РЕШЕНИЕ 2010/656/ОВППС НА СЪВЕТА
от 29 октомври 2010 година
за подновяване на ограничителните мерки срещу Кот д’Ивоар
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Договора за Европейския съюз, и по-специално член 29 от него,
като има предвид, че:
(1)
На 13 декември 2004 г. Съветът прие Обща позиция 2004/852/ОВППС относно ограничителни мерки срещу Кот д’Ивоар (1) с цел прилагане на мерките, наложени на Кот д’Ивоар с Резолюция 1572 (2004) на Съвета за сигурност на ООН (по-нататък наричан „ССООН“).
(2)
На 23 януари 2006 г. Съветът прие Обща позиция 2006/30/ОВППС (2), с която наложените ограничителни мерки срещу Кот д’Ивоар се подновяват за период от дванадесет месеца и към тях се прибавят ограничителните мерки, предвидени в точка 6 от Резолюция 1643 (2005) на ССООН.
(3)
На 18 ноември 2008 г. Съветът прие Обща позиция 2008/873/ОВППС (3) за ново подновяване на наложените ограничителни мерки, считано от 1 ноември 2008 г., в резултат на подновяването на наложените ограничителни мерки срещу Кот д’Ивоар с Резолюция 1842 (2008) на ССООН.
(4)
На 15 октомври 2010 г. Съветът за сигурност на ООН прие Резолюция 1946 (2010) на ССООН за подновяване до 30 април 2011 г. на ограничителните мерки срещу Кот д’Ивоар, наложени с Резолюция 1572 (2004) на ССООН и с точка 6 от Резолюция 1643 (2005) на ССООН, и за изменение на ограничителните мерки за оръжията.
(5)
Поради тази причина ограничителните мерки, наложени срещу Кот д’Ивоар, следва да бъдат подновени. Освен освобождаванията по отношение на оръжейното ембарго, предвидени в Резолюция 1946 (2010) на ССООН, е целесъобразно да се изменят ограничителните мерки, за да се предвидят освобождавания за друго оборудване, включено едностранно от Съюза.
(6)
Мерките за изпълнение на Съвета са установени в Регламент (ЕО) № 174/2005 на Съвета от 31 януари 2005 г. за налагане на ограничения върху оказването на помощ, свързана с военни действия в Кот д’Ивоар (4), Регламент (ЕО) № 560/2005 на Съвета от 12 април 2005 г. за налагане на някои специфични ограничителни мерки, насочени към определени лица и стопански субекти, с оглед ситуацията в Кот д’Ивоар (5) и Регламент (ЕО) № 2368/2002 на Съвета от 20 декември 2002 г. относно въвеждане на схема за сертифициране в рамките на Кимбърлийския процес за международна търговия с необработени диаманти (6),
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
1. Забранява се продажбата, доставката, трансфера или износа за Кот д’Ивоар от граждани на държавите-членки или от територията на държавите-членки, или чрез използване на плавателни съдове, плаващи под техния флаг, или чрез техни въздухоплавателни средства, на въоръжение и свързано с него оборудване от всякакъв вид, включително оръжия и боеприпаси, военни транспортни средства и оборудване, полувоенно оборудване и резервни части за тях, както и оборудване, което би могло да се използва за вътрешни репресии, трябва да бъде забранено независимо дали това въоръжение и свързано с него оборудване са с произход от територията на държавите-членки.
2. Забранява се също:
а)
оказването, пряко или непряко, на техническа помощ, брокерски услуги и други услуги, свързани с посочените в параграф 1 изделия или с доставката, производството, поддръжката и употребата на такива изделия, на физическо или юридическо лице, образувание или орган в Кот д’Ивоар или за употреба в Кот д’Ивоар;
б)
предоставянето, пряко или непряко, на финансиране или финансова помощ, свързани с посочените в параграф 1 изделия, което включва по-специално предоставянето на безвъзмездни средства, заеми и застраховане за експортно кредитиране за всякакъв вид продажба, доставка, трансфер или износ на тези изделия или за предоставяне на техническа помощ, брокерски услуги или други услуги, на физическо или юридическо лице, образувание или орган в Кот д’Ивоар или за употреба в Кот д’Ивоар;
Член 2
Член 1 не се прилага за:
а)
доставки и техническа помощ, предназначени единствено за подкрепа на Операцията на ООН в Кот д’Ивоар или за използване от нея и от френските сили, които я подкрепят;
б)
съгласно предварителното одобрение от Комитета, създаден съгласно параграф 14 от Резолюция 1572 (2004) на ССООН (наричан по-нататък „Комитет по санкциите“);
i)
продажбата, доставката, трансфера или износа на несмъртоносно военно оборудване, предназначено единствено за хуманитарни или защитни цели, включително такова оборудване, предназначено за операциите по управление на кризи на ЕС, ООН, Африканския съюз и Икономическата общност на Западноафриканските държави;
ii)
продажбата, доставката, трансфера или износа на несмъртоносно военно оборудване, чиято единствена цел е да предостави възможност на силите за сигурност в Кот д’Ивоар да прилагат само адекватни и пропорционални силови мерки при поддържането на обществения ред;
iii)
предоставянето на финансиране и финансова помощ, свързани с оборудването, посочено в подточки i) и ii);
iv)
предоставянето на техническа помощ и обучение, свързани с оборудването, посочено в подточки i) и ii);
в)
продажбата, доставката, трансфера или износа на защитно облекло, включително бронебойни жилетки и военни каски, временно изнесени за Кот д’Ивоар от персонал на Организацията на обединените нации, от персонал на Съюза или на неговите държави-членки, от представители на медиите, от хуманитарни работници, от персонал, работещ по програми за развитие, и от свързания с тези дейности персонал, единствено за тяхно лично ползване;
г)
продажби или доставки, временно прехвърлени или изнесени за Кот д’Ивоар за силите на държава, участваща в действия в съответствие с международното право, единствено за да улесни пряко евакуацията на своите граждани и на онези, за които тя носи консулска отговорност в Кот д’Ивоар, съгласно предварителна нотификация до Комитета по санкциите;
д)
продажбата, доставката, трансфера или износа на въоръжение и свързано с него оборудване и техническо обучение и помощ, предназначени единствено за подпомагане или използване в процеса на преструктуриране на силите за отбрана и сигурност в съответствие с член 3, буква е) от Споразумението от Лина-Маркуси, съгласно предварителното одобрение на Комитета по санкциите;
е)
продажбата, доставката, трансфера или износа на несмъртоносно оборудване, което би могло да се използва за вътрешни репресии, чиято единствена цел е да предостави възможност на силите за сигурност в Кот д’Ивоар да прилагат само адекватни и пропорционални силови мерки при поддържането на обществения ред, както и предоставянето на финансиране, финансова помощ или техническа помощ и обучение, свързани с такова оборудване.
Член 3
В съответствие с Резолюция 1643 (2005) на ССООН се забранява прекият или непрекият внос в Съюза на всички необработени диаманти от Кот д’Ивоар, независимо дали тези диаманти произхождат от Кот д’Ивоар.
Член 4
1. Държавите-членки предприемат необходимите мерки за предотвратяване на влизането или транзитното преминаване през тяхна територия на лицата, посочени от Комитета по санкциите, които представляват заплаха за мирния процес и процеса на национално помирение в Кот д’Ивоар, по-конкретно тези, които блокират изпълнението на споразуменията от Лина-Маркуси и Акра III, на всички лица, които въз основа на съответната информация се смятат за отговорни за извършването на сериозни нарушения на правата на човека и международното хуманитарно право в Кот д’Ивоар, на всички лица, които публично подбуждат омраза и насилие и на всички лица, определени от Комитета по санкциите като нарушители на мерките, наложени по силата на параграф 7 от Резолюция 1572 (2004) на ССООН.
Списъкът на лицата, посочени в първия параграф, е даден в приложението.
2. Параграф 1 не задължава никоя държава-членка да откаже влизане на своя територия на собствените си граждани.
3. Параграф 1 не се прилага, когато Комитетът по санкциите прецени, че:
а)
пътуването е оправдано по наложителни хуманитарни причини, включително религиозни задължения,
б)
освобождаването ще допринесе за осъществяване на целите, залегнали в резолюциите на ССООН, за постигане на мир и национално помирение в Кот д’Ивоар и стабилност в региона.
4. В случаи, при които по силата на параграф 3 държава-членка разреши влизането или транзитното преминаване през своя територия на лица, посочени от Комитета по санкциите, това разрешение се ограничава до целта, за която е дадено, и до лицата, на които е предоставено.
Член 5
1. Замразяват се всички финансови средства и икономически ресурси, притежавани или контролирани пряко или непряко от лицата или образуванията, посочени от Комитета по санкциите съгласно член 4, параграф 1, или държани от образувания, притежавани или контролирани пряко или непряко от такива лица или от всяко друго лице, действащо от тяхно име или под тяхно ръководство, както са определени от Комитета по санкциите.
Списъкът на лицата, посочени в първия параграф, е даден в приложението.
2. Никакви финансови средства, финансови активи или икономически ресурси не се предоставят пряко или непряко на лицата и образуванията, посочени в параграф 1, или в тяхна полза.
3. Държавите-членки могат да предвидят освобождавания от мерките, посочени в параграфи 1 и 2, по отношение на финансови средства и икономически ресурси, които са:
а)
необходими за покриване на основни разходи, включително заплащане на храна, наем или ипотека, лекарствени средства и медицинско обслужване, данъци, застрахователни премии и такси за комунални услуги;
б)
предназначени изключително за заплащане на разумни професионални възнаграждения и възстановяване на извършени разходи, свързани с предоставянето на правни услуги;
в)
предназначени изключително за заплащане на хонорари или такси за услуги, съгласно националното законодателство, за съхраняване или текущо управление на замразени финансови средства и икономически ресурси;
г)
необходими за извънредни разходи, при условие че съответната държава-членка е нотифицирала за това решение Комитета по санкциите и той е одобрил това решение;
д)
предмет на съдебно, административно или арбитражно право на задържане или решение, като в такъв случай тези финансови средства и икономически ресурси могат да бъдат използвани за удовлетворяване на това право на задържане или решение, при условие че правото на задържане или решение е било налице преди посочване от Комитета по санкциите на съответното лице или образувание и че не е в полза на лице или образувание, посочено в настоящия член, след като съответната държава-членка нотифицира Комитета по санкциите.
Освобождаването, посочено в параграф 3, букви а), б) и в), може да извърши, след като съответната държава-членка нотифицира Комитета по санкциите за намерението си да разреши по целесъобразност достъпа до такива средства и икономически ресурси, и при липса на отрицателно решение на Комитета по санкциите, в рамките на два работни дни от датата на нотифицирането.
4. Параграф 2 не се прилага към начисляването по замразените сметки на:
а)
лихви или други приходи от тези сметки; или
б)
плащания, дължими по договори, споразумения или задължения, сключени или възникнали преди датата, на която към тези сметки са започнали да се прилагат ограничителните мерки съгласно Обща позиция 2004/852/ОВППС или настоящото решение;
при условие че всяка такава лихва, други доходи и плащания продължават да се подчиняват на условията на параграф 1.
Член 6
Съветът съставя списъка в приложението и го изменя съгласно решенията, взети от Съвета за сигурност на ООН или от Комитета по санкциите.
Член 7
1. Когато Съветът за сигурност или Комитетът по санкциите включва в списъка лице или образувание, Съветът включва това лице или образувание в приложението. Съветът уведомява засегнатото лице или образувание относно решението си, включително относно основанията за включването му в списъка, или пряко, ако адресът е известен, или чрез публикуване на известие, за да предостави възможност на това лице или образувание да представи възражения.
2. Когато има внесени възражения или когато има представени нови съществени доказателства, Съветът преразглежда решението си и съответно уведомява лицето или образуванието.
Член 8
1. В приложението са поместени основанията за включване в списъка на изброените в него лица и образувания, както се предвижда от Съвета за сигурност или от Комитета по санкциите.
2. В приложението се съдържа също информация, ако такава е налична, предоставена от Съвета за сигурност или от Комитета по санкциите, която е необходима за идентифициране на засегнатите лица или образувания. По отношение на лицата подобна информация може да включва имената, включително псевдонимите, датата и мястото на раждане, гражданството, номера на паспорта и личната карта, пола, адреса, ако е известен, и длъжността или професията. По отношение на образуванията информацията може да включва имената, мястото и датата на регистрация, регистрационния номер и мястото на дейност. В приложението се включва също датата на посочване от страна на Съвета за сигурност или на Комитета по санкциите.
Член 9
Общи позиции 2004/852/ОВППС и 2006/30/ОВППС на Съвета се отменят.
Член 10
1. Настоящото решение влиза в сила от датата на неговото приемане.
2. Настоящото решение подлежи на преглед, изменение или отмяна, по целесъобразност, в съответствие с приложимите решения на Съвета за сигурност на ООН.
Съставено в Брюксел на 29 октомври 2010 година.
DECISIONE 2010/656/PESC DEL CONSIGLIO
del 29 ottobre 2010
che proroga le misure restrittive nei confronti della Costa d’Avorio
IL CONSIGLIO DELL’UNIONE EUROPEA,
visto il trattato sull’Unione europea, in particolare l’articolo 29,
considerando quanto segue:
(1)
Il 13 dicembre 2004 il Consiglio ha adottato la posizione comune 2004/852/PESC concernente misure restrittive nei confronti della Costa d’Avorio (1) al fine di attuare le misure imposte nei confronti della Costa d’Avorio dalla risoluzione 1572 (2004) del Consiglio di sicurezza delle Nazioni Unite (in prosieguo l’«UNSCR»).
(2)
Il 23 gennaio 2006 il Consiglio ha adottato la posizione comune 2006/30/PESC (2) che proroga le misure restrittive imposte nei confronti della Costa d’Avorio per ulteriori dodici mesi e le integra con le misure restrittive imposte dal punto 6 dell’UNSCR 1643 (2005).
(3)
In seguito alla proroga delle misure restrittive imposte nei confronti della Costa d’Avorio dall’UNSCR 1842 (2008), il 18 novembre 2008 il Consiglio ha adottato la posizione comune 2008/873/PESC (3) che proroga ulteriormente le misure restrittive imposte nei confronti della Costa d’Avorio con effetto a decorrere dal 1o novembre 2008.
(4)
Il 15 ottobre 2010 il Consiglio di sicurezza delle Nazioni Unite ha adottato l’UNSRC 1946 (2010) che ha prorogato le misure imposte nei confronti della Costa d’Avorio dall’UNSCR 1572 (2004) e dal punto 6 dell’UNSCR 1643 (2005) fino al 30 aprile 2011 e che ha modificato le misure restrittive sulle armi.
(5)
Le misure restrittive imposte nei confronti della Costa d’Avorio dovrebbero pertanto essere prorogate. Oltre alle deroghe relative all’embargo sulle armi previste dall’UNSCR 1946 (2010), è opportuno modificare le misure restrittive per sottoporre a deroga altro materiale inserito autonomamente dall’Unione.
(6)
Le misure di attuazione dell’Unione figurano nel regolamento (CE) n. 174/2005 del Consiglio, del 31 gennaio 2005, che impone restrizioni alla prestazione di assistenza pertinente ad attività militari in Costa d’Avorio (4), nel regolamento (CE) n. 560/2005 del Consiglio, del 12 aprile 2005, che istituisce misure restrittive specifiche nei confronti di determinate persone ed entità per tener conto della situazione in Costa d’Avorio (5), e nel regolamento (CE) n. 2368/2002 del Consiglio, del 20 dicembre 2002, relativo all’attuazione del sistema di certificazione del processo di Kimberley per il commercio internazionale di diamanti grezzi (6),
HA ADOTTATO LA PRESENTE DECISIONE:
Articolo 1
1. Sono vietate la vendita, la fornitura, il trasferimento o l’esportazione alla Costa d’Avorio di armamenti e materiale connesso di qualsiasi tipo, comprese armi e munizioni, veicoli e materiali militari, materiale paramilitare e relativi pezzi di ricambio, nonché di materiale che potrebbe essere impiegato per la repressione interna, da parte di cittadini degli Stati membri, o in provenienza dal territorio degli Stati membri ovvero mediante navi o aeromobili battenti bandiera degli Stati membri, indipendentemente dal se siano tali armamenti o materiale originari o non del territorio degli Stati membri.
2. È altresì vietato:
a)
prestare, direttamente o indirettamente, assistenza tecnica, servizi di intermediazione e altri servizi connessi ai prodotti di cui al paragrafo 1 o connessi con la fornitura, la fabbricazione, la manutenzione e l’uso di tali prodotti, a qualunque persona fisica o giuridica, entità od organismo in Costa d’Avorio, o perché ne usufruisca in Costa d’Avorio;
b)
concedere, direttamente o indirettamente, finanziamenti o assistenza finanziaria in relazione ai prodotti di cui al paragrafo 1, compresi in particolare sovvenzioni, prestiti e assicurazione dei crediti all’esportazione, per la vendita, la fornitura, il trasferimento o l’esportazione di tali prodotti, o per la prestazione di assistenza tecnica, di servizi di intermediazione o di altri servizi connessi, a qualunque persona fisica o giuridica, entità od organismo in Costa d’Avorio, o perché ne usufruisca in Costa d’Avorio;
Articolo 2
L’articolo 1 non si applica:
a)
alle forniture e all’assistenza tecnica destinate unicamente a sostenere l’operazione delle Nazioni Unite in Costa d’Avorio e le forze francesi che l’appoggiano, oppure ad essere da queste utilizzate;
b)
alle seguenti attività, purché siano state autorizzate preventivamente dal comitato istituito dal punto 14 dell’UNSCR 1572 (2004) (in prosieguo il «comitato delle sanzioni»):
i)
alla vendita, alla fornitura, al trasferimento o all’esportazione di materiale militare non letale destinato unicamente all’uso umanitario o protettivo, compreso il materiale destinato alle operazioni di gestione delle crisi da parte dell’Unione, dell’ONU, dell’Unione africana e della Comunità economica degli Stati dell’Africa occidentale (ECOWAS);
ii)
alla vendita, alla fornitura, al trasferimento o all’esportazione di materiale militare non letale destinato unicamente a permettere alle forze di sicurezza della Costa d’avorio di fare esclusivamente un uso appropriato e proporzionato della forza nel mantenimento dell’ordine pubblico;
iii)
al finanziamento e alla prestazione di assistenza finanziaria connessa al materiale di cui ai punti i) e ii);
iv)
alla prestazione di assistenza e di formazione tecniche connesse al materiale di cui ai punti i) e ii);
c)
alla vendita, alla fornitura, al trasferimento o all’esportazione di abbigliamento protettivo, compresi i giubbotti antiproiettile e gli elmetti militari, temporaneamente esportato in Costa d’Avorio da personale delle Nazioni Unite, da personale dell’Unione o dei suoi Stati membri, da rappresentanti dei mass media e da operatori umanitari e nel campo dello sviluppo, e personale associato, per uso esclusivamente personale;
d)
alle vendite o alle forniture, temporaneamente trasferite o esportate in Costa d’Avorio, alle forze di uno Stato che interviene, in conformità del diritto internazionale, unicamente e direttamente per agevolare l’evacuazione dei propri cittadini e delle persone sulle quali ha responsabilità consolare in Costa d’Avorio, previa notifica al comitato delle sanzioni;
e)
alla vendita, alla fornitura, al trasferimento o all’esportazione di armamenti e materiale connesso e alla formazione e assistenza tecniche destinati unicamente a sostenere il processo di ristrutturazione delle forze di difesa e sicurezza ai sensi del punto 3, lettera f), dell’accordo di Linas-Marcoussis, ovvero a essere utilizzati nel corso di tale processo, previa approvazione del comitato delle sanzioni;
f)
alla vendita, alla fornitura, al trasferimento o all’esportazione di materiale non letale in grado di essere impiegato per la repressione interna e che è destinato unicamente a permettere alle forze di sicurezza della Costa d’Avorio di fare esclusivamente un uso appropriato e proporzionato della forza nel mantenimento dell’ordine pubblico, nonché al finanziamento o alla prestazione di assistenza finanziaria o di assistenza e di formazione tecniche connessi a tale materiale.
Articolo 3
L’importazione diretta o indiretta di tutti i diamanti grezzi dalla Costa d’Avorio nell’Unione, siano essi originari o meno della Costa d’Avorio, è vietata conformemente all’UNSRC 1643 (2005).
Articolo 4
1. Gli Stati membri adottano le misure necessarie per impedire l’ingresso o il transito nel loro territorio delle persone indicate dal comitato delle sanzioni che costituiscono una minaccia per la pace e il processo di riconciliazione nazionale in Costa d’Avorio, in particolare quelle che impediscono l’attuazione degli accordi di Linas-Marcoussis e Accra III, nonché di qualunque altra persona di cui, sulla base di informazioni pertinenti, sia stabilita la responsabilità per violazioni gravi dei diritti umani e del diritto umanitario internazionale in Costa d’Avorio, così come di ogni altra persona che inciti pubblicamente all’odio e alla violenza e di tutti coloro che violano le misure imposte dal punto 7 dell’UNSCR 1572 (2004), secondo quanto stabilito dal comitato delle sanzioni.
L’elenco delle persone di cui al primo comma figura in allegato.
2. Il paragrafo 1 non obbliga uno Stato membro a vietare ai suoi cittadini l’ingresso nel proprio territorio.
3. Il paragrafo 1 non si applica se il comitato delle sanzioni stabilisce che:
a)
il viaggio è giustificato da ragioni umanitarie urgenti, inclusi obblighi religiosi;
b)
una deroga contribuirebbe agli obiettivi di pace e riconciliazione nazionale in Costa d’Avorio e di stabilità nella regione fissati nelle risoluzioni del Consiglio di sicurezza dell’ONU.
4. Nei casi in cui uno Stato membro autorizzi, ai sensi del paragrafo 3, l’ingresso o il transito nel suo territorio delle persone indicate dal comitato delle sanzioni, l’autorizzazione è limitata ai fini e alle persone oggetto dell’autorizzazione stessa.
Articolo 5
1. Sono congelati tutti i fondi e le risorse economiche posseduti o controllati direttamente o indirettamente dalle persone o dalle entità indicate dal comitato delle sanzioni a norma dell’articolo 4, paragrafo 1, o detenuti da entità possedute o controllate, direttamente o indirettamente, da dette persone o dalle persone indicate dal comitato delle sanzioni che agiscono per loro conto o sotto la loro direzione.
L’elenco delle persone di cui al primo comma figura in allegato.
2. Nessun fondo, attività finanziaria o risorsa economica è messo a disposizione né va a beneficio, direttamente o indirettamente, delle persone o delle entità di cui al paragrafo 1.
3. Gli Stati membri possono consentire deroghe alle misure di cui ai paragrafi 1 e 2 per fondi e risorse economiche che siano:
a)
necessari per coprire le spese di base, compresi i pagamenti relativi a generi alimentari, affitti o garanzie ipotecarie, medicinali e cure mediche, imposte, premi assicurativi e utenza di servizi pubblici;
b)
destinati esclusivamente al pagamento di onorari congrui e al rimborso delle spese sostenute per la prestazione di servizi legali;
c)
destinati esclusivamente al pagamento di diritti o di spese, in conformità delle leggi nazionali, connessi alla gestione ordinaria o alla custodia di fondi e risorse economiche congelati;
d)
necessari per coprire spese straordinarie, purché lo Stato membro interessato lo abbia notificato al comitato delle sanzioni e questi abbia dato la sua approvazione;
e)
oggetto di un vincolo o di una decisione di natura giudiziaria, amministrativa o arbitrale, nel qual caso i fondi e le risorse economiche possono essere utilizzati per il soddisfacimento di tale vincolo o decisione purché detti vincolo o decisione siano anteriori alla designazione da parte del comitato delle sanzioni della persona o dell’entità interessata e non vadano a vantaggio di una delle persone o delle entità di cui al presente articolo, previa notifica dello Stato membro interessato al comitato delle sanzioni.
Le deroghe di cui al paragrafo 3, lettere a), b) e c), possono essere disposte a condizione che lo Stato membro interessato abbia notificato al comitato delle sanzioni l’intenzione di autorizzare, se del caso, l’accesso a tali fondi e risorse economiche e che il comitato delle sanzioni non abbia espresso parere negativo entro due giorni lavorativi da tale notifica.
4. Il paragrafo 2 non si applica al versamento su conti congelati di:
a)
interessi o altri profitti dovuti su detti conti; o
b)
pagamenti dovuti nel quadro di contratti, accordi o obblighi che sono stati conclusi o sono sorti anteriormente alla data in cui tali conti sono stati assoggettati alle misure restrittive previste dalla posizione comune 2004/852/PESC o dalla presente decisione,
purché tali interessi, altri profitti e pagamenti continuino ad essere soggetti al paragrafo 1.
Articolo 6
Il Consiglio redige l’elenco che figura in allegato e lo modifica conformemente alle decisioni prese dal Consiglio di sicurezza delle Nazioni Unite o dal comitato delle sanzioni.
Articolo 7
1. Qualora il Consiglio di sicurezza o il comitato delle sanzioni designi una persona o un’entità, il Consiglio inserisce nell’allegato tale persona o entità. Il Consiglio trasmette la sua decisione e i motivi dell’inserimento nell’elenco alla persona o all’entità interessata direttamente, se l’indirizzo è noto, o mediante la pubblicazione di un avviso, dando alla persona o all’entità la possibilità di presentare osservazioni.
2. Qualora siano presentate osservazioni o siano addotte nuove prove sostanziali, il Consiglio riesamina la decisione e ne informa di conseguenza la persona o l’entità.
Articolo 8
1. L’allegato indica i motivi dell’inserimento nell’elenco delle persone e delle entità forniti dal Consiglio di sicurezza o dal comitato delle sanzioni.
2. L’allegato contiene altresì, se disponibili, informazioni fornite dal Consiglio di sicurezza o dal comitato delle sanzioni necessarie per identificare le persone o le entità in questione. Riguardo alle persone, tali informazioni possono includere i nomi, compresi gli pseudonimi, la data e il luogo di nascita, la cittadinanza, il numero del passaporto e della carta d’identità, il sesso, l’indirizzo, se noto, e la funzione o professione. Riguardo alle entità tali informazioni possono includere i nomi, la data e il luogo di registrazione, il numero di registrazione e la sede di attività. Nell’allegato è inoltre menzionata la data di designazione da parte del Consiglio di sicurezza o del comitato delle sanzioni.
Articolo 9
Le posizioni comuni 2004/852/PESC e 2006/30/PESC sono abrogate.
Articolo 10
1. La presente decisione entra in vigore alla data dell’adozione.
2. La presente decisione è, secondo i casi, riesaminata, modificata o abrogata in conformità delle pertinenti decisioni del Consiglio di Sicurezza delle Nazioni Unite.
Fatto a Bruxelles, addì 29 ottobre 2010.