РЕШЕНИЕ № 1/2011 НА СЪВЕТА ЗА СТАБИЛИЗИРАНЕ И АСОЦИИРАНЕ ЕС-ХЪРВАТИЯ
от 5 май 2011 година
за изменение на Протокол 4 към Споразумението за стабилизиране и асоцииране между Европейските общности и техните държави-членки, от една страна, и Република Хърватия, от друга страна, относно определението на понятието „продукти с произход“ и методите на административно сътрудничество
(2011/340/ЕС)
СЪВЕТЪТ ЗА СТАБИЛИЗИРАНЕ И АСОЦИИРАНЕ ЕС-ХЪРВАТИЯ,
като взе предвид Споразумението за стабилизиране и асоцииране между Европейските общности и техните държави-членки, от една страна, и Република Хърватия, от друга страна (1) (наричано по-нататък „споразумението“), и по-специално член 39 от Протокол 4 към него,
като има предвид, че:
(1)
Член 3 и член 4 от Протокол 4 към споразумението предвиждат двустранна кумулация на произхода в Европейския съюз или в Хърватия.
(2)
Хърватия поиска кумулация на произхода при включване на материали с произход от Съюза, от Хърватия или от всяка друга държава или територия, участваща в процеса на Съюза за стабилизиране и асоцииране (2), или при включване на материалите с произход от Турция, за които се прилага (3) Решение № 1/95 на Съвета за асоцииране ЕО - Турция от 22 декември 1995 г. относно изпълнението на последния етап от митническия съюз (4).
(3)
За да може Съюзът и Хърватия да се възползват от разширената зона за кумулация, разпоредбите на Протокол 4 към споразумението следва да бъдат съответно изменени,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
Протокол 4 към споразумението се изменя, както следва:
1.
Към съдържанието се добавя следното:
„Приложение V:
Продукти, изключени от кумулацията, предвидена в членове 3 и 4“.
2.
Член 3 се заменя със следното:
„Член 3
Кумулация в Общността
1. Без да се засягат разпоредбите на член 2, параграф 1, продуктисе считат за продукти с произход от Общността, ако такива продукти са получени там, включват материали с произход от Хърватия, от Общността или от всяка друга държава или територия, участваща в процеса на Европейския съюз за стабилизиране и асоцииране (5), или включват материали с произход от Турция, за които се прилага Решение № 1/95 на Съвета за асоцииране ЕО-Турция от 22 декември 1995 г. (6), при условие че обработката или преработката, извършена в Общността, надхвърля операциите, посочени в член 7. Не е необходимо такива материали да са претърпели достатъчна обработка или преработка.
2. Когато обработката или преработката, извършена в Общността, не надхвърля операциите, посочени в член 7, полученият продукт се счита за продукт с произход от Общността единствено когато добавената там стойност е по-голяма от стойността на използваните материали с произход от която и да е държава или територия, посочена в параграф 1. Ако случаят не е такъв, полученият продукт се счита за продукт с произход от държавата, от която са материалите с произход с най-голяма стойност, използвани при производството в Общността.
3. Продуктите с произход от една от държавите или териториите, посочени в параграф 1, които не претърпяват никаква обработка или преработка в Общността, запазват своя произход, ако са изнесени в една от тези държави или територии.
4. Кумулацията, предвидена в настоящия член, може да се прилага само при условие че:
а)
се прилага споразумение за преференциална търговия съгласно член XXIV от Общото споразумение за митата и търговията (ГАТТ) между държавите или териториите, свързани с придобиването на произход, и държавата по местоназначение;
б)
материалите и продуктите са придобили произход чрез прилагане на правила за произход, идентични с посочените в настоящия протокол;
и
в)
известия относно изпълнението на необходимите изисквания за прилагане на кумулация са били публикувани в Официален вестник на Европейския съюз (серия C) и в Хърватия, в съответствие с нейните процедури.
Кумулацията, предвидена в настоящия член, се прилага от датата, посочена в известието, публикувано в Официален вестник на Европейския съюз (серия C).
Общността предоставя на Хърватия чрез Европейската комисия сведения за споразуменията и съответните им правила за произход, които се прилагат за другите държави или територии, посочени в параграф 1.
Продуктите от приложение V се изключват от кумулацията, предвидена в настоящия член.
3.
Член 4 се заменя със следното:
„Член 4
Кумулация в Хърватия
1. Без да се засягат разпоредбите на член 2, параграф 2, продукти се считат за продукти с произход от Хърватия, ако такива продукти са получени там, включват материали с произход от Общността, от Хърватия или от всяка друга държава или територия, участваща в процеса на Европейския съюз за стабилизиране и асоцииране (7), или включват материали с произход от Турция, за които се прилага Решение № 1/95 на Съвета за асоцииране ЕО-Турция от 22 декември 1995 г. (8), при условие че обработката или преработката, извършена в Хърватия, надхвърля операциите, посочени в член 7. Не е необходимо такива материали да са претърпели достатъчна обработка или преработка.
2. Когато обработката или преработката, извършена в Хърватия, не надхвърля операциите, посочени в член 7, полученият продукт се счита за произхождащ от Хърватия единствено когато добавената стойност там е по-голяма от стойността на използваните материали с произход от която и да е държава или територия, посочена в параграф 1. Ако случаят не е такъв, полученият продукт се счита за продукт с произход от държавата, от която са материалите с произход с най-голяма стойност, използвани при производството в Хърватия.
3. Продукти с произход от една от държавите или териториите, посочени в параграф 1, които не претърпяват никаква обработка или преработка в Хърватия, запазват своя произход, ако бъдат изнесени в една от тези държави или територии.
4. Кумулацията, предвидена в настоящия член, може да се прилага само при условие че:
а)
се прилага споразумение за преференциална търговия съгласно член XXIV от Общото споразумение за митата и търговията (ГАТТ) между държавите или териториите, свързани с придобиването на произход, и държавата по местоназначение;
б)
материалите и продуктите са придобили произход чрез прилагане на правила за произход, идентични с посочените в настоящия протокол;
и
в)
известия относно изпълнението на необходимите изисквания за прилагане на кумулация са били публикувани в Официален вестник на Европейския съюз (серия C) и в Хърватия, в съответствие с нейните процедури.
Кумулацията, предвидена в настоящия член, се прилага от датата, посочена в известието, публикувано в Официален вестник на Европейския съюз (серия C).
Хърватия предоставя на Общността, чрез Европейската комисия, сведения за споразуменията, включително датите им на влизане в сила и техните съответни правила за произход, които се прилагат за другите държави или територии, посочени в параграф 1.
Продуктите от приложение V се изключват от кумулацията, предвидена в настоящия член.
4.
В член 7, параграф 1 буква м) се заменя със следното:
„м)
просто смесване на продукти, независимо дали са от различни видове или не; смесване на захар с всякакви други материали;“.
5.
В член 13 параграф 1 се заменя със следното:
„1. Преференциалното третиране, предвидено в споразумението, се прилага единствено за продукти, които отговарят на изискванията на настоящия протокол и които се транспортират директно между Общността и Хърватия или през другите държави или територии, посочени в членове 3 и 4. Независимо от това продуктите, съставляващи една-единствена пратка, могат да бъдат транспортирани през други територии, при необходимост с претоварване или временно складиране на тези територии, при условие че те остават под надзора на митническите органи в държавата на транзит или на складиране и не претърпяват операции, различни от разтоварване, повторно натоварване или други операции, целящи да ги запазят в добро състояние.
Продуктите с произход могат да бъдат транспортирани по тръбопроводи през територия, различна от тази на Общността или на Хърватия.“
6.
В член 14 параграф 1 се заменя със следното:
„1. Продукти с произход, изпратени на изложение в държава или територия, различна от посочените в членове 3 и 4, и продадени след изложението за внос в Общността или Хърватия, при внос се ползват от разпоредбите на споразумението, при условие че пред митническите органи е доказано, че:
а)
износителят е изпратил тези продукти от Общността или от Хърватия в държавата, в която се провежда изложението, и ги е изложил там;
б)
продуктите са били продадени или по друг начин прехвърлени от износителя на лице в Общността или в Хърватия;
в)
продуктите са изпратени по време на изложението или веднага след него в страната, в която те са изпратени за изложение;
и
г)
след изпращането им за изложението, продуктите не са били използвани за друга цел, освен за представяне на изложението.“
7.
В член 15 параграф 1 се заменя със следното:
„1. Материалите без произход, използвани при производството на продукти с произход от Общността, от Хърватия или от една от другите държави или територии, посочени в членове 3 и 4, за които е издадено или съставено доказателство за произход в съответствие с разпоредбите на дял V, не подлежат в Общността или Хърватия на възстановяване или освобождаване от мита от какъвто и да е вид.“
8.
В член 17 параграф 4 се заменя със следното:
„4. Сертификат за движение EUR.1 се издава от митническите органи на държава-членка на Общността или от Хърватия, ако съответните продукти могат да бъдат считани за продукти с произход от Общността, Хърватия или една от другите държави или територии, посочени в членове 3 и 4, и отговарят на останалите изисквания на настоящия протокол.“
9.
В член 22 параграф 2 се заменя със следното:
„2. Декларация върху фактура може да бъде съставена, ако съответните продукти могат да бъдат считани за продукти с произход от Общността, от Хърватия или от една от останалите държави или територии, посочени в членове 3 и 4, и отговарят на останалите изисквания по настоящия протокол.“
10.
Член 28 се заменя със следното:
„Член 28
Подкрепящи документи
Документите, посочени в член 17, параграф 3 и член 22, параграф 3, използвани с цел доказване, че продуктите, обхванати от сертификат за движение EUR.1 или от декларация върху фактура, могат да бъдат считани за продукти с произход от Общността, Хърватия или една от другите държави или територии, посочени в членове 3 и 4, и отговарят на останалите изисквания на настоящия протокол, могат да включват, inter alia, следното:
а)
пряко доказателство за процесите, извършени от износителя или доставчика за получаване на съответните стоки, съдържащо се например в търговските или счетоводни документи на износителя или доставчика;
б)
документи, които доказват произхода на използваните материали и които са издадени или съставени в Общността или в Хърватия, където тези документи се използват в съответствие с националното законодателство;
в)
документи, доказващи обработката или преработката на материалите в Общността или в Хърватия, издадени или съставени в Общността или в Хърватия, където тези документи се използват в съответствие с националното законодателство;
г)
сертификати за движение EUR.1 или декларации върху фактура, доказващи произхода на използваните материали, издадени или съставени в Общността или в Хърватия в съответствие с настоящия протокол, или в една от другите държави или територии, посочени в членове 3 и 4, в съответствие с правила за произход, които са идентични с посочените в настоящия протокол;
д)
подходящо доказателство относно обработката или преработката, претърпяна извън Общността или Хърватия съгласно член 12, доказващо, че са изпълнени условията на посочения член.“
11.
В член 31 параграф 1 се заменя със следното:
„1. За прилагането на разпоредбите на член 22, параграф 1, буква б) и член 27, параграф 3 в случаите, когато продуктите са фактурирани във валута, различна от евро, стойностите във валутата на всяка от съответните държави-членки на Общността, Хърватия и другите държави или територии, посочени в членове 3 и 4, съответстващи на стойностите, изразени в евро, се определят веднъж годишно от всяка от съответните държави.“
12.
Приложението към настоящото решение се добавя към Протокол 4 към споразумението като приложение V.
Член 2
Настоящото решение влиза в сила на първия ден от първия месец след датата на приемането му.
Съставено в Брюксел на 5 май 2011 година.
DECISIONE N. 1/2011 DEL CONSIGLIO DI STABILIZZAZIONE E DI ASSOCIAZIONE UE-CROAZIA
del 5 maggio 2011
che modifica il protocollo n. 4 dell’accordo di stabilizzazione e di associazione tra le Comunità europee e i loro Stati membri, da una parte, e la Repubblica di Croazia, dall’altra, relativo alla definizione della nozione di «prodotti originari» e ai metodi di cooperazione amministrativa
(2011/340/UE)
IL CONSIGLIO DI STABILIZZAZIONE E DI ASSOCIAZIONE UE-CROAZIA,
visto l’accordo di stabilizzazione e di associazione tra le Comunità europee e i loro Stati membri, da una parte, e la Repubblica di Croazia, dall’altra (1) (l’«accordo»), in particolare l’articolo 39 del protocollo n. 4,
considerando quanto segue:
(1)
Gli articoli 3 e 4 del protocollo n. 4 dell’accordo prevedono il cumulo bilaterale dell’origine nell’Unione europea o in Croazia.
(2)
La Croazia ha chiesto di cumulare l’origine quando i prodotti contengono materiali originari dell’Unione, della Croazia o di qualsiasi paese o territorio che partecipa al processo di stabilizzazione e di associazione dell’Unione (2) o quando i prodotti contengono materiali originari della Turchia ai quali si applica la decisione n. 1/95 del Consiglio di associazione CE-Turchia del 22 dicembre 1995 relativa all’attuazione della fase finale dell’unione doganale (3) (4).
(3)
Per permettere all’Unione e alla Croazia di beneficiare della zona di cumulo allargata è necessario modificare di conseguenza le disposizioni del protocollo n. 4,
HA ADOTTATO LA PRESENTE DECISIONE:
Articolo 1
Il protocollo n. 4 dell’accordo è così modificato:
1)
all’indice è aggiunto il testo seguente:
«Allegato V:
Prodotti esclusi dal cumulo di cui agli articoli 3 e 4»;
2)
l’articolo 3 è sostituito dal seguente:
«Articolo 3
Cumulo nella Comunità
1. Fatte salve le disposizioni dell’articolo 2, paragrafo 1, sono considerati originari della Comunità i prodotti fabbricati al suo interno utilizzando materiali originari della Croazia, della Comunità o di qualsiasi paese o territorio che partecipa al processo di stabilizzazione e di associazione dell’Unione europea (5), o utilizzando materiali originari della Turchia a cui si applica la decisione n. 1/95 del Consiglio di associazione CE-Turchia del 22 dicembre 1995 (6), a condizione che questi materiali siano stati sottoposti ad altre operazioni, oltre a quelle previste dall’articolo 7, all’interno della Comunità. Non è necessario a tal fine che tali materiali siano stati oggetto di lavorazioni o trasformazioni sufficienti.
2. Quando le lavorazioni o le trasformazioni effettuate all’interno della Comunità non vanno oltre le operazioni di cui all’articolo 7, il prodotto ottenuto è considerato originario della Comunità soltanto se il valore ivi aggiunto è superiore al valore dei materiali utilizzati originari di uno degli altri paesi o territori di cui al paragrafo 1. In caso contrario, il prodotto ottenuto è considerato originario del paese che ha conferito il maggior valore in materiali originari utilizzati in occasione della fabbricazione nella Comunità.
3. I prodotti originari di uno dei paesi o territori elencati al paragrafo 1 che non sono sottoposti ad alcuna lavorazione o trasformazione nella Comunità conservano la loro origine quando vengono esportati in uno di questi paesi o territori.
4. Il cumulo di cui al presente articolo può essere applicato soltanto a condizione che:
a)
un accordo commerciale preferenziale ai sensi dell’articolo XXIV dell’Accordo generale sulle tariffe doganali e sul commercio (GATT) sia in vigore tra i paesi o territori coinvolti nell’acquisizione del carattere originario e il paese di destinazione;
b)
i materiali e i prodotti abbiano acquisito il carattere originario con l’applicazione di norme di origine identiche a quelle previste dal presente protocollo;
e
c)
siano stati pubblicati nella Gazzetta ufficiale dell’Unione europea (serie C) e in Croazia, secondo le procedure di questo paese, avvisi da cui risulti che sussistono i requisiti necessari per l’applicazione del cumulo.
Il cumulo di cui al presente articolo si applica dalla data indicata nell’avviso pubblicato nella Gazzetta ufficiale dell’Unione europea (serie C).
La Comunità fornisce alla Croazia, per il tramite della Commissione europea, informazioni dettagliate sugli accordi e sulle norme di origine corrispondenti, applicati agli altri paesi o territori elencati al paragrafo 1.
I prodotti dell’allegato V sono esclusi dal cumulo di cui al presente articolo.
3)
l’articolo 4 è sostituito dal seguente:
«Articolo 4
Cumulo in Croazia
1. Fatte salve le disposizioni dell’articolo 2, paragrafo 2, sono considerati originari della Croazia i prodotti fabbricati al suo interno utilizzando materiali originari della Comunità, della Croazia o di qualsiasi paese o territorio coinvolto nel processo di stabilizzazione e di associazione dell’Unione europea (7) o utilizzando materiali originari della Turchia a cui si applica la decisione n. 1/95 del Consiglio di associazione CE-Turchia del 22 dicembre 1995 (8), a condizione che questi materiali siano stati sottoposti ad altre operazioni, oltre a quelle previste dall’articolo 7, all’interno della Croazia. Non è necessario a tal fine che tali materiali siano stati oggetto di lavorazioni o trasformazioni sufficienti.
2. Quando le lavorazioni o le trasformazioni effettuate in Croazia non vanno oltre le operazioni di cui all’articolo 7, il prodotto ottenuto è considerato originario della Croazia soltanto se il valore ivi aggiunto è superiore al valore dei materiali utilizzati originari di uno degli altri paesi o territori di cui al paragrafo 1. In caso contrario, il prodotto ottenuto è considerato originario del paese che ha conferito il maggior valore in materiali originari utilizzati in occasione della fabbricazione in Croazia.
3. I prodotti originari di uno dei paesi o territori elencati al paragrafo 1 che non sono sottoposti ad alcuna lavorazione o trasformazione in Croazia conservano la loro origine quando vengono esportati in uno di questi paesi o territori.
4. Il cumulo di cui al presente articolo può essere applicato soltanto a condizione che:
a)
un accordo commerciale preferenziale ai sensi dell’articolo XXIV dell’Accordo generale sulle tariffe doganali e sul commercio (GATT) sia in vigore tra i paesi o territori coinvolti nell’acquisizione del carattere originario e il paese di destinazione;
b)
i materiali e i prodotti abbiano acquisito il carattere originario con l’applicazione di norme di origine identiche a quelle previste dal presente protocollo;
e
c)
siano stati pubblicati nella Gazzetta ufficiale dell’Unione europea (serie C) e in Croazia, secondo le procedure di questo paese, avvisi da cui risulti che sussistono i requisiti necessari per l’applicazione del cumulo.
Il cumulo di cui al presente articolo si applica dalla data indicata nell’avviso pubblicato nella Gazzetta ufficiale dell’Unione europea (serie C).
La Croazia fornisce alla Comunità, per il tramite della Commissione europea, informazioni dettagliate sugli accordi, comprese le date di entrata in vigore, e sulle norme di origine corrispondenti, applicati agli altri paesi o territori elencati al paragrafo 1.
I prodotti dell’allegato V sono esclusi dal cumulo di cui al presente articolo.
4)
all’articolo 7, paragrafo 1, la lettera m) è sostituita dalla seguente:
«m)
la semplice miscela di prodotti anche di specie diverse; la miscela dello zucchero con qualsiasi altra sostanza;»;
5)
all’articolo 13, il paragrafo 1 è sostituito dal seguente:
«1. Il trattamento preferenziale previsto dall’accordo si applica unicamente ai prodotti che soddisfano i requisiti del presente protocollo trasportati tra la Comunità e la Croazia direttamente o attraverso i territori degli altri paesi o territori di cui agli articoli 3 e 4. Tuttavia, il trasporto dei prodotti in una sola spedizione non frazionata può effettuarsi con attraversamento di altri territori, all’occorrenza con trasbordo o deposito temporaneo in tali territori, a condizione che i prodotti rimangano sotto la sorveglianza delle autorità doganali dello Stato di transito o di deposito e non vi subiscano altre operazioni a parte lo scarico e il ricarico o le operazioni destinate a garantirne la conservazione in buono stato.
I prodotti originari possono essere trasportati mediante tubazioni attraverso territori diversi da quelli della Comunità o della Croazia.»;
6)
all’articolo 14, il paragrafo 1 è sostituito dal seguente:
«1. I prodotti originari spediti per un’esposizione in un paese o territorio diverso da quelli di cui agli articoli 3 e 4 e venduti, dopo l’esposizione, per essere importati nella Comunità o in Croazia beneficiano, all’importazione, delle disposizioni dell’accordo, purché sia fornita alle autorità doganali la prova soddisfacente che:
a)
un esportatore ha inviato detti prodotti dalla Comunità o dalla Croazia nel paese dell’esposizione e ve li ha esposti;
b)
l’esportatore ha venduto o ceduto i prodotti a una persona nella Comunità o in Croazia;
c)
i prodotti sono stati consegnati nel corso dell’esposizione o subito dopo nello stato in cui erano stati inviati all’esposizione;
e
d)
dal momento in cui sono stati inviati all’esposizione, i prodotti non sono stati utilizzati per scopi diversi dalla presentazione all’esposizione stessa.»;
7)
all’articolo 15, il paragrafo 1 è sostituito dal seguente:
«1. I materiali non originari utilizzati nella fabbricazione di prodotti originari della Comunità, della Croazia o di uno degli altri paesi o territori di cui agli articoli 3 e 4, per i quali viene rilasciata o compilata una prova dell’origine conformemente alle disposizioni del titolo V, non sono soggetti, nella Comunità o in Croazia, ad alcun tipo di restituzione dei dazi doganali o di esenzione da tali dazi.»;
8)
all’articolo 17, il paragrafo 4 è sostituito dal seguente:
«4. Il certificato di circolazione EUR.1 è rilasciato dalle autorità doganali di uno Stato membro della Comunità o della Croazia se i prodotti in questione possono essere considerati prodotti originari della Comunità, della Croazia o di uno degli altri paesi o territori di cui agli articoli 3 e 4 e soddisfano gli altri requisiti del presente protocollo.»;
9)
all’articolo 22, il paragrafo 2 è sostituito dal seguente:
«2. La dichiarazione su fattura può essere compilata se i prodotti in questione possono essere considerati prodotti originari della Comunità, della Croazia o di uno degli altri paesi o territori di cui agli articoli 3 e 4 e soddisfano gli altri requisiti del presente protocollo.»;
10)
l’articolo 28 è sostituito dal seguente:
«Articolo 28
Documenti giustificativi
I documenti di cui all’articolo 17, paragrafo 3, e all’articolo 22, paragrafo 3, utilizzati per dimostrare che i prodotti coperti da un certificato di circolazione EUR.1 o da una dichiarazione su fattura possono essere considerati prodotti originari della Comunità, della Croazia o di uno degli altri paesi o territori di cui agli articoli 3 e 4 e soddisfano gli altri requisiti del presente protocollo possono consistere, tra l’altro, in:
a)
una prova diretta dei processi svolti dall’esportatore o dal fornitore per ottenere le merci in questione, contenuta per esempio nella contabilità interna dell’esportatore o del fornitore;
b)
documenti comprovanti il carattere originario dei materiali utilizzati, rilasciati o compilati nella Comunità o in Croazia, dove tali documenti sono utilizzati conformemente al diritto interno;
c)
documenti comprovanti la lavorazione o la trasformazione di cui sono stati oggetto i materiali nella Comunità o in Croazia, rilasciati o compilati nella Comunità o in Croazia, dove tali documenti sono utilizzati conformemente al diritto interno;
d)
certificati di circolazione EUR.1 o dichiarazioni su fattura comprovanti il carattere originario dei materiali utilizzati, rilasciati o compilati nella Comunità o in Croazia in conformità del presente protocollo, o in uno degli altri paesi o territori di cui agli articoli 3 e 4, secondo norme di origine identiche alle norme del presente protocollo;
e)
prove sufficienti relative alla lavorazione o alla trasformazione effettuata al di fuori della Comunità o della Croazia in applicazione dell’articolo 12 da cui risulti che sono stati soddisfatti i requisiti di tale articolo.»;
11)
all’articolo 31, il paragrafo 1 è sostituito dal seguente:
«1. Per l’applicazione delle disposizioni dell’articolo 22, paragrafo 1, lettera b), e dell’articolo 27, paragrafo 3, qualora i prodotti siano fatturati in una moneta diversa dall’euro, gli importi espressi nella moneta nazionale degli Stati membri della Comunità, della Croazia o degli altri paesi o territori di cui agli articoli 3 e 4, equivalenti a quelli espressi in euro, sono fissati annualmente da ciascuno dei paesi interessati.»;
12)
l’allegato della presente decisione è aggiunto al protocollo n. 4 dell’accordo quale allegato V.
Articolo 2
La presente decisione entra in vigore il primo giorno del primo mese successivo alla data della sua adozione.
Fatto a Bruxelles, addì 5 maggio 2011.