) и членове 787-796д“.
27.
Член 841а се заменя със следното:
„Член 841а
1. В случаи, различни от посочените в член 182, параграф 3, трето изречение от Кодекса, уведомяването за реекспорт се извършва чрез обобщена декларация за напускане в съответствие с членове 842а-842д, освен в случаите, когато в съответствие с член 842а, параграф 3 или 4 такава декларация не се изисква.
2. Когато стоки, поставени под режим на временно складиране или съхранявани в свободна зона с контрол тип I, са реекспортирани, без да се изисква митническа декларация или обобщена декларация за напускане, реекспортът трябва да бъде нотифициран на митническото учреждение, компетентно за мястото, от което стоките ще напуснат митническата територия на Общността, преди напускането на стоките под формата, предвидена от митническите органи.
По негово искане на посоченото в параграф 3 лице се разрешава да промени едно или повече от сведенията в уведомлението. След като стоките, посочени в уведомлението, напуснат митническата територия на Общността, такива промени не са допустими.
3. Уведомлението, посочено в параграф 2, първа алинея, се изготвя от превозвача. Такова уведомление обаче следва да се подава от притежателя на съоръжението за временно складиране или от притежателя на съоръжение за складиране в свободна зона с контрол тип I, или което и да е друго лице, което може да представлява стоките, когато превозвачът е информиран и е дал съгласието си по силата на договорно споразумение, че лицето, посочено във второто изречение от настоящия параграф, подава уведомлението. Изходното митническо учреждение може да приеме, освен при наличие на доказателство за противното, че превозвачът е дал съгласието си по силата на договорно споразумение и че подаването е извършено с негово знание.
Член 796г, параграф 1, последната алинея се прилага по отношение на определението за превозвач.
4. В случаи, когато в съответствие с уведомлението, посочено в параграф 2, първа алинея, стоките вече не са предназначени за извеждане от митническата територия на Общността, член 796г, параграф 4 се прилага mutatis mutandis.“
28.
Член 842а се заменя със следното:
„Член 842а
1. Без да се засягат параграфи 3 и 4, когато за извеждането на стоки от митническата територия на Общността не се изисква митническа декларация, обобщената декларация за напускане се подава в изходното митническо учреждение.
2. За целите на настоящата глава изходно митническо учреждение се нарича:
а)
митническото учреждение, компетентно за мястото, от което стоките ще напуснат митническата територия на Общността; или
б)
когато стоките ще напуснат митническата територия на Общността по въздух или по море, митническото учреждение, компетентно за мястото, където стоките се товарят на плавателен съд или въздухоплавателно средство, с което те ще бъдат пренесени до местоназначение извън митническата територия на Общността.
3. Не се изисква обобщена декларация за напускане, когато електронна транзитна декларация съдържа данните от обобщената декларация за напускане, при условие че получаващото митническо учреждение е също така изходното митническо учреждение или получаващото митническо учреждение се намира извън митническата територия на Общността.
4. Обобщена декларация за напускане не се изисква в следните случаи:
а)
изброените в член 592а;
б)
когато стоки се натоварват в пристанище или летище на митническата територия на Общността и са предназначени за разтоварване в друго пристанище или летище на Общността, при условие че при поискване на изходното митническо учреждение се представи доказателство за мястото, където се възнамерява да се извърши разтоварването, под формата на търговски, пристанищен или транспортен манифест или товарен списък. Същото се прилага и в случаите, когато плавателният съд или въздухоплавателното средство, с който/което се превозват стоките, има престой на пристанище или летище извън митническата територия на Общността и тези стоки трябва да останат на борда на плавателния съд или въздухоплавателното средство по време на престоя на пристанището или летището извън митническата територия на Общността;
в)
когато в пристанище или летище стоките не са разтоварени от превозното средство, с което са въведени в митническата територия на Общността и с което ще бъдат изведени от нея;
г)
когато стоките са натоварени в предходното пристанище или летище в митническата територия на Общността и остават в превозното средство, с което ще бъдат изведени от митническата територия на Общността;
д)
когато стоки, поставени под режим на временно складиране или съхранявани в свободна зона с контрол тип I, са пренатоварени от превозното средство, с което са били доставени до съоръжението за временно складиране или в свободната зона под наблюдението на същото митническо учреждение, на плавателен съд, въздухоплавателно средство или железопътно превозно средство, с който/което ще бъдат изведени от съоръжението за временно складиране или от свободната зона извън митническата територия на Общността, при условие че:
i)
пренатоварването се извършва в рамките на четиринадесет календарни дни от момента на представянето на стоките за временно складиране или в свободна зона с контрол тип I; при извънредни обстоятелства митническите органи могат да удължат посочения период, за да се справят с тези обстоятелства;
ii)
митническите органи разполагат с информация за стоките; както и
iii)
доколкото е известно на превозвача, няма промяна в местоназначението на стоките и в получателя;
е)
когато на изходното митническо учреждение е предоставено доказателство, че стоките, които трябва да бъдат изведени от митническата територия на Общността, вече са обхванати от митническа декларация с данните от обобщената декларация за напускане било посредством системата за обработка на данни на притежателя на съоръжението за временно складиране, превозвача или оператора на пристанището/летището, или посредством друга система за обработка на търговски данни, при условие че същата е одобрена от митническите органи.
Без да се засяга член 842г, параграф 2, в случаите, посочени в букви а)-е), при митническите проверки се отчита спецификата на ситуацията.
5. Обобщената декларация за напускане, при необходимост, се подава от превозвача. Такава декларация обаче следва да бъде подавана от притежателя на съоръжението за временно складиране или от притежателя на съоръжение за складиране в свободна зона с контрол тип I, или което и да е друго лице, което може да представлява стоките, когато превозвачът е информиран и е дал съгласието си по силата на договорно споразумение, че лицето, посочено във второто изречение от настоящия параграф, подава декларацията. Изходното митническо учреждение може да приеме, освен при наличие на доказателство за противното, че превозвачът е дал съгласието си с договорно споразумение и че декларацията е подадена с негово знание.
Член 796г, параграф 1, последната алинея се прилага по отношение на определението за превозвач.
6. Когато след подаването на обобщената декларация за напускане стоките вече не са предназначени за извеждане от митническата територия на Общността, член 796г, параграф 4 се прилага mutatis mutandis.“
29.
В член 842г, параграф 2 втора алинея се заменя със следното:
„Когато стоките, обхванати от едно от освобождаванията от изискването за обобщена декларация за напускане, установени в член 842а, параграф 4, напуснат митническата територия на Общността, анализът на риска се извършва след представяне на стоките при необходимост и въз основа на документацията или на друга информация, която обхваща стоките.“
Член 2
Настоящият регламент влиза в сила на седмия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Член 1, параграфи 1-13 и 15-29 се прилага от 1 януари 2011 г. Когато обаче дадена операция по износ е започнала преди тази дата под покритието на придружителен административен документ в съответствие с член 793в, параграф 1, изходното митническо учреждение прилага мерките, предвидени в член 793в, на 1 януари 2011 г. и след тази дата.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Брюксел на 20 май 2010 година.
REGOLAMENTO (UE) N. 430/2010 DELLA COMMISSIONE
del 20 maggio 2010
recante modifica del regolamento (CEE) n. 2454/93 che fissa talune disposizioni d’applicazione del regolamento (CEE) n. 2913/92 del Consiglio che istituisce il codice doganale comunitario
LA COMMISSIONE EUROPEA,
visto il trattato sul funzionamento dell’Unione europea,
visto il regolamento (CEE) n. 2913/92 del Consiglio, del 12 ottobre 1992, che istituisce un codice doganale comunitario (1), in particolare l’articolo 247,
considerando quanto segue:
(1)
Il regolamento (CE) n. 648/2005 del Parlamento europeo e del Consiglio (2) ha introdotto nel regolamento (CEE) n. 2913/92 l’obbligo di presentare le dichiarazioni sommarie di entrata o di uscita per via elettronica. Il regolamento (CE) n. 273/2009 della Commissione (3) che deroga a determinate disposizioni del regolamento (CEE) n. 2454/93 della Commissione (4) prevede un periodo transitorio, che scade il 31 dicembre 2010, durante il quale gli operatori economici hanno la possibilità, ma non l’obbligo, di presentare dichiarazioni sommarie di entrata e di uscita per via elettronica.
(2)
È opportuno prevedere alcuni adattamenti delle norme concernenti le dichiarazioni sommarie di entrata e di uscita al fine di ridurre gli oneri amministrativi qualora tali dichiarazioni non siano necessarie per motivi di sicurezza. Inoltre, per effettuare una migliore analisi dei rischi è opportuno che gli effetti o oggetti mobili, quali definiti all’articolo 2, paragrafo 1, lettera d), del regolamento (CE) n. 1186/2009 del Consiglio, del 16 novembre 2009, relativo alla fissazione del regime comunitario delle franchigie doganali (5), non siano esentati da tali dichiarazioni se sono trasportati in applicazione di un contratto di trasporto.
(3)
In alcuni casi l’inserimento di dati relativi alla sicurezza nelle dichiarazioni doganali e la fissazione di un termine specifico per la presentazione di tali dichiarazioni non sono necessari per finalità di sicurezza e pertanto occorre prevedere ulteriori esenzioni in materia; è opportuno tuttavia che tali esenzioni lascino impregiudicate le norme generali per le dichiarazioni doganali, indipendentemente dalla forma in cui sono presentate.
(4)
Nei casi in cui alle dichiarazioni di esportazione non si applicano i termini previsti per la sicurezza, come nel caso dell’approvvigionamento di navi e di aeromobili, è opportuno che le autorità doganali possano autorizzare gli operatori economici affidabili a registrare le merci esportate nelle rispettive scritture e a comunicare le operazioni di esportazione con cadenza periodica, dopo che le merci hanno lasciato il territorio doganale della Comunità.
(5)
Il regolamento (CE) n. 1192/2008 della Commissione (6), che modifica il regolamento (CEE) n. 2454/93, ha introdotto criteri comuni e un modulo comune di domanda per la concessione di autorizzazioni relative alla procedura di dichiarazione semplificata e alla procedura di domiciliazione. È opportuno chiarire che queste norme si applicano a tutti i regimi doganali. Lo stesso regolamento ha previsto all’articolo 253 bis che, con effetto dal 1o gennaio 2011, l’utilizzazione della procedura di dichiarazione semplificata o della procedura di domiciliazione è subordinata alla presentazione elettronica delle dichiarazioni doganali e delle notificazioni. Taluni Stati membri hanno informato la Commissione che in alcuni casi il sistema in questione potrebbe non essere disponibile per tale data. A condizione che sia effettuata un’efficace analisi dei rischi, detti Stati membri debbono poter accettare alle condizioni da essi stabilite le dichiarazioni doganali e le notificazioni in formati diversi da quello elettronico fino a quando sarà applicabile il regolamento (CE) n. 450/2008 del Parlamento europeo e del Consiglio, del 23 aprile 2008, che istituisce il codice doganale comunitario (Codice doganale aggiornato) (7).
(6)
Se le merci che si trovano in custodia temporanea o in una zona franca sottoposta a controllo di tipo I sono riesportate dal territorio doganale della Comunità senza che sia richiesta una dichiarazione sommaria di uscita, occorre prevedere modalità alternative per registrare o notificare la riesportazione e indicare la persona responsabile.
(7)
È inoltre opportuno precisare che le formalità di esportazione non devono essere espletate soltanto per le merci comunitarie aventi una destinazione esterna al territorio doganale della Comunità, ma anche per l’approvvigionamento esente da imposta di navi e di aeromobili, affinché chi effettua tale approvvigionamento possa ricevere una prova dell’uscita dal territorio doganale della Comunità necessaria ai fini dell’esenzione fiscale. Le stesse regole vanno applicate quando devono essere riesportate merci non comunitarie sulla scorta di una dichiarazione di riesportazione.
(8)
In conformità agli articoli 278, 279 e 280 della direttiva 2006/112/CE del Consiglio, del 28 novembre 2006, relativa al sistema comune d’imposta sul valore aggiunto (8) e all’articolo 3 della direttiva 2008/118/CE del Consiglio, del 16 dicembre 2008, relativa al regime generale delle accise e che abroga la direttiva 92/12/CEE (9), le formalità relative all’importazione e all’esportazione devono essere espletate per le merci comunitarie trasportate verso e a partire da territori all’interno del territorio doganale comunitario in cui tali direttive non si applicano. Con riferimento a dette disposizioni, è opportuno esentare tali movimenti dall’obbligo concernente la trasmissione di dati relativi alla sicurezza e dal rispetto dei termini specifici in materia di controlli di sicurezza, poiché le disposizioni in esame si applicano soltanto alle merci che entrano nel territorio doganale della Comunità o che ne escono. Inoltre i termini specifici previsti per i controlli di sicurezza e per la trasmissione dei dati relativi alla sicurezza non si applicano quando le merci sono trasportate verso l’isola di Helgoland, la Repubblica di San Marino e lo Stato della Città del Vaticano, in considerazione della loro situazione geografica.
(9)
Occorre inoltre specificare l’ufficio doganale in cui deve essere presentata la dichiarazione sommaria di uscita e la persona responsabile della presentazione di detta dichiarazione. Questi chiarimenti devono riguardare anche le situazioni in cui, anziché una dichiarazione sommaria di uscita, viene presentata una dichiarazione di transito contenente i dati di una dichiarazione sommaria di uscita.
(10)
Al fine di facilitare i controlli doganali presso l’ufficio doganale di uscita, occorre precisare gli obblighi di chi consegna le merci a un altro operatore prima che queste siano portate fuori dal territorio doganale della Comunità e di coloro che devono fornire informazioni sull’uscita di merci all’ufficio doganale di uscita. Gli stessi obblighi devono essere previsti nel caso in cui le merci dichiarate all’esportazione e presentate all’ufficio doganale di uscita non debbano più lasciare il territorio doganale della Comunità e siano rimosse dall’ufficio doganale di uscita.
(11)
A norma della direttiva 2008/118/CE, l’uso del sistema d’informatizzazione dei movimenti dei prodotti soggetti ad accisa (EMCS) è obbligatorio a decorrere dal 1o gennaio 2011 per la circolazione di tali prodotti in sospensione dell’accisa. Secondo tale direttiva, la circolazione in sospensione dell’accisa di prodotti comunitari aventi una destinazione esterna al territorio doganale della Comunità deve avvenire nel quadro della procedura di esportazione che prevede l’uso di un sistema informatizzato. Le norme specifiche concernenti l’utilizzazione del documento amministrativo d’accompagnamento di cui al regolamento (CEE) n. 2719/92 della Commissione, dell’11 settembre 1992, relativo al documento amministrativo d’accompagnamento per i prodotti soggetti ad accisa che circolano in regime sospensivo (10), dovrebbero pertanto essere abrogate con effetto a decorrere dal 1o gennaio 2011. Le procedure di esportazione che sono state avviate sulla scorta di un documento amministrativo d’accompagnamento prima di tale data devono essere concluse in conformità all’articolo 793 quater del regolamento (CEE) n. 2454/93, quale applicabile al 31 dicembre 2010.
(12)
Le presenti modifiche non devono comportare cambiamenti nei sistemi elettronici istituiti o da istituire alla data di entrata in vigore del presente regolamento.
(13)
Le misure previste dal presente regolamento sono conformi al parere del comitato del codice doganale,
HA ADOTTATO IL PRESENTE REGOLAMENTO:
Articolo 1
Il regolamento (CEE) n. 2454/93 è così modificato:
1)
all’articolo 1 è aggiunto il seguente paragrafo 18:
«18.
dichiarazione sommaria di uscita: la dichiarazione sommaria di cui all’articolo 182 quater del codice che deve essere presentata per le merci in uscita dal territorio doganale della Comunità, salvo diversa disposizione del presente regolamento.»;
2)
l’articolo 181 quater è così modificato:
a)
il testo della lettera e) è sostituito dal seguente:
«e)
le merci per le quali è ammessa una dichiarazione doganale effettuata con altro atto in conformità agli articoli 230, 232 e 233, fatta eccezione, se trasportati in applicazione di un contratto di trasporto, per gli effetti o oggetti mobili quali definiti all’articolo 2, paragrafo 1, lettera d), del regolamento (CE) n. 1186/2009 del Consiglio (11) e per palette, contenitori e mezzi di trasporto stradale, ferroviario, aereo, marittimo e in acque interne;
b)
il testo della lettera g) è sostituito dal seguente:
«g)
le merci per le quali è ammessa la dichiarazione doganale verbale, ai sensi degli articoli 225, 227 e 229, paragrafo 1, fatta eccezione, se trasportati in applicazione di un contratto di trasporto, per gli effetti o oggetti mobili quali definiti all’articolo 2, paragrafo 1, lettera d), del regolamento (CE) n. 1186/2009 e per palette, contenitori e mezzi di trasporto stradale, ferroviario, aereo, marittimo e in acque interne;»;
c)
il testo della lettera m) è sostituito dal seguente:
«m)
le seguenti merci introdotte nel territorio doganale della Comunità direttamente da piattaforme di perforazione o di produzione o turbine eoliche gestite da un soggetto stabilito nel territorio doganale della Comunità:
i)
merci che sono state incorporate in tali piattaforme o turbine ai fini della loro costruzione, riparazione, manutenzione o conversione;
ii)
merci che sono state utilizzate per installazioni o forniture di tali piattaforme o turbine;
iii)
altri articoli utilizzati o consumati su tali piattaforme o turbine; e
iv)
rifiuti non pericolosi provenienti da tali piattaforme o turbine;»;
d)
è aggiunta la seguente lettera o):
«o)
merci introdotte a partire da territori che fanno parte del territorio doganale della Comunità, ma in cui la direttiva 2006/112/CE del Consiglio (12) o la direttiva 2008/118/CE del Consiglio (13) non si applicano, e merci introdotte nel territorio doganale comunitario a partire dall’isola di Helgoland, dalla Repubblica di San Marino e dallo Stato della Città del Vaticano.
3)
all’articolo 184 quinquies, paragrafo 3, le parole «dell’articolo 181 quater, lettere da c) a i) e da l) a n)» è sostituita da «dell’articolo 181 quater, lettere da c) a i) e da l) a o)»;
4)
all’articolo 189 è aggiunto il seguente paragrafo:
«Tuttavia non sono presentate alla dogana le merci introdotte nel territorio doganale della Comunità che sono scaricate e ricaricate sullo stesso mezzo di trasporto durante il tragitto in questione, per permettere di scaricare o caricare altre merci.»;
5)
all’articolo 253 bis è aggiunto il seguente comma:
«Tuttavia, quando i sistemi informatici delle autorità doganali o degli operatori economici non sono operativi per la presentazione o il ricevimento delle dichiarazioni doganali semplificate o delle notificazioni di domiciliazione mediante procedure informatiche, le autorità doganali possono accettare dichiarazioni e notifiche sotto altre forme da esse stabilite, a condizione che venga effettuata un’efficace analisi dei rischi.»;
6)
all’articolo 261, il testo del paragrafo 1 è sostituito dal seguente:
«1. L’autorizzazione a usare la procedura di dichiarazione semplificata viene concessa al richiedente se sono soddisfatti i criteri e le condizioni di cui agli articoli 253, 253 bis, 253 ter e 253 quater.»;
7)
all’articolo 264, il testo del paragrafo 1 è sostituito dal seguente:
«1. L’autorizzazione a usare la procedura di domiciliazione viene concessa al richiedente se sono soddisfatti i criteri e le condizioni di cui agli articoli 253, 253 bis, 253 ter e 253 quater.»;
8)
all’articolo 269, il testo del paragrafo 1 è sostituito dal seguente:
«1. L’autorizzazione a usare la procedura di dichiarazione semplificata viene concessa al richiedente se sono soddisfatti i criteri e le condizioni di cui agli articoli 253, 253 bis, 253 ter, 253 quater e 270.»;
9)
all’articolo 272, il testo del paragrafo 1 è sostituito dal seguente:
«1. L’autorizzazione a usare la procedura di domiciliazione viene concessa al richiedente se sono soddisfatti i criteri e le condizioni di cui al paragrafo 2 e agli articoli 253, 253 bis, 253 ter, 253 quater e 274.»;
10)
il testo dell’articolo 279 è sostituito dal seguente:
«Articolo 279
Le formalità per l’esportazione di cui agli articoli da 786 a 796 sexies possono essere semplificate conformemente alle disposizioni del presente capitolo.»;
11)
all’articolo 282, il testo del paragrafo 1 è sostituito dal seguente:
«1. L’autorizzazione a usare la procedura di dichiarazione semplificata viene concessa alle condizioni e secondo le modalità previste agli articoli 253, 253 bis, 253 ter, 253 quater, all’articolo 261, paragrafo 2 e, in quanto compatibile, all’articolo 262.»;
12)
il testo dell’articolo 283 è sostituito dal seguente:
«Articolo 283
L’autorizzazione ad avvalersi della procedura di domiciliazione viene concessa alle condizioni e secondo le modalità previste agli articoli 253, 253 bis, 253 ter e 253 quater a qualsiasi persona, in appresso denominata “esportatore autorizzato”, che desideri effettuare le formalità d’esportazione nei suoi locali o in altri luoghi designati o autorizzati dall’autorità doganale.»;
13)
l’articolo 284 è soppresso;
14)
all’articolo 285 bis è aggiunto il seguente paragrafo 1 bis:
«1 bis. Nei casi in cui si applicano gli articoli 592 bis o 592 quinquies, le autorità doganali possono autorizzare un operatore economico a registrare immediatamente ciascuna operazione di esportazione nelle sue scritture e a comunicare tali operazioni all’ufficio doganale che l’ha autorizzato in una dichiarazione complementare da inviare con cadenza periodica entro un mese dalla data di uscita delle merci dal territorio doganale della Comunità. Tale autorizzazione è concessa a condizione che:
a)
l’operatore economico utilizzi l’autorizzazione soltanto per le merci che non sono soggette a misure di divieto o restrizione;
b)
l’operatore economico fornisca all’ufficio doganale di esportazione tutte le informazioni che questo ritiene necessarie per poter eseguire i controlli delle merci;
c)
quando l’ufficio doganale di esportazione è diverso dall’ufficio doganale di uscita, le autorità doganali abbiano autorizzato l’utilizzazione di tale disposizione e le informazioni di cui alla lettera b), siano messe a disposizione anche dell’ufficio doganale di uscita.
Qualora venga utilizzata la disposizione di cui al primo comma, la registrazione delle merci nelle scritture è considerata come svincolo per l’esportazione e l’uscita.»;
15)
l’articolo 592 bis è così modificato:
a)
il testo della lettera e) è sostituito dal seguente:
«e)
le merci per le quali è ammessa una dichiarazione doganale effettuata con altro atto in conformità agli articoli 231, 232, paragrafo 2, e 233, fatta eccezione, se sono trasportati in applicazione di un contratto di trasporto, per gli effetti o oggetti mobili quali definiti all’articolo 2, paragrafo 1, lettera d), del regolamento (CE) n. 1186/2009 nonché per palette, contenitori e mezzi di trasporto stradale, ferroviario, aereo, marittimo e in acque interne;»;
b)
il testo della lettera g) è sostituito dal seguente:
«g)
le merci per le quali è ammessa la dichiarazione verbale, ai sensi degli articoli 226, 227 e 229, paragrafo 2, fatta eccezione, se sono trasportati in applicazione di un contratto di trasporto, per gli effetti o oggetti mobili quali definiti all’articolo 2, paragrafo 1, lettera d), del regolamento (CE) n. 1186/2009 nonché per palette, contenitori e mezzi di trasporto stradale, ferroviario, aereo, marittimo e in acque interne;»;
c)
il testo della lettera l) è sostituito dal seguente:
«l)
le seguenti merci portate fuori dal territorio doganale della Comunità direttamente su piattaforme di perforazione o di produzione o turbine eoliche gestite da un soggetto stabilito nel territorio doganale della Comunità:
i)
merci da utilizzare per la costruzione, la riparazione, la manutenzione o la conversione di tali piattaforme o turbine;
ii)
merci da installare su tali piattaforme o turbine o da utilizzare per il loro equipaggiamento;
iii)
articoli da utilizzare o consumare su tali piattaforme o turbine;»;
d)
sono aggiunte le seguenti lettere da n) a p):
«n)
le merci che beneficiano di franchigie conformemente alla Convenzione di Vienna sulle relazioni diplomatiche del 18 aprile 1961, alla Convenzione di Vienna sulle relazioni consolari del 24 aprile 1963 o ad altre convenzioni consolari o alla Convenzione di New York del 16 dicembre 1969 sulle missioni speciali;
o)
le merci destinate a essere incorporate come parti o accessori in navi e aeromobili, i combustibili per motori, i lubrificanti e i gas necessari per il funzionamento di navi o aeromobili, i prodotti alimentari e gli altri articoli da consumare o vendere a bordo;
p)
le merci destinate a territori che fanno parte del territorio doganale della Comunità in cui non si applicano la direttiva 2006/112/CE o la direttiva 2008/118/CE e le merci spedite da detti territori verso un’altra destinazione nel territorio doganale della Comunità nonché le merci spedite dal territorio doganale della Comunità verso l’isola di Helgoland, la Repubblica di San Marino e lo Stato della Città del Vaticano.»;
16)
l’articolo 592 ter è così modificato:
a)
al paragrafo 1, la lettera e) è soppressa;
b)
il testo del paragrafo 2 è sostituito dal seguente:
«2. Se la dichiarazione doganale non è presentata mediante tecniche elettroniche, il termine fissato al paragrafo 1, lettera a), punti iii) e iv), e al paragrafo 1, lettere b), c) e d), è almeno di quattro ore.»;
17)
all’articolo 592 octies le parole «dell’articolo 592 bis, lettere da c) a m),» è sostituito da «dell’articolo 592 bis, lettere da c) a p),»;
18)
al titolo IV, capo 2, è inserito il seguente articolo 786:
«Articolo 786
1. Quando le merci comunitarie devono essere trasportate verso una destinazione situata fuori del territorio doganale della Comunità si utilizza la procedura di esportazione, ai sensi dell’articolo 161, paragrafo 1, del codice.
2. Le formalità concernenti la dichiarazione di esportazione previste nel presente capitolo sono inoltre utilizzate nei casi in cui:
a)
le merci comunitarie circolano verso e a partire da territori appartenenti al territorio doganale della Comunità in cui la direttiva 2006/112/CE o la direttiva 2008/118/CE non si applicano;
b)
le merci comunitarie sono destinate all’approvvigionamento esente da imposta di navi e di aeromobili, indipendentemente dalla destinazione dell’aeromobile o della nave.
Tuttavia, nei casi di cui alle lettere a) e b), non è necessario includere nella dichiarazione di esportazione i dati previsti per la dichiarazione sommaria di uscita all’allegato 30 bis.»;
19)
all’articolo 792 bis, paragrafo 2, le parole «all’articolo 793 bis, paragrafo 6,» è sostituito da «all’articolo 793, paragrafo 2, secondo comma, lettera b),»;
20)
all’articolo 793 è inserito il seguente paragrafo 3:
«3. Nei casi di cui al paragrafo 2, secondo comma, lettera b), quando le merci prese in consegna nel quadro di un contratto di trasporto unico arrivano all’ufficio doganale del punto di uscita effettivo dal territorio doganale della Comunità, il trasportatore presenta a tale ufficio, su richiesta dello stesso, uno dei seguenti elementi:
a)
il numero di riferimento del movimento della dichiarazione di esportazione, se disponibile; o
b)
una copia del contratto di trasporto unico o della dichiarazione di esportazione per le merci di cui trattasi; o
c)
il numero di riferimento unico delle spedizioni o il numero di riferimento del documento di trasporto e il numero di colli nonché, se containerizzati, il numero di identificazione del materiale; o
d)
informazioni concernenti il contratto di trasporto unico o il trasporto delle merci fuori dal territorio doganale della Comunità contenute nel sistema informatico della persona che prende in consegna le merci o in un altro sistema informatico commerciale.»;
21)
all’articolo 793 bis, il paragrafo 6 è soppresso;
22)
l’articolo 793 quater è soppresso;
23)
all’articolo 796 quater, il testo del secondo comma è sostituito dal seguente:
«Tale notificazione contiene il numero di riferimento del movimento della dichiarazione di esportazione.»;
24)
l’articolo 796 quinquies è così modificato:
a)
il testo del paragrafo 1 è sostituito dal seguente:
«1. Fatto salvo l’articolo 793, paragrafo 2, secondo comma, lettera b), l’ufficio doganale di uscita verifica che le merci presentate corrispondano a quanto dichiarato e sorveglia l’uscita materiale delle merci dal territorio doganale della Comunità. L’ufficio doganale di uscita procede all’eventuale esame delle merci sulla base del messaggio “avviso anticipato di esportazione” ricevuto dall’ufficio doganale di esportazione.
Per permettere di effettuare i controlli doganali nel luogo in cui le merci sono scaricate da un mezzo di trasporto, consegnate a un altro detentore delle merci e caricate su un altro mezzo di trasporto che porta le merci fuori dal territorio doganale della Comunità dopo la presentazione all’ufficio doganale di uscita, si applicano le seguenti disposizioni:
a)
al più tardi in occasione della consegna delle merci, il detentore comunica al successivo detentore delle merci il numero di riferimento unico delle spedizioni o il numero di riferimento del documento di trasporto e il numero di colli o, se containerizzati, il numero di identificazione del materiale nonché, se è stato rilasciato, il numero di riferimento del movimento della dichiarazione di esportazione. Questa segnalazione può avvenire elettronicamente e/o tramite sistemi e processi d’informazione commerciali, portuali o di trasporto oppure, se questi non sono disponibili, in qualsiasi altra forma. Al più tardi in occasione della consegna delle merci, l’operatore cui queste sono consegnate registra la segnalazione fornitagli dal precedente detentore delle merci;
b)
un trasportatore non può caricare le merci in uscita dal territorio doganale della Comunità se non ha ricevuto le informazioni di cui alla lettera a);
c)
il trasportatore notifica l’uscita delle merci all’ufficio doganale di uscita fornendo le informazioni di cui alla lettera a), tranne qualora tali informazioni siano già state messe a disposizione delle autorità doganali tramite gli esistenti sistemi o processi commerciali, portuali o di trasporto. Se possibile tale notificazione è inserita nel manifesto esistente o in altre informazioni da comunicare per il trasporto.
Ai fini del secondo comma il “trasportatore” è la persona che fa uscire le merci, o che assume la responsabilità dell’uscita delle merci dal territorio doganale della Comunità. Tuttavia,
-
in caso di trasporto combinato, se il mezzo di trasporto attivo che lascia il territorio doganale della Comunità serve soltanto a trasportare un altro mezzo di trasporto che, dopo l’arrivo a destinazione del mezzo di trasporto attivo, circolerà autonomamente come mezzo di trasporto attivo, per trasportatore si intende la persona che gestirà il mezzo di trasporto che circola autonomamente dopo che il mezzo di trasporto che lascia il territorio doganale della Comunità è arrivato a destinazione,
-
in caso di traffico marittimo o aereo, in applicazione di un accordo di gestione in comune di navi o di disposizioni contrattuali, per trasportatore si intende la persona che ha concluso il contratto ed emesso la polizza di carico o la lettera di vettura aerea per il trasporto effettivo delle merci fuori dal territorio doganale della Comunità.»;
b)
è aggiunto il seguente paragrafo 4:
«4. Fatto salvo l’articolo 792 bis, se le merci dichiarate per l’esportazione non sono più destinate a uscire dal territorio doganale della Comunità, la persona che ritira le merci dall’ufficio doganale di uscita per trasportarle in un luogo situato in detto territorio deve fornire all’ufficio doganale di uscita le informazioni di cui al paragrafo 1, secondo comma, lettera a). Tali informazioni possono essere fornite in qualsiasi forma.»;
25)
all’articolo 796 quinquies bis, paragrafo 4, il testo della lettera e) è sostituito dal seguente:
«e)
scritture degli operatori economici relative alle merci fornite alle piattaforme di perforazione e di produzione del petrolio e del gas o alle turbine eoliche»;
26)
all’articolo 841, paragrafo 1, le parole «gli articoli da 787 a 796 sexies» è sostituito da «gli articoli 786, paragrafo 1 e paragrafo 2, lettera b), nonché da 787 a 796 sexies»;
27)
l’articolo 841 bis è sostituito dal seguente:
«Articolo 841 bis
1. In casi diversi da quelli definiti all’articolo 182, paragrafo 3, terzo comma, del codice, la riesportazione è notificata tramite una dichiarazione sommaria di uscita in conformità agli articoli da 842 bis a 842 sexies, ad eccezione dei casi in cui per tali obblighi è concessa un’esenzione a norma dell’articolo 842 bis, paragrafi 3 o 4.
2. Se le merci che si trovano in custodia temporanea o in una zona franca sottoposta a controllo di tipo I sono riesportate e non è richiesta una dichiarazione doganale o una dichiarazione sommaria di uscita, la riesportazione è comunicata all’ufficio doganale competente per il luogo da cui le merci escono dal territorio doganale della Comunità, prima dell’uscita delle merci, secondo le modalità stabilite dalle autorità doganali.
La persona di cui al paragrafo 3 è autorizzata, su sua richiesta, a modificare uno o più dati della notificazione. Non è possibile procedere a tali modifiche dopo che le merci indicate nella notificazione hanno lasciato il territorio doganale della Comunità.
3. La notificazione di cui al paragrafo 2, primo comma, è effettuata dal trasportatore. Tuttavia, tale notificazione è presentata dal gestore del magazzino di custodia temporanea, o dal gestore di un magazzino di custodia in una zona franca sottoposta a controllo di tipo I, o da chiunque sia in grado di presentare le merci, se il trasportatore è stato informato della presentazione della notificazione da parte della persona di cui alla seconda frase del presente paragrafo e ha dato il proprio assenso sulla base di una disposizione contrattuale. L’ufficio doganale di uscita può supporre, tranne qualora sia provato il contrario, che il trasportatore abbia dato tale assenso sulla base di una disposizione contrattuale e che sia stato informato della presentazione della notificazione.
L’articolo 796 quinquies, paragrafo 1, ultimo comma si applica per quanto concerne la definizione di trasportatore.
4. Se a seguito della notificazione di cui al paragrafo 2, primo comma, le merci non sono più destinate a uscire dal territorio doganale della Comunità si applica, in quanto compatibile, l’articolo 796 quinquies, paragrafo 4.»;
28)
l’articolo 842 bis è sostituito dal seguente:
«Articolo 842 bis
1. Fatti salvi i paragrafi 3 e 4, se l’uscita delle merci dal territorio doganale della Comunità non richiede una dichiarazione doganale, all’ufficio doganale di uscita è presentata la dichiarazione sommaria di uscita.
2. Ai fini del presente capitolo, con “ufficio doganale di uscita” si intende:
a)
l’ufficio doganale competente per il luogo da cui le merci lasciano il territorio doganale della Comunità; o
b)
se le merci lasciano il territorio doganale della Comunità per via aerea o via marittima, l’ufficio doganale competente per il luogo in cui le merci sono caricate sulla nave o sull’aeromobile che le porterà a destinazione fuori dal territorio doganale della Comunità.
3. Non è necessaria una dichiarazione sommaria di uscita quando una dichiarazione di transito elettronica contiene i dati relativi alla dichiarazione sommaria di uscita, a condizione che l’ufficio di destinazione sia anche l’ufficio doganale di uscita o che l’ufficio di destinazione sia ubicato al di fuori del territorio doganale della Comunità.
4. Non è richiesta una dichiarazione sommaria di uscita nei seguenti casi:
a)
le esenzioni elencate all’articolo 592 bis;
b)
se le merci sono caricate in un porto o aeroporto nel territorio doganale della Comunità per essere scaricate in un altro porto o aeroporto comunitario, a condizione che all’ufficio doganale di uscita, che ne fa richiesta, sia presentata prova del previsto luogo di scarico sotto forma di un manifesto commerciale, portuale o di trasporto o di una distinta di carico. La stessa disposizione si applica quando la nave o l’aeromobile che trasporta le merci effettua uno scalo in un porto o un aeroporto situato fuori del territorio doganale della Comunità e le merci devono rimanere a bordo della nave o dell’aeromobile durante lo scalo nel porto o nell’aeroporto situato al di fuori del territorio doganale della Comunità;
c)
se, in un porto o in un aeroporto, le merci non sono scaricate dal mezzo di trasporto che le ha introdotte nel territorio doganale della Comunità e che le trasporterà al di fuori di tale territorio;
d)
se le merci sono state caricate in un precedente porto o aeroporto nel territorio doganale della Comunità e rimangono sul mezzo di trasporto che le trasporterà al di fuori del territorio doganale della Comunità;
e)
se le merci che si trovano in custodia temporanea o in una zona franca sottoposta a controllo di tipo I sono trasbordate dal mezzo di trasporto che le ha portate in tale magazzino di custodia temporanea o zona franca, sotto la sorveglianza dello stesso ufficio doganale, su una nave, un aeromobile o un treno che le trasporterà da detto magazzino di custodia temporanea o zona franca al di fuori del territorio doganale della Comunità, a condizione che:
i)
il trasbordo sia effettuato entro quattordici giorni di calendario dalla data in cui le merci sono state presentate per custodia temporanea o in una zona franca sottoposta a controllo di tipo I; in circostanze eccezionali, le autorità doganali possono prolungare tale periodo di tempo al fine di affrontare dette circostanze;
ii)
le informazioni relative alle merci siano messe a disposizione delle autorità doganali; e
iii)
per quanto a conoscenza del trasportatore, non vi è alcun cambiamento della destinazione delle merci e del destinatario;
f)
se all’ufficio doganale di uscita è apportata la prova, tramite il sistema informatico del gestore del magazzino di custodia temporanea, del trasportatore o dell’operatore portuale/aeroportuale oppure tramite un altro sistema informatico commerciale, che le merci in uscita dal territorio doganale della Comunità sono già state oggetto di una dichiarazione doganale contenente i dati relativi alla dichiarazione sommaria di uscita, a condizione che sia stata ammessa dalle autorità doganali.
Fatto salvo l’articolo 842 quinquies, paragrafo 2, nei casi indicati alle lettere da a) a f), i controlli doganali tengono conto del carattere particolare della situazione.
5. La dichiarazione sommaria di uscita, quando è necessaria, è presentata dal trasportatore. Tuttavia, tale dichiarazione è presentata dal gestore del magazzino di custodia temporanea, o dal gestore di un magazzino di custodia in una zona franca sottoposta a controllo di tipo I, o da chiunque sia in grado di presentare le merci, se il trasportatore è stato informato della presentazione della notificazione da parte della persona di cui alla seconda frase del presente paragrafo e ha dato il proprio assenso sulla base di una disposizione contrattuale. L’ufficio doganale di uscita può supporre, tranne qualora sia provato il contrario, che il trasportatore abbia dato tale assenso sulla base di una disposizione contrattuale e che sia stato informato della presentazione della dichiarazione;
L’articolo 796 quinquies, paragrafo 1, ultimo comma si applica per quanto concerne la definizione di trasportatore.
6. Se a seguito della presentazione di una dichiarazione sommaria di uscita le merci non sono più destinate a uscire dal territorio doganale della Comunità si applica, in quanto compatibile, l’articolo 796 quinquies, paragrafo 4.»;
29)
all’articolo 842 quinquies, paragrafo 2, il testo del secondo comma è sostituito dal seguente:
«Quando merci esentate dall’obbligo di presentare una dichiarazione sommaria di uscita, ai sensi dell’articolo 842 bis, paragrafo 4, lasciano il territorio doganale della Comunità, l’eventuale analisi dei rischi è effettuata al momento della presentazione delle merci, sulla base della documentazione o di altre informazioni relative alle merci.»
Articolo 2
Il presente regolamento entra in vigore il settimo giorno successivo alla pubblicazione nella Gazzetta ufficiale dell’Unione europea.
I punti da 1 a 13 e da 15 a 29 dell’articolo 1 si applicano a decorrere dal 1o gennaio 2011. Tuttavia, se un’operazione di esportazione è avviata prima del 1o gennaio 2011 con un documento amministrativo di accompagnamento in conformità all’articolo 793 quater, paragrafo 1, l’ufficio doganale di uscita applica in tale data o successivamente le misure previste all’articolo 793 quater.
Il presente regolamento è obbligatorio in tutti i suoi elementi e direttamente applicabile in ciascuno degli Stati membri.
Fatto a Bruxelles, il 20 maggio 2010.