РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 1233/2011 НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА ОТ
16 ноември 2011 година
за прилагането на определени насоки в областта на официално подкрепяните експортни кредити и за отмяна на решения 2001/76/ЕО и 2001/77/ЕО на Съвета
ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взеха предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 207 от него,
като взеха предвид предложението на Европейската комисия,
в съответствие с обикновената законодателна процедура (1),
като имат предвид, че:
(1)
Агенциите за експортни кредити („АЕК“) допринасят за развитието на световната търговия, като подкрепят износа и инвестициите от страна на дружества по начин, допълващ предоставянето на финансиране и застраховане от частния сектор. Съюзът е страна по Споразумението за официално подкрепяните експортни кредити („споразумението“) на Организацията за икономическо сътрудничество и развитие („ОИСР“). Споразумението, сключено от участниците в него, урежда реда и условията за финансиране, които АЕК могат да предлагат с цел насърчаване на равни условия за официално подкрепяните експортни кредити.
(2)
По силата на Решение 2001/76/ЕО на Съвета от 22 декември 2000 г. за замяна на Решение от 4 април 1978 г. за прилагане на определени насоки относно официално подкрепяните експортни кредити (2) и Решение 2001/77/ЕО на Съвета от 22 декември 2000 г. относно прилагането на принципите на дадено рамково споразумение спрямо финансирането на проекти в областта на официално подкрепяните експортни кредити (3) насоките, съдържащи се в споразумението, и специфичните правила за финансиране на проекти се прилагат в Съюза.
(3)
Чрез дейността на АЕК споразумението допринася косвено за свободната и лоялна търговия и инвестиции на дружества, които в противен случай биха имали по-ограничен достъп до възможността за получаване на кредити, предоставяни от частния сектор.
(4)
При създаването, разработването и прилагането на своите национални системи за експортни кредити и при упражняването на надзор над дейностите, свързани с официално подкрепяните експортни кредити, държавите-членки следва да съблюдават основните разпоредби на Съюза относно външната дейност, като укрепване на демокрацията, зачитане на правата на човека и съгласуваност на политиките за развитие, както и борбата с изменението на климата.
(5)
Участниците в споразумението са включени в непрекъснат процес, чиято цел е да се сведе до минимум нарушаването на пазара и да се създадат равни условия, при които премиите, начислявани от АЕК, са основани на риска и следва да са достатъчни за покриване на дългосрочните оперативни разходи и загуби и да са в съответствие със задълженията в рамките на Световната търговска организация. За постигане на тази цел системите за експортни кредити действат по прозрачен начин и агенциите представят съответно доклади на ОИСР.
(6)
Целенасочените експортни кредити, предоставяни от АЕК, могат да допринесат за възможности за достъп до пазара на дружества от Съюза, включително и на малки и средни предприятия.
(7)
Участниците в споразумението и държавите-членки на Съюза се споразумяха да разкрият определена информация относно експортните кредити в съответствие с правилата за прозрачност на ОИСР и на Съюза с цел улесняване на създаването на равни условия за участниците в споразумението и държавите-членки.
(8)
Съюзът прилага мерки за прозрачност и отчетност, както е посочено в приложение I.
(9)
Предвид засилената конкуренция на световните пазари и за да се избегне поставянето на дружества от Съюза в неблагоприятно конкурентно положение, Комисията, като има предвид предоставените ѝ от държавите-членки пълномощия за преговори, следва да подкрепя усилията на ОИСР за привличане на държави, които не участват в споразумението. Комисията следва да използва двустранни и многостранни преговори с цел установяване на световни стандарти за официално подкрепяните експортни кредити. Световните стандарти в тази област са предпоставка за равни условия в световната търговия.
(10)
Въпреки че държавите от ОИСР се ръководят от споразумението, държавите, които не членуват в ОИСР, не са участници в споразумението и това би могло да доведе до конкурентно предимство за износителите от последните държави. Ето защо тези държави са насърчавани да прилагат споразумението, за да се осигурят равни условия и на световно равнище.
(11)
С оглед на политиката на Съюза за по-добро регулиране, насочена към опростяване и подобряване на съществуващото законодателство, в бъдещи преразглеждания на споразумението Комисията и държавите-членки ще насочват при необходимост вниманието си към намаляване на административната тежест за стопанските субекти и националните администрации, включително АЕК.
(12)
Участниците в споразумението взеха решение да изменят и рационализират споразумението. Договорените от тях промени включват улесняване на използването, подобряване на съгласуваността между съответните международни задължения и постигането на по-голяма прозрачност, по-специално по отношение на неучастващите в споразумението. Освен това участниците в споразумението се договориха да включат в текста на споразумението правилата относно финансиране на проекти, които бяха въведени с Решение 2001/77/ЕО, и правилата за експортни кредити за кораби, въведени с Решение 2002/634/ЕО на Съвета (4) за изменение на Решение 2001/76/ЕО.
(13)
Измененото Решение 2001/76/ЕО следва да бъде отменено и заменено от настоящия регламент и консолидирания и преработен текст на споразумението, приложен към него, а Решение 2001/77/ЕО следва да бъде отменено.
(14)
С цел гладкото и бързо въвеждане в законодателството на Съюза на измененията на насоките, посочени в споразумението и договорени от участниците в него, Комисията следва да приема делегирани актове за изменение на приложение II, когато това е необходимо. Следователно правомощието за приемане на актове в съответствие с член 290 от Договора за функционирането на Европейския съюз следва да се делегира на Комисията по отношение на измененията на насоките, договорени от участниците в споразумението. От особено значение е Комисията да провежда подходящи консултации по време на подготвителната си работа, включително на експертно равнище. При подготовката и съставянето на делегирани актове Комисията следва да гарантира едновременно, навременно и надлежно предаване на съответните документи на Европейския парламент и на Съвета,
ПРИЕХА НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Прилагане на споразумението
Насоките, които се съдържат в Споразумението за официално подкрепяните експортни кредити („споразумението“), се прилагат в Съюза. Текстът на споразумението е приложен към настоящия регламент.
Член 2
Делегиране на правомощия
Комисията приема делегирани актове в съответствие с член 3 за изменение на приложение II в резултат на измененията на насоките, договорени от участниците в споразумението.
Процедурата, предвидена в член 4, се прилага за делегирани актове, приети съгласно настоящия член, когато в случай на изменения на приложение II в резултат на измененията на насоките, приети от участниците в споразумението, това се налага по наложителни причини от спешен характер.
Член 3
Упражняване на делегирането
1. Правомощието да приема делегирани актове се предоставя на Комисията при спазване на условията, предвидени в настоящия член.
2. Правомощието да приема делегирани актове, посочено в член 2, се предоставя на Комисията за неопределен срок от време, считано от 9 декември 2011 г.
3. Делегирането на правомощия, посочено в член 2, може да бъде оттеглено по всяко време от Европейския парламент или от Съвета. С решението за оттегляне се прекратява посоченото в него делегиране на правомощия. То поражда действие в деня след публикуването на решението в Официален вестник на Европейския съюз или на по-късна, посочена в решението дата. То не засяга действителността на делегираните актове, които вече са в сила.
4. Веднага след като приеме делегиран акт, Комисията нотифицира акта едновременно на Европейския парламент и на Съвета.
5. Делегиран акт, приет съгласно член 2, влиза в сила единствено ако нито Европейският парламент, нито Съветът не са представили възражения в срок от два месеца след нотифицирането на акта на Европейския парламент и на Съвета или ако преди изтичането на този срок и Европейският парламент, и Съветът са уведомили Комисията, че няма да представят възражения. Този срок се удължава с два месеца по инициатива на Европейския парламент или на Съвета.
Член 4
Процедура по спешност
1. Делегирани актове, приети съгласно настоящия член, влизат в сила незабавно и се прилагат, докато не бъде повдигнато възражение в съответствие с параграф 2. При нотифицирането на делегирания акт на Европейския парламент и на Съвета се посочват причините за използването на процедурата по спешност.
2. Европейският парламент или Съветът могат да възразят срещу делегиран акт в съответствие с процедурата, посочена в член 3, параграф 5. В такъв случай Комисията отменя акта незабавно след нотифицирането на решението от Европейския парламент или от Съвета да представят възражения.
Член 5
Прозрачност и отчетност
Мерките за прозрачност и отчетност, които да се прилагат в Съюза, са установени в приложение I.
Член 6
Отмяна
Решения 2001/76/ЕО и 2001/77/ЕО се отменят.
Член 7
Влизане в сила
Настоящият регламент влиза в сила в деня след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Страсбург на 16 ноември 2011 година.
REGOLAMENTO (UE) N. 1233/2011 DEL PARLAMENTO EUROPEO E DEL CONSIGLIO
del 16 novembre 2011
relativo all’applicazione di alcuni orientamenti sui crediti all’esportazione che beneficiano di sostegno pubblico e che abroga le decisioni del Consiglio 2001/76/CE e 2001/77/CE
IL PARLAMENTO EUROPEO E IL CONSIGLIO DELL’UNIONE EUROPEA,
visto il trattato sul funzionamento dell’Unione europea, in particolare l’articolo 207,
vista la proposta della Commissione europea,
deliberando secondo la procedura legislativa ordinaria (1),
considerando quanto segue:
(1)
Le agenzie di credito all’esportazione («ACE») contribuiscono allo sviluppo del commercio mondiale sostenendo le esportazioni e gli investimenti delle società in modo complementare alle prestazioni del settore finanziario e assicurativo privato. L’Unione è parte dell’accordo sui crediti all’esportazione che beneficiano di sostegno pubblico («accordo») dell’Organizzazione per la cooperazione e lo sviluppo economico («OCSE»). L’accordo, quale concluso dai partecipanti, disciplina le condizioni e i termini finanziari che le ACE possono offrire, al fine di promuovere condizioni uniformi per i crediti all’esportazione che beneficiano di sostegno pubblico.
(2)
Gli orientamenti che figurano nell’accordo e le norme specifiche in tema di finanza di progetto si applicano nell’Unione a norma della decisione 2001/76/CE del Consiglio, del 22 dicembre 2000, che sostituisce la decisione del 4 aprile 1978 relativa all’applicazione di alcuni orientamenti in materia di crediti all’esportazione che beneficiano di pubblico sostegno (2), e della decisione 2001/77/CE del Consiglio, del 22 dicembre 2000, relativa all’applicazione dei principi di un accordo quadro sul finanziamento di progetti nell’ambito dei crediti all’esportazione che beneficiano di sostegno pubblico (3).
(3)
L’accordo contribuisce indirettamente, per il tramite dell’attività delle ACE, al commercio libero ed equo e agli investimenti da parte di imprese che avrebbero altrimenti un minor accesso alle agevolazioni creditizie fornite dal settore privato.
(4)
È opportuno che, nell’istituire, sviluppare e applicare i propri sistemi nazionali di credito all’esportazione, così come nell’esercizio della propria vigilanza sulle attività di credito all’esportazione che beneficiano di sostegno pubblico, gli Stati membri ottemperino alle disposizioni generali dell’Unione in materia di azione esterna, quali il consolidamento della democrazia, il rispetto dei diritti umani e la coerenza delle politiche per lo sviluppo, nonché la lotta contro il cambiamento climatico.
(5)
I partecipanti all’accordo sono coinvolti in un processo continuo inteso a ridurre al minimo le distorsioni del mercato e a creare condizioni di parità, in virtù delle quali i premi applicati dalle ACE sono basati sul rischio e risultino adeguati per coprire i costi e le perdite di esercizio a lungo termine, oltre a essere conformi agli obblighi nel quadro dell’Organizzazione mondiale del commercio. Per conseguire tale obiettivo, i sistemi di credito all’esportazione operano in modo trasparente e le agenzie presentano pertinenti relazioni all’OCSE.
(6)
La predisposizione di crediti all’esportazione mirati da parte delle ACE può contribuire a offrire possibilità di accesso al mercato alle imprese dell’Unione, comprese le piccole e medie imprese (PMI).
(7)
I partecipanti all’accordo e gli Stati membri dell’Unione hanno deciso di divulgare determinate informazioni sui crediti all’esportazione in conformità delle norme dell’OCSE e dell’Unione in materia di trasparenza, al fine di favorire la creazione di condizioni di parità per i partecipanti all’accordo e gli Stati membri.
(8)
L’Unione applica le misure in materia di trasparenza e comunicazione enunciate nell’allegato I.
(9)
Vista l’accresciuta concorrenza sui mercati mondiali e al fine di evitare svantaggi competitivi per le imprese dell’Unione, è opportuno che la Commissione, con riferimento all’autorizzazione a negoziare conferita dagli Stati membri, sostenga gli sforzi dell’OCSE per coinvolgere i paesi che non partecipano all’accordo. La Commissione dovrebbe ricorrere a negoziati bilaterali e multilaterali per stabilire norme valide a livello mondiale per i crediti all’esportazione che beneficiano di sostegno pubblico. L’esistenza di norme valide a livello mondiale in tale settore è un requisito preliminare per creare condizioni di parità nel commercio mondiale.
(10)
Se è vero che i paesi OCSE sono guidati dall’accordo, i paesi che non sono membri dell’OCSE non partecipano all’accordo, il che potrebbe comportare un vantaggio competitivo per gli esportatori di questi ultimi. Detti paesi sono pertanto incoraggiati ad applicare l’accordo al fine di garantire condizioni di parità anche a livello mondiale.
(11)
Vista la politica dell’Unione sul miglioramento della legislazione, volta a semplificare e migliorare la normativa esistente, nelle future revisioni dell’accordo la Commissione e gli Stati membri dovrebbero appuntare la loro attenzione, ove opportuno, sulla riduzione degli oneri burocratici per le imprese e le amministrazioni nazionali, incluse le ACE.
(12)
I partecipanti all’accordo hanno deciso di modificare e razionalizzare l’accordo stesso. Le modifiche da essi concordate riguardano una maggiore facilità di consultazione, una migliore coerenza con gli obblighi internazionali esistenti nel settore e una maggiore trasparenza, soprattutto nei confronti dei non partecipanti all’accordo. I partecipanti all’accordo hanno inoltre convenuto di integrare nel testo dell’accordo stesso le norme in tema di finanza di progetto introdotte dalla decisione 2001/77/CE, nonché le norme sui crediti all’esportazione relativi alle navi, introdotte dalla decisione 2002/634/CE del Consiglio (4), che ha modificato la decisione 2001/76/CE.
(13)
È opportuno che la decisione 2001/76/CE, quale modificata, sia abrogata e sostituita dal presente regolamento e dal testo consolidato e riveduto dell’accordo ad esso allegato, e che la decisione 2001/77/CE sia abrogata.
(14)
Per integrare agevolmente e prontamente nella legislazione dell’Unione le modifiche degli orientamenti figuranti nell’accordo convenute dai partecipanti all’accordo stesso, è opportuno che la Commissione, quando necessario, adotti atti delegati per modificare l’allegato II. Dovrebbe dunque essere delegato alla Commissione il potere di adottare atti conformemente all’articolo 290 del trattato sul funzionamento dell’Unione europea riguardo alle modifiche degli orientamenti convenute dai partecipanti all’accordo. È di particolare importanza che durante i lavori preparatori la Commissione svolga adeguate consultazioni, anche a livello di esperti. Nella preparazione e nell’elaborazione degli atti delegati la Commissione dovrebbe provvedere alla contestuale, tempestiva e appropriata trasmissione dei documenti pertinenti al Parlamento europeo e al Consiglio,
HANNO ADOTTATO IL PRESENTE REGOLAMENTO:
Articolo 1
Applicazione dell’accordo
Gli orientamenti che figurano nell’accordo sui crediti all’esportazione che beneficiano di sostegno pubblico («accordo») si applicano nell’Unione. Il testo dell’accordo è allegato al presente regolamento.
Articolo 2
Delega di potere
La Commissione adotta atti delegati conformemente all’articolo 3 per modificare l’allegato II a seguito di modifiche degli orientamenti concordate dai partecipanti all’accordo.
Qualora, in caso di modifiche dell’allegato II a seguito di modifiche degli orientamenti concordate dai partecipanti all’accordo, motivi imperativi d’urgenza lo richiedano, la procedura di cui all’articolo 4 si applica agli atti delegati adottati ai sensi del presente articolo.
Articolo 3
Esercizio della delega
1. Il potere di adottare atti delegati è conferito alla Commissione alle condizioni stabilite nel presente articolo.
2. Il potere di adottare atti delegati di cui all’articolo 2 è conferito alla Commissione per un periodo indeterminato a decorrere dal 9 dicembre 2011.
3. La delega di potere di cui all’articolo 2 può essere revocata in qualsiasi momento dal Parlamento europeo o dal Consiglio. La decisione di revoca pone fine alla delega del potere ivi specificato. Gli effetti della decisione decorrono dal giorno successivo alla pubblicazione della decisione nella Gazzetta ufficiale dell’Unione europea o da una data successiva ivi specificata. Essa non pregiudica la validità degli atti delegati già in vigore.
4. Non appena adotta un atto delegato, la Commissione ne dà contestualmente notifica al Parlamento europeo e al Consiglio.
5. L’atto delegato adottato ai sensi dell’articolo 2 entra in vigore solo se né il Parlamento europeo né il Consiglio hanno sollevato obiezioni entro il termine di due mesi dalla data in cui esso è stato loro notificato o se, prima della scadenza di tale termine, sia il Parlamento europeo che il Consiglio hanno informato la Commissione che non intendono sollevare obiezioni. Tale termine è prorogato di due mesi su iniziativa del Parlamento europeo o del Consiglio.
Articolo 4
Procedura d’urgenza
1. Gli atti delegati adottati ai sensi del presente articolo entrano in vigore immediatamente e si applicano finché non siano sollevate obiezioni conformemente al paragrafo 2. La notifica di un atto delegato al Parlamento europeo e al Consiglio illustra i motivi del ricorso alla procedura di urgenza.
2. Il Parlamento europeo o il Consiglio possono sollevare obiezioni a un atto delegato secondo la procedura di cui all’articolo 3, paragrafo 5. In tal caso, la Commissione abroga l’atto immediatamente a seguito della notifica della decisione con la quale il Parlamento europeo o il Consiglio hanno sollevato obiezioni.
Articolo 5
Trasparenza e rendicontazione
Le misure in materia di trasparenza e rendicontazione da applicare nell’Unione figurano nell’allegato I.
Articolo 6
Abrogazione
Le decisioni 2001/76/CE e 2001/77/CE sono abrogate.
Articolo 7
Entrata in vigore
Il presente regolamento entra in vigore il giorno successivo alla pubblicazione nella Gazzetta ufficiale dell’Unione europea.
Il presente regolamento è obbligatorio in tutti i suoi elementi e direttamente applicabile in ciascuno degli Stati membri.
Fatto a Strasburgo, il 16 novembre 2011