РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 744/2012 НА КОМИСИЯТА
от 16 август 2012 година
за изменение на приложения I и II към Директива 2002/32/ЕО на Европейския парламент и на Съвета по отношение на максималните граници за арсен, флуор, олово, живак, ендосулфан, диоксини, Ambrosia spp., диклазурил и лазалоцид А натрий и по отношение на праговете за диоксини
(текст от значение за ЕИП)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Директива 2002/32/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 7 май 2002 г. относно нежеланите вещества в храните за животни (1), и по-специално член 8, параграф 1 от нея,
като има предвид, че:
(1)
В Директива 2002/32/ЕО се предвижда, че използването на продукти, предназначени за хранене на животни, при които нивата на нежелани вещества са над максималните граници, определени в приложение I към посочената директива, е забранено. В приложение II към директивата се установяват прагове за започване на разследвания в случаи на повишени нива на такива вещества.
(2)
По-високи максимални граници (МГ) за арсен, флуор, олово и живак бяха установени по отношение на фуражната суровина калциев карбонат, а по-високи МГ за арсен и флуор - по отношение на фуражната суровина магнезиев оксид, но не и по отношение на фуражната суровина калциев и магнезиев карбонат, която представлява природна смес от калциев карбонат и магнезиев карбонат. С оглед на последователността е целесъобразно МГ за съдържание на арсен, флуор, олово и живак във фуражната суровина калциев и магнезиев карбонат да се приведат в съответствие със съществуващите МГ за съдържание в калциев карбонат.
(3)
В своето научно становище относно безопасността и ефикасността на димеден хлорид трихидроксид (триосновен меден хлорид) като фуражна добавка (2), Европейският орган за безопасност на храните (ЕОБХ) достигна до заключението, че ще бъде целесъобразно за арсен в тази добавка да се определи същата МГ, както МГ за арсен в меден сулфат пентахидрат и меден карбонат. Целесъобразно е МГ за арсен в димеден хлорид трихидроксид да се промени.
(4)
Някои комбинирани храни за домашни любимци съдържат в значителна степен като фуражни суровини риба, други водни животни и продукти, получени от тях и/или брашно от морски водорасли. В тези фуражни суровини нивото на общото количество арсен е високо. Арсенът обаче в тези фуражни суровини е предимно под формата на органичен арсен - форма, която е по-слабо токсична. Поради това е целесъобразно МГ за арсен, която се прилага по отношение на допълващи и пълноценни храни, предназначени за домашни любимци и съдържащи риба, други водни животни и продукти, получени от тях и/или брашно от морски водорасли, да се промени.
(5)
Двата зеолитни минерала натролит и клиноптилолит са активните съставни елементи на натролит-фонолит (E 566) и клиноптилолит от вулканичен произход (E 567). Поради това е целесъобразно прилаганата МГ за олово в натролит-фонолит (E 566) да е същата, както тази в клиноптилолит от вулканичен произход (E 567).
(6)
С цел постигане на по-устойчиво рибовъдство на пъстървови риби рибеното масло постепенно се заменя с растителни масла. Тази замяна обаче, която би повлияла по много благоприятен начин на устойчивото развитие по отношение на морската среда, в някои случаи не е възможна поради много ниската МГ за ендосулфан в пълноценните фуражи за риба. По искане на Комисията Европейският орган за безопасност на храните (ЕОБХ) предостави научно становище. В изявлението си относно оралната токсичност на ендосулфан в риба (3) ЕОБХ заяви, че не е било констатирано значително неблагоприятно въздействие при риба (атлантическа сьомга), изложена на до 0,1 mg/kg ендосулфан във фуража при хранене в мрежени клетки в открито море, а неблагоприятно въздействие при сьомга, изложена на нива, по-високи от настоящата МГ при хранене в резервоари, е едва минимално. Ограничено изследване показа наличие на данни, че излагането на нилска тилапия на ендосулфан при хранене в резервоари е оказало неблагоприятно въздействие. Поради това е целесъобразно да се предложи по-висока МГ за ендосулфан в пълноценните фуражи за пъстървови риби, за да се насърчи тенденцията за постигане на устойчиво рибовъдство, без обаче да се допуска неблагоприятно въздействие върху здравето на рибата и върху човешкото здраве.
(7)
Наскоро получени данни сочат, че нивата на диоксини в брашно от ракообразни водни животни, представляващо страничен продукт от производството на храни и използвано главно във фуражите за декоративни рибки при граница от 1 % до 3 % във фуражите, надвишава съществуващата понастоящем МГ. За да се даде възможност за използване на това брашно във фуражите и да се намали разхищението на храна, без да се застрашава здравето на животните и човешкото здраве, е целесъобразно МГ за диоксини в брашно от ракообразни водни животни слабо да се повиши.
(8)
В Директива 2002/32/ЕО е заложена цел да се предотвратява разпространението на жизнеспособни семена Ambrosia spp. в околната среда. Тъй като при смилане или стриване семената губят своята кълняемост, не е необходимо зърната и семената, съдържащи семена от Ambrosia spp. в количество, несъответстващо на определените граници, да се отстраняват преди смилане или стриване, при условие че са взети предпазни мерки за предотвратяване разпространението на семена от Ambrosia spp. в околната среда по време на транспортиране, съхранение или преработка.
(9)
По отношение на кокцидиостатиците диклазурил и лазалоцид А натрий следва да се направят промени, за да се вземат предвид неотдавна предоставените разрешителни за употреба на тези вещества, както това е предвидено с Регламент (ЕС) № 169/2011 на Комисията от 23 февруари 2011 г. относно разрешително за употреба на диклазурил като фуражна добавка при токачки (притежател на разрешителното Janssen Pharmaceutica N.V.) (4), Регламент за изпълнение (ЕС) № 888/2011 на Комисията от 5 септември 2011 г. относно разрешаването на диклазурил като фуражна добавка за пуйки за угояване (притежател на разрешителното Janssen Pharmaceutica N.V.) и за изменение на Регламент (ЕО) № 2430/1999 (5) и Регламент за изпълнение (ЕС) № 900/2011 на Комисията от 7 септември 2011 г. за разрешаване на лазалоцид А натрий като фуражна добавка за фазани, токачки, пъдпъдъци и яребици, различни от птици носачки (притежател на разрешителното Alpharma (Белгия) BVBA) (6).
(10)
Като се има предвид, че се предлага увеличение на МГ за диоксини в брашно от ракообразни водни животни, целесъобразно е да бъде съответно увеличен и предвиденият в приложение II към Директива 2002/32/ЕО праг, приложим по отношение на брашно от ракообразни водни животни.
(11)
Мерките, предвидени в настоящия регламент, са в съответствие със становището на Постоянния комитет по хранителната верига и здравето на животните и нито Европейският парламент, нито Съветът възразиха срещу тях,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Приложения I и II към Директива 2002/32/ЕО се изменят в съответствие с приложението към настоящия регламент.
Член 2
Настоящият регламент влиза в сила на двадесетия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави членки.
Съставено в Брюксел на 16 август 2012 година.
REGOLAMENTO (UE) N. 744/2012 DELLA COMMISSIONE
del 16 agosto 2012
che modifica gli allegati I e II della direttiva 2002/32/CE del Parlamento europeo e del Consiglio per quanto riguarda i livelli massimi di arsenico, fluoro, piombo, mercurio, endosulfan, diossine, Ambrosia spp., diclazuril e lasalocid A sodico e le soglie d’intervento per le diossine
(Testo rilevante ai fini del SEE)
LA COMMISSIONE EUROPEA,
visto il trattato sul funzionamento dell’Unione europea,
vista la direttiva 2002/32/CE del Parlamento europeo e del Consiglio, del 7 maggio 2002, relativa alle sostanze indesiderabili nell’alimentazione degli animali (1), in particolare l’articolo 8, paragrafo 1,
considerando quanto segue:
(1)
La direttiva 2002/32/CE proibisce l’uso di prodotti destinati all’alimentazione degli animali che presentano un contenuto di sostanze indesiderabili superiore ai livelli massimi fissati nell’allegato I della medesima. L’allegato II stabilisce soglie d’intervento che richiedono indagini nei casi di aumento dei livelli di tali sostanze.
(2)
Sono stati fissati livelli massimi superiori di arsenico, fluoro, piombo e mercurio nella materia prima per mangimi carbonato di calcio e livelli massimi superiori di arsenico e fluoro nella materia prima per mangimi ossido di magnesio, ma non nella materia prima per mangimi carbonato di calcio e di magnesio, miscuglio naturale di carbonato di calcio e di magnesio. Per motivi di coerenza, è opportuno allineare i limiti massimi superiori di arsenico, fluoro, piombo e mercurio nella materia prima per mangimi carbonato di calcio e di magnesio all’attuale limite massimo superiore nel carbonato di calcio.
(3)
Nel suo parere scientifico sulla sicurezza e sull’efficacia del dicloruro di rame triidrossido (cloruro di rame tribasico, TBCC) impiegato come additivo per mangimi (2), l’Autorità europea per la sicurezza alimentare (EFSA) ha concluso che sarebbe appropriato fissare per questo additivo lo stesso limite massimo di arsenico previsto per il solfato di rame pentaidrato e il carbonato di rame. È opportuno modificare il limite massimo di arsenico nel dicloruro di rame triidrossido.
(4)
Taluni alimenti composti per animali da compagnia contengono una percentuale significativa di materie prime per mangimi a base di pesce, altri animali acquatici e loro prodotti e/o farina di alghe marine. Tali materie prime contengono un elevato tenore totale di arsenico. Tuttavia, l’arsenico presente in tali materie prime per mangimi è soprattutto arsenico organico, che rappresenta la forma meno tossica. È pertanto opportuno modificare il limite massimo di arsenico applicabile ai mangimi complementari e completi per gli animali da compagnia contenenti pesce, altri animali acquatici e loro prodotti e/o farina di alghe marine.
(5)
Le due zeoliti natrolite e clinoptilolite sono i costituenti attivi della natrolite-fonolite (E566) e della clinoptilolite di origine vulcanica (E567). È quindi opportuno applicare lo stesso limite massimo di piombo nella natrolite-fonolite (E566) e nella clinoptilolite di origine vulcanica (E567).
(6)
Al fine di aumentare la sostenibilità della piscicoltura dei salmonidi, l’uso degli oli di pesce è gradualmente sostituito da quello di oli vegetali. Tuttavia, tale sostituzione, che inciderebbe in maniera molto favorevole sulla sostenibilità dell’ambiente marino, in alcuni casi non è possibile a causa del limite massimo estremamente dell’endosulfan nei mangimi completi per pesci. Su richiesta della Commissione l’Autorità europea per la sicurezza alimentare (EFSA) ha emesso un parere scientifico. Nella sua dichiarazione sulla tossicità orale dell’endosulfan nel pesce (3), l’EFSA ha dichiarato che non si sono osservati effetti negativi significativi nel pesce (salmone dell’Atlantico) in gabbie in mare aperto esposto fino a 0,1 mg/kg di endosulfan nei mangimi, mentre si sono osservati effetti negativi di piccola entità per i salmoni in vasche esposti a livelli superiori rispetto all’attuale limite massimo nei mangimi. Uno studio di portata limitata indica che l’esposizione della tilapia del Nilo all’endosulfan attraverso il mangime in vasche ha causato effetti negativi. È quindi opportuno proporre un limite massimo superiore di endosulfan nei mangimi completi per i salmonidi, per favorire l’evoluzione verso una maggiore sostenibilità della piscicoltura, senza che ciò comporti effetti nocivi per la salute dei pesci e per quella umana.
(7)
Dati recenti indicano che i livelli di diossina nella farina di crostacei, un sottoprodotto della produzione alimentare utilizzata principalmente nei mangimi per pesci ornamentali in percentuale da 1 a 3 %, sono superiori all’attuale livello massimo. Per consentire l’uso di questa farina nei mangimi e per ridurre la quantità dei rifiuti alimentari senza mettere a repentaglio la salute animale e quella pubblica, è opportuno aumentare leggermente il limite massimo delle diossine nella farina di crostacei.
(8)
La direttiva 2002/32/CE si propone di evitare la diffusione di germi vitali di Ambrosia spp. nell’ambiente. Poiché la macinazione o la frantumazione distrugge la germinabilità delle sementi, non è necessario pulire i grani e semi contenenti livelli non conformi di semi di Ambrosia spp. prima della macinazione o della frantumazione, a condizione che vengano adottate misure preventive per evitare la diffusione dei semi di Ambrosia spp. nell’ambiente durante il trasporto, la conservazione o la trasformazione.
(9)
Per quanto concerne i coccidiostatici diclazuril e lasalocid A sodico, è necessario apportare modifiche per tener conto delle autorizzazioni recentemente rilasciate per tali sostanze dal regolamento (UE) n. 169/2011 della Commissione, del 23 febbraio 2011, relativo all’autorizzazione del diclazuril come additivo per mangimi destinati alle faraone (titolare dell’autorizzazione Janssen Pharmaceutica N.V.) (4), dal regolamento di esecuzione (UE) n. 888/2011 della Commissione, del 5 settembre 2011, relativo all’autorizzazione del diclazuril come additivo per mangimi destinati a tacchini da ingrasso (titolare dell’autorizzazione Janssen Pharmaceutica N.V.) e che modifica il regolamento (CE) n. 2430/1999 (5) e dal regolamento di esecuzione (UE) n. 900/2011 della Commissione, del 7 settembre 2011, relativo all’autorizzazione del lasalocid A sodico come additivo per mangimi destinati a fagiani, faraone, quaglie e pernici, diversi dalle specie ovaiole [titolare dell’autorizzazione Alpharma (Belgio) BVBA] (6).
(10)
Dal momento che si propone un aumento del livello massimo di diossine nella farina di crostacei, è opportuno che anche la soglia d’intervento applicabile alla farina di crostacei di cui all’allegato II della direttiva 2002/32/CE sia aumentata in misura corrispondente.
(11)
Le misure di cui al presente regolamento sono conformi al parere del comitato permanente per la catena alimentare e la salute degli animali e ad esse non si sono opposti né il Parlamento europeo né il Consiglio,
HA ADOTTATO IL PRESENTE REGOLAMENTO:
Articolo 1
Gli allegati I e II della direttiva 2002/32/CE sono modificati conformemente all’allegato del presente regolamento.
Articolo 2
Il presente regolamento entra in vigore il ventesimo giorno successivo alla pubblicazione nella Gazzetta ufficiale dell’Unione europea.
Il presente regolamento è obbligatorio in tutti i suoi elementi e direttamente applicabile in ciascuno degli Stati membri.
Fatto a Bruxelles, il 16 agosto 2012