РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 1177/2011 НА СЪВЕТА
от 8 ноември 2011 година
за изменение на Регламент (ЕО) № 1467/97 за определяне и изясняване на прилагането на процедурата при прекомерен дефицит
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 126, параграф 14, втора алинея от него,
като взе предвид предложението на Европейската комисия,
след предаване на проекта на законодателния акт на националните парламенти,
като взе предвид становището на Европейския парламент (1),
като взе предвид становището на Европейската централна банка (2),
в съответствие със специална законодателна процедура,
като има предвид, че:
(1)
Координацията на икономическите политики на държавите-членки в рамките на Съюза, както е предвидено в Договора за функционирането на Европейския съюз (ДФЕС), следва да води до спазване на ръководните принципи за ценова стабилност, стабилни публични финанси и парични условия, както и устойчив платежен баланс.
(2)
Пактът за стабилност и растеж (ПСР) първоначално включва Регламент (ЕО) № 1466/97 на Съвета от 7 юли 1997 г. за засилване на надзора върху състоянието на бюджета и на надзора и координацията на икономическите политики (3), Регламент (ЕО) № 1467/97 на Съвета от 7 юли 1997 г. за определяне и изясняване на прилагането на процедурата при прекомерен дефицит (4) и Резолюция на Европейския съвет от 17 юни 1997 г. относно Пакта за стабилност и растеж (5). Регламенти (ЕО) № 1466/97 и (ЕО) № 1467/97 бяха изменени съответно с регламенти (ЕО) № 1055/2005 (6) и (ЕО) № 1056/2005 (7). Освен това беше приет доклад на Съвета от 20 март 2005 г., озаглавен „Усъвършенстване на прилагането на Пакта за стабилност и растеж“ (8).
(3)
ПСР се основава на целта за осигуряване на стабилни и устойчиви публични финанси като средство за укрепване на предпоставките за ценова стабилност и за висок и устойчив растеж, подкрепен от финансова стабилност, като по този начин се подпомага постигането на целите на Съюза за устойчив растеж и създаване на заетост.
(4)
Натрупаният опит и допуснатите грешки през първото десетилетие от функционирането на Икономическия и паричен съюз показват необходимост от по-добро икономическо управление в Съюза, което следва да бъде изградено на основата на по-силна национална ангажираност по отношение на общоприетите правила и политики, както и на по-стабилна рамка на равнището на Съюза за наблюдение на националните икономически политики.
(5)
Необходимо е да се засили общата рамка на икономическо управление, която включва подобрено бюджетно наблюдение, в съответствие с високата степен на интеграция между икономиките на държавите-членки в рамките на Съюза, и по-специално в еврозоната.
(6)
Подобрената рамка на икономическо управление следва да се основава на няколко взаимно свързани и съгласувани политики за устойчив растеж и заетост, по-специално стратегия на Съюза за растеж и работни места, с особен акцент върху развитието и укрепването на вътрешния пазар, насърчаването на международната търговия и конкурентоспособност, Европейски семестър за засилване на координацията на икономическите и бюджетни политики, ефективна рамка за предотвратяване и коригиране на прекомерните бюджетни дефицити (ПСР), стабилна рамка за предотвратяване и коригиране на макроикономическите неравновесия, минимални изисквания за националните бюджетни рамки и засилена регулация и надзор на финансовия пазар, включително макропруденциален надзор, извършван от Европейския съвет за системен риск.
(7)
Постигането и поддържането на динамичен вътрешен пазар следва да се разглежда като елемент на правилното и безпрепятствено функциониране на Икономическия и паричен съюз.
(8)
ПСР и цялостната рамка на икономическо управление следва да допълват и подкрепят стратегията на Съюза за растеж и работни места. Взаимните връзки между различните направления не следва да предоставят изключения от разпоредбите на ПСР.
(9)
Укрепването на икономическото управление следва да включва по-активно и по-навременно участие на Европейския парламент и националните парламенти. Като отчита, че партньори на Европейския парламент в рамките на този диалог са съответните институции на Съюза и техните представители, компетентната комисия на Европейския парламент може да предостави възможност на държавата-членка, която е адресат на решение на Съвета съгласно член 126, параграф 6 от ДФЕС, препоръка съгласно член 126, параграф 7 от ДФЕС, предизвестие съгласно член 126, параграф 9 от ДФЕС или решение съгласно член 126, параграф 11 от Договора, да участва в размяната на мнения. Участието на държавата-членка в подобна размяна на мнения е доброволно.
(10)
Комисията следва да има по-голяма роля в процедурата за засилено наблюдение по отношение на оценките, които са специфични за всяка държава-членка, мониторинга, мисиите на място, препоръките и предупрежденията.
(11)
При прилагането на настоящия регламент Съветът и Комисията следва да отчитат по целесъобразен начин всички действащи фактори, както и икономическото и бюджетното състояние на съответните държави-членки.
(12)
Следва да се засилят правилата за бюджетната дисциплина, по-специално като се придаде по-голямо значение на равнището и изменението на дълга и на общата устойчивост. Механизмите, с които се осигуряват спазването и прилагането на тези правила, следва също да бъдат засилени.
(13)
Прилагането на съществуващата процедура при прекомерен дефицит въз основа на двата критерия - за дефицита и за дълга, изисква определянето на числово изразен показател, който да отчита стопанския цикъл, спрямо който да се преценява дали съотношението на държавния дълг към брутния вътрешен продукт (БВП) намалява в достатъчна степен и дали се приближава към референтната стойност със задоволителни темпове.
Следва да се въведе преходен период с цел да се позволи на държавите-членки, които са обект на процедура при прекомерен дефицит към датата на приемане на настоящия регламент, да съобразят политиките си с числово изразения показател за намаляване на дълга. Същото следва да се прилага и за държавите-членки, които са обект на програма за корекции на Съюза и/или Международния валутен фонд.
(14)
Неспазването на числово изразения показател за намаляване на дълга не следва да е достатъчно условие, за да се установи наличието на прекомерен дефицит: за тази цел следва да се вземат предвид всички действащи фактори, обхванати от доклада на Комисията по член 126, параграф 3 от ДФЕС. По-специално оценката на ефекта на цикъла, както и на състава на корекциите наличности-потоци върху държавния дълг може да е достатъчна, за да се избегне установяването на наличието на прекомерен дефицит въз основа на критерия за дълга.
(15)
При установяването на наличие на прекомерен дефицит въз основа на критерия за дефицита и стъпките, водещи до него, е необходимо да се вземат под внимание всички действащи фактори, обхванати от доклада на Комисията съгласно член 126, параграф 3 от ДФЕС, ако съотношението на държавния дълг към БВП не надхвърля референтната стойност.
(16)
Когато системните пенсионни реформи се разглеждат като един от действащите фактори, основното съображение следва да бъде дали тези реформи укрепват дългосрочната устойчивост на пенсионната система като цяло, като същевременно не увеличават рисковете за средносрочната бюджетна позиция.
(17)
В доклада на Комисията съгласно член 126, параграф 3 от ДФЕС по подходящ начин следва да се разгледа качеството на националната бюджетна рамка, тъй като тя има решаваща роля в подкрепа на фискалната консолидация и устойчивите публични финанси. Това разглеждане следва да включва минималните изисквания, предвидени в Директива 2011/85/ЕС от 8 ноември 2011 г. относно изискванията за бюджетните рамки на държавите-членки (9), и други одобрени желателни изисквания по отношение на фискалната дисциплина.
(18)
За да се подпомогне наблюдението на изпълнението на препоръките на Съвета и на предизвестията за коригиране на състоянието на прекомерен дефицит, е необходимо в тях да се посочват годишните бюджетни цели в съответствие с изискваното подобрение на циклично изгладения баланс и с изключени еднократни и временни мерки. В този смисъл годишният показател от 0,5 % от БВП следва да се разбира като средна годишна стойност.
(19)
При оценяването на ефективността на действията се използва възможността за съобразяване с разходните цели на консолидирания държавен бюджет като референтна стойност във връзка с прилагането на набелязани специфични приходни мерки.
(20)
Когато се преценява дали да бъде удължен срокът за коригиране на прекомерния дефицит, следва да се обърне особено внимание на сериозните икономически спадове в еврозоната или в Съюза като цяло, при условие че това не застрашава фискалната устойчивост в средносрочен план.
(21)
Уместно е да се засили прилагането на финансовите санкции, предвидени в член 126, параграф 11 от ДФЕС, така че те да представляват реален стимул за съобразяване с предизвестията съгласно член 126, параграф 9 от ДФЕС.
(22)
За да се гарантира спазването на рамката на Съюза за фискално наблюдение от страна на държавите-членки, чиято парична единица е еврото, въз основа на член 136 от ДФЕС следва да бъдат разработени основани на правилата санкции, които гарантират справедливи, навременни и ефективни механизми за спазване на ПСР.
(23)
Средствата от глобите, посочени в настоящия регламент, представляват други приходи съгласно посоченото в член 311 ДФЕС и следва да се влагат в механизмите за стабилност за предоставяне на финансова помощ, създадени от държавите-членки, чиято парична единица е еврото, с цел гарантиране на стабилността на еврозоната като цяло.
(24)
Позоваванията, съдържащи се в Регламент (ЕО) № 1467/97, следва да вземат предвид новата номерация на членовете в Договора за функционирането на Европейския съюз, както и замяната на Регламент (ЕО) № 3605/93 на Съвета (10) с Регламент (ЕО) № 479/2009 на Съвета от 25 май 2009 г. за прилагане на Протокола за процедурата при прекомерен дефицит, приложен към Договора за създаване на Европейската общност (11).
(25)
Следователно Регламент (ЕО) № 1467/97 следва да бъде съответно изменен,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Регламент (ЕО) № 1467/97 се изменя, както следва:
1)
Член 1 се заменя със следното:
„Член 1
1. Настоящият регламент установява разпоредбите за ускоряване и изясняване на процедурата при прекомерен дефицит. Целта на процедурата при прекомерен дефицит е да възпира възникването на прекомерни бюджетни дефицити, а в случай че те възникнат - да способства за тяхното бързо коригиране, като съблюдаването на бюджетната дисциплина се проверява въз основа на критериите за бюджетния дефицит и за държавния дълг.
2. За целите на настоящия регламент под „участващи държави-членки“ се разбира онези държави-членки, чиято парична единица е еврото.“
2)
Член 2 се изменя, както следва:
а)
в параграф 1 първата алинея се заменя със следното:
„1. Смята се, че бюджетният дефицит надхвърля референтната стойност по изключение съгласно член 126, параграф 2, буква а), второ тире от Договора за функционирането на Европейския съюз (ДФЕС) тогава, когато е резултат от необичайно събитие извън контрола на съответната държава-членка, което оказва значително влияние върху финансовото състояние на сектор „Държавно управление“, или когато е в резултат от сериозен икономически спад.“;
б)
вмъква се следният параграф:
„1а. Когато надхвърля референтната стойност, съотношението на държавния дълг към брутния вътрешен продукт (БВП) се смята за достатъчно намаляващо и за приближаващо референтната стойност със задоволителни темпове в съответствие с член 126, параграф 2, буква б) от ДФЕС, ако разликата по отношение на референтната стойност е намаляла през предходните три години със среден темп от една двадесета годишно въз основа на промените през последните три години, за които има данни.
Изискването съгласно критерия за дълга също се смята за изпълнено, ако бюджетните прогнози на Комисията сочат, че изискваното намаление на разликата ще настъпи през тригодишния период, който включва двете години, следващи последната година, за която има данни. За държава-членка, която е обект на процедура при прекомерен дефицит към 8 ноември 2011 г. и за срок от три години от коригирането на прекомерния дефицит, изискването съгласно критерия за дълга се смята за изпълнено, ако държавата-членка осъществи достатъчен напредък към спазването на референтната стойност съгласно оценките в становището, прието от Съвета във връзка с нейната програма за стабилност или за конвергенция.
При прилагането на показателя за корекция на съотношението на дълга следва да се отчита въздействието на цикъла върху темпа на намаляването на дълга.“;
в)
параграфи 3-7 се заменят със следното:
„3. Когато изготвя доклад съгласно член 126, параграф 3 от ДФЕС, Комисията отчита всички действащи фактори, посочени в този член, доколкото те се отразяват в значителна степен на оценката за спазването на критериите за дефицита и за дълга от страна на съответната държава-членка. Докладът отразява съответно:
а)
развитието на икономическите показатели в средносрочен план, по-специално потенциалния растеж, включително различния принос на труда, на натрупването на капитал и на общата факторна производителност, влиянието на стопанския цикъл и състоянието на нетните спестявания в частния сектор;
б)
развитието на състоянието на бюджета в средносрочен план, включително, по-специално, отбелязаните корекции към средносрочната бюджетна цел, равнището на първичното салдо и развитието на първичните разходи - както текущи, така и капиталови, изпълнението на политиките в контекста на предотвратяването и коригирането на прекомерните макроикономически неравновесия, изпълнението на политиките в контекста на общата стратегия за растеж на Съюза, както и качеството на публичните финанси като цяло, по-специално ефективността на националните бюджетни рамки;
в)
развитието на равнището на държавния дълг в средносрочен план, динамиката и устойчивостта на дълга, което включва по-специално рисковите фактори, включително падежната и валутната структура на дълга, корекциите наличности-потоци и техния състав, натрупаните резерви и други финансови активи, гаранциите, по-специално такива, свързани с финансовия сектор, и всички неявни задължения, свързани със застаряването на населението, както и дълга на частния сектор, доколкото той може да представлява условно неявно задължение за държавата.
Комисията отчита надлежно и изрично всички други фактори, които според съответната държава-членка са от значение за цялостната оценка на спазването на критериите за дефицита и за дълга и които държавата-членка е представила на Съвета и на Комисията. В този смисъл особено внимание се отделя на финансовите вноски за повишаване на международната солидарност и за постигане на целите на политиките на Съюза, на дълга в резултат от двустранна и многостранна подкрепа между държавите-членки в контекста на гарантиране на финансовата стабилност, както и на дълга, свързан с операции за финансово стабилизиране в периоди на големи финансови сътресения.
4. Съветът и Комисията правят балансирана цялостна оценка на всички действащи фактори, по-специално на степента, в която те се отразяват на оценката на спазването на критериите за дефицита и/или критерия за дълга като влошаващи или смекчаващи фактори. При оценката на спазването на критерия за дефицита, ако съотношението на държавния дълг към БВП надхвърля референтната стойност, тези фактори се вземат под внимание на отделните етапи на вземането на решение за наличие на прекомерен дефицит, предвидени в член 126, параграфи 4, 5 и 6 от ДФЕС, само ако е изцяло изпълнено двойното условие на ръководния принцип, а именно че преди да бъдат взети предвид действащите фактори, бюджетният дефицит остава близо до референтната стойност и неговото превишение над референтната стойност е временно.
Тези фактори обаче се вземат предвид на отделните етапи на вземането на решение за наличие на прекомерен дефицит при оценката на спазването на критерия за дълга.
5. При оценката на спазването на критериите за дефицита и за дълга и при последващите етапи от процедурата при прекомерен дефицит Съветът и Комисията отчитат надлежно извършването на пенсионни реформи, с които се въвежда многостълбова система, включваща задължителен стълб изцяло на базата на лични спестявания в пенсионен фонд, както и нетните разходи на стълб на държавното обществено осигуряване. По-специално се вземат предвид характеристиките на пенсионната система като цяло, създадена чрез реформата, а именно дали те укрепват дългосрочната устойчивост, като същевременно не увеличават рисковете за бюджетната позиция в средносрочен план.
6. Ако Съветът, като действа в рамките на член 126, параграф 6 от ДФЕС, приеме решение, че в държава-членка е налице прекомерен дефицит, Съветът и Комисията в следващите етапи на процедурата от посочения член на ДФЕС вземат предвид действащите фактори, посочени в параграф 3 от настоящия член, доколкото те се отразяват на положението в съответната държава-членка, включително посочените в член 3, параграф 5 и член 5, параграф 2 от настоящия регламент, по-специално при определяне на срока за коригиране на прекомерния дефицит и евентуалното удължаване на този срок. Тези действащи фактори обаче не се вземат предвид за решението на Съвета съгласно член 126, параграф 12 от ДФЕС за отмяна на някои или всички негови решения по член 126, параграфи 6-9 и 11 от ДФЕС.
7. При държави-членки, в които превишението на дефицита над референтната стойност отразява извършването на пенсионна реформа, с която се въвежда многостълбова система, включваща задължителен стълб изцяло на базата на лични спестявания в пенсионен фонд, Съветът и Комисията, когато оценяват развитието на размера на дефицита в рамките на процедурата при прекомерен дефицит, отчитат и разходите за реформата, доколкото дефицитът не превишава в значителна степен равнище, което може да се счита за близко до референтната стойност, а съотношението на дълга не надхвърля референтната стойност, при условие че се запазва фискалната устойчивост като цяло. Нетните разходи се вземат предвид и с оглед на решението на Съвета съгласно член 126, параграф 12 от ДФЕС относно отмяната на някои или всички негови решения по член 126, параграфи 6-9 и 11 от ДФЕС, ако дефицитът е намалявал значително и постоянно и е достигнал ниво, близко до референтната стойност.“
3)
Вмъква се следният раздел:
„РАЗДЕЛ 1a
ИКОНОМИЧЕСКИ ДИАЛОГ
Член 2а
1. С цел да се засили диалогът между институциите на Съюза, по-специално между Европейския парламент, Съвета и Комисията, и да се постигнат по-голяма прозрачност и по-добра отчетност, компетентната комисия на Европейския парламент може да покани председателя на Съвета, Комисията и, по целесъобразност, председателя на Европейския съвет или председателя на Еврогрупата да вземат участие в обсъждане с комисията относно решение на Съвета съгласно член 126, параграф 6 от ДФЕС, препоръка на Съвета съгласно член 126, параграф 7 от ДФЕС, предизвестие съгласно член 126, параграф 9 от ДФЕС или решение на Съвета съгласно член 126, параграф 11 от ДФЕС.
Очаква се Съветът по правило да се съобрази с препоръките и предложенията на Комисията или да изясни позицията си публично.
Компетентната комисия на Европейския парламент може да предостави възможност на държавата-членка, която е засегната от такива решения, препоръки или предизвестия, да участва в размяна на мнения.
2. Комисията и Съветът редовно информират Европейския парламент за прилагането на настоящия регламент.“
4)
Член 3 се изменя, както следва:
а)
параграф 2 се заменя със следното:
„2. Като взема изцяло предвид посоченото в параграф 1 становище, Комисията - ако прецени, че е налице прекомерен дефицит - представя становище и предложение на Съвета в съответствие с член 126, параграфи 5 и 6 от ДФЕС и информира Европейския парламент за това.“;
б)
в параграф 3 позоваването на „член 4, параграфи 2 и 3 от Регламент (ЕО) № 3605/93“ се заменя с позоваване на „член 3, параграфи 2 и 3 от Регламент (ЕО) № 479/2009“;
в)
параграфи 4 и 5 се заменят със следното:
„4. В препоръката на Съвета, направена в съответствие с член 126, параграф 7 от ДФЕС, се определя максимален срок от шест месеца за предприемането на ефективни действия от съответната държава-членка. Когато сериозността на ситуацията го налага, срокът за ефективни действия може да бъде три месеца. В препоръката на Съвета се определя и краен срок за коригирането на прекомерния дефицит, което следва да приключи през годината, следваща годината на неговото установяване, освен ако са налице особени обстоятелства. В препоръката си Съветът изисква държавата-членка да постигне годишни бюджетни цели, които въз основа на прогнозите, обосноваващи препоръката, са съобразени с минималното годишно подобрение от поне 0,5 % от БВП на циклично изгладения баланс, с изключени еднократни и временни мерки, за да се гарантира коригирането на прекомерния дефицит в рамките на срока, определен в препоръката.
4а. В посочения в параграф 4 срок съответната държава-членка докладва на Съвета и на Комисията относно действията, предприети в отговор на препоръката на Съвета съгласно член 126, параграф 7 от ДФЕС. Докладът включва целите за бюджетните разходи и приходи и за дискреционните мерки по отношение както на разходната, така и на приходната част в съответствие с препоръката на Съвета, както и информация относно предприетите мерки и естеството на мерките, предвидени за постигане на целите. Държавите-членки оповестяват доклада.
5. Ако са били предприети ефективни действия съгласно препоръка по член 126, параграф 7 от ДФЕС и след приемането на препоръката са настъпили неочаквани неблагоприятни икономически събития със значими отрицателни последици за държавните финанси, Съветът може да реши по препоръка на Комисията да приеме преразгледана препоръка съгласно член 126, параграф 7 от ДФЕС. В преразгледаната препоръка, като се вземат предвид действащите фактори, посочени в член 2, параграф 3 от настоящия регламент, може по-специално да се удължи срокът за коригиране на прекомерния дефицит по правило с една година. Съветът оценява наличието на неочаквани неблагоприятни икономически събития със значими отрицателни последици за държавните финанси въз основа на икономическите прогнози в своята препоръка. В случай на сериозен икономически спад в еврозоната или в Съюза като цяло Съветът може също да реши, по препоръка на Комисията, да приеме преразгледана препоръка съгласно член 126, параграф 7 от ДФЕС, при условие че това не застрашава фискалната устойчивост в средносрочен план.“
5)
В член 4 параграфи 1 и 2 се заменят със следното:
„1. Всяко решение на Съвета по член 126, параграф 8 от ДФЕС да публикува препоръките си, когато се установи, че не са били предприети ефективни действия, се взема незабавно след изтичането на срока, определен в съответствие с член 3, параграф 4 от настоящия регламент.
2. Съветът, когато преценява дали са били предприети ефективни действия в отговор на неговите препоръки, отправени в съответствие с член 126, параграф 7 от ДФЕС, основава решението си на доклада, представен от съответната държава-членка съгласно член 3, параграф 4а от настоящия регламент, и неговото прилагане, както и на всякакви други публично оповестени решения на правителството на съответната държава-членка.
Когато Съветът установи, в съответствие с член 126, параграф 8 от ДФЕС, че съответната държава-членка не е предприела ефективни действия, той докладва за това на Европейския съвет.“
6)
В член 5 параграфи 1 и 2 се заменят със следното:
„1. Всяко решение на Съвета за отправяне на предизвестие до съответната участваща държава-членка да вземе мерки за намаляване на дефицита съгласно член 126, параграф 9 от ДФЕС се взема в срок два месеца от решението на Съвета по член 126, параграф 8 от ДФЕС, с което се установява, че не са предприети ефективни действия. В предизвестието Съветът отправя искане към държавата-членка да постигне годишните бюджетни цели, които, въз основа на прогнозите, обосноваващи предизвестието, са съобразени с минимално годишно подобрение от поне 0,5 % от БВП на циклично изгладения баланс с изключени еднократни и временни мерки, за да се гарантира коригирането на прекомерния дефицит в рамките на срока, определен в предизвестието. Съветът указва и мерките, които допринасят за постигането на тези цели.
1а. След предизвестието на Съвета по член 126, параграф 9 от ДФЕС съответната държава-членка докладва на Съвета и на Комисията относно предприетите в отговор на това действия. Докладът включва целите за бюджетните разходи и приходи, за дискреционните мерки по отношение както на разходната, така и на приходната част, както и информация относно предприетите действия в отговор на конкретните препоръки на Съвета, за да се позволи на Съвета при необходимост да вземе решение в съответствие с член 6, параграф 2 от настоящия регламент. Държавите-членки оповестяват доклада.
2. Ако са били предприети ефективни действия съгласно предизвестие по член 126, параграф 9 от ДФЕС и след приемането на предизвестието са настъпили неочаквани неблагоприятни икономически събития със значими отрицателни последици за държавните финанси, Съветът може да реши по препоръка на Комисията да приеме преразгледано предизвестие съгласно член 126, параграф 9 от ДФЕС. В преразгледаното предизвестие, като се вземат предвид действащите фактори, посочени в член 2, параграф 3 от настоящия регламент, може по-специално да се удължи срокът за коригиране на прекомерния дефицит по правило с една година. Съветът оценява наличието на неочаквани неблагоприятни икономически събития със значими отрицателни последици за държавните финанси въз основа на икономическите прогнози в своето предизвестие. В случай на сериозен икономически спад в еврозоната или в Съюза като цяло Съветът може също да реши, по препоръка на Комисията, да приеме преразгледано предизвестие съгласно член 126, параграф 9 от ДФЕС, при условие че това не застрашава фискалната устойчивост в средносрочен план.“
7)
Членове 6-8 се заменят със следното:
„Член 6
1. Съветът, когато преценява дали са били предприети ефективни действия в отговор на неговото предизвестие, отправено в съответствие с член 126, параграф 9 от ДФЕС, основава решението си на доклада, представен от съответната държава-членка съгласно член 5, параграф 1а от настоящия регламент, и неговото изпълнение, както и на всякакви други публично оповестени решения на правителството на съответната държава-членка. Вземат се предвид резултатите от мисията за наблюдение, проведена от Комисията в съответствие с член 10а от настоящия регламент.
2. Когато са изпълнени условията за прилагане на член 126, параграф 11 от ДФЕС, Съветът налага санкции в съответствие с този член. Всяко такова решение се приема не по-късно от четири месеца след решението на Съвета по член 126, параграф 9 от ДФЕС за отправяне на предизвестие до съответната участваща държава-членка да предприеме мерки.
Член 7
Ако участваща държава-членка не предприеме действия, за да се съобрази с последователните актове на Съвета съгласно член 126, параграфи 7 и 9 от ДФЕС, решението на Съвета по член 126, параграф 11 от ДФЕС за налагане на санкции се взема по правило в рамките на шестнадесет месеца от датите за предоставяне на информация, установени в член 3, параграфи 2 и 3 от Регламент (ЕО) № 479/2009. При прилагане на член 3, параграф 5 или член 5, параграф 2 от настоящия регламент 16-месечният срок се коригира по съответния начин. В случаите, когато преднамерено е планиран дефицит, за който Съветът реши, че е прекомерен дефицит, се прилага ускорена процедура.
Член 8
Решенията на Съвета по член 126, параграф 11 от ДФЕС за засилване на санкциите се вземат не по-късно от два месеца след датите за предоставяне на информация съгласно Регламент (ЕО) № 479/2009. Всяко решение на Съвета по член 126, параграф 12 от ДФЕС за отмяна на някои или на всички негови решения се взема възможно най-скоро и във всички случаи не по-късно от два месеца след датите за предоставяне на информация съгласно Регламент (ЕО) № 479/2009.“
8)
В член 9, параграф 3 позоваването на „член 6“ се заменя с позоваване на „член 6, параграф 2“.
9)
Член 10 се изменя, както следва:
а)
уводното изречение на параграф 1 се заменя със следното:
„1. Съветът и Комисията следят редовно за изпълнението на действията, предприети:“;
б)
в параграф 3 позоваването на „Регламент (ЕО) № 3605/93“ се заменя с позоваване на „Регламент (ЕО) № 479/2009“.
10)
Вмъква се следният член:
„Член 10а
1. Комисията осигурява постоянен диалог с компетентните органи на държавите-членки в съответствие с целите на настоящия регламент. За тази цел Комисията по-специално провежда мисии за оценка на актуалното икономическо положение в държавата-членка и за определяне на всякакви рискове или трудности, свързани със спазването на целите на настоящия регламент.
2. Може да се предприеме засилено наблюдение по отношение на държави-членки, които са обект на препоръки и предизвестия, отправени вследствие на решение съгласно член 126, параграф 8 от ДФЕС и решения съгласно член 126, параграф 11 от ДФЕС, за целите на наблюдението на място. Заинтересованите държави-членки предоставят цялата информация, необходима за подготовката и провеждането на мисията.
3. Комисията може да покани представители на Европейската централна банка, ако е целесъобразно, да вземат участие в мисиите за наблюдение в държава-членка, чиято парична единица е еврото или която участва в Споразумението от 16 март 2006 г. между Европейската централна банка и националните централни банки на държавите-членки извън еврозоната за определяне на процедурите за работа на Механизма на обменните курсове в третия етап от Икономическия и паричен съюз (МОК II) (12).
4. Комисията докладва на Съвета за резултатите от мисията, посочена в параграф 2, и може да реши да оповести публично констатациите си, ако е целесъобразно.
5. Когато организира мисии за наблюдение, посочени в параграф 2, Комисията изпраща предварителните си констатации на съответните държави-членки за коментари.
11)
Членове 11 и 12 се заменят със следното:
„Член 11
Когато Съветът реши в съответствие с член 126, параграф 11 от ДФЕС да наложи санкции на участваща държава-членка, като правило се налага глоба. Съветът може да реши да допълни тази глоба с други мерки, предвидени в член 126, параграф 11 от ДФЕС.
Член 12
1. Размерът на глобата се определя въз основа на фиксиран компонент, възлизащ на 0,2 % от БВП, и променлив компонент. Променливият компонент възлиза на една десета от абсолютната стойност от разликата между бюджетното салдо като процент от БВП за предходната година и референтната стойност за салдото на държавния бюджет, или - в случай че неспазването на бюджетната дисциплина включва критерия за дълга - бюджетното салдо като процент от БВП, което е трябвало да бъде постигнато през същата година съгласно предизвестието, отправено в съответствие с член 126, параграф 9 от ДФЕС.
2. Всяка година, следваща годината, в която е наложена глобата, докато решението за наличието на прекомерен дефицит не бъде отменено, Съветът преценява дали съответната участваща държава-членка е предприела ефективни действия в отговор на предизвестието на Съвета съгласно член 126, параграф 9 от ДФЕС. В тази годишна оценка Съветът решава в съответствие с член 126, параграф 11 от ДФЕС да засили санкциите, освен ако съответната участваща държава-членка не се е съобразила с предизвестието на Съвета. Ако Съветът реши да наложи допълнителна глоба, тя се изчислява по същия начин, по който се изчислява променливият компонент на глобата, посочена в параграф 1.
3. Никоя глоба, посочена в параграфи 1 и 2, не може да надхвърля 0,5 % от БВП.“
12)
Член 13 се заличава и позоваването на него в член 15 се заменя с позоваване на „член 12“.
13)
Член 16 се заменя със следното:
„Член 16
Средствата от глобите, посочени в член 12, представляват други приходи по смисъла на член 311 от ДФЕС и се влагат в Европейския инструмент за финансова стабилност. Когато участващите държави-членки създадат друг механизъм за стабилност за предоставяне на финансова помощ с цел гарантиране на стабилността на еврозоната като цяло, средствата от тези глоби се влагат в този механизъм.“
14)
Вмъква се следният член:
„Член 17а
1. До 14 декември 2014 г. и на всеки пет години след това Комисията публикува доклад за прилагането на настоящия регламент.
В този доклад се оценяват, inter alia:
а)
ефективността на регламента;
б)
напредъкът към постигане на по-тясна координация на икономическите политики и устойчива конвергенция на икономическите резултати на държавите-членки в съответствие с ДФЕС.
2. Ако е целесъобразно, посоченият в параграф 1 доклад се придружава от предложение за изменения на настоящия регламент.
3. Докладът се изпраща на Европейския парламент и на Съвета.“
15)
Всички позовавания на „член 104 от Договора“ в Регламент (ЕО) № 1467/97 се заменят в с позовавания на „член 126 от ДФЕС“.
16)
В точка 2 от приложението позоваванията в колона I на „член 4, параграфи 2 и 3 от Регламент (ЕО) № 3605/93 на Съвета“ се заменят с позоваване на „член 3, параграфи 2 и 3 от Регламент (ЕО) № 479/2009 на Съвета“.
Член 2
Настоящият регламент влиза в сила на двадесетия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Брюксел на 8 ноември 2011 година.
REGOLAMENTO (UE) N. 1177/2011 DEL CONSIGLIO
dell'8 novembre 2011
che modifica il regolamento (CE) n. 1467/97 per l’accelerazione e il chiarimento delle modalità di attuazione della procedura per i disavanzi eccessivi
IL CONSIGLIO DELL’UNIONE EUROPEA,
visto il trattato sul funzionamento dell’Unione europea, in particolare l’articolo 126, paragrafo 14, secondo comma, vista la proposta della Commissione europea,
vista la proposta della Commissione europea,
previa trasmissione del progetto di atto legislativo ai parlamenti nazionali,
visto il parere del Parlamento europeo (1),
visto il parere della Banca centrale europea (2),
deliberando secondo una procedura legislativa speciale,
considerando quanto segue:
(1)
Il coordinamento delle politiche economiche degli Stati membri all’interno dell’Unione, come stabilito dal trattato sul funzionamento dell’Unione europea (TFUE), dovrebbe implicare il rispetto dei seguenti principi direttivi: stabilità dei prezzi, finanze pubbliche e condizioni monetarie sane, nonché una bilancia dei pagamenti sostenibile.
(2)
Il patto di stabilità e crescita (PSC), nella sua versione iniziale, era composto dal regolamento (CE) n. 1466/97 del Consiglio, del 7 luglio 1997, per il rafforzamento della sorveglianza delle posizioni di bilancio nonché della sorveglianza e del coordinamento delle politiche economiche (3), dal regolamento (CE) n. 1467/97 del Consiglio, del 7 luglio 1997, per l’accelerazione e il chiarimento delle modalità di attuazione della procedura per i disavanzi eccessivi (4) e dalla risoluzione del Consiglio europeo del 17 giugno 1997 relativa al patto di stabilità e crescita (5). I regolamenti (CE) n. 1466/97 e (CE) n. 1467/97 sono stati modificati, rispettivamente, dai regolamenti (CE) n. 1055/2005 (6) e (CE) n. 1056/2005 (7). Inoltre, è stata adottata la relazione del Consiglio del 20 marzo 2005, intitolata «Migliorare l’attuazione del patto di stabilità e crescita» (8).
(3)
Il PSC si fonda sull’obiettivo di finanze pubbliche sane e sostenibili quale mezzo per rafforzare le condizioni per la stabilità dei prezzi e per una crescita forte e sostenibile, supportando il rafforzamento degli obiettivi dell’Unione per una crescita sostenibile e per l’occupazione.
(4)
L’esperienza acquisita e gli errori commessi nel corso dei primi dieci anni di funzionamento dell’Unione economica e monetaria hanno evidenziato la necessità di una governance economica rafforzata nell’Unione, che dovrebbe fondarsi su una maggiore titolarità nazionale delle regole e delle politiche stabilite di comune accordo e su un quadro più solido a livello di Unione per la sorveglianza delle politiche economiche nazionali.
(5)
Il quadro comune di governance economica deve essere migliorato, anche con una rafforzata sorveglianza di bilancio, in linea con l’alto grado di integrazione tra le economie degli Stati membri all’interno dell’Unione, e in particolare nella zona euro.
(6)
Il quadro rafforzato della governance economica dovrebbe basarsi su diverse politiche interconnesse e coerenti fra loro a favore della crescita sostenibile e dell’occupazione, in particolare su una strategia dell’Unione per la crescita e l’occupazione che ponga l’accento sullo sviluppo e il rafforzamento del mercato interno e promuova le relazioni commerciali internazionali e la competitività, su un Semestre europeo per il coordinamento rafforzato delle politiche economiche e di bilancio, su un quadro efficace per prevenire e correggere i disavanzi statali eccessivi (il PSC), su un solido quadro per prevenire e correggere gli squilibri macroeconomici, su requisiti minimi per i quadri di bilancio nazionali, nonché su una più incisiva regolamentazione e vigilanza dei mercati finanziari, tra cui la vigilanza macroprudenziale ad opera del Comitato europeo per il rischio sistemico.
(7)
Il conseguimento e il mantenimento di un mercato interno dinamico dovrebbero essere considerati elementi del funzionamento corretto e armonioso dell’Unione economica e monetaria.
(8)
Il PSC e l’intero quadro della governance economica dovrebbero integrare e sostenere la strategia dell’Unione per la crescita e l’occupazione. Le interconnessioni tra i diversi filoni non dovrebbero comportare deroghe alle disposizioni del PSC.
(9)
Il rafforzamento della governance economica dovrebbe includere una più stretta e tempestiva partecipazione del Parlamento europeo e dei parlamenti nazionali. Nel riconoscere che gli interlocutori del Parlamento europeo nel quadro del dialogo in questione sono le pertinenti istituzioni dell’Unione e i relativi rappresentanti, la commissione competente del Parlamento europeo può offrire l’opportunità di partecipare ad uno scambio di opinioni allo Stato membro interessato da una decisione del Consiglio a norma dell’articolo 126, paragrafo 6, TFUE, da una raccomandazione del Consiglio a norma dell’articolo 126, paragrafo 7, TFUE, da un’intimazione a norma dell’articolo 126, paragrafo 9, TFUE, o da una decisione adottata a norma dell’articolo 126, paragrafo 11, TFUE. La partecipazione dello Stato membro a tale scambio di opinioni avviene su base volontaria.
(10)
La Commissione dovrebbe svolgere un ruolo più incisivo nella procedura di sorveglianza rafforzata per quanto concerne le valutazioni specifiche applicabili ai singoli Stati membri, il monitoraggio, le missioni in loco, le raccomandazioni e gli avvertimenti.
(11)
In sede di applicazione del presente regolamento, il Consiglio e la Commissione dovrebbero tenere opportunamente conto di tutti i fattori pertinenti e della situazione economica e di bilancio degli Stati membri interessati.
(12)
La normativa sulla disciplina di bilancio dovrebbe essere rafforzata, in particolare attribuendo un ruolo più preminente al livello e all’andamento e alla sostenibilità complessiva del debito. È opportuno inoltre rafforzare i meccanismi atti a garantire il rispetto e l’esecuzione di tale normativa.
(13)
L’attuazione dell’attuale procedura per i disavanzi eccessivi sulla base sia del criterio del disavanzo che del criterio del debito necessita di un termine di riferimento numerico, che tenga conto del ciclo economico a partire dal quale valutare se il rapporto tra il debito pubblico e il prodotto interno lordo (PIL) si stia riducendo in misura sufficiente e si avvicini al valore di riferimento con un ritmo adeguato.
È inoltre opportuno introdurre un periodo transitorio per consentire agli Stati membri che sono oggetto di una procedura per i disavanzi eccessivi alla data di adozione del presente regolamento di adeguare le loro politiche al termine di riferimento numerico per la riduzione del debito. Ciò dovrebbe applicarsi altresì agli Stati membri che sono oggetto di un programma di adeguamento dell’Unione o del Fondo monetario internazionale.
(14)
La non osservanza del termine di riferimento numerico per la riduzione del debito non è sufficiente per constatare l’esistenza di un disavanzo eccessivo, che deve prendere in considerazione l’insieme dei fattori significativi indicati nella relazione della Commissione di cui all’articolo 126, paragrafo 3, TFUE. In particolare, la valutazione dell’effetto del ciclo e la composizione dell’aggiustamento stock-flussi sull’andamento del debito possono essere sufficienti a escludere la constatazione dell’esistenza di un disavanzo eccessivo sulla base del criterio del debito.
(15)
Se il rapporto tra il debito pubblico e il PIL non supera il valore di riferimento, al momento di stabilire l’esistenza di un disavanzo eccessivo sulla base del criterio del disavanzo e dei passaggi che conducono ad esso va preso in considerazione l’insieme dei fattori rilevanti indicati nella relazione della Commissione di cui all’articolo 126, paragrafo 3, TFUE.
(16)
Nel considerare le riforme sistemiche dei regimi pensionistici tra i fattori pertinenti, è opportuno soprattutto valutare se tali riforme rafforzino la sostenibilità a lungo termine dell’intero sistema pensionistico senza aumentare i rischi medio termine per i saldi di finanza pubblica.
(17)
La relazione della Commissione di cui all’articolo 126, paragrafo 3, TFUE dovrebbe tener opportunamente conto della qualità del quadro di bilancio nazionale, in quanto riveste un ruolo essenziale per il risanamento del bilancio e la sostenibilità delle finanze pubbliche. Tale considerazione dovrebbe comprendere i requisiti minimi fissati nella direttiva 2011/85/UE del Consiglio, dell'8 novembre 2011, relativa ai i requisiti per i quadri di bilancio degli Stati membri (9) e altri requisiti auspicabili e concordati di disciplina di bilancio.
(18)
Onde facilitare il controllo dell’osservanza delle raccomandazioni e delle intimazioni del Consiglio per la correzione delle situazioni di disavanzo eccessivo, è necessario che esse stesse indichino degli obiettivi di bilancio annuali coerenti con l’atteso risanamento, in termini corretti per il ciclo e al netto delle misure temporanee e una tantum. A questo riguardo, il parametro di riferimento annuale dello 0,5 % del PIL dovrebbe essere inteso come base media annua.
(19)
La valutazione dell’efficacia dell’azione trarrà vantaggio dall’osservanza degli obiettivi complessivi di spesa delle amministrazioni pubbliche, insieme all’attuazione delle previste misure specifiche sul lato delle entrate.
(20)
Al momento di valutare la possibilità di una proroga dei termini per la correzione del disavanzo eccessivo, è opportuno tenere nella dovuta considerazione gravi recessioni economiche della zona euro o dell’intera Unione, a condizione che la sostenibilità di bilancio a medio termine non ne risulti compromessa.
(21)
È opportuno accelerare l’applicazione delle sanzioni finanziarie previste dall’articolo 126, paragrafo 11, TFUE in modo che costituiscano un reale incentivo per l’osservanza delle intimazioni di cui all’articolo 126, paragrafo 9, TFUE.
(22)
Per garantire l’osservanza del quadro di sorveglianza di bilancio dell’Unione da parte degli Stati membri la cui moneta è l’euro, è opportuno stabilire regole per l’imposizione di sanzioni, sulla base dell’articolo 136 TFUE, che garantiscano meccanismi equi, tempestivi ed efficaci per l’osservanza delle disposizioni del PSC.
(23)
È opportuno che le ammende di cui al presente regolamento costituiscano altre entrate ai sensi dell’articolo 311 TFUE e siano assegnate ai meccanismi di stabilità ai fini dell’assistenza finanziaria, creati dagli Stati membri la cui moneta è l’euro per salvaguardare la stabilità di tutta la zona euro.
(24)
È opportuno che i riferimenti contenuti nel regolamento (CE) n. 1467/97 prendano in considerazione la nuova numerazione dell’articolato del trattato sul funzionamento dell’Unione europea e il fatto che il regolamento (CE) n. 3605/93 del Consiglio (10) è stato sostituito dal regolamento (CE) n. 479/2009 del Consiglio, del 25 maggio 2009, relativo all’applicazione del protocollo sulla procedura per i disavanzi eccessivi, allegato al trattato che istituisce la Comunità europea (11).
(25)
È opportuno modificare di conseguenza il regolamento (CE) n. 1467/97,
HA ADOTTATO IL PRESENTE REGOLAMENTO:
Articolo 1
Il regolamento (CE) n. 1467/97 è così modificato:
1)
l’articolo 1 è sostituito dal seguente:
«Articolo 1
1. Il presente regolamento stabilisce le disposizioni per l’accelerazione e il chiarimento della procedura per i disavanzi eccessivi. Lo scopo di detta procedura è di dissuadere l’emergere di disavanzi pubblici eccessivi e di correggere prontamente i disavanzi che si siano tuttavia determinati; la conformità alla disciplina di bilancio viene esaminata sulla base di criteri relativi al disavanzo e al debito pubblici.
2. Ai fini del presente regolamento per “Stati membri partecipanti” si intendono gli Stati membri la cui moneta è l’euro.»;
2)
l’articolo 2 è così modificato:
a)
al paragrafo 1, il primo comma è sostituito dal seguente:
«1. Il superamento del valore di riferimento per il disavanzo pubblico è considerato eccezionale, ai sensi dell’articolo 126, paragrafo 2, lettera a), secondo trattino, del trattato sul funzionamento dell’Unione europea (TFUE) qualora sia determinato da un evento inconsueto non soggetto al controllo dello Stato membro interessato ed abbia rilevanti ripercussioni sulla situazione finanziaria della pubblica amministrazione oppure nel caso sia determinato da una grave recessione economica.»;
b)
è inserito il paragrafo seguente:
«1 bis. Qualora ecceda il valore di riferimento, si considera che il rapporto tra il debito pubblico e il prodotto interno lordo (PIL) si stia riducendo in misura sufficiente e si avvicini al valore di riferimento con un ritmo adeguato ai sensi dell’articolo 126, paragrafo 2, lettera b), TFUE, se il differenziale rispetto a tale valore è diminuito negli ultimi tre anni ad un ritmo medio di un ventesimo all’anno come parametro di riferimento, sulla base delle modifiche registrate negli ultimi tre anni per cui sono disponibili dei dati.
Il requisito del criterio del debito è considerato soddisfatto anche se le proiezioni di bilancio della Commissione indicano che la riduzione necessaria del differenziale si produrrà nel triennio che comprende i due anni successivi all’ultimo anno per cui sono disponibili dei dati. Per uno Stato membro soggetto a una procedura per i disavanzi eccessivi all'8 novembre 2011 e per un triennio a decorrere dalla correzione del disavanzo eccessivo, il requisito del criterio del debito è considerato soddisfatto se lo Stato membro interessato compie progressi sufficienti verso l’osservanza come da valutazione contenuta nel parere adottato dal Consiglio sul suo programma di stabilità o di convergenza.
Nell’applicazione del parametro di riferimento relativo all’adeguamento del rapporto debito/PIL si tiene conto dell’influenza del ciclo sul ritmo di riduzione del debito.»;
c)
i paragrafi da 3 a 7 sono sostituiti dai seguenti:
«3. Nel preparare la relazione di cui all’articolo 126, paragrafo 3, TFUE la Commissione prende in considerazione tutti i fattori significativi indicati in detto articolo, nella misura in cui essi influenzano in modo significativo la valutazione dell’osservanza dei criteri relativi al disavanzo e al debito da parte dello Stato membro interessato. La relazione riflette adeguatamente:
a)
l’evoluzione della posizione economica a medio termine, in particolare la crescita potenziale, compresi i diversi contributi del lavoro, dell’accumulo dei capitali e della produttività totale dei fattori, l’evoluzione congiunturale e la posizione in termini di risparmi netti del settore privato;
b)
l’evoluzione delle posizioni di bilancio a medio termine, compresi in particolare, lo stato di avvicinamento all’obiettivo di bilancio a medio termine, il livello del saldo primario e l’evoluzione della spesa primaria corrente e in conto capitale, l’attuazione di politiche nel contesto della prevenzione e correzione degli squilibri macroeconomici eccessivi, l’attuazione di politiche nel contesto di una strategia di crescita comune dell’Unione e la qualità complessiva delle finanze pubbliche, in particolar modo l’efficacia dei quadri di bilancio nazionali;
c)
gli sviluppi nella posizione del debito pubblico a medio termine, la sua dinamica e sostenibilità, compresi in particolare i fattori di rischio, incluse la struttura delle scadenze del debito e le valute in cui è denominato, l’aggiustamento stock-flussi e la relativa composizione, le riserve accantonate e gli altri attivi finanziari, le garanzie, in particolare collegate al settore finanziario, e le eventuali passività implicite legate all’invecchiamento della popolazione e al debito privato, nella misura in cui possono rappresentare potenziali passività implicite per le amministrazioni pubbliche.
La Commissione tiene in debita ed esplicita considerazione tutti gli altri fattori che, secondo lo Stato membro interessato, sono significativi per valutare complessivamente l’osservanza dei criteri relativi al disavanzo e al debito e che tale Stato membro ha sottoposto al Consiglio e alla Commissione. In tale contesto, è attribuita particolare attenzione ai contributi finanziari a sostegno della solidarietà internazionale e della realizzazione degli obiettivi delle politiche dell’Unione, al debito sostenuto sotto forma di sostegno bilaterale e multilaterale tra gli Stati membri nell’ambito della salvaguardia della stabilità finanziaria, e al debito relativo alle operazioni di stabilizzazione finanziaria durante gravi turbolenze finanziarie.
4. Il Consiglio e la Commissione procedono a una valutazione globale equilibrata che tiene conto di tutti i fattori significativi, in particolare riguardo alla loro incidenza, in qualità di fattori aggravanti o attenuanti, sulla valutazione dell’osservanza dei criteri del disavanzo e/o del debito. Nel valutare l’osservanza del criterio del disavanzo, se il rapporto debito pubblico/PIL supera il valore di riferimento, tali fattori vengono presi in considerazione nel percorso che porta alla decisione sull’esistenza di un disavanzo eccessivo di cui all’articolo 126, paragrafi 4, 5 e 6, TFUE, solo in caso sia pienamente soddisfatta la duplice condizione del principio informatore, secondo cui, prima di tenere conto dei fattori significativi, il disavanzo pubblico resta vicino al valore di riferimento e il superamento di tale valore è temporaneo.
Tuttavia, nel valutare l’osservanza del criterio del debito, tali fattori vengono presi in considerazione nel percorso che porta alla decisione sull’esistenza di un disavanzo eccessivo.
5. Al momento della valutazione dell’osservanza del criterio del disavanzo e del debito e nelle fasi successive della procedura per i disavanzi eccessivi, il Consiglio e la Commissione tengono nella debita considerazione l’attuazione di riforme delle pensioni che introducono un sistema multipilastro comprendente un pilastro obbligatorio, finanziato a capitalizzazione ed il costo netto del pilastro a gestione pubblica. In particolare si prendono in considerazione i criteri dell’intero sistema pensionistico creato dalla riforma, segnatamente se promuove la sostenibilità a lungo termine senza d’altra parte aumentare i rischi per la posizione di bilancio a medio termine.
6. Se il Consiglio, a norma dell’articolo 126, paragrafo 6, TFUE, decide che esiste un disavanzo eccessivo in uno Stato membro, il Consiglio e la Commissione, nelle successive fasi della procedura del predetto articolo del TFUE, tengono conto dei fattori significativi di cui al paragrafo 3 del presente articolo, in quanto influenzano la situazione dello Stato membro interessato, compreso quanto indicato all’articolo 3, paragrafo 5, e all’articolo 5, paragrafo 2, del presente regolamento, in particolare per fissare una scadenza per la correzione del disavanzo eccessivo ed eventualmente per prorogarla. Tali fattori significativi non vengono tuttavia presi in considerazione nella decisione del Consiglio a norma dell’articolo 126, paragrafo 12, TFUE di abrogare alcune o tutte le sue decisioni di cui all’articolo 126, paragrafi da 6 a 9 e 11, TFUE.
7. Nel caso di Stati membri il cui disavanzo eccessivo rispetto al valore di riferimento rispecchi l’attuazione di una riforma delle pensioni che introduce un sistema multipilastro comprendente un pilastro obbligatorio finanziato a capitalizzazione, il Consiglio e la Commissione, nel valutare l’evoluzione delle cifre del disavanzo nell’ambito della procedura per i disavanzi eccessivi, prendono in considerazione anche il costo della riforma, fintanto che il disavanzo non supera in modo significativo un livello che può essere considerato prossimo al valore di riferimento, e il rapporto debito/PIL non supera il valore di riferimento, a condizione che sia mantenuta la sostenibilità di bilancio globale. Del costo netto si tiene conto anche per la decisione del Consiglio a norma dell’articolo 126, paragrafo 12, TFUE di abrogare alcune o tutte le sue decisioni di cui all’articolo 126, paragrafi da 6 a 9 e 11, TFUE, qualora il disavanzo sia diminuito in modo sostanziale e continuo e abbia raggiunto un livello che si avvicina al valore di riferimento.»;
3)
è inserita la sezione seguente:
«SEZIONE 1 bis
DIALOGO ECONOMICO
Articolo 2 bis
1. Al fine di intensificare il dialogo tra le istituzioni dell’Unione, in particolare tra il Parlamento europeo, il Consiglio e la Commissione, e garantire nel contempo una maggiore trasparenza e responsabilità, la commissione competente del Parlamento europeo può invitare il presidente del Consiglio, la Commissione nonché, ove opportuno, il presidente del Consiglio europeo o il presidente dell’Eurogruppo a discutere dinnanzi alla commissione stessa della decisione del Consiglio a norma dell’articolo 126, paragrafo 6, TFUE, della raccomandazione del Consiglio a norma dell’articolo 126, paragrafo 7, TFUE, dell’intimazione a norma dell’articolo 126, paragrafo 9, TFUE e delle decisioni del Consiglio adottate a norma dell’articolo 126, paragrafo 11, TFUE, dinanzi alla commissione stessa.
Il Consiglio dovrebbe, di norma, seguire le raccomandazioni e le proposte della Commissione o spiegare pubblicamente la propria posizione.
La commissione competente del Parlamento europeo può offrire allo Stato membro interessato dalle suddette decisioni, raccomandazioni o intimazioni la possibilità di partecipare a uno scambio di opinioni.
2. Il Consiglio e la Commissione informano periodicamente il Parlamento europeo in merito all’applicazione del presente regolamento.»;
4)
l’articolo 3 è così modificato:
a)
il paragrafo 2 è sostituito dal seguente:
«2. Tenendo pienamente conto del parere di cui al paragrafo 1, la Commissione, se ritiene che esista un disavanzo eccessivo, trasmette al Consiglio un parere e una proposta in conformità dell’articolo 126, paragrafi 5 e 6, TFUE e informa il Parlamento europeo.»;
b)
al paragrafo 3, il riferimento «all’articolo 4, paragrafi 2 e 3, del regolamento (CE) n. 3605/93» è sostituito da un riferimento «all’articolo 3, paragrafi 2 e 3, del regolamento (CE) n. 479/2009»;
c)
i paragrafi 4 e 5 sono sostituiti dai seguenti:
«4. La raccomandazione del Consiglio formulata in conformità dell’articolo 126, paragrafo 7, TFUE dispone un termine massimo di sei mesi entro il quale lo Stato membro interessato deve darvi seguito effettivo. Se la gravità delle circostanze lo giustifica, il termine può essere ridotto a tre mesi. La raccomandazione del Consiglio dispone inoltre un termine per la correzione del disavanzo eccessivo, che è completata nell’anno successivo alla sua constatazione, salvo sussistano circostanze particolari. Nella sua raccomandazione, il Consiglio chiede che lo Stato membro realizzi ogni anno obiettivi di bilancio che, sulla base delle previsioni sottese alla raccomandazione, siano coerenti con un miglioramento annuo minimo pari ad almeno lo 0,5 % del PIL come parametro di riferimento, del suo saldo di bilancio corretto per il ciclo, al netto delle misure temporanee e una tantum, al fine di assicurare la correzione del disavanzo eccessivo entro il termine fissato nella raccomandazione.
4 bis. Entro il termine di cui al paragrafo 4, lo Stato membro interessato presenta una relazione al Consiglio e alla Commissione circa il seguito dato alla raccomandazione del Consiglio di cui all’articolo 126, paragrafo 7, TFUE. La relazione comprende gli obiettivi stabiliti per le spese e le entrate pubbliche e per le misure discrezionali sul lato delle spese e delle entrate coerenti con la raccomandazione del Consiglio, insieme a informazioni sulle misure adottate e su quelle previste per raggiungere tali obiettivi. Gli Stati membri rendono pubblica la relazione.
5. Se è stato dato seguito effettivo alla raccomandazione di cui all’articolo 126, paragrafo 7 TFUE e si verificano eventi economici sfavorevoli imprevisti con importanti conseguenze negative per le finanze pubbliche dopo l’adozione di tale raccomandazione, il Consiglio può decidere, su raccomandazione della Commissione, di adottare una raccomandazione rivista a norma dell’articolo 126, paragrafo 7 TFUE. La raccomandazione rivista, prendendo in considerazione i fattori significativi di cui all’articolo 2, paragrafo 3, del presente regolamento, può in particolare prorogare di un anno, di norma, il termine per la correzione del disavanzo eccessivo. Il Consiglio valuta se, rispetto alle previsioni economiche contenute nella raccomandazione, si siano verificati eventi economici sfavorevoli imprevisti con importanti conseguenze negative per le finanze pubbliche. Anche in caso di grave recessione economica della zona euro o dell’intera Unione il Consiglio può decidere, su raccomandazione della Commissione, di adottare una raccomandazione rivista ai sensi dell’articolo 126, paragrafo 7, TFUE, a condizione che la sostenibilità di bilancio a medio termine non ne risulti compromessa.»;
5)
all’articolo 4, i paragrafi 1 e 2 sono sostituiti dai seguenti:
«1. L’eventuale decisione del Consiglio a norma dell’articolo 126, paragrafo 8, TFUE di rendere pubbliche le sue raccomandazioni, laddove si sia constatato, che tali raccomandazioni non abbiano avuto seguito effettivo, è adottata immediatamente dopo lo scadere del termine disposto ai sensi dell’articolo 3, paragrafo 4, del presente regolamento.
2. Il Consiglio, nel determinare se sia stato dato seguito effettivo alle raccomandazioni formulate a norma dell’articolo 126, paragrafo 7, TFUE, decide sulla base della relazione presentata dallo Stato membro interessato a norma dell’articolo 3, paragrafo 4 bis, del presente regolamento e della sua attuazione, nonché dei provvedimenti annunciati pubblicamente dal governo dello Stato membro interessato.
Il Consiglio, se in conformità dell’articolo 126, paragrafo 8, TFUE, constata che non è stato dato seguito effettivo alle sue raccomandazioni, riferisce di conseguenza al Consiglio europeo.»;
6)
all’articolo 5, i paragrafi 1 e 2 sono sostituiti dai seguenti:
«1. L’eventuale decisione del Consiglio, che intima allo Stato membro partecipante interessato di adottare misure volte alla riduzione del disavanzo di bilancio, in conformità dell’articolo 126, paragrafo 9, TFUE, è adottata entro due mesi dalla decisione del Consiglio a norma dell’articolo 126, paragrafo 8 che constata, che non è stato dato seguito effettivo alle sue raccomandazioni. Nell’intimazione, il Consiglio chiede che lo Stato membro interessato rispetti obiettivi di bilancio annuali che, sulla base delle previsioni sottese all’intimazione, siano coerenti con un miglioramento annuo minimo pari ad almeno lo 0,5 % del PIL come parametro di riferimento, del suo saldo di bilancio corretto per il ciclo, al netto delle misure temporanee e una tantum, al fine di assicurare la correzione del disavanzo eccessivo entro il termine fissato nell’intimazione. Il Consiglio indica inoltre le misure che consentono di raggiungere tali obiettivi.
1 bis. A seguito dell’intimazione del Consiglio di cui all’articolo 126, paragrafo 9, TFUE, lo Stato membro interessato presenta una relazione al Consiglio e alla Commissione circa il seguito dato in risposta alla stessa. La relazione comprende gli obiettivi stabiliti per le spese e le entrate pubbliche e per le misure discrezionali sul lato delle spese e delle entrate, insieme a informazioni sul seguito dato alle raccomandazioni specifiche del Consiglio in modo da consentire a quest’ultimo, se del caso, di prendere una decisione di cui all’articolo 6, paragrafo 2, del presente regolamento. Gli Stati membri rendono pubblica la relazione.
2. Se è stato dato seguito effettivo all’intimazione di cui all’articolo 126, paragrafo 9, TFUE e si verificano eventi economici sfavorevoli imprevisti con importanti conseguenze negative per le finanze pubbliche dopo l’adozione di tale intimazione, il Consiglio può decidere, su raccomandazione della Commissione, di adottare un’intimazione rivista a norma dell’articolo 126, paragrafo 9, TFUE. L’intimazione rivista, prendendo in considerazione i fattori significativi di cui all’articolo 2, paragrafo 3 del presente regolamento, può in particolare prorogare di un anno, di norma, il termine per la correzione del disavanzo eccessivo. Il Consiglio valuta se, rispetto alle previsioni economiche contenute nell’intimazione, si siano verificati eventi economici sfavorevoli imprevisti con importanti conseguenze negative per le finanze pubbliche. Anche in caso di grave recessione economica della zona euro o dell’intera Unione il Consiglio può decidere, su raccomandazione della Commissione, di adottare un’intimazione rivista ai sensi dell’articolo 126, paragrafo 9, TFUE, a condizione che la sostenibilità di bilancio a medio termine non ne risulti compromessa.»;
7)
gli articoli da 6 a 8 sono sostituiti dai seguenti:
«Articolo 6
1. Nel determinare se sia stato dato seguito effettivo all’intimazione formulata a norma dell’articolo 126, paragrafo 9, TFUE, il Consiglio decide sulla base della relazione presentata dallo Stato membro interessato a norma dell’articolo 5, paragrafo 1 bis, del presente regolamento e dell’attuazione della stessa, nonché sulla base dei provvedimenti annunciati pubblicamente dal governo dello Stato membro interessato. Si prende in considerazione l’esito della missione di sorveglianza effettuata dalla Commissione a norma dell’articolo 10 bis del presente regolamento.
2. Ove ricorra la fattispecie di cui all’articolo 126, paragrafo 11, TFUE, il Consiglio impone sanzioni in conformità a tale articolo. Tale eventuale decisione interviene entro quattro mesi dalla decisione del Consiglio di cui all’articolo 126, paragrafo 9, TFUE che intima allo Stato membro partecipante interessato di adottare misure.
Articolo 7
Qualora uno Stato membro partecipante non ottemperi ai successivi atti del Consiglio a norma dell’articolo 126, paragrafi 7 e 9, TFUE, la decisione del Consiglio a norma dell’articolo 126, paragrafo 11, TFUE di imporre sanzioni è adottata, di norma, entro sedici mesi dalle date stabilite per la comunicazione dei dati dall’articolo 3, paragrafi 2 e 3, del regolamento (CE) n. 479/2009. In caso di applicazione dell’articolo 3, paragrafo 5, e dell’articolo 5, paragrafo 2, del presente regolamento, il termine di sedici mesi è adeguato di conseguenza. Una procedura accelerata è applicata qualora il disavanzo che il Consiglio decide essere eccessivo sia programmato deliberatamente.
Articolo 8
Qualora il Consiglio decida, ai sensi dell’articolo 126, paragrafo 11, TFUE, di intensificare le misure, tale decisione interviene entro due mesi dai termini per la comunicazione dei dati di cui al regolamento (CE) n. 479/2009. Qualora il Consiglio decida, in conformità all’articolo 126, paragrafo 12, TFUE, di abrogare una ovvero tutte le decisioni adottate in precedenza, tale decisione interviene quanto prima e comunque entro due mesi dai termini per la comunicazione dei dati di cui al regolamento (CE) n. 479/2009.»;
8)
all’articolo 9, paragrafo 3, il riferimento all’articolo 6 è sostituito da un riferimento all’articolo 6, paragrafo 2;
9)
l’articolo 10 è così modificato:
a)
la frase introduttiva del paragrafo 1 è sostituita dalla seguente:
«1. Il Consiglio e la Commissione controllano regolarmente l’attuazione delle misure adottate:»;
b)
al paragrafo 3, il riferimento al regolamento (CE) n. 3605/93 è sostituito dal riferimento al regolamento (CE) n. 479/2009;
10)
è inserito il seguente articolo:
«Articolo 10 bis
1. La Commissione garantisce un dialogo permanente con le autorità degli Stati membri conformemente agli obiettivi del presente regolamento. A tal fine la Commissione effettua in particolare, missioni allo scopo di valutare la situazione economica reale nello Stato membro e individuare i rischi o le difficoltà nel rispettare gli obiettivi del presente regolamento.
2. Una sorveglianza rafforzata può essere attuata per gli Stati membri che sono oggetto di raccomandazioni e intimazioni formulate a seguito di una decisione a norma dell’articolo 126, paragrafo 8, TFUE, e di decisioni a norma dell’articolo 126, paragrafo 11, TFUE, a fini di controllo in loco. Gli Stati membri interessati forniscono tutte le informazioni necessarie per la preparazione e lo svolgimento della missione.
3. La Commissione invita rappresentanti della Banca centrale europea a partecipare alle missioni di sorveglianza in uno Stato membro la cui moneta è l’euro o che partecipa all’accordo, del 16 marzo 2006, tra la Banca centrale europea e le banche centrali nazionali degli Stati membri non appartenenti all’area dell’euro che stabilisce le procedure operative di un meccanismo di cambio per la terza fase dell’unione economica e monetaria (12) (ERM II).
4. La Commissione riferisce al Consiglio sull’esito della missione di cui al paragrafo 2 e può decidere di renderne pubblici i risultati.
5. In fase di organizzazione delle missioni di sorveglianza di cui al paragrafo 2, la Commissione trasmette le sue conclusioni provvisorie agli Stati membri interessati affinché formulino osservazioni in merito.
11)
gli articoli 11 e 12 sono sostituiti dai seguenti:
«Articolo 11
Qualora il Consiglio decida, ai sensi dell’articolo 126, paragrafo 11, TFUE, di imporre sanzioni ad uno Stato membro partecipante, esso commina, in linea di principio, un’ammenda. Il Consiglio può decidere di affiancare all’ammenda altre misure previste dall’articolo 126, paragrafo 11, TFUE.
Articolo 12
1. L’ammenda è costituita da un elemento fisso, pari allo 0,2 % del PIL e da un elemento variabile. L’elemento variabile è pari a un decimo del valore assoluto della differenza tra il saldo espresso in percentuale del PIL dell’anno precedente e il valore di riferimento per il saldo delle amministrazioni pubbliche oppure, nel caso in cui la non conformità alla disciplina di bilancio riguardi il criterio del debito, il saldo delle amministrazioni pubbliche espresso in percentuale del PIL che avrebbe dovuto essere raggiunto lo stesso anno a fronte dell’intimazione di cui all’articolo 126, paragrafo 9, TFUE.
2. Nel corso di ogni anno successivo all’imposizione di un’ammenda, sino a che la decisione sull’esistenza di un disavanzo eccessivo non sia abrogata, il Consiglio valuta se lo Stato membro partecipante interessato ha dato seguito effettivo all’intimazione del Consiglio di cui all’articolo 126, paragrafo 9, TFUE. In tale valutazione annuale il Consiglio decide, in conformità all’articolo 126, paragrafo 11, TFUE, di intensificare le sanzioni, salvo che lo Stato membro partecipante interessato abbia ottemperato all’intimazione del Consiglio. Se il Consiglio decide di imporre un’ulteriore ammenda, l’importo è calcolato con la stessa modalità utilizzata per la componente variabile di cui al paragrafo 1.
3. L’importo di ciascuna delle ammende di cui ai paragrafi 1 e 2 non può superare lo 0,5 % del PIL.»;
12)
l’articolo 13 è soppresso e il riferimento ad esso che compare nell’articolo 15 è sostituito dal riferimento all’articolo 12;
13)
l’articolo 16 è sostituito dal seguente:
«Articolo 16
Le ammende di cui all’articolo 12 costituiscono altre entrate ai sensi dell’articolo 311 TFUE e sono assegnate al Fondo europeo di stabilità finanziaria. Qualora Stati membri partecipanti istituiscano un altro meccanismo di stabilità ai fini dell’assistenza finanziaria per salvaguardare la stabilità di tutta la zona euro, l’ammontare di tali ammende sarà assegnato a quest’ultimo meccanismo.»;
14)
è inserito il seguente articolo:
«Articolo 17 bis
1. Entro il 14 dicembre 2014, e successivamente ogni cinque anni, la Commissione pubblica una relazione sull’applicazione del presente regolamento.
La relazione valuta tra l’altro:
a)
l’efficacia del presente regolamento;
b)
i progressi realizzati in termini di più stretto coordinamento delle politiche economiche e di convergenza duratura delle prestazioni economiche degli Stati membri in conformità al TFUE.
2. Ove opportuno la relazione di cui al paragrafo 1 è corredata da proposte di modifica del presente regolamento.
3. La relazione è trasmessa al Parlamento europeo e al Consiglio.»;
15)
in tutto il regolamento (CE) n. 1467/97 ogni riferimento all’articolo 104 del trattato è sostituito dal riferimento all’articolo 126 TFUE;
16)
nell’allegato, al punto 2, nella prima colonna, i riferimenti «all’articolo 4, paragrafi 2 e 3, del regolamento (CE) n. 3605/93 del Consiglio» sono sostituiti dai riferimenti «all’articolo 3, paragrafi 2 e 3 del regolamento (CE) n. 479/2009 del Consiglio».
Articolo 2
Il presente regolamento entra in vigore il ventesimo giorno successivo alla pubblicazione nella Gazzetta ufficiale dell’Unione europea.
Il presente regolamento è obbligatorio in tutti i suoi elementi e direttamente applicabile in ciascuno degli Stati membri.
Fatto a Bruxelles, l’8 novembre 2011