РЕШЕНИЕ ЗА ИЗПЪЛНЕНИЕ НА КОМИСИЯТА
от 24 юни 2011 година
за освобождаване на търсенето на нефт и природен газ и добива на нефт в Италия от прилагането на Директива 2004/17/ЕО на Европейския парламент и на Съвета относно координирането на процедурите за възлагане на поръчки от възложители, извършващи дейност в секторите на водоснабдяването, енергетиката, транспорта и пощенските услуги
(нотифицирано под номер C(2011) 4253)
(само текстът на италиански език е автентичен)
(текст от значение за ЕИП)
(2011/372/ЕС)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Директива 2004/17/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 31 март 2004 г. относно координирането на процедурите за възлагане на поръчки от възложители, извършващи дейност в секторите на водоснабдяването, енергетиката, транспорта и пощенските услуги (1), и по-специално член 30, параграф 5 и параграф 6 от нея,
като има предвид, че:
I. ФАКТИ
(1)
На 23 март 2011 г. Италианската асоциация на предприятията от нефтопреработвателната и минната промишленост - Assomineraria - подаде заявление по електронната поща до Комисията в съответствие с член 30, параграф 5 от Директива 2004/17/ЕО. В съответствие с член 30, параграф 5, първа алинея Комисията уведоми италианските власти за това чрез писмо от 1 април 2011 г., на което италианските власти отговориха на 19 април 2011 г. Заявлението, подадено от Assomineraria, се отнася до търсенето на нефт и природен газ и до добива на природен газ в Италия. В съответствие с предходни решения на Комисията в областта на сливанията (2) в заявлението бяха описани две различни дейности, а именно:
а)
търсене на нефт и природен газ, и
б)
добив на нефт.
(2)
В съответствие с гореспоменатите решения на Комисията, понятието „добив“ ще обхваща, за целите на настоящото решение, и „разработването“, т. е. създаване на подходяща инфраструктура за бъдещ добив (нефтени платформи, тръбопроводи, терминали и др.). Освен това, съгласно установената практика на Комисията „разработването, добивът и продажбата на суров нефт“ представлява „един продуктов пазар“ (3). Следователно за целите на настоящото решение под „добив“ се разбира както „разработването“, така и (първата) продажба на нефт.
(3)
Assomineraria е професионална асоциация, която в този контекст действа от името на основните предприятия, занимаващи се с търсене и добив в сектора на въглеводородите в Италия. Четирите основни дружества, които членуват в асоциацията, са ENI S.p.A., Edison S.p.A, Shell Italia E&P S.p.A и Total E&P Italia S.p.A.
II. ПРАВНА УРЕДБА
(4)
В член 30 от Директива 2004/17/ЕО е посочено, че договорите за изпълнение на някоя от дейностите, за които се отнася Директива 2004/17/ЕО, не попадат под действието на цитираната директива, ако в съответната държава-членка, където се извършва дейността, тази дейност е пряко изложена на конкуренция в пазари, достъпът до които не е ограничен. Прякото излагане на конкуренция се оценява въз основа на обективни критерии, като се отчитат характерните особености на съответния сектор. Достъпът се счита за неограничен, ако въпросната държава-членка е изпълнила и прилага съответните разпоредби на правото на ЕС относно отварянето на даден сектор или на част от него.
(5)
Тъй като Италия е въвела и прилага Директива 94/22/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 30 май 1994 г. относно условията за предоставяне и ползване на разрешения за проучване, изследване и производство на въглеводороди (4), в съответствие с член 30, параграф 3, първа алинея от Директива 2004/17/ЕО следва да се счита, че достъпът до пазара не е ограничен. Прякото излагане на конкуренция на определен пазар следва да се оценява въз основа на различни критерии, нито един от които сам по себе си не е от решаващо значение.
(6)
При оценяването дали съответните оператори са подложени на пряка конкуренция в пазарите, за които се отнася настоящото решение, следва да бъдат взети под внимание пазарният дял на основните пазарни участници и степента на концентрация, съществуваща в тези пазари. Тъй като условията за различните видове дейности, попадащи в обхвата на настоящото решение, се различават, следва да се направят отделни оценки за всяка дейност/пазар.
(7)
Настоящото решение не засяга прилагането на правилата за защита на конкуренцията.
III. ОЦЕНКА
(8)
В посоченото в съображения 1 и 2 по-горе предишно решение на Комисията се счита, че всяка една от двете дейности, предмет на това искане (търсене на нефт и природен газ и добив на нефт), представлява отделен продуктов пазар. Поради това те следва да бъдат разгледани поотделно.
(9)
Съгласно практиката на Комисията (5) търсенето на нефт и природен газ представлява един продуктов пазар, тъй като не е възможно от самото начало да бъде определено дали търсенето ще доведе до откриване на нефт или на природен газ. На пазара на търсене на находища на нефт и природен газ дружествата, които развиват тази дейност, получават лицензи от „страната домакин“, обикновено чрез тръжни процедури (6). Освен това, в рамките на тази дългогодишна практика на Комисията бе установено, че географският обхват на този пазар включва целия свят. Тъй като нищо не показва, че в този случай определянето ще е различно, то се запазва за целите на настоящото решение.
(10)
Пазарните дялове на операторите, развиващи дейности в областта на търсенето на нефт и природен газ, могат да бъдат измерени посредством три показателя: капиталови разходи, доказани запаси и очакван добив. Използването на капиталовите разходи като показател за пазарните дялове е неподходящо, като една от причините за това са големите различия между специфичните инвестиции, които са необходими в различните географски райони. Така например, необходимите специфични инвестиции при търсене на нефт и газ в Северно море са значително по-големи в сравнение със съответните инвестиции в Близкия изток.
(11)
Обикновено за оценка на пазарните дялове в този сектор се използват останалите два параметъра, а именно дяловете от доказаните запаси и от очаквания добив (7).
(12)
Към 31 декември 2009 г. доказаните световни запаси на нефт и природен газ, взети заедно, възлизат според наличната информация (8) на общо 385,58 милиарда нормални кубични метра нефтен еквивалент („нм3 н.е.“). Към 1 януари 2010 г. общите доказани запаси на нефт и газ в Италия възлизат на малко над 0,205 милиарда нм3 н.е. (9), или малко повече от 0,05 %. Делът на отделни възлагащи органи или фирми, които развиват дейност в Италия, е дори още по-малък. Съгласно наличната информация, съществува пряка корелационна връзка между доказаните запаси на нефт и природен газ и очаквания бъдещ добив. В този смисъл, нищо в наличната информация не показва, че пазарният дял на отделните възлагащи органи или фирми, които развиват дейност в Италия, би бил съществено различен, ако бъде изразен на база очакван добив вместо на база на доказаните запаси. Като се имат предвид зависимостите между доказаните запаси и реалния добив, тези факти могат да бъдат разглеждани и като показатели за степента на конкурентност на разглеждания тук пазар.
(13)
Пазарът на търсене на находища на нефт и природен газ не е силно концентриран. Освен с присъствието на държавни дружества, този пазар се характеризира и с участието на международни вертикално интегрирани частни дружества от групата на свръхголемите нефтодобивни фирми (BP, ExxonMobil и Shell), както и няколко от така наречените „големи“ нефтодобивни дружества. Така посочените данни показват наличието на пряка изложеност на конкуренция.
(14)
Съгласно установената практика на Комисията (10) разработването, добивът и продажбата на (суров) нефт представляват отделен продуктов пазар, чийто географски обхват включва целия свят. Тъй като нищо не показва, че в този случай определянето ще е различно, то се запазва за целите на настоящото решение.
(15)
Съгласно наличната информация (11) общият световен добив на нефт през 2009 г. е възлизал на 79,948 милиона барела дневно. През същата година добивът в Италия e бил 0,095 милиона барела дневно, което съответства на пазарен дял от 0,11 %. Делът на отделни възлагащи органи или фирми, които развиват дейност в Италия, през 2009 г. е следният: при дневен световен добив от 1 007 хиляди барела (12), делът на ENI е 1,26 % от световния добив на нефт; световният добив на Shell е 1 581 хиляди барела нефт дневно (13), което му определя пазарен дял от 1,98 % от световния добив на нефт; световният добив на Total е 1 381 хиляди барела нефт дневно (14), което му определя пазарен дял от 1,73 % от световния добив на нефт; на последно място, Edison има дневен добив (15) от 5 хиляди барела нефт в целия свят, което съответства на пазарен дял от 0,006 % от световния добив на нефт.
(16)
За целите на настоящия анализ е важно да се вземе предвид степента на концентрация, съществуваща в съответния пазар като цяло. С оглед на горепосоченото Комисията отбелязва, че пазарът за добив на суров нефт се характеризира с присъствието на големи държавни дружества, както и на три международни вертикално интегрирани частни дружества (от групата на така наречените „свръхголеми“ нефтодобивни фирми: BP, ExxonMobil и Shell, чиито дялове от добива на нефт през 2009 г. възлизат съответно на 3,2 %, 3,0 % и 2,0 % (16), както и на определен брой т. нар. „големи участници на пазара“ (17). Тези фактори показват, че на пазара присъстват няколко участници, между които може да се предполага, че съществува реална конкуренция.
IV. ЗАКЛЮЧЕНИЯ
(17)
Предвид факторите, разгледани в съображения 8-16, условието за пряко излагане на конкуренция, посочено в член 30, параграф 1 от Директива 2004/17/ЕО, се счита за изпълнено в Италия по отношение на следните услуги:
а)
търсене на нефт и природен газ, и
б)
добив на нефт.
(18)
Тъй като условието за свободен достъп до пазара се счита за изпълнено, Директива 2004/17/ЕО следва да не се прилага нито при възлагане на поръчки от възложителите с оглед предоставянето на посочените в съображение 17, букви а) и б) услуги в Италия, нито при организирането на конкурси за проекти за упражняване на такава дейност в посочените географски райони.
(19)
Според заявката, в Италия в повечето от находищата се добива както нефт, така и природен газ, в различно съотношение (18). Добивът на природен газ не е предмет на настоящото заявление за освобождаване и разпоредбите на Директива 2004/17/ЕО продължават да се прилагат за този сектор. В този контекст се напомня, че по отношение на договорите за възлагане на обществени поръчки, покриващи няколко дейности, се прилага член 9 от Директива 2004/17/ЕО. Това означава, че когато възлагащият орган провежда „смесена“ обществена поръчка - т.е. обществена поръчка, която подпомага извършването както на дейности, освободени от прилагането на Директива 2004/17/ЕО, така и на дейности, които не са освободени - под внимание ще се вземат дейностите, за които договорът е основно предназначен. При подобни смесени обществени поръчки, целящи основно да подпомогнат добива на природен газ, се прилагат разпоредбите на Директива 2004/17/ЕО. Ако действително е невъзможно да се определи за коя дейност е предназначен основно договорът, поръчката се възлага в съответствие с правилата, посочени в член 9, параграфи 2 и 3 от Директива 2004/17/ЕО.
(20)
Настоящото решение се основава на правната и фактическата обстановка от март 2011 г. до април 2011 г., както е видно от информацията, предоставена от Assomineraria и от италианските власти, както и от Статистическия преглед на Бритиш Петролиум на световната енергетика за 2010 г. То може да бъде преразгледано, ако вследствие на съществени промени в правната или фактическата обстановка престанат да бъдат изпълнени условията за прилагането на член 30, параграф 1 от Директива 2004/17/ЕО.
(21)
Мерките, предвидени в настоящото решение, са в съответствие със становището на Консултативния комитет по обществени поръчки,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
Директива 2004/17/ЕО не се прилага за поръчки, възложени от възложители на поръчки и предназначени да способстват осъществяването на следните услуги в Италия:
а)
търсене на нефт и природен газ, и
б)
добив на нефт.
Член 2
Адресат на настоящото решение е Италианската република.
Съставено в Брюксел на 24 юни 2011 година.
DECISIONE DI ESECUZIONE DELLA COMMISSIONE
del 24 giugno 2011
che esonera la prospezione di giacimenti di petrolio e di gas e lo sfruttamento di giacimenti petroliferi in Italia dall’applicazione della direttiva 2004/17/CE del Parlamento europeo e del Consiglio che coordina le procedure di appalto degli enti erogatori di acqua e di energia, degli enti che forniscono servizi di trasporto e servizi postali
[notificata con il numero C(2011) 4253]
(Il testo in lingua italiana è il solo facente fede)
(Testo rilevante ai fini del SEE)
(2011/372/UE)
LA COMMISSIONE EUROPEA,
visto il trattato sul funzionamento dell’Unione europea,
vista la direttiva 2004/17/CE del Parlamento europeo e del Consiglio, del 31 marzo 2004, che coordina le procedure di appalto degli enti erogatori di acqua e di energia, degli enti che forniscono servizi di trasporto e servizi postali (1), in particolare l’articolo 30, paragrafi 5 e 6,
considerando quanto segue:
I. FATTI
(1)
Il 23 marzo 2011 Assomineraria ha presentato alla Commissione tramite e-mail una domanda ai sensi dell’articolo 30, paragrafo 5, della direttiva 2004/17/CE. Conformemente all’articolo 30, paragrafo 5, primo comma, la Commissione ne ha informato le autorità italiane con lettera del 1o aprile 2011, alla quale le autorità italiane hanno risposto il 19 aprile 2011. La domanda presentata da Assomineraria riguarda la prospezione di giacimenti di petrolio e di gas e lo sfruttamento di giacimenti petroliferi in Italia. In linea con precedenti decisioni della Commissione in materia di concentrazioni (2), nella domanda sono state descritte due attività distinte:
a)
prospezione di petrolio e gas naturale; e
b)
produzione di petrolio.
(2)
Conformemente alle summenzionate decisioni della Commissione, ai fini della presente decisione il termine «produzione» include anche lo «sviluppo», ossia la creazione delle infrastrutture adeguate per la futura produzione (piattaforme petrolifere, oleodotti, terminali, ecc.). Inoltre, in base alla prassi consolidata della Commissione, si ritiene che «lo sviluppo, la produzione e la vendita di petrolio greggio» costituiscano un «mercato del prodotto rilevante» (3). Pertanto, ai fini della presente decisione con il termine «produzione» si intende sia lo «sviluppo» che la (prima) vendita di petrolio.
(3)
Assomineraria è un’associazione commerciale che nel caso in esame interviene per conto delle principali imprese operanti nel settore della prospezione e della produzione di idrocarburi in Italia. Le quattro principali società affiliate all’associazione sono ENI SpA, Edison SpA, Shell Italia E&P SpA e Total E&P Italia SpA.
II. QUADRO GIURIDICO
(4)
L’articolo 30 della direttiva 2004/17/CE dispone che gli appalti destinati a permettere la prestazione di un’attività rientrante nel campo di applicazione della direttiva stessa non siano soggetti alla direttiva se, nello Stato membro in cui è esercitata l’attività, questa è direttamente esposta alla concorrenza su mercati liberamente accessibili. L’esposizione diretta alla concorrenza viene valutata sulla base di criteri oggettivi che tengono conto delle caratteristiche specifiche del settore interessato. Un mercato è considerato liberamente accessibile se lo Stato membro ha attuato e applicato le disposizioni della normativa UE sulla liberalizzazione di un determinato settore o di parti di esso.
(5)
Dato che l’Italia ha attuato e applicato la direttiva 94/22/CE del Parlamento europeo e del Consiglio, del 30 maggio 1994, relativa alle condizioni di rilascio e di esercizio delle autorizzazioni alla prospezione, ricerca e coltivazione di idrocarburi (4), il mercato può essere considerato liberamente accessibile conformemente all’articolo 30, paragrafo 3, primo comma, della direttiva 2004/17/CE. L’esposizione diretta alla concorrenza su un determinato mercato deve essere valutata sulla base di vari criteri, nessuno dei quali, di per sé, è necessariamente determinante.
(6)
Ai fini della valutazione dell’esposizione degli operatori rilevanti alla concorrenza diretta sui mercati oggetto della presente decisione, i criteri di cui tener conto sono la quota di mercato dei principali operatori e il grado di concentrazione sui predetti mercati. Dato che le condizioni variano per le diverse attività oggetto della presente decisione, si procede ad una valutazione distinta per ogni attività/mercato.
(7)
La presente decisione fa salva l’applicazione delle regole della concorrenza.
III. VALUTAZIONE
(8)
Nelle precedenti decisioni della Commissione menzionate ai considerando 1 e 2, si è ritenuto che ognuna delle due attività oggetto della presente domanda (prospezione di petrolio e gas naturale e produzione di petrolio) costituiscano un mercato del prodotto distinto. Occorre pertanto esaminarle separatamente.
(9)
In base alla prassi della Commissione (5), la prospezione di petrolio e di gas naturale costituisce un unico mercato del prodotto rilevante poiché è impossibile stabilire dall’inizio se la prospezione porterà alla scoperta di petrolio o gas naturale. Le società che operano sul mercato della prospezione acquisiscono di norma le licenze concesse dai «paesi ospitanti» a seguito di procedure di gara (6). Sempre sulla base della stessa consolidata prassi della Commissione è stato inoltre stabilito che la portata geografica di tale mercato è mondiale. Ai fini della presente decisione la definizione viene mantenuta, non essendovi indicazioni che in questo caso sarebbe diversa.
(10)
È possibile misurare le quote di mercato degli operatori attivi nella prospezione in base a tre variabili: la spesa in conto capitale, le riserve comprovate e la produzione prevista. È stato considerato inadeguato utilizzare la spesa in conto capitale per misurare le quote di mercato degli operatori attivi nel mercato della prospezione, tra l’altro a causa delle grandi differenze esistenti tra i livelli di investimento necessari in aree geografiche diverse. Ad esempio, sono necessari investimenti maggiori per le prospezioni di petrolio e gas nel Mare del Nord piuttosto che in Medio Oriente.
(11)
Di norma sono stati applicati altri due parametri per valutare le quote di mercato degli operatori economici di questo settore: le loro quote di riserve comprovate e di produzione prevista (7).
(12)
Al 31 dicembre 2009, in base alle informazioni disponibili, le riserve mondiali comprovate di petrolio e di gas ammontavano ad un totale di 385,58 miliardi di metri cubi standard equivalente petrolio (di seguito Sm3 o. e.) (8). Al 1o gennaio 2010, le riserve combinate comprovate di petrolio e di gas in Italia ammontavano a poco più di 0,205 miliardi di Sm3 o. e (9)., ossia poco più dello 0,05 % delle riserve mondiali. La quota dei singoli enti aggiudicatori operanti in Italia è necessariamente ancora inferiore. In base alle informazioni disponibili esiste una correlazione diretta tra le riserve comprovate di petrolio e gas e la produzione futura prevista. Nessuna delle informazioni disponibili indica pertanto che la quota di mercato dei singoli enti aggiudicatori operanti in Italia sarebbe sostanzialmente diversa se misurata in termini di produzione prevista anziché di quota di riserve comprovate. Dato il legame tra le riserve comprovate e la produzione effettiva questi fatti possono essere considerati tra l’altro come un indice dello stato della concorrenza nel mercato interessato.
(13)
Il mercato della prospezione non presenta un elevato grado di concentrazione. Società pubbliche a parte, il mercato è caratterizzato dalla presenza di operatori privati internazionali integrati verticalmente, le cosiddette super majors (BP, ExxonMobil e Shell) e di un certo numero di cosiddette majors. Questi elementi sono un indice dell’esposizione diretta alla concorrenza.
(14)
In base alla prassi consolidata della Commissione (10), lo sviluppo, la produzione e la vendita di petrolio (greggio) costituiscono un mercato del prodotto distinto la cui portata geografica è mondiale. Ai fini della presente decisione la definizione viene mantenuta non essendovi indicazioni che in questo caso sarebbe diversa.
(15)
In base alle informazioni disponibili (11) la produzione quotidiana totale di petrolio a livello mondiale è stata pari a 79,948 milioni di barili nel 2009. Lo stesso anno in Italia è stato prodotto un totale di 0,095 milioni di barili al giorno, pari ad una quota di mercato dello 0,11 %. Se si considera la quota 2009 dei singoli enti aggiudicatori operanti in Italia, la situazione è la seguente: con una produzione mondiale di 1 007 mila (12) barili al giorno, ENI detiene una quota di 1,26 % della produzione mondiale di petrolio; con una produzione mondiale di 1 581 mila barili di petrolio al giorno (13) Shell detiene una quota di mercato pari all’1,98 % della produzione mondiale di petrolio; con una produzione mondiale di 1 381 mila barili di petrolio al giorno (14) Total detiene una quota di mercato pari all’1,73 % della produzione mondiale di petrolio; infine, con una produzione mondiale di 5 mila barili di petrolio al giorno (15) Edison detiene una quota di mercato pari allo 0,006 % della produzione mondiale di petrolio.
(16)
Ai fini della presente analisi è importante considerare il grado di concentrazione del mercato rilevante nel suo insieme. In quest’ottica, la Commissione osserva che il mercato della produzione di petrolio greggio è caratterizzato dalla presenza di grandi società statali e di tre operatori privati internazionali integrati verticalmente [le cosiddette super majors: BP, ExxonMobil e Shell, le cui quote di produzione di greggio nel 2009 ammontavano rispettivamente al 3,2 %, al 3,0 % e al 2,0 % (16)] nonché di un certo numero di cosiddette majors (17). Questi fattori suggeriscono che il mercato comprende alcuni operatori tra i quali si può presumere esista un’effettiva concorrenza.
IV. CONCLUSIONI
(17)
Sulla base dei fattori esaminati ai considerando da (8) a (16), si può ritenere che la condizione dell’esposizione diretta alla concorrenza fissata dall’articolo 30, paragrafo 1, della direttiva 2004/17/CE sia rispettata in Italia per i seguenti servizi:
a)
prospezione di petrolio e gas naturale; e
b)
produzione di petrolio.
(18)
Dato che la condizione della libera accessibilità del mercato può considerarsi rispettata, la direttiva 2004/17/CE non deve applicarsi quando gli enti aggiudicatori attribuiscono contratti destinati a consentire la prestazione in Italia dei servizi menzionati alle lettere a) e b) del considerando 17 né quando si organizzano concorsi di progettazione ai fini dell’esercizio di tale attività nelle predette aree geografiche.
(19)
Secondo la domanda, in Italia la maggior parte dei giacimenti produce sia petrolio che gas, in percentuali diverse (18). La produzione di gas non è soggetta a questa domanda di esonero, e per questo settore continua ad applicarsi la direttiva 2004/17/CE. In questo contesto, si ricorda che gli appalti che riguardano più attività sono trattati in conformità con l’articolo 9 della direttiva 2004/17/CE. Ciò significa che quando un ente aggiudicatore è impegnato in appalti «misti», ossia appalti che riguardano attività realizzate sia in esonero della direttiva 2004/17/CE sia non in esonero, si terranno in considerazione le attività per le quali l’appalto è principalmente destinato. In caso di appalto misto, se il fine è essenzialmente di sostenere la produzione di gas, si applicano le disposizioni della direttiva 2004/17/CE. Se risulta obiettivamente impossibile determinare le attività per la quali l’appalto è principalmente destinato, il contratto è aggiudicato conformemente alle disposizioni di cui all’articolo 9, paragrafi 2 e 3 di tale direttiva.
(20)
La presente decisione è basata sulla situazione giuridica e di fatto esistente tra il marzo 2011 e l’aprile 2011, quale risulta dalle statistiche BP 2010 nonché dalle informazioni trasmesse da Assomineraria e dalle autorità italiane. Essa potrà essere rivista, qualora cambiamenti significativi della situazione giuridica e di fatto comportino il non rispetto delle condizioni di applicabilità di cui all’articolo 30, paragrafo 1, della direttiva 2004/17/CE.
(21)
Le misure di cui alla presente decisione sono conformi al parere del Comitato consultivo per gli appalti pubblici,
HA ADOTTATO LA PRESENTE DECISIONE:
Articolo 1
La direttiva 2004/17/CE non si applica agli appalti attribuiti da enti aggiudicatori e destinati a permettere la prestazione dei seguenti servizi in Italia:
a)
prospezione di petrolio e gas naturale; e
b)
produzione di petrolio.
Articolo 2
La Repubblica italiana è destinataria della presente decisione.
Fatto a Bruxelles, il 24 giugno 2011.