РЕШЕНИЕ НА КОМИСИЯТА
от 18 юни 2010 година
относно защитни мерки във връзка с инфекциозната анемия по конете в Румъния
(нотифицирано под номер C(2010) 3767)
(текст от значение за ЕИП)
(2010/346/ЕС)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Директива 90/425/ЕИО на Съвета от 26 юни 1990 г. относно ветеринарните и зоотехническите проверки, приложими при търговията в Общността с определени видове живи животни и продукти с оглед завършване изграждането на вътрешния пазар (1), и по-специално член 10, параграф 4 от нея,
като има предвид, че:
(1)
Инфекциозната анемия по конете е вирусно заболяване, което засяга единствено животни от семейство Equidae. Инкубационният период обикновено продължава от една до три седмици, но може да стигне до три месеца. Заразените животни са заразни през целия си живот и могат да предадат инфекцията на други еднокопитни. Съществува тенденция заразяването с инфекциозна анемия по конете да стане незабелязано, освен ако при някой от острите клинични пристъпи в периода на виремията не настъпи смърт, поради което вероятността от предаване на болестта е значително по-висока. Местното предаване се осъществява при преноса на кръв от заразено еднокопитно животно при прекъсване на храненето на кръвосмучещи конски мухи, както и при бременност от майката на плода. Основните начини за разпространение на болестта на дълги разстояния е движението на заразени животни и сперма, яйцеклетки и ембриони от тях, както и използването на заразени игли или вливане на кръвни продукти, съдържащи вируса.
(2)
Съгласно приложение А към Директива 90/426/ЕИО на Съвета от 26 юни 1990 г. относно ветеринарно-санитарните условия, регулиращи движението и вноса от трети страни на еднокопитни животни (2) инфекциозната анемия по конете е болест, която подлежи на задължително обявяване. Освен това в Директива 82/894/ЕИО на Съвета от 21 декември 1982 г. относно обявяване на болестите по животните в рамките на Общността (3) се предвижда, че огнищата на инфекциозна анемия по конете следва да бъдат обявени на Комисията и на останалите държави-членки чрез системата за обявяване на болестите по животните („ADNS“).
(3)
В член 4, параграф 5 от Директива 90/426/ЕИО се предвиждат ограничения относно движението на еднокопитни от стопанства, в които е било потвърдено наличието на инфекциозна анемия по конете, до датата, на която, след като инфектираните животни са били заклани, останалите животни са показали отрицателна реакция на два теста на Когинс.
(4)
За разлика от ситуацията със здравето на животните в други държави-членки, в Румъния инфекциозната анемия по конете е ендемична и не се извършва незабавно клане на заразни еднокопитни. Поради тази причина бе прието Решение 2007/269/ЕО на Комисията от 23 април 2007 г. относно защитните мерки, отнасящи се до инфекциозната анемия по конете в Румъния (4).
(5)
Последните случаи на инфекциозна анемия по конете при еднокопитни за разплод и отглеждане, изпращани от Румъния в други държави-членки, и неотдавна публикуваният резултат от ветеринарна проверка, извършена през 2009 г. от службите на Комисията в посочената държава-членка съгласно член 10 от Директива 90/426/ЕИО (5) обаче показват, че изпълнението, прилагането и наблюдението на Решение 2007/269/ЕО не са достатъчни.
(6)
Предвид търговията с живи еднокопитни и сперма, яйцеклетки и ембриони от тях, ситуацията със заболяването в Румъния представлява риск за здравето на еднокопитните животни в Съюза. Поради това е целесъобразно да се приемат защитни мерки за установяване на специален режим за движението на еднокопитни и търговията с тях и със сперма, яйцеклетки и ембриони от тях, както и с някои кръвни продукти от еднокопитни от Румъния, за да се гарантират здравето на еднокопитните и хуманното отношение към тях в Съюза.
(7)
Заболяването не е разпространено равномерно на територията на Румъния, нито сред различните категории еднокопитни в държавата-членка. Ситуацията позволява прилагането на не толкова стриктни условия за движението на някои регистрирани коне за спортни състезания и надбягвания и следва да позволи в бъдеще да се определят региони, свободни от заболяването.
(8)
Съгласно член 7, параграф 2 от Директива 90/426/ЕИО държавата-членка по местоназначение може по принцип или на ограничена основа да предостави дерогация от някои изисквания по член 4, параграф 5 за всяко животно, носещо специална маркировка, показваща, че то е определено за клане, при условие че здравният сертификат отбелязва тази дерогация. В случай на предоставяне на такава дерогация еднокопитните животни за клане трябва да бъдат транспортирани директно до посочената кланица и да бъдат заклани до пет дни от пристигането им в кланицата.
(9)
В член 12 от Регламент (ЕО) № 882/2004 на Европейския парламент и на Съвета от 29 април 2004 г. относно официалния контрол, провеждан с цел осигуряване на проверка на съответствието със законодателството в областта на фуражите и храните и правилата за опазване здравето на животните и хуманното отношение към животните (6) се определят нови изисквания за акредитиране за лаборатории, които извършват анализи на проби, взети по време на официален контрол.
(10)
В приложението към Регламент (ЕО) № 180/2008 на Комисията от 28 февруари 2008 г. относно референтната лаборатория на Общността за болести по еднокопитните, различни от африканската чума по конете (7) са установени функциите, задълженията и процедурите на референтната лаборатория на Общността за болести по еднокопитните по отношение на сътрудничеството с лаборатории, отговарящи за диагностицирането на инфекциозни болести по еднокопитните в държавите-членки. Сред тези функции са насърчаване на хармонизирането на диагностиката и осигуряване на професионална компетентност за тестване в рамките на Съюза чрез организиране и извършване на периодични сравнителни опити и периодичното изпращане на резултатите от тези опити до Комисията, държавите-членки и националните/централните лаборатории. Договорената между Комисията и посочената лаборатория работна програма предвижда първите тестове за професионална компетентност да бъдат извършени през 2010 г.
(11)
При липсата на специални стандарти на Съюза за тестване за инфекциозна анемия по конете следва да се направи позоваване на съответната глава от Наръчника за диагностични тестове и ваксини за сухоземни животни от 2009 г. (Manual of Diagnostic Tests and Vaccines for Terrestrial Animals 2009) на Световната организация за здравеопазване на животните (OIE). В тази глава - понастоящем глава 2.5.6, се препоръчва имунодифузия в агаров гел (АГИД) за откриване на инфекциозна анемия по конете, което е точен и надежден тест, освен при някои обстоятелства, описани в наръчника. Следователно, за да се компенсират ограниченията на този тест, в решението следва да се предвидят два теста АГИД за инфекциозна анемия по конете с отрицателна реакция.
(12)
Регламент (ЕО) № 504/2008 на Комисията от 6 юни 2008 г. за прилагане на Директива 90/426/ЕИО и Директива 90/427/ЕИО на Съвета относно методите за идентификация на еднокопитни животни (8) изисква еднокопитните да бъдат идентифицирани чрез идентификационен документ. За да се подсили връзката между идентификационния документ и животното, възрастните коне, предназначени за транспорт от Румъния до други държави-членки, следва да бъдат маркирани чрез инжектиране на електронен транспондер.
(13)
В член 14 от Регламент (ЕО) № 1/2005 на Съвета от 22 декември 2004 г. относно защитата на животните по време на транспортиране и свързаните с това операции (9) се установяват проверките и другите мерки, свързани с дневника за пътуване, които трябва да бъдат извършени от компетентния орган преди пътуванията с голяма продължителност.
(14)
Изискванията по отношение на сертифицирането за движение и транспортиране на еднокопитни са установени в член 8 от Директива 90/426/ЕИО. За да се подобри проследимостта на регистрирани еднокопитни от области в Румъния, засегнати от инфекциозна анемия по конете, до други държави-членки, предвидената в приложение Б към Директива 90/426/ЕИО атестация следва да бъде заменена със здравен сертификат за животните, съответстващ на условията на приложение В към посочената директива.
(15)
Интегрираната компютризирана ветеринарна експертна система за контрол на търговията („TRACES“), въведена в съответствие с Решение 2004/292/ЕО на Комисията от 30 март 2004 г. относно въвеждането на системата TRACES (10), може да бъде средство за насочването на еднокопитни от Румъния до кланици в други държави-членки.
(16)
Движението на еднокопитни, различни от еднокопитни за клане, от Румъния до други държави-членки следва да не се счита за приключено до потвърждаването на липсата на инфекциозна анемия по конете чрез тест за това заболяване, извършен върху проба, събрана по време на изолацията след пристигане в местоназначението.
(17)
Тъй като засегнатият сектор е напълно осведомен за рисковете, които представлява ситуацията със заболяването в Румъния, целесъобразно е да се позволи на лицата, свързани с движението на еднокопитни от Румъния, да поемат заедно с компетентните органи отговорността и разходите във връзка с такива движения.
(18)
С Директива 92/65/ЕИО на Съвета от 13 юли 1992 г. за определяне на ветеринарно-санитарните изисквания относно търговията и вноса в Общността на животни, сперма, яйцеклетки и ембриони, които не са предмет на ветеринарно-санитарните изисквания, определени в специалните правила на Общността, посочени в приложение А, раздел I към Директива 90/425/ЕИО (11), изменена с Регламент (ЕС) № 176/2010 на Комисията (12), се въвеждат изисквания за извършване на тестове за инфекциозна анемия по конете и за кобили донори, от които се събират яйцеклетки или ембриони. Посочените изменения ще се прилагат обаче едва от 1 септември 2010 г. По тази причина, когато се събират яйцеклетки и ембриони от кобили, държани в Румъния, е необходимо към изискванията по отношение на здравето на животните, установени в Решение 95/294/ЕО на Комисията от 24 юли 1995 г. за определяне на образеца на здравен сертификат за търговия с яйцеклетки и ембриони от еднокопитни животни (13), да се добави изискване за тест за инфекциозна анемия по конете.
(19)
Освен това изискванията по отношение на здравето на животните в законодателството на Съюза за кръвни продукти, получени от еднокопитни, в момента са в процес на преразглеждане. Понастоящем в глава V, буква А от приложение VIII към Регламент (ЕО) № 1774/2002 на Европейския парламент и на Съвета от 3 октомври 2002 г. за установяване на здравни правила относно странични животински продукти, непредназначени за консумация от човека (14) са изложени изискванията за серум от еднокопитни.
(20)
С цел постигане на яснота на законодателството на Съюза Решение 2007/269/ЕО следва да бъде отменено и заменено с настоящото решение.
(21)
Въвеждането на преходни условия не е необходимо, тъй като в предвидените мерки се отчита неотдавна приетата румънска програма за ликвидиране на инфекциозната анемия по конете в посочената държава.
(22)
Мерките, предвидени в настоящото решение, са в съответствие със становището на Постоянния комитет по хранителната верига и здравето на животните,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
Защитни мерки, приложими за еднокопитни, сперма, яйцеклетки и ембриони от животни от вида еднокопитни и за кръвни продукти, получени от еднокопитни
1. Румъния следва да не изпраща в други държави-членки следните стоки:
а)
еднокопитни от регионите, изброени в приложението;
б)
сперма от животни от вида еднокопитни;
в)
яйцеклетки и ембриони от животни от вида еднокопитни;
г)
кръвни продукти, получени от еднокопитни.
2. Забраната, установена в параграф 1, буква а), не се прилага за еднокопитни от стопанства, разположени извън Румъния, които:
а)
преминават транзитно през Румъния по основни пътища и магистрали; или
б)
са транспортирани през Румъния директно и без прекъсване на тяхното пътуване към кланица за незабавно клане и са придружени от ветеринарно-санитарен сертификат, попълнен в съответствие с образеца, изложен в приложение В към Директива 90/426/ЕИО.
Член 2
Дерогации за движение на еднокопитни от регионите, изброени в приложението, до други държави-членки
1. Чрез дерогация от член 1, параграф 1, буква а) Румъния може да разреши изпращането на пратки еднокопитни до други държави-членки при спазване на следните условия:
а)
еднокопитните от цялата пратка трябва да са били:
i)
изолирани под официален контрол в стопанство, одобрено от компетентния орган като свободно от инфекциозна анемия по конете („одобрено стопанство“); и
ii)
държани на минимално разстояние от всякакви други еднокопитни с по-нисък здравен статус не по-малко от 200 m за срок не по-малко от 90 дни преди датата на изпращане;
б)
всички еднокопитни, включени в пратката, трябва да са били подложени на имунодифузионен тест в агаров гел (АГИД) за инфекциозна анемия по конете, извършен върху две кръвни проби, взети през интервал от 90 дни, като са показали отрицателна реакция; втората проба трябва да бъде взета в рамките на 10 дни преди датата на изпращане на пратката от одобреното стопанство; тестът АГИД трябва да отговаря на критериите, установени в съответната глава от Наръчника за диагностични тестове и ваксини за сухоземни животни от 2009 г. (Manual of Diagnostic Tests and Vaccines for Terrestrial Animals 2009) на Световната организация за здравеопазване на животните (OIE) (наричан по-долу „наръчникът“);
в)
превозвачът трябва да документира взетите мерки за гарантиране на факта, че еднокопитните, включени в пратката, са изпратени от одобреното стопанство директно до местоназначението, без да преминават през пазар или събирателен пункт;
г)
в случай че пратката включва регистрирани еднокопитни или еднокопитни за разплод и отглеждане, всички останали еднокопитни, които се намират в одобреното стопанство по време на изолационния период, посочен в буква а), подточка i), трябва да са показали отрицателна реакция на теста АГИД, извършен върху кръвни проби, взети преди преместването им от стопанството през изолационния период или в рамките на 10 дни преди датата на изпращане на пратката от одобреното стопанство;
д)
всички еднокопитни, включени в пратката, трябва да бъдат маркирани чрез имплантиране на електронен транспондер и идентифицирани чрез единния идентификационен документ за еднокопитни или паспорт, предвиден в член 5, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 504/2008, в който трябва да бъдат посочени:
i)
номерът, който се появява при прочитане на имплантирания електронен транспондер - в раздел I, част А, точка 5 от посочения документ;
ii)
тестът АГИД, предвиден в букви б) и г) от настоящия параграф, и резултатите от тях - в раздел VII от посочения документ;
е)
проверките относно дневника на пътуването, извършени в съответствие с член 14, параграф 1, буква а) от Регламент (ЕО) № 1/2005, трябва да бъдат задоволителни и да не изискват изпращане на подробности на контролен пункт, намиращ се в транзитна държава-членка, в съответствие с член 14, параграф 1, буква г) от посочения регламент;
ж)
еднокопитните, включени в пратката, трябва да бъдат придружени от надлежно попълнен ветеринарно-санитарен сертификат в съответствие с образеца, изложен в приложение В към Директива 90/426/ЕИО, в който трябва да е посочено местоназначението и да бъде изписан следният допълнителен текст:
„Еднокопитни, изпратени в съответствие с Решение 2010/346/ЕС на Комисията (15)
2. Чрез дерогация от параграф 1, буква б) първият тест АГИД, извършен върху проби, взети не по-малко от 90 дни преди изпращане, може да не се изисква при следните условия:
а)
държавата-членка по местоназначение е предоставила такава дерогация по силата на мерките, предвидени в член 7, параграф 2 от Директива 90/426/ЕИО; или
б)
еднокопитните са предназначени за директен превоз до кланицата и са събрани в одобрено стопанство от стопанства, сертифицирани като свободни от инфекциозна анемия по конете в съответствие с действащата национална програма за контрол на инфекциозната анемия по конете.
Член 3
Дерогация от движението на еднокопитни от регионите, изброени в приложението, до други държави-членки по отношение на регистрираните коне, участващи в определени спортни състезания и прояви
Чрез дерогация от член 2, параграф 1, букви а), б), в), г) и е) Румъния може да разреши изпращането на пратки регистрирани коне до други държави-членки за участие в спортни състезания, организирани под егидата на Международната федерация по конен спорт, или в големи международни прояви по конни надбягвания, при условие че са спазени следните условия:
а)
конете трябва да са били подложени на тест АГИД върху кръвна проба, взета в рамките на 10 дни преди датата на изпращане от одобреното стопанство, и да са показали отрицателен резултат в съответствие с критериите, установени в наръчника;
б)
всички еднокопитни в одобреното стопанство и в периметър от 200 m около него са били подложени на тест АГИД върху кръвна проба, взета между 90 и 180 дни преди планираната дата на движение, и са показали отрицателна реакция;
в)
условията, предвидени в член 2, параграф 1, букви д) и ж).
Член 4
Ограничения в случай на положителна реакция при тест АГИД
При положителна реакция на който и да било от тестовете АГИД, предвидени в член 2, параграф 1, букви б) и г) и член 3, буква а) от настоящото решение, цялото одобрено стопанство се поставя под ограничение за движение до изпълнение на мерките, предвидени в член 4, параграф 5, буква а), трето тире от Директива 90/426/ЕИО.
Член 5
Дерогации за замразена сперма, яйцеклетки и ембриони от вида еднокопитни и кръвни продукти, получени от еднокопитни
1. Чрез дерогация от член 1, параграф 1, буква б) Румъния може да разреши изпращането до други държави-членки на замразена сперма от еднокопитни, при условие че са спазени изискванията от глава II, раздел I, точка 1.6, буква в) и точки 1.7 и 1.8 от приложение Г към Директива 92/65/ЕИО.
2. Чрез дерогация от член 1, параграф 1, буква в) Румъния може да разреши изпращането до други държави-членки на замразени ембриони, събрани от кобили донори, които са били подложени на тест АГИД върху кръвни проби, взети през интервал от 90 дни, и са показали отрицателна реакция; втората проба трябва да е взета между 30 и 45 дни след датата на събиране на ембрионите.
3. Пратките от замразена сперма или ембриони, посочени в параграфи 1 и 2, се придружават от ветеринарно-санитарен сертификат, установен за посочената пратка в съответствие с член 11, параграф 5 от Директива 92/65/ЕИО, като в тях е изписан следният допълнителен текст:
„Сперма/ембриони (излишното да се заличи) от вида еднокопитни, изпратени в съответствие с Решение 2010/346/ЕС на Комисията (16)
4. Чрез дерогация от член 1, параграф 1, буква г) Румъния може да разреши изпращането до други държави-членки на серум от еднокопитни, при условие че са спазени изискванията от глава V, раздел А от приложение VIII към Регламент (ЕО) № 1774/2002.
Член 6
Допълнителни задължения на Румъния
Румъния гарантира, че:
а)
наименованието и географското местоположение на одобрените стопанства, както и името и длъжността на официалния ветеринарен лекар, отговарящ за одобреното стопанство и за подписването на ветеринарно-санитарния сертификат, посочен в член 2, параграф 1, буква ж) и член 5, параграф 3, са съобщени на Комисията и на останалите държави-членки;
б)
официалната лаборатория, в която се извършват тестовете АГИД, предвидени в член 2, параграф 1, букви б) и г) и член 3:
i)
отговаря на изискванията на член 12 от Регламент (ЕО) № 882/2004;
ii)
до 31 декември 2010 г. и всяка година след това преминава годишно тестване за професионална компетентност в сътрудничество с референтната лаборатория на Европейския съюз за болести по еднокопитните, различни от африканската чума по конете;
в)
в официалната лаборатория, посочена в буква б), за всеки тест АГИД, извършен в рамките на 10 дни от датата на изпращане в съответствие с член 2, параграф 1, букви б) и г) и член 3, се съхраняват резервни кръвни проби за срок от минимум 90 дни, освен ако:
i)
смъртта на животното е обявена в съответствие с член 19 от Регламент (ЕО) № 504/2008; или
ii)
преди изтичане на 90-дневния срок е докладвано за отрицателна реакция при теста АГИД, посочен в член 7, параграф 1, буква б);
г)
движението е обявено предварително на местоназначението чрез TRACES минимум 36 часа преди часа на пристигане.
Член 7
Задължения на държавите-членки по местоназначение
1. Държавите-членки по местоназначение гарантират, че когато в съответствие с член 6, буква г) движението на еднокопитните, посочени в член 2, параграф 1, буква б), е обявено предварително, при пристигането им на местоназначението еднокопитните:
а)
биват заколвани в срок не повече от 72 часа от часа на пристигане в кланицата, обявена на компетентните органи чрез TRACES; 10 % от пратките, които пристигат в кланицата в съответствие с настоящото решение, трябва да бъдат подложени на тестване с АГИД след тяхното пристигане; или
б)
се изолират под официален ветеринарен контрол в стопанството по местоназначение, отбелязано във ветеринарно-санитарния сертификат, посочен в член 2, параграф 1, буква ж), за не по-малко от 30 дни и на разстояние не по-малко от 200 m от всякакви други еднокопитни или при условия, защитени от насекоми и зараза, и са подложени на тест АГИД върху кръвна проба, взета не по-рано от 28 дни след датата на започване на изолационния период, на който са показали отрицателна реакция.
2. Без да се накърняват разпоредбите на член 1, параграф 1, буква б), държавите-членки трябва да гарантират, че в срок 90 дни от датата на пристигане на посочените в член 2, параграф 1, буква б) еднокопитни в стопанството по местоназначение, посочено в параграф 1, буква б) от настоящия член, еднокопитните могат да бъдат изпращани от посоченото стопанство до друга държава-членка единствено при условие че:
а)
са били подложени на тест АГИД върху кръвна проба, взета в рамките на 10 дни преди датата на изпращане, и са показали отрицателна реакция; и
б)
са придружени от надлежно попълнен ветеринарно-санитарен сертификат в съответствие с образеца, изложен в приложение В към Директива 90/426/ЕИО.
Член 8
Задължения за докладване
Съгласно настоящото решение държавите-членки, участващи в търговията с еднокопитни и със сперма, яйцеклетки и ембриони от тях, докладват на Комисията и на останалите държави-членки редовно, но не по-рядко от веднъж на всеки 3 месеца, в рамките на заседанията на Постоянния комитет по хранителната верига и здравето на животните.
Член 9
Разходи за административни процедури
1. Румъния взема необходимите мерки, включително, когато е необходимо, правни мерки, за да гарантира, че разходите за всички допълнителни административни процедури, включително всички необходими лабораторни тестове или допълнителни изследвания, свързани с движението на пратки еднокопитни, сперма, яйцеклетки и ембриони от тях и серум, получен от еднокопитни от посочената държава-членка в съответствие с членове 2, 3 и 5, се поемат изцяло от изпращача на еднокопитните или на продуктите от тях.
2. Държавите-членки по местоназначение вземат необходимите мерки, включително, когато е необходимо, правни мерки, за да гарантират, че разходите за всички допълнителни административни процедури, включително всички необходими лабораторни тестове или допълнителни изследвания до изпълнението на предвидените в член 7 мерки, свързани с движението на еднокопитни от Румъния в съответствие с членове 2 и 3, се поемат изцяло от получателя на еднокопитните.
Член 10
Отмяна
Решение 2007/269/ЕО се отменя.
Член 11
Адресати
Адресати на настоящото решение са държавите-членки.
Съставено в Брюксел на 18 юни 2010 година.
DECISIONE DELLA COMMISSIONE
del 18 giugno 2010
recante misure di protezione nei confronti dell’anemia infettiva equina in Romania
[notificata con il numero C(2010) 3767]
(Testo rilevante ai fini del SEE)
(2010/346/UE)
LA COMMISSIONE EUROPEA,
visto il trattato sul funzionamento dell’Unione europea,
vista la direttiva 90/425/CEE del Consiglio, del 26 giugno 1990, relativa ai controlli veterinari e zootecnici applicabili negli scambi intracomunitari di taluni animali vivi e prodotti di origine animale, nella prospettiva della realizzazione del mercato interno (1), in particolare l’articolo 10, paragrafo 4,
considerando quanto segue:
(1)
L’anemia infettiva equina (AIE) è una malattia virale che colpisce esclusivamente gli animali della famiglia degli equidi. Il periodo di incubazione dura generalmente da una a tre settimane, ma può anche superare tre mesi. Gli equidi infetti restano contagiosi per tutta la vita e possono trasmettere l’infezione ad altri equidi. L’infezione da AIE tende a passare inosservata se il decesso non è imputabile a un attacco clinico acuto durante la viremia e ciò aumenta notevolmente la probabilità di una trasmissione. La trasmissione locale avviene per il trasferimento del sangue di un equino infetto ad opera di insetti ematofagi in caso di doppia puntura di soggetti diversi oppure in utero per il contagio del feto. I principali vettori di propagazione della malattia su lunghe distanze sono il movimento di animali, sperma, ovuli ed embrioni infetti, nonché l’utilizzo di aghi infetti o la trasfusione di prodotti sanguigni contenenti il virus.
(2)
L’AIE è una malattia soggetta a obbligo di denuncia a norma dell’allegato A della direttiva 90/426/CEE del Consiglio, del 26 giugno 1990, relativa alle condizioni di polizia sanitaria che disciplinano i movimenti di equidi e le importazioni di equidi in provenienza dai paesi terzi (2). La direttiva 82/894/CEE del Consiglio, del 21 dicembre 1982, concernente la notifica delle malattie degli animali nella Comunità (3), prevede inoltre che i focolai di AIE siano notificati alla Commissione e agli altri Stati membri tramite il sistema di notifica delle malattie degli animali (ADNS Animal Disease Notification System).
(3)
L’articolo 4, paragrafo 5, della direttiva 90/426/CEE stabilisce restrizioni dei movimenti degli equidi provenienti da aziende in cui sia stata confermata la presenza di AIE, che restano in vigore fino a quando, dopo l’abbattimento degli equidi infetti, gli animali restanti non siano stati sottoposti a due test di Coggins con risultato negativo.
(4)
L’AIE è endemica in Romania, mentre negli altri Stati la situazione zoosanitaria è diversa, e gli equidi infetti non sono abbattuti immediatamente. Per questo motivo è stata adottata la decisione 2007/269/CE della Commissione, del 23 aprile 2007, recante misure di protezione nei confronti dell’anemia infettiva equina in Romania (4).
(5)
Tuttavia, casi recenti di AIE in equidi da riproduzione e produzione spediti dalla Romania verso altri Stati membri e le conclusioni, pubblicate recentemente, di un’ispezione veterinaria effettuata in tale Stato membro nel 2009 dai servizi della Commissione, in conformità all’articolo 10 della direttiva 90/426/CEE (5), dimostrano che le misure di attuazione, applicazione e monitoraggio della decisione 2007/269/CE sono insufficienti.
(6)
Visto il commercio di equidi vivi e di sperma, ovuli ed embrioni di equidi, la situazione della malattia in Romania presenta un rischio sanitario per gli equidi di tutta l’Unione. Di conseguenza, è opportuno adottare misure di protezione che stabiliscano un regime specifico per i movimenti e il commercio di equidi e di sperma, ovuli ed embrioni di equidi, nonché di alcuni prodotti a base di sangue equino provenienti dalla Romania, al fine di salvaguardare la salute e il benessere degli equidi nell’Unione.
(7)
La malattia non è diffusa in modo uniforme in tutta la Romania e tra le varie categorie di equidi in tale Stato membro. Questa situazione permette di applicare condizioni meno rigorose per il movimento di alcuni cavalli registrati da competizione e da corsa e dovrebbe consentire in futuro di definire le regioni indenni dalla malattia.
(8)
Conformemente all’articolo 7, paragrafo 2, della direttiva 90/426/CEE, lo Stato membro di destinazione può, in modo generale o limitato, accordare una deroga per quanto riguarda taluni requisiti di cui all’articolo 4, paragrafo 5, purché l’animale sia munito di un marchio particolare indicante che è esso destinato al macello e purché la menzione della deroga figuri sul certificato sanitario. Se è accordata una deroga, gli equini da macello devono essere trasportati direttamente nel mattatoio designato ed essere macellati entro 5 giorni dall’arrivo.
(9)
L’articolo 12 del regolamento (CE) n. 882/2004 del Parlamento europeo e del Consiglio, del 29 aprile 2004, relativo ai controlli ufficiali intesi a verificare la conformità alla normativa in materia di mangimi e di alimenti e alle norme sulla salute e sul benessere degli animali (6), stabilisce i requisiti per l’accreditamento dei laboratori che eseguono l’analisi dei campioni prelevati durante i controlli ufficiali.
(10)
L’allegato del regolamento (CE) n. 180/2008 della Commissione, del 28 febbraio 2008, concernente il laboratorio comunitario di riferimento per le malattie degli equini diverse dalla peste equina (7) stabilisce le funzioni, i compiti e le procedure del laboratorio di riferimento dell’Unione per le malattie degli equini per quanto riguarda la collaborazione con i laboratori incaricati della diagnosi delle malattie equine infettive negli Stati membri. Tali funzioni comprendono, tra l’altro, la promozione dell’armonizzazione dei metodi diagnostici e la vigilanza sull’efficacia dei test nell’ambito dell’Unione, mediante l’organizzazione e l’effettuazione periodica di prove comparate e la trasmissione regolare dei risultati di tali prove alla Commissione, agli Stati membri e ai laboratori nazionali/centrali. Il programma di lavoro concordato dalla Commissione e dal laboratorio di riferimento prevede che il primo test specifico per l’AIE sia effettuato nel 2010.
(11)
In mancanza di norme specifiche a livello dell’Unione concernenti i test dell’AIE, occorre fare riferimento al capitolo pertinente del manuale sui test diagnostici e i vaccini per gli animali terrestri 2009 dell’Organizzazione mondiale per la sanità animale (OIE). Tale capitolo, che è attualmente il capitolo 2.5.6, prescrive l’immunodiffusione su gel di agar (AGID) per individuare l’AIE nei cavalli, un metodo accurato e affidabile fuorché in alcune circostanze precisate nel manuale. Quindi, per compensare i limiti di questo test, la presente decisione stabilisce che si effettuino due prove AGID per l’AIE, il cui risultato deve essere negativo.
(12)
Il regolamento (CE) n. 504/2008 della Commissione, del 6 giugno 2008, recante attuazione delle direttive 90/426/CEE e 90/427/CEE del Consiglio per quanto riguarda i metodi di identificazione degli equidi (8), prescrive che gli equidi siano identificati con un documento di identificazione. Per rafforzare il collegamento tra il documento di identificazione e l’animale, i cavalli adulti destinati a essere trasportati dalla Romania verso altri Stati membri devono essere marchiati con un identificatore elettronico iniettato (transponder).
(13)
L’articolo 14 del regolamento (CE) n. 1/2005 del Consiglio, del 22 dicembre 2004, sulla protezione degli animali durante il trasporto e le operazioni correlate (9), stabilisce i controlli e le altre misure relative al giornale di viaggio che vanno adottate dall’autorità competente prima di lunghi viaggi.
(14)
Gli obblighi di certificazione per i movimenti e il trasporto degli equidi sono stabiliti nell’articolo 8 della direttiva 90/426/CEE. Allo scopo di migliorare la tracciabilità degli equidi registrati provenienti da zone della Romania colpite dall’AIE e diretti verso gli altri Stati membri, l’attestato di cui all’allegato B della direttiva 90/426/CEE va sostituito da un certificato zoosanitario conforme al modello figurante nell’allegato C di detta direttiva.
(15)
Il sistema informatico veterinario integrato TRACES (Trade Control and Expert System) introdotto dalla decisione 2004/292/CE della Commissione, del 30 marzo 2004, relativa all’applicazione del sistema TRACES (10) può essere utile per «incanalare» gli equidi provenienti dalla Romania destinati ai mattatoi di altri Stati membri.
(16)
Il trasferimento di equidi diversi da quelli destinati al macello provenienti dalla Romania verso altri Stati membri non può dirsi concluso finché un test dell’AIE effettuato su un campione prelevato durante il periodo di isolamento dopo l’arrivo nel luogo di destinazione non abbia confermato l’assenza della malattia.
(17)
Dato che il settore colpito è pienamente a conoscenza dei rischi presentati dalla situazione della malattia in Romania, è opportuno che coloro che partecipano al trasferimento degli equidi provenienti dalla Romania assumano insieme alle autorità competenti le responsabilità e i costi legati a tali movimenti.
(18)
La direttiva 92/65/CEE del Consiglio, del 13 luglio 1992, che stabilisce norme sanitarie per gli scambi e le importazioni nella Comunità di animali, sperma, ovuli e embrioni non soggetti, per quanto riguarda le condizioni di polizia sanitaria, alle normative comunitarie specifiche di cui all’allegato A, sezione I, della direttiva 90/425/CEE (11), modificata dal regolamento (UE) n. 176/2010 della Commissione (12), introduce l’obbligo di test dell’AIE anche per le giumente donatrici da cui sono prelevati ovuli o embrioni. Tali modifiche sono applicate tuttavia solo a partire dal 1o settembre 2010. Per questo motivo, se gli ovuli ed embrioni sono prelevati da giumente allevate in Romania, è necessario integrare le condizioni di polizia sanitaria fissate nella decisione 95/294/CE della Commissione, del 24 luglio 1995, che stabilisce il modello del certificato sanitario da utilizzare negli scambi di ovuli ed embrioni di animali della specie equina (13), con l’obbligo di effettuare un test dell’AIE.
(19)
Inoltre, le condizioni di polizia sanitaria imposte dalla normativa dell’Unione sui prodotti a base di sangue di equidi sono in corso di revisione. Attualmente, i requisiti applicabili al siero di equidi sono fissati nell’allegato VIII, capitolo V, parte A, del regolamento (CE) n. 1774/2002 del Parlamento europeo e del Consiglio, del 3 ottobre 2002, recante norme sanitarie relative ai sottoprodotti di origine animale non destinati al consumo umano (14).
(20)
Per motivi di chiarezza della normativa dell’Unione, occorre abrogare la decisione 2007/269/CE e sostituirla con la presente decisione.
(21)
Dato che le misure previste tengono in debito conto il programma rumeno per l’eradicazione dell’AIE in Romania adottato recentemente, risulta inutile introdurre condizioni transitorie.
(22)
Le misure di cui alla presente decisione sono conformi al parere del comitato permanente per la catena alimentare e la salute degli animali,
HA ADOTTATO LA PRESENTE DECISIONE:
Articolo 1
Misure di protezione applicabili agli equidi, a sperma, ovuli ed embrioni di animali della specie equina e ai prodotti a base di sangue di equidi
1. La Romania non spedisce verso altri Stati membri:
a)
equidi provenienti dalle regioni elencate nell’allegato;
b)
sperma di animali della specie equina;
c)
ovuli ed embrioni di animali della specie equina;
d)
prodotti a base di sangue di equidi.
2. Il divieto di cui al paragrafo 1, lettera a), non si applica agli equidi provenienti dalle aziende situate al di fuori della Romania che:
a)
sono in transito attraverso la Romania sulle principali strade e autostrade; oppure
b)
sono trasportati attraverso la Romania direttamente e senza interruzioni del viaggio verso un mattatoio per essere immediatamente macellati e sono accompagnati da un certificato zoosanitario debitamente completato, conforme al modello figurante nell’allegato C della direttiva 90/426/CEE.
Articolo 2
Deroghe per i movimenti degli equidi provenienti dalle regioni elencate nell’allegato destinati ad altri Stati membri
1. In deroga all’articolo 1, paragrafo 1, lettera a), la Romania può autorizzare la spedizione di partite di equidi verso altri Stati membri, a condizione che vengano rispettate le seguenti prescrizioni:
a)
l’intera partita di equidi è stata:
i)
isolata sotto il controllo ufficiale di un’azienda riconosciuta dall’autorità competente come indenne da anemia infettiva equina (AIE) («azienda riconosciuta»); e
ii)
tenuta a una distanza minima di 200 metri da altri equidi di stato sanitario inferiore per un periodo di almeno 90 giorni prima della data di spedizione;
b)
tutti gli equidi che costituiscono la partita sono stati sottoposti a una prova di immunodiffusione su gel di agar (AGID) per individuare l’AIE, effettuata con risultato negativo su campioni di sangue prelevati in due occasioni a distanza di 90 giorni; il secondo campione è stato prelevato nei 10 giorni precedenti la spedizione della partita dall’azienda riconosciuta; la prova AGID è conforme ai criteri stabiliti nel capitolo pertinente del manuale sui test diagnostici e i vaccini per gli animali terrestri 2009 dell’Organizzazione mondiale per la sanità animale (OIE) («il manuale»);
c)
il trasportatore deve documentare gli accordi presi per garantire che gli equidi che costituiscono la partita siano spediti direttamente dall’azienda riconosciuta al luogo di destinazione senza passare attraverso un mercato o un centro di raccolta;
d)
se la partita comprende equidi registrati o equidi da riproduzione e produzione, tutti gli altri equidi presenti nell’azienda riconosciuta nel periodo di isolamento di cui alla lettera a), punto i), sono stati sottoposti a una prova AGID effettuata con risultato negativo su campioni di sangue prelevati prima del loro trasporto dall’azienda durante il periodo di isolamento o nei 10 giorni che precedono la spedizione della partita dall’azienda riconosciuta;
e)
tutti gli equidi che costituiscono la partita sono marchiati con un identificatore elettronico impiantato (transponder) e sono muniti del documento di identificazione unico per equidi, o passaporto, di cui all’articolo 5, paragrafo 1, del regolamento (CE) n. 504/2008, che indica:
i)
il numero che appare leggendo il transponder elettronico impiantato, nella sezione I, parte A, punto 5, di detto documento;
ii)
la prova AGID di cui alle lettere b) e d) del presente paragrafo e i relativi risultati, nella sezione VII di detto documento;
f)
i controlli del giornale di viaggio effettuati in conformità all’articolo 14, paragrafo 1, lettera a), del regolamento (CE) n. 1/2005 sono soddisfacenti e non richiedono la comunicazione di dati a un posto di controllo situato in uno Stato membro di transito, conformemente all’articolo 14, paragrafo 1, lettera d), di tale regolamento;
g)
gli equidi che costituiscono la partita sono accompagnati da un certificato zoosanitario debitamente compilato, conforme al modello figurante nell’allegato C della direttiva 90/426/CEE, che indica il luogo di destinazione e contiene la seguente dicitura supplementare:
«Equidi spediti in conformità alla decisione 2010/346/UE della Commissione (15)
2. In deroga al paragrafo 1, lettera b), la prima prova AGID effettuata su campioni prelevati almeno 90 giorni prima della spedizione non è obbligatoria nei seguenti casi:
a)
lo Stato membro di destinazione ha accordato tale deroga in applicazione delle misure di cui all’articolo 7, paragrafo 2, della direttiva 90/426/CEE; oppure
b)
gli equidi sono destinati a essere trasportati direttamente al macello e sono stati raccolti nell’azienda riconosciuta in provenienza da aziende dichiarate indenni da AIE a norma del programma nazionale di lotta contro l’AIE in vigore.
Articolo 3
Deroga per i movimenti degli equidi provenienti dalle regioni elencate nell’allegato destinati ad altri Stati membri per quanto riguarda i cavalli registrati partecipanti a talune competizioni e manifestazioni
In deroga all’articolo 2, paragrafo 1, lettere a), b), c), d) ed f), la Romania può autorizzare la spedizione in altri Stati membri di partite di cavalli registrati per partecipare a competizioni organizzate sotto gli auspici della Federazione equestre internazionale (FEI) o a grandi manifestazioni internazionali di corse di cavalli, fatto salvo il rispetto delle seguenti condizioni:
a)
i cavalli sono stati sottoposti a una prova AGID, effettuata con risultato negativo secondo i criteri stabiliti dal manuale su un campione di sangue prelevato nei 10 giorni precedenti la spedizione dall’azienda riconosciuta;
b)
tutti gli equidi presenti nell’azienda riconosciuta e in un perimetro di 200 metri attorno all’azienda riconosciuta sono stati sottoposti a una prova AGID effettuata con risultato negativo su un campione di sangue prelevato da 90 a 180 giorni prima della data del movimento previsto;
c)
le condizioni di cui all’articolo 2, paragrafo 1, lettere e) e g).
Articolo 4
Restrizioni in caso di un risultato positivo della prova AGID
Nel caso di un risultato positivo di una delle prove AGID di cui all’articolo 2, paragrafo 1, lettere b) e d), e all’articolo 3, lettera a), della presente decisione, l’intera azienda riconosciuta è sottoposta a restrizioni di movimento finché sono stati completati i provvedimenti di cui all’articolo 4, paragrafo 5, lettera a), terzo trattino, della direttiva 90/426/CEE.
Articolo 5
Deroghe per lo sperma, gli ovuli e gli embrioni congelati della specie equina e prodotti a base di sangue di equidi
1. In deroga all’articolo 1, paragrafo 1, lettera b), la Romania può autorizzare la spedizione in altri Stati membri di sperma congelato di equidi conforme ai requisiti di cui all’allegato D, capitolo II, sezione I, punto 1.6, lettera c), e punti 1.7 e 1.8, della direttiva 92/65/CEE.
2. In deroga all’articolo 1, paragrafo 1, lettera c), la Romania può autorizzare la spedizione in altri Stati membri di embrioni congelati prelevati da giumente donatrici che sono state sottoposte a una prova AGID effettuata con risultato negativo su campioni di sangue prelevati a distanza di 90 giorni; il secondo campione è stato prelevato da 30 a 45 giorni dopo la data del prelievo degli embrioni.
3. Le partite di sperma o embrioni congelati di cui ai paragrafi 1 e 2 sono accompagnate da un certificato zoosanitario rilasciato per la partita in questione, conformemente all’articolo 11, paragrafo 5, della direttiva 92/65/CEE, contenente la dicitura supplementare:
«Sperma/embrioni (cancellare la voce non pertinente) della specie equina spediti in conformità alla decisione 2010/346/UE della Commissione (16).
4. In deroga all’articolo 1, paragrafo 1, lettera d), la Romania può autorizzare la spedizione in altri Stati membri di siero di equidi conforme ai requisiti di cui all’allegato VIII, capitolo V, sezione A, del regolamento (CE) n. 1774/2002.
Articolo 6
Altri obblighi della Romania
La Romania provvede affinché:
a)
siano comunicati alla Commissione e agli altri Stati membri il nome e l’ubicazione geografica delle aziende riconosciute nonché il nome e la qualifica professionale del veterinario ufficiale responsabile dell’azienda riconosciuta che ha firmato il certificato sanitario di cui all’articolo 2, paragrafo 1, lettera g), e all’articolo 5, paragrafo 3;
b)
il laboratorio ufficiale che esegue i test AGID di cui all’articolo 2, paragrafo 1, lettere b) e d), e all’articolo 3:
i)
rispetti le disposizioni dell’articolo 12 del regolamento (CE) n. 882/2004;
ii)
sia sottoposto, entro il 31 dicembre 2010 e tutti gli anni seguenti, a un test annuale specifico in collaborazione con il laboratorio di riferimento dell’Unione europea per le malattie equine diverse dalla peste equina;
c)
doppi campioni di sangue siano conservati nel laboratorio ufficiale di cui alla lettera b) per ciascuna prova AGID eseguita entro 10 giorni dalla data della spedizione conformemente all’articolo 2, paragrafo 1, lettere b) e d), e all’articolo 3 per almeno 90 giorni, a meno che:
i)
il decesso dell’animale sia stato notificato conformemente all’articolo 19 del regolamento (CE) n. 504/2008; oppure
ii)
la prova AGID di cui all’articolo 7, paragrafo 1, lettera b) abbia dato un risultato negativo notificato prima della fine del periodo di 90 giorni;
d)
il movimento sia notificato al luogo di destinazione tramite il sistema TRACES con un preavviso di almeno 36 ore.
Articolo 7
Obblighi degli Stati membri del luogo di destinazione
1. Gli Stati membri del luogo di destinazione provvedono affinché, nel caso di una notifica con preavviso, in conformità all’articolo 6, lettera d), del movimento di equidi di cui all’articolo 2, paragrafo 1, lettera b), gli equidi siano, all’arrivo nel luogo di destinazione:
a)
macellati entro 72 ore dall’arrivo al mattatoio notificato alle autorità competenti tramite TRACES; il 10 % delle partite arrivate al mattatoio in conformità alla presente decisione sia sottoposto dopo l’arrivo a una prova AGID; oppure
b)
isolati sotto il controllo di un veterinario ufficiale nell’azienda di destinazione indicata nel certificato zoosanitario, di cui all’articolo 2, paragrafo 1, lettera g), per almeno 30 giorni e a una distanza di almeno 200 metri da altri equidi o in condizioni protette contro il vettore, e sottoposti a una prova AGID con risultato negativo effettuata su un campione di sangue prelevato non prima di 28 giorni dalla data d’inizio del periodo di isolamento.
2. Fatto salvo l’articolo 1, paragrafo 1, lettera b), gli Stati membri provvedono affinché per un periodo di 90 giorni dopo la data di arrivo degli equidi di cui all’articolo 2, paragrafo 1, lettera b), nell’azienda di destinazione di cui al paragrafo 1, lettera b), del presente articolo, gli equidi siano spediti da tale azienda verso un altro Stato membro unicamente se:
a)
sono stati sottoposti a una prova AGID con risultato negativo effettuata su un campione di sangue prelevato nei 10 giorni precedenti la data della spedizione; e
b)
sono accompagnati da un certificato zoosanitario debitamente completato, conforme al modello figurante nell’allegato C della direttiva 90/426/CEE.
Articolo 8
Obblighi di informazione
Gli Stati membri interessati dagli scambi di equidi e di sperma, ovuli ed embrioni di equidi in conformità alla presente decisione informano la Commissione e gli altri Stati membri periodicamente ed almeno ogni tre mesi, in occasione delle riunioni del comitato permanente per la catena alimentare e la salute degli animali.
Articolo 9
Costi delle procedure amministrative
1. La Romania adotta le misure necessarie, anche di natura giuridica, per garantire che i costi delle procedure amministrative supplementari relative al movimento delle partite di equidi, di sperma, ovuli, embrioni e siero derivato da equidi provenienti da tale Stato membro in conformità agli articoli 2, 3 e 5, comprese le prove di laboratorio necessarie o le indagini di seguito, siano interamente a carico dallo speditore degli equidi o dei loro prodotti.
2. Gli Stati membri del luogo di destinazione adottano le misure necessarie, anche di natura giuridica, per garantire che i costi delle procedure amministrative supplementari relative al movimento degli equidi dalla Romania, in conformità agli articoli 2 e 3, comprese le prove di laboratorio necessarie o le indagini di seguito, finché i provvedimenti di cui all’articolo 7 non siano stati completati, siano interamente a carico del destinatario degli equidi.
Articolo 10
Abrogazione
La decisione 2007/269/CE è abrogata.
Articolo 11
Destinatari
Gli Stati membri sono destinatari della presente decisione.
Fatto a Bruxelles, il 18 giugno 2010.