РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 1255/2010 НА КОМИСИЯТА
от 22 декември 2010 година
за определяне на подробни правила за прилагането на тарифни квоти за внос на продукти от категорията „baby beef“ с произход от Босна и Херцеговина, Хърватия, Бивша югославска република Македония, Черна гора и Сърбия
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Регламент (ЕО) № 1234/2007 на Съвета от 22 октомври 2007 г. за установяване на обща организация на селскостопанските пазари и относно специфични разпоредби за някои земеделски продукти („Общ регламент за ООП“) (1), и по-специално член 144, параграф 1 и член 148 във връзка с член 4 от него,
като има предвид, че:
(1)
В Споразумението за стабилизиране и асоцииране между Европейските общности и техните държави-членки, от една страна, и Република Хърватия, от друга страна, одобрено с Решение 2005/40/ЕО, Евратом на Съвета и на Комисията (2), в Споразумението за стабилизиране и асоцииране между Европейските общности и техните държави-членки, от една страна, и Бившата югославска република Македония, от друга страна, одобрено с Решение 2004/239/ЕО, Евратом на Съвета и на Комисията (3), в Споразумението за стабилизиране и асоцииране между Европейските общности и техните държави-членки, от една страна, и Република Черна гора, от друга страна, одобрено с Решение 2010/224/ЕС, Евратом на Съвета и на Комисията (4), във Временното споразумение с Босна и Херцеговина, одобрено с Решение 2008/474/ЕО на Съвета от 16 юни 2008 г. относно подписването и сключването на Временното споразумение относно търговията и свързаните с търговията въпроси между Европейската общност, от една страна, и Босна и Херцеговина, от друга страна (5), и във Временното споразумение с Република Сърбия, одобрено с Решение 2010/36/ЕО на Съвета от 29 април 2008 г. за подписването и сключването на Временно споразумение за търговия и свързани с търговията въпроси между Европейската общност, от една страна, и Република Сърбия, от друга страна (6), се определят годишни преференциални тарифни квоти за продуктите от категорията „baby beef“ от съответно 9 400 тона, 1 650 тона, 800 тона, 1 500 тона и 8 700 тона.
(2)
В член 2 от Регламент (ЕО) № 2248/2001 на Съвета от 19 ноември 2001 г. относно някои процедури за прилагане на Споразумението за стабилизиране и асоцииране между Европейските общности и техните държави-членки, от една страна, и Република Хърватска, от друга страна, и за прилагане на Временното споразумение между Европейската общност и Република Хърватска (7) и в член 2 от Регламент (ЕО) № 153/2002 на Съвета от 21 януари 2002 г. относно някои процедури по прилагането на Споразумението за стабилизация и асоцииране между Европейските общности и техните държави-членки, от една страна, и Бившата югославска република Македония, от друга страна, и по прилагането на Временното споразумение между Европейската общност и Бившата югославска република Македония (8) се предвижда, че следва да бъдат определени подробни правила за прилагането на концесиите по отношение на продуктите от категорията „baby beef“.
(3)
С оглед да се провери изпълнението на условията по квотите, в случаите на внос по квотите, отнасящи се до продуктите от категорията „baby beef“, следва да се въведе изискване за представяне на сертификат за автентичност, който удостоверява, че стоката произхожда от издаващата държава и че точно отговаря на определението, посочено в съответното споразумение. Следва да бъде установен образец за сертификатите за автентичност и да бъдат определени подробни правила за тяхното използване.
(4)
Съответните квоти следва да бъдат управлявани чрез използването на лицензии за внос. За тази цел Регламент (ЕО) № 376/2008 на Комисията от 23 април 2008 г. за определяне на общи подробни правила за прилагане на режима на лицензии за внос и износ и сертификати за предварително фиксиране за селскостопанските продукти (9) и Регламент (ЕО) № 382/2008 на Комисията от 21 април 2008 г. относно правила за прилагане на режима на вносни и износни лицензии в сектора на говеждото и телешкото месо (10) следва да се прилагат съгласно настоящия регламент.
(5)
В Регламент (ЕО) № 1301/2006 на Комисията от 31 август 2006 г. за определяне на общи правила за управление на тарифните квоти за внос на земеделски продукти, които се управляват чрез система на лицензии за внос (11), се определят по-специално подробни разпоредби за заявленията за лицензии за внос, статутът на заявителите, издаването на лицензии и съобщенията на държавите-членки до Комисията. Съгласно посочения регламент срокът на валидност на лицензиите изтича в последния ден от периода на тарифната квота за внос. Разпоредбите на Регламент (ЕО) № 1301/2006 следва да се прилагат по отношение на лицензии за внос, издадени съгласно настоящия регламент, без да се засягат допълнителните условия или дерогации, определени в настоящия регламент.
(6)
С цел да се гарантира правилното управление на вноса на съответните продукти, лицензиите за внос следва да бъдат издавани въз основа на проверки, по-специално по отношение на вписванията в сертификатите за автентичност.
(7)
Мерките, предвидени в настоящия регламент, са в съответствие със становището на Управителния комитет за общата организация на селскостопанските пазари,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
1. За периода 1 януари-31 декември ежегодно се откриват следните тарифни квоти:
а)
9 400 тона продукти от категорията „baby beef“, изразени в кланично тегло, с произход от Хърватия;
б)
1 500 тона продукти от категорията „baby beef“, изразени в кланично тегло, с произход от Босна и Херцеговина;
в)
1 650 тона продукти от категорията „baby beef“, изразени в кланично тегло, с произход от Бивша югославска република Македония;
г)
8 700 тона продукти от категорията „baby beef“, изразени в кланично тегло, с произход от Сърбия;
д)
800 тона продукти от категорията „baby beef“, изразени в кланично тегло, с произход от Черна гора.
Квотите, посочени в първа алинея, носят съответно поредните номера 09.4503, 09.4504, 09.4505, 09.4198 и 09.4199.
За целите на разпределяне на тези квоти 100 килограма живо тегло е еквивалентно на 50 килограма кланично тегло.
2. Митните сборове, приложими в рамките на квотите, посочени в параграф 1, са 20 % от адвалорното мито и 20 % от специфичното мито, както е определено в Общата митническа тарифа.
3. Вносът в рамките на квотите, посочени в параграф 1, е запазен за някои живи животни и някои видове месо, които попадат под следните кодове по КН, посочени в приложение III към Споразумението за стабилизиране и асоцииране, сключено с Хърватия, в приложение III към Споразумението за стабилизиране и асоцииране, сключено с Бивша югославска република Македония, в приложение II към Споразумението за стабилизиране и асоцииране, сключено с Черна гора, в приложение II към Временното споразумение с Босна и Херцеговина и в приложение II към Временното споразумение със Сърбия:
-
ex 0102 90 51, ex 0102 90 59, ex 0102 90 71 и ex 0102 90 79,
-
ex 0201 10 00 и ex 0201 20 20,
-
ex 0201 20 30,
-
ex 0201 20 50.
Член 2
Прилагат се глава III от Регламент (ЕО) № 1301/2006 и регламенти (ЕО) № 376/2008 и (ЕО) № 382/2008, освен ако в настоящия регламент не е предвидено друго.
Член 3
1. В поле 8 от заявленията за лицензии за внос и в лицензиите за внос се посочва държавата на произход и се отбелязва „да“ с кръстче. Лицензиите пораждат задължение за внос от посочената държава.
В поле 20 от заявленията за лицензии за внос и в лицензиите се посочва едно от вписванията, изброени в приложение I.
2. Оригиналът на сертификата за автентичност, съставен в съответствие с член 4, заедно с копие от него се представят пред компетентния орган едновременно със заявлението за първата лицензия за внос, свързана със сертификата за автентичност.
Сертификатите за автентичност могат да се използват за издаване на повече от една лицензия за внос за количества, които не надвишават тези, посочени в сертификата. Когато във връзка с един сертификат е издадена повече от една лицензия, компетентният орган:
а)
заверява сертификата за автентичност по отношение на предоставеното количество;
б)
гарантира, че лицензиите за внос, издадени срещу посочения сертификат, са готови на същия ден.
3. Компетентните органи могат да издават лицензии за внос, само след като са се уверили, че цялата информация върху сертификата за автентичност отговаря на тази, която се получава всяка седмица от Комисията за съответния внос. Лицензиите се издават незабавно след това.
Член 4
1. Всички заявления за лицензии за внос в рамките на квотите, посочени в член 1, се придружават от сертификат за автентичност, издаден от органите на държавата износител, изброени в приложение II към настоящия регламент, който удостоверява, че стоките са с произход от тази държава и че отговарят на даденото определение, в зависимост от случая, в приложение III към Споразумението за стабилизиране и асоцииране с Хърватия, приложение III към Споразумението за стабилизиране и асоцииране с Бившата югославска република Македония, приложение II към Споразумението за стабилизиране и асоцииране с Черна гора, приложение II към Временното споразумение с Босна и Херцеговина или приложение II към Временното споразумение със Сърбия.
2. Сертификати за автентичност се съставят в един оригинал и две копия, отпечатват се и се попълват на един от официалните езици на Съюза в съответствие със съответния образец в приложения III-VII за заинтересованите държави износители. Освен това те могат да бъдат отпечатани и попълнени на официалния език или на един от официалните езици на държавата износител.
Компетентните органи на държавата-членка, в която е подадено заявлението за лицензия за внос, могат да изискат превод на сертификата.
3. Оригиналът и копията на сертификата за автентичност могат да бъдат напечатани или написани на ръка. В последния случай те се попълват с черно мастило и печатни букви.
Сертификатите са с размери 210 × 297 mm. Използваната хартия е с тегло не по-малко от 40 g/m2. Оригиналът е бял, първото копие - розово, а второто копие - жълто.
4. Всяко удостоверение носи индивидуален сериен номер, след който се посочва името на държавата, която го е издала.
Копията носят същия сериен номер и същото наименование като оригинала.
5. Сертификатите са валидни, само ако са надлежно заверени от издаващ орган, посочен в приложение II.
6. Счита се, че сертификатите са били надлежно заверени, ако в тях е посочена датата и мястото на издаване и ако носят печата на издаващия орган и подписа на лицето или лицата, упълномощени да ги подписват.
Член 5
1. Издаващите органи, изброени в приложение II:
а)
са признати като такива от съответната държава износител;
б)
поемат задължението да проверят вписванията в сертификатите;
в)
поемат задължението да изпращат на Комисията поне веднъж седмично всяка информация, която позволява проверка на вписванията в сертификатите за автентичност, по-специално по отношение на номера на сертификата, износителя, получателя, държавата на местоназначение, продукта (живи животни/месо), нетното тегло и датата на подписване.
2. Списъкът в приложение II се преразглежда от Комисията, когато изискването, посочено в параграф 1, буква а), вече не се спазва, когато някой издаващ орган не изпълни едно или повече от възложените му задължения или когато е определен нов издаващ орган.
Член 6
Сертификатите за автентичност и лицензиите за внос са валидни в продължение на три месеца от съответната им дата на издаване.
Член 7
Заинтересованата държава износител предоставя на Комисията образци на отпечатъците от печатите, използвани от нейните издаващи органи, и имената и подписите на лицата, които са упълномощени да подписват сертификатите за автентичност. Комисията предава тази информация на компетентните органи на държавите-членки.
Член 8
1. Чрез дерогация от член 11, параграф 1, втора алинея от Регламент (ЕО) № 1301/2006 държавите-членки съобщават на Комисията:
а)
не по-късно от 28 февруари на следващата година - количествата продукти, включително справки за нулеви количества, за които са били издадени лицензии за внос през предходния период на тарифната квота за внос;
б)
не по-късно от 30 април следващата година - количествата продукти, включително справки за нулеви количества, обхванати от неизползвани или частично използвани лицензии за внос и съответстващи на разликата между количествата, вписани на гърба на лицензиите за внос и количествата, за които те са били издадени.
2. Не по-късно от 30 април на следващата година държавите-членки съобщават на Комисията количествата продукти, които са били действително допуснати за свободно обращение през предходния период на тарифната квота за внос.
3. Съобщенията, посочени в параграфи 1 и 2 от настоящия член, се извършват, както е указано в приложения VIII, Х и IX към настоящия регламент, като се използват посочените в приложение V към Регламент (ЕО) № 382/2008 категории продукти.
Член 9
Настоящият регламент влиза в сила на третия ден след датата на неговото публикуване в Официален вестник на Европейския съюз.
Той се прилага от 1 януари 2011 г.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Брюксел на 22 декември 2010 година.
REGOLAMENTO (UE) N. 1255/2010 DELLA COMMISSIONE
del 22 dicembre 2010
recante modalità di applicazione dei contingenti tariffari per l’importazione di prodotti «baby beef» originari della Bosnia-Erzegovina, della Croazia, dell’ex Repubblica iugoslava di Macedonia, del Montenegro e della Serbia
LA COMMISSIONE EUROPEA,
visto il trattato sul funzionamento dell’Unione europea,
visto il regolamento (CE) n. 1234/2007 del Consiglio, del 22 ottobre 2007, recante organizzazione comune dei mercati agricoli e disposizioni specifiche per taluni prodotti agricoli (regolamento unico OCM) (1), in particolare l’articolo 144, paragrafo 1, e l’articolo 148, in combinato disposto con l’articolo 4,
considerando quanto segue:
(1)
L’accordo di stabilizzazione e di associazione tra le Comunità europee e i loro Stati membri, da una parte, e la Repubblica di Croazia, dall’altra, approvato con decisione 2005/40/CE, Euratom del Consiglio e della Commissione (2), l’accordo di stabilizzazione e di associazione tra le Comunità europee e i loro Stati membri, da una parte, e l’ex Repubblica iugoslava di Macedonia, dall’altra, approvato con decisione 2004/239/CE, Euratom del Consiglio e della Commissione (3), l’accordo di stabilizzazione e di associazione tra le Comunità europee e i loro Stati membri, da una parte, e la Repubblica di Montenegro, dall’altra, approvato con decisione 2010/224/UE, Euratom del Consiglio e della Commissione (4), l’accordo interinale con la Bosnia-Erzegovina, approvato con decisione 2008/474/CE del Consiglio, del 16 giugno 2008, relativa alla firma e alla conclusione dell’accordo interinale sugli scambi e sulle questioni commerciali tra la Comunità europea, da una parte, e la Bosnia-Erzegovina, dall’altra (5), e l’accordo interinale con la Repubblica di Serbia, approvato con decisione 2010/36/CE del Consiglio, del 29 aprile 2008, relativa alla firma e alla conclusione dell’accordo interinale sugli scambi e sulle questioni commerciali tra la Comunità europea, da una parte, e la Repubblica di Serbia, dall’altra (6), fissano contingenti tariffari preferenziali annui di «baby beef» rispettivamente di 9 400, 1 650, 800, 1 500 e 8 700 tonnellate.
(2)
L’articolo 2 del regolamento (CE) n. 2248/2001 del Consiglio, del 19 novembre 2001, relativo ad alcune procedure di applicazione dell’accordo di stabilizzazione e di associazione tra le Comunità europee e i loro Stati membri, da una parte, e la Repubblica di Croazia, dall’altra, e dell’accordo interinale tra la Comunità europea e la Repubblica di Croazia (7) e l’articolo 2 del regolamento (CE) n. 153/2002 del Consiglio, del 21 gennaio 2002, relativo ad alcune procedure di applicazione dell’accordo di stabilizzazione e di associazione tra le Comunità europee e i loro Stati membri, da una parte, e la ex Repubblica iugoslava di Macedonia, dall’altra, e dell’accordo interinale tra la Comunità europea e la ex Repubblica iugoslava di Macedonia (8) prevedono la fissazione di norme dettagliate per l’applicazione delle concessioni per i prodotti «baby beef».
(3)
Per verificare il rispetto delle condizioni del contingente, è opportuno che le importazioni nell’ambito dei contingenti di «baby beef» siano subordinate alla presentazione di un certificato di autenticità in cui si attesta che la merce è originaria del paese emittente e corrisponde esattamente alla definizione che figura nel rispettivo accordo. È inoltre necessario predisporre un modello per i certificati di autenticità e stabilirne le modalità di impiego.
(4)
È necessario che i contingenti in questione siano gestiti mediante titoli di importazione. A tal fine è opportuno applicare le disposizioni del regolamento (CE) n. 376/2008 della Commissione, del 23 aprile 2008, che stabilisce le modalità comuni d’applicazione del regime dei titoli d’importazione, di esportazione e di fissazione anticipata relativi ai prodotti agricoli (9) e del regolamento (CE) n. 382/2008 della Commissione, del 21 aprile 2008, che stabilisce le modalità d’applicazione del regime dei titoli di importazione e di esportazione nel settore delle carni bovine (10), fatto salvo quanto disposto dal presente regolamento.
(5)
Il regolamento (CE) n. 1301/2006 della Commissione, del 31 agosto 2006, recante norme comuni per la gestione dei contingenti tariffari per l’importazione di prodotti agricoli soggetti a un regime di titoli di importazione (11) stabilisce, in particolare, modalità relative alle domande di titoli di importazione, ai richiedenti, al rilascio dei titoli e alle comunicazioni degli Stati membri alla Commissione. Il medesimo regolamento limita il periodo di validità dei titoli all’ultimo giorno del periodo contingentale. È opportuno che le disposizioni del regolamento (CE) n. 1301/2006 si applichino ai titoli di importazione rilasciati a norma del presente regolamento, fatte salve le condizioni supplementari o le deroghe previste dal presente regolamento.
(6)
Per garantire una gestione efficace delle importazioni dei prodotti considerati, è opportuno che il rilascio di titoli di importazione sia subordinato alla verifica, in particolare, delle indicazioni che figurano nei certificati di autenticità.
(7)
Le misure di cui al presente regolamento sono conformi al parere del comitato di gestione per l’organizzazione comune dei mercati agricoli,
HA ADOTTATO IL PRESENTE REGOLAMENTO:
Articolo 1
1. Per il periodo dal 1o gennaio al 31 dicembre sono aperti i seguenti contingenti tariffari annuali:
a)
9 400 tonnellate di «baby beef», espresse in peso carcassa, originarie della Croazia;
b)
1 500 tonnellate di «baby beef», espresse in peso carcassa, originarie della Bosnia-Erzegovina;
c)
1 650 tonnellate di «baby beef», espresse in peso carcassa, originarie dell’ex Repubblica iugoslava di Macedonia;
d)
8 700 tonnellate di «baby beef», espresse in peso carcassa, originarie della Serbia;
e)
800 tonnellate di «baby beef», espresse in peso carcassa, originarie del Montenegro.
I contingenti di cui al primo comma recano rispettivamente i nn. d’ordine 09.4503, 09.4504, 09.4505, 09.4198 e 09.4199.
Per i quantitativi da imputare a tali contingenti, 100 kg di peso vivo corrispondono a 50 kg di peso carcassa.
2. Per i contingenti di cui al paragrafo 1, i dazi doganali applicabili sono fissati al 20 % del dazio ad valorem e al 20 % del dazio specifico previsto dalla tariffa doganale comune.
3. L’importazione nell’ambito dei contingenti di cui al paragrafo 1 è riservata a determinati animali vivi e a determinate carni di cui ai seguenti codici NC, che figurano nell’allegato III dell’accordo di stabilizzazione e di associazione concluso con la Croazia, nell’allegato III dell’accordo di stabilizzazione e di associazione concluso con l’ex Repubblica iugoslava di Macedonia, nell’allegato II dell’accordo di stabilizzazione e di associazione concluso con il Montenegro, nell’allegato II dell’accordo interinale con la Bosnia-Erzegovina e nell’allegato II dell’accordo interinale con la Serbia:
-
ex 0102 90 51, ex 0102 90 59, ex 0102 90 71 ed ex 0102 90 79,
-
ex 0201 10 00 ed ex 0201 20 20,
-
ex 0201 20 30,
-
ex 0201 20 50.
Articolo 2
Salvo disposizione contraria del presente regolamento, si applicano il capo III del regolamento (CE) n. 1301/2006 nonché i regolamenti (CE) n. 376/2008 e (CE) n. 382/2008.
Articolo 3
1. Nella casella 8 della domanda di titolo di importazione e del titolo stesso è indicato il paese d’origine ed è contrassegnata con una crocetta la menzione «sì». I titoli vincolano all’importazione dal paese indicato.
La domanda di titolo di importazione e il titolo stesso recano, nella casella 20, una delle diciture riportate nell’allegato I.
2. L’originale e una copia del certificato di autenticità, redatto in conformità all’articolo 4, sono presentati all’autorità competente insieme alla domanda del primo titolo di importazione facente riferimento al suddetto certificato.
Il certificato di autenticità può essere usato per il rilascio di più titoli di importazione, limitatamente al quantitativo in esso indicato. Se per un unico certificato sono rilasciati più titoli di importazione, l’autorità competente:
a)
annota a tergo del certificato di autenticità il quantitativo imputato;
b)
si accerta che i titoli di importazione rilasciati con riferimento a tale certificato siano emessi lo stesso giorno.
3. L’autorità competente può emettere titoli di importazione soltanto dopo avere verificato che tutte le informazioni contenute nel certificato di autenticità corrispondono alle informazioni ricevute dalla Commissione nelle comunicazioni settimanali relative alle importazioni di cui trattasi. Il titolo è emesso immediatamente dopo tale verifica.
Articolo 4
1. Tutte le domande di titoli di importazione nell’ambito dei contingenti di cui all’articolo 1 sono accompagnate da un certificato di autenticità emesso dalle autorità del paese esportatore figurante nell’elenco dell’allegato II, in cui si attesta che le merci sono originarie di tale paese e corrispondono alla definizione fornita, a seconda dei casi, nell’allegato III dell’accordo di stabilizzazione e di associazione concluso con la Croazia, nell’allegato III dell’accordo di stabilizzazione e di associazione concluso con l’ex Repubblica iugoslava di Macedonia, nell’allegato II dell’accordo di stabilizzazione e di associazione concluso con il Montenegro, nell’allegato II dell’accordo interinale con la Bosnia-Erzegovina o nell’allegato II dell’accordo interinale con la Serbia.
2. Il certificato di autenticità si compone di un originale e di due copie, da stampare e compilare in una delle lingue ufficiali dell’Unione secondo il pertinente modello riportato negli allegati da III a VII per i paesi esportatori interessati. Può inoltre essere stampato e compilato nella lingua ufficiale o in una delle lingue ufficiali del paese esportatore.
Le autorità competenti dello Stato membro in cui è presentata la domanda di titolo di importazione possono chiedere una traduzione del certificato.
3. L’originale e le copie del certificato di autenticità possono essere scritte a macchina o a mano. In quest’ultimo caso sono compilati in stampatello, utilizzando inchiostro nero.
Il formato del certificato è di 210 × 297 mm. La carta utilizzata ha un peso minimo di 40 g/m2. L’originale è bianco, la prima copia è rosa e la seconda copia gialla.
4. Ogni certificato è contrassegnato da un numero di serie, seguito dal nome del paese emittente.
Le copie recano lo stesso numero di serie e lo stesso nome dell’originale.
5. Il certificato è valido solo se debitamente vistato da uno degli organismi emittenti elencati nell’allegato II.
6. Il certificato si considera correttamente vistato se indica il luogo e la data di emissione e se reca il timbro dell’organismo emittente e la firma della persona o delle persone abilitate a firmarlo.
Articolo 5
1. Gli organismi emittenti elencati nell’allegato II:
a)
sono riconosciuti in quanto tali dal paese esportatore interessato;
b)
si impegnano a verificare le indicazioni contenute nei certificati;
c)
si impegnano a comunicare alla Commissione, almeno una volta alla settimana, qualsiasi informazione che consenta di verificare le indicazioni contenute nei certificati di autenticità, in particolare il numero del certificato, l’esportatore, il destinatario, il paese di destinazione, il prodotto (animali vivi/carni), il peso netto e la data della firma.
2. La Commissione rivede l’elenco contenuto nell’allegato II se non è più soddisfatto il requisito di cui al paragrafo 1, lettera a), se l’organismo emittente non adempie ad uno o più dei suoi obblighi o se è designato un nuovo organismo emittente.
Articolo 6
I certificati di autenticità e i titoli di importazione sono validi tre mesi a partire dalla rispettiva data di emissione.
Articolo 7
Il paese esportatore interessato trasmette alla Commissione le impronte dei timbri utilizzati dai suoi organismi emittenti nonché i nomi e le firme delle persone abilitate a firmare i certificati di autenticità. La Commissione trasmette tali informazioni alle autorità competenti degli Stati membri.
Articolo 8
1. In deroga all’articolo 11, paragrafo 1, secondo comma, del regolamento (CE) n. 1301/2006, gli Stati membri comunicano alla Commissione:
a)
entro il 28 febbraio dell’anno successivo, i quantitativi di prodotti, compresi quelli con indicazione «nulla», per i quali sono stati emessi titoli di importazione nel precedente periodo contingentale;
b)
entro il 30 aprile dell’anno successivo, i quantitativi di prodotti, compresi quelli con indicazione «nulla», che sono oggetto di titoli di importazione inutilizzati o parzialmente utilizzati, corrispondenti alla differenza fra i quantitativi annotati sul retro dei titoli e i quantitativi per i quali questi ultimi sono stati emessi.
2. Entro il 30 aprile dell’anno successivo gli Stati membri comunicano alla Commissione i quantitativi di prodotti effettivamente immessi in libera pratica nel precedente periodo contingentale di importazione.
3. Le comunicazioni di cui ai paragrafi 1 e 2 del presente articolo sono effettuate in conformità agli allegati VIII, IX e X del presente regolamento e utilizzando le categorie di prodotti figuranti nell’allegato V del regolamento (CE) n. 382/2008.
Articolo 9
Il presente regolamento entra in vigore il terzo giorno successivo alla pubblicazione nella Gazzetta ufficiale dell’Unione europea.
Esso si applica a decorrere dal 1o gennaio 2011.
Il presente regolamento è obbligatorio in tutti i suoi elementi e direttamente applicabile in ciascuno degli Stati membri.
Fatto a Bruxelles, il 22 dicembre 2010.