РЕШЕНИЕ НА КОМИСИЯТА
от 20 декември 2011 година
относно държавна помощ C 40/2009 и C 43/2008 за преструктурирането на WestLB AG
(нотифицирано под номер C(2011) 9395)
(само текстът на немски език е автентичен)
(текст от значение за ЕИП)
(2013/245/ЕС)
КОМИСИЯТА НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 108, параграф 2, първа алинея (1) от него,
като взе предвид Споразумението за Европейското икономическо пространство, и по-специално член 62, параграф 1, буква а) от него,
като покани заинтересованите страни да представят мненията си (2),
като има предвид, че:
I. ПРОЦЕДУРА
(1)
С решение от 12 май 2009 г. по дело C 43/2008 (3) (наричано по-долу „решението от май 2009“) Комисията условно одобри рискова гаранция в размер на 5 милиарда EUR за WestLB AG (4) (наричано по-долу „WestLB“) - Landesbank от Северен Рейн-Вестфалия - за портфейл от структурирани ценни книжа (наричан по -долу „портфейл на Phoenix“), като се позова на план за преструктуриране, представен на 30 април 2009 г. (наричан по-долу „план за преструктуриране от април 2009 г.“).
(2)
На 23 септември 2009 г. германските органи уведомиха Комисията за допълнителна помощ за WestLB под формата на временна рискова гаранция за траншове от портфейла на Phoenix в размер на 6,4 милиарда EUR като се ангажираха да представят преработен план за преструктуриране.
(3)
С решение от 7 октомври 2009 г. по дело N 531/2009 (5) Комисията реши, че временната рискова гаранция е съвместима с вътрешния пазар като помощ за оздравяване.
(4)
На 10 декември 2009 г. германските органи изпратиха уведомление за мярка за подпомагане на WestLB под формата на прехвърляне на активи към новосъздаденото Erste Abwicklungsanstalt (наричано по-долу „EAA“). По-долу тази мярка е наричана „първото прехвърляне на активи“. На този етап германските органи представиха така също изменен план за преструктуриране на WestLB (наричан по-долу „план за преструктуриране от декември 2009 г.“). Първото прехвърляне на активи замени мярката, за която беше подадено уведомление на 23 септември 2009 г. и обезсмисли решението от 7 октомври 2009 г.
(5)
С решение от 22 декември 2009 г. по дело C 40/2009 (6) (наричано по-долу „решението от декември 2009 г.“) Комисията временно одобри първото прехвърляне на активи за период от шест месеца от съображения за финансова стабилност. Със същото решение Комисията откри официална процедура по разследване съгласно член 108, параграф 2 от Договора за функционирането на Европейския съюз (ДФЕС), тъй като имаше съмнения относно съвместимостта на тази мярка с вътрешния пазар.
(6)
През декември 2009 г. Комисията ангажира Société Générale, Bangert Research и професор Wim Schoutens като експерти, които да оценят обезценените активи, прехвърлени от WestLB към EAA.
(7)
На 1 февруари 2010 г. Германия представи забележки относно логиката, залегнала в решението от декември 2009 г.
(8)
С решение от 22 юни 2010 г. по дело N 249/2010 (7) (наричано по-долу „решението от юни 2010“) Комисията удължи временното одобрение на първото прехвърляне на активи от съображения за финансова стабилност до приемането на окончателното решение относно първото прехвърляне на активи и на плана за преструктуриране от декември 2009 г.
(9)
На 29 октомври 2010 г. Комисията предостави на германските органи подробен доклад за оценка на активите, обект на първото прехвърляне на активи.
(10)
На 5 ноември 2010 г. Комисията прие решение да удължи официалната процедура по разследване по отношение на първото прехвърляне на активи по дело C 40/2009 (8) (наричано по-долу „решението от ноември 2010 г.“). В решението от ноември 2010 г. Комисията изрази допълнителни съмнения по отношение на съвместимостта с вътрешния пазар на първото прехвърляне на активи.
(11)
През ноември 2010 г. германските органи представиха мнения, които бяха допълнени на 21 декември 2010 г. Комисията не получи мнения от други заинтересовани страни.
(12)
На 21 декември 2010 г. Комисията реши да отложи датата, до която Westdeutsche ImmobilienBank AG (9) (наричано по-долу „WestImmo“) трябваше да преустанови реализирането на нови сфери на дейност (10).
(13)
На 15 февруари 2011 г. Германия представи изменен план за преструктуриране на WestLB (наричан по-долу „план за преструктуриране от февруари 2011 г.“).
(14)
На 15 април 2011 г. Германия представиха на Комисията доклад за напредъка, изготвен от синдика по продажбата, назначен в съответствие с решението от май 2009 г., и нов план за преструктуриране на WestLB (наричан по-долу „новият план за преструктуриране“).
(15)
На 23 юни 2011 г. бяха съгласувани всички важни параметри по отношение на ликвидирането на WestLB и на споделянето на тежестта между неговите акционери между Германската федерална агенция за стабилизиране на финансовите пазари (наричана по-долу „FMSA“), всички акционери на WestLB и на EAA (по-долу споразумението е наричано „Eckpunktevereinbarung“) (11).
(16)
На 30 юни 2011 г. германските органи представиха на Комисията окончателната версия на новия план за преструктуриране на база на Eckpunktevereinbarung (тази окончателна версия е наричана по-долу „план за преструктуриране от юни 2011 г.“).
(17)
На 28 октомври 2011 г. Германия поиска от Комисията да отложи до 29 февруари 2012 г. задължението на WestLB да спре реализирането на нови сфери на дейност, тъй като с решението от май 2009 г. от WestLB се изисква да прекрати реализирането на нови сфери на дейност, считано от 1 януари 2012 г. Това искане беше представено като предпазна мярка, в случай че решението от май 2009 г. не бъде заместено с ново решение до 1 януари 2012 г.
(18)
На 28 октомври 2011 г. Германиа представи подробна информация за допълнителна мярка за държавна помощ за WestLB под формата на второ прехвърляне на активи на EAA (по-долу тази мярка е наричана „попълване“).
(19)
На 21 ноември 2011 г. германските органи представиха актуализирана информация относно плана за преструктуриране от юни 2011 г.
(20)
На 1 декември 2011 г. Германиа представи информация за размера на временната краткосрочна помощ за ликвидност, която може да бъде предоставена на WestLB до 30 юни 2012 г.
(21)
На 8 декември 2011 г. Германиа представи на Комисията окончателен списък с ангажименти.
(22)
На 13 декември 2011 г. Германиа потвърди предвиденото поглъщане на дружество с наименование Verbundbank, което ще бъде обособено от WestLB в рамките на преструктурирането на последното, от Helaba Landesbank Hessen-Thüringen (наричано по-долу „Helaba“).
II. ФАКТИ
1. ПОЛУЧАТЕЛ НА ПОМОЩТА
(23)
Получателят на помощта е WestLB. WestLB е Landesbank от Северен Рейн-Вестфалия със седалище в Дюселдорф. Неговите акционери са Асоциацията на спестовните банки от Вестфалия-Липе (наричана по-долу „SVWL“), Асоциацията на спестовните банки и съюза на институциите за джиросване на Рейнланд (наричана по-долу „RSGV“; SVWL и RSGV заедно са наричани „асоциациите на спестовните банки“), Land на Северен Рейн-Вестфалия (наричана по-долу „NRW“) и двете регионални асоциации на Рейнланд (наричани по-долу „LVR“) и Вестфалия-Липе (наричана по-долу „LWL“). Sonderfonds Finanzmarkstabilisierung (наричано по-долу „SoFFin“), което се управлява от FMSA, е инвестирало в непряко дялово участие в WestLB AG.
(24)
Основните финансови данни на WestLB са обобщени в следната таблица:
Таблица 1
Основни финансови данни на WestLB
31.12.2008 г.
31.12. 2009 г.
31.12. 2010 г.
30.6.2011 г.
Данни от баланса (милиарда EUR)
Общо активи
288,1
242,3
191,5
160,4
Собствен капитал
3,8
3,7
4,1
4,2
Съотношение на регулаторния капитал на банката (SolvV)
Основен капитал в милиарда EUR
5,7
5,3
5,5
4,9
Собствени средства в милиарда EUR
8,9
7,6
7,7
7,3
Рисково претеглени активи в милиарда EUR
88,5
83,0
48,6
45,4
Съотношение на основния капитал в %
6,4
6,4
11,4
10,7
Общо съотношение в %
10,1
9,1
15,9
16,0
Служители
Брой служители
5 957
5 214
4 712
4 622
Служителите на пълно работно време
5 663
4 971
4 473
4 376
(25)
WestLB служи като централна институция за спестовните банки и като връзка с финансовите пазари за спестовните банки, които функционират на регионално равнище в NRW и Бранденбург. То предлага широка гама от продукти и услуги, включително предоставяне на заеми, структурирани финанси според нуждите на клиента, дейност на капиталови пазари, управление на активи и услуги по сделки на своите германски и международни клиенти, които включват корпоративни клиенти, както и институционални клиенти и клиенти от публичния сектор.
(26)
През годините фокусът в стопанските дейности на WestLB се е изменил. Макар че в началото то е било ограничено до функциите си на централна институция за джиросване за спестовните банки, WestLB все повече се превръща в инвестиционна банка. От 2001 г. насам, когато неговите публични дейности бяха отделени от неговата стопанска дейност, WestLB се преструктурира (12).
(27)
В по-скоро време големите инвестиции в структурирани ценни книжа, частично записани в предприятия със специално предназначение, които преди 2007 г. не са били консолидирани, причиниха значителни загуби и доведоха до силно покачване на капиталовите изисквания, въпреки облекчаването на счетоводните стандарти, прието в отговор на финансовата криза. Затова Германия и акционерите на WestLB предоставиха рисковата гаранция на Phoenix през 2008 г. (13) и през ноември 2009 г. постигнаха съгласие относно създаването на „лоша банка“ - EAA - към която бяха прехвърлени номинална сума от около 77,5 милиарда EUR в активи и капитал от около 3 милиарда EUR.
2. МЕРКИ ЗА ПОМОЩ
а. ПЪРВИЯТ НАБОР ОТ МЕРКИ - РИСКОВАТА ГАРАНЦИЯ ЗА ПОРТФЕЙЛА НА PHOENIX
(28)
През 2008 г. WestLB прехвърли портфейл от структурирани ценни книжа на предприятие със специално предназначение („ПСП“), наречено Phoenix Light, дружество с ограничена отговорност, учредено съгласно ирландското законодателство, като по този начин от баланса на WestLB бяха обособени ценни книжа (14) с обща номинална стойност от приблизително 23 милиарда EUR. ПСП беше обезпечено с гаранции от акционерите на WestLB, предоставени на 8 февруари 2008 г., за покриване на действителни случаи на неплащане в размер до 5 милиарда EUR (наричани по-долу „рискова гаранция за портфейла на Phoenix“), които бяха одобрени с решението от май 2009 г. (15) Рисковата гаранция се състоеше от две отделни гаранции:
-
гаранция, покриваща искове срещу Phoenix Light в размер до 2 милиарда EUR, за която отговарят всички акционери на WestLB, пропорционално на съответните си дялови участия,
-
и субординирана гаранция, издадена само от NRW, покриваща допълнителни искове срещу Phoenix Light в размер до 3 милиарда EUR.
б. ВТОРИЯТ НАБОР ОТ МЕРКИ - ПЪРВОТО ПРЕХВЪРЛЯНЕ НА АКТИВИ КЪМ EAA
(29)
На 24 ноември 2009 г. Германия и акционерите на WestLB постигнаха съгласие относно параметрите за създаването на лоша банка, наречена Erste Abwicklungsanstalt, съгласно Германския закон за фондовете за стабилизация на финансовите пазари (Finanzmarktstabilisierungsfondsgesetz - „FMStFG“), за да бъде обособен портфейл с рискови позиции и нестратегически стопански единици. Акционерите на WestLB се събраха на 11 декември 2009 г. и официално одобриха необходимите договорни споразумения.
(30)
Мярката, свързана с първото прехвърляне на активи (16), се състоеше от капиталова инжекция в размер на 3 милиарда EUR, допълнителни гаранции от акционерите на WestLB и прехвърляне на активи, което трябваше да се осъществи най-вече чрез отделяне. Освен това рисковата гаранция от 5 милиарда EUR на Phoenix не беше прекратена, а беше прехвърлена на EAA. Ако рисковата гаранция не беше прехвърлена, EAA щеше да има нужда от допълнителен капитал в размер на 5 милиарда EUR, за да придобие портфейла на Phoenix.
i) Капиталова инжекция на SoFFin в WestLB
(31)
Преди създаването на EAA трябваше да бъде предприета капиталова инжекция от SoFFin в размер на 3 милиарда EUR в полза на WestLB (наричана по-долу „капиталова инжекция“). Тази капиталова инжекция беше направена на три вноски: на 23 декември 2009 г. (672 милиона EUR), 4 януари 2010 г. (1,5 милиарда EUR) и 30 април 2010 г. (828 милиона EUR). Капиталът беше предоставен под формата на непряко дялово участие с неподлежащо на поискване изплащане, което по избор може да се преобразува в обикновени акции след 1 юли 2010 г. В съответствие с договорените условия SoFFin не може да стане мажоритарен акционер в дружеството.
(32)
Договорните условия на непрякото дялово участие предвиждат възнаграждение в размер на 10 % годишно, ако WestLB реализира достатъчна печалба в края на годината в съответствие с HGB (17). В случай на загуба в края на годината обаче, няма да се плаща възнаграждение и непрякото дялово участие ще участва pari passu в загубите. Според HGB след инжектиране на непрякото дялово участие WestLB или реализира загуби (през 2009 г.), или не отчита печалби в края на годината (през 2010 г.). В резултат на това до момента не е изплащано възнаграждение и непрякото дялово участие е участвало в загубите с приблизително 1 милион EUR.
ii) Гаранции от акционерите
(33)
Създаването на EAA е свързано с гаранция от акционерите на WestLB за покриване на допълнителни загуби, реализирани от прехвърлените активи. Всъщност всички реализирани от EAA загуби, които надвишават прехвърления капитал, съгласно FMStFG трябва да бъдат покрити от акционерите на WestLB и FMSA.
(34)
За тази цел акционерите на WestLB предоставиха изрична гаранция в общ размер от 1 милиард EUR, разделена между NRW (482 милиона EUR), асоциациите на спестовните банки (501 милиона EUR) и LVR и LWL (17 милиона EUR). Освен това, по отношение на покриването на всяка допълнителна загуба, акционерите на WestLB се договориха да ограничат задължението на RSGV и WLSGV за изплащане на допълнителни компенсации за загуби на сума в размер на 4 милиарда EUR. Следователно, предвид гаранцията в размер на 501 милиона EUR, предоставена от асоциациите на спестовните банки, максималното участие в загубата на RSGV и WLSGV е ограничено до 4,5 милиарда EUR. С цел да съберат 4 милиарда EUR на RSGV и WLSGV е разрешено да образуват подходящи резерви за това задължение през период от 25 години. Всички загуби, превишаващи както собствения капитал на EAA, така и предоставените гаранции, ще са за сметка на FMSA и NRW (18).
iii) Първите прехвърляния на активи
(35)
Прехвърлянето на токсични и нестратегически активи (и пасиви) беше реализирано на два етапа. На първия етап към EAA бяха прехвърлени ценни книжа (по-специално полици тип „мецанин“ и други структурирани ценни книжа) с обща балансова стойност приблизително 6,2 милиарда EUR и пасиви с балансова стойност приблизително 5,5 милиарда EUR (19) чрез отделяне, което беше вписано в търговския регистър на 23 декември 2009 г. На втория етап беше отделена или синтетично прехвърлена към EAA останалата част от обособения портфейл на 30 април 2010 г. (20)
(36)
Операцията беше структурирана по такъв начин, че WestLB се възползва от обратното действие на прехвърлянето. Балансовите стойности на ценните книжа, прехвърлени на 23 декември 2009 г., бяха определени въз основа на действителната дата на отделянето - 31 декември 2008 г./1 януари 2009 г. - а балансовите стойности на останалата част от портфейла, прехвърлени на 30 април 2010 г., бяха определени на база на действителната дата на отделянето - 31 декември 2009 г./1 януари 2010 г.
(37)
Портфейлът включва активи в условен размер на 77 милиарда EUR (балансова стойност към 31 декември 2009 г. в размер на 68,117 милиарда EUR (21)), като съдържа широк диапазон от кредитни продукти, обикновени облигации (plain vanilla bonds) (22), структурирани ценни книжа и деривативни финансови инструменти. Портфейлът включва така също заварени пасиви в размер на 22,1 милиарда EUR (балансова стойност в съответствие с „Spaltungsvertrag“). На EAA бяха прехвърлени три основни вида активи:
-
„портфейл от структурирани ценни книжа“, съдържащ портфейла на Phoenix в размер на 22,9 милиарда EUR, портфейла с „европейски свръхпривилегировани“ траншове в размер на 2,8 милиарда EUR и други обезпечени с активи ценни книжа (наричани по-долу „ABS“) в размер на 3,4 милиарда EUR,
-
„портфейл от ценни книжа“, съдържащ облигации в размер на 17,7 милиарда EUR, някои от които са хеджирани със суапове и за кредитно неизпълнение (CDS) в т.нар. „търговия с отрицателна база“ (23),
-
„кредитен портфейл“, включващ заеми и (задбалансови) заемни задължения с общ условен размер от около 30,6 милиарда EUR, наследен от различни дейности и клонове на WestLB.
Освен това активите бяха отчасти суапирани (към ценната книга или заем е прикрепен лихвен и/или валутен суап) и някои преки CDS позиции бяха прехвърлени, което представляваше деривативната част от портфейла.
(38)
Макар че част от активите, техните емитенти, съответствия или подпазари биха могли да се категоризират като обезценени, това не беше така за значителна част от тях. Германските органи класифицираха 4,2 милиарда EUR (около 6 % от всички активи) като „ликвидни“, което предполага, че те са принадлежали на пазари, които не са обезценени (24).
(39)
При създаването на EAA неговият капитал включваше нетни активи в общ размер на 3,267 милиарда EUR. Тези активи се състояха от капитал в размер на 3 милиарда EUR и 267 милиона EUR, произтичащи от вътрешен пасив, идващ от обвързани със заеми дългови ценни книжа (CLN) в рамките на портфейла от европейски свръхпривилегировани траншове.
(40)
По отношение на управлението на активите EAA подписа споразумение за услуги с WestLB за период от три години. Съгласно това споразумение WestLB предоставя услуги по управление на портфейла на EAA, чиято основна цел е с течение на времето целият портфейл да бъде ликвидиран и рисковете да бъдат сведени до минимум. Първоначално WestLB е действало като изключителен контрагент на EAA за целите на финансирането и на деривативните финансови инструменти.
iv) Оценяване на активите
(41)
Германските органи направиха оценка и на двете части на обособения портфейл: първата част с референтна дата 30 септември 2009 г. и втората част с референтна дата 31 март 2010 г. (за обзор вж. таблица 2). Германия заяви, че реалната икономическа стойност (наричана по долу „REV“) на комбинираните портфейли беше 62,727 милиарда EUR, което е с 5,389 милиарда EUR по-малко от комбинираните им балансови стойности (25). От Blackrock (26) и от Deutsche Bundesbank (27) потвърдиха, че това изчисление е достатъчно консервативно. С цел количествено определяне на размера на свързаната държавна помощ германските органи извадиха от дефицита на REV (5,389 милиарда EUR) първоначалната капитализация на EAA (28) (3,267 милиарда EUR, като тази сума се явява разликата между балансовите стойности на активите и пасивите) и по този начин беше получена сума в размер на 2,123 милиарда EUR като нетна разлика между стойността на прехвърлянето и REV.
(42)
Подобно на германските органи, за да се изчисли размера на свързаната държавна помощ от Комисията се съсредоточиха върху нетната разлика между стойностите на прехвърлянето и REV на прехвърлените активи и пасиви (наричана по-долу „показателят делта на прехвърлянето“).
(43)
От Комисията прегледаха представената от германските органи оценка, като се възползваха от услугите на външни експерти, а именно Société Générale, Bangert Research и проф. Wim Schoutens. Резултатът от този преглед, който е описан подробно в решението от ноември 2010 г. (29), доведе до заключението, че от благоразумна гледна точка показателят делта на прехвърлянето е с 1,606 милиарда EUR по-висок от посочения от германските органи (5,389 милиарда EUR). С други думи REV е с 6,949 милиарда EUR под стойността на прехвърлянето (30). Основно на подпортфейлно равнище експертите установиха разлики в оценката на REV на определени облигации (за целия портфейл от ценни книжа около 600 милиона EUR), поради различаващата се оценка на обезценяването на тези пазари. Например, за разлика от WestLB, експертите сметнаха няколко пазара на обикновени облигации за функциониращи пазари, затова пазарната стойност беше счетена за REV. Второ, бяха открити разлики и в прехвърлените от WestLB заеми (в размер на 1 милиард EUR за целия кредитен портфейл), въз основа на сериозни разминавания в оценката на неговата загуба при неизпълнение (LGD). Бяха установени така също големи разлики в определени подкатегории на портфейла със структурирани ценни книжа, но нетното им въздействие изглеждаше компенсирано.
(44)
Германските органи представиха така също потенциални смекчаващи фактори и аргументи, за да покажат, че показателят делта на прехвърлянето е под нулата.
В следната таблица, взета от решението от ноември 2010 г., са обобщени констатациите по подпортфейли.
Таблица 2
Констатации относно първото прехвърляне на активите, посочени в решението от ноември 2010 г.
Позиция на Германия
Позиция на Комисията
Прехвърлян портфейл от активи
Балансова стойност от дек. (TV)
"Получена" REV на WestLB от дек.
"Получена" REV на WestLB от дек. - TV
Изчислена REV от експертите на ЕС от дек.
Изчислена REV от експертите на ЕС от дек. -TV
Портфейл от структурирани ценни книжа
Phoenix
22 764
20 323
(2 441)
19 786
(2 978)
Европейски свръхприв.
2 918
1 751
(1 167)
2 276
(642)
Други ABS
3 188
3 182
(6)
3 178
(10)
Портфейл от ценни книжа
Облигации
16 501
16 323
(178)
15 762
(739)
Портфейл на Banque D'Orsay
2 749
2 733
(16)
2 770
21
CDS и деривати
(65)
(45)
20
(102)
(37)
Кредитни продукти
Изтеглени позиции
20 061
18 666
(1 395)
17 807
(2 254)
Неизтеглени поети задължения
-
(205)
(205)
(310)
(310)
Общо
68 116
62 727
(5 389)
61 167
(6 949)
Източник
22.Feb.10
8.Jul.10
8.Jul.10
23.Sep.10
23.Sep.10
Смекчаващи фактори
Капитал на EAA (разлика между трансферните стойности на активите и пасивите)
3 267
3 267
Прехвърляне на заварени пасиви
882
-
Бъдещи парични потоци на прехвърления портфейл
880
-
Прехвърляне на кредитно-свързани ноти
268
268
Корекция за неизтеглени линии, за които е поето задължение
205
-
Корекция за дисконтиране на очаквани загуби
75
-
Общо "Показател делта на прехвърлянето" = Стойност на прехвърлянето - REV - Смекчаване
- 188
3 414
в. ТРЕТИЯТ НАБОР ОТ МЕРКИ - ЛИКВИДАЦИОННИ МЕРКИ
(45)
В плана за преструктуриране от юни 2011 г. е предвидено организирано прекратяване на WestLB, за което ще бъдат необходими редица допълнителни мерки за подпомагане. Германските органи предвиждат прехвърляне към EAA на останалите активи и пасиви на WestLB; заместването на капитала, поемането на оперативни разходи и ликвидационни разходи на WestLB или преименувания му правоприемник (наричан по-долу „SPM bank“) според случая; както и подходящи мерки, за да се гарантира ликвидността по време на етапа на преобразуването.
i) Второто прехвърляне на активи към EAA
(46)
В плана за преструктуриране от юни 2011 г. е предвидено допълнително прехвърляне на всички останали активи и пасиви, включително рискови задбалансови позиции и деривативни финансови инструменти, от WestLB на EAA (наричано по-долу „второ прехвърляне на активи“). Всички онези активи и пасиви на WestLB, които не са продадени на трети страни и не са станали част от Verbundbank, ще бъдат погълнати от EAA към 30 юни 2012 г. (31) След прехвърлянето WestLB повече няма да притежава банкови активи, за които самото то да носи риск (освен инвестиции, свързани със собствения капитал на SPM bank).
(47)
Общият портфейл беше обсъден с Комисията и след това представен от германските органи въз основа на подробни цифри, които могат да бъдат обобщени, както следва:
Таблица 3
Констатации относно второто прехвърляне на активи (милиарда EUR)
Портфейл (32)
Балансова стойност според HGB
Пазарни стойности на портфейла
Разлика
Активи
[120-150] (33)
[120-150]
[0,8-1,3]
Пасиви
[120-150]
[120-150]
[0,2-0,5]
Общо
[1,0-1,8]
(48)
По отношение на пазарните стойности на активите и пасивите, които ще бъдат обект на второто прехвърляне на активи на EAA, германските органи заявиха, че съответните им пазарни стойности, ако бъдат оценени поотделно, са по-високи от посочените в таблица 3. Германските органи посочиха по-специално, че сумата на отделните пазарни стойности на активите се равнява на [120-150] милиарда EUR, а тези на пасивите - на [120-150] милиарда EUR. Германските органи твърдят, че останалият портфейл на WestLB вече е бил прочистен посредством първото прехвърляне на активи и съдържа само активи, оценени по възстановими стойности. По-специално германските органи потвърдиха, че портфейлът съдържа само ценни книжа и деривативни финансови инструменти, които са били оценени според съответните им пазарни стойности, или заеми и други финансови инструменти, за които не съществуват установени пазари и по тази причина са оценени по метода на дисконтираните парични потоци. Портфейлът съдържа съвсем малко количество активи (под 1 милиард EUR), които могат да бъдат класифицирани като международни публични финанси или международни държавни ценни книжа.
(49)
След обсъждане с Комисията обаче германските органи заявиха, че за някои части от портфейла, т.е. кредитния портфейл и подобни неликвидни активи в размер на приблизително [40-70] милиарда EUR, трябва да бъде взето предвид въздействието на портфейла, с оглед на пълния размер на целия портфейл. Ако WestLB действително трябваше да продаде целия портфейл на пазара преди 30 юни 2012 г., прекомерното предлагане би понижило отделните пазарни стойности. В такъв случай, въз основа на получената информация, германските органи заявиха, че пазарните стойности на портфейла би следвало да се изчисляват чрез дисконтиране на отделните пазарни стойности с [2-5] %.
(50)
Според плана за преструктуриране от юни 2011 г. второто прехвърляне на активи към EAA може да включва активи от WestImmo, което ще прехвърли активи на EAA, за да подобри своята собствена продаваемост. WestImmo ще продължи да осъществява единствено дейността, която е допустима за германски обезпечени облигации (Pfandbriefe) под наименованието „Pfandbriefbank“ (като това е предварително работно наименование). С оглед на прилагането на тази концепция голяма част от активите и пасивите на WestImmo могат да бъдат обособени и прехвърлени на EAA през първата половина на 2012 г. Обособеният портфейл ще възлиза приблизително на [5-10] милиарда EUR, включително - на подпортфейлно равнище - необезпечен портфейл от търговски недвижими имоти, портфейл с активи в Япония и портфейл с облигации и ипотечни заеми на дребно на стойност [2-4] милиарда EUR, който вече е бил прехвърлен синтетично на EAA в контекста на първото прехвърляне и понастоящем се използва като обезпечение за пула от обезпечените облигации. След прехвърлянето WestImmo в началото ще бъде много по-малка банка, притежаваща активи на стойност приблизително [16-23] милиарда EUR. Ако WestImmo не може да бъде продадено до 30 юни 2012 г., тези оставащи активи също ще бъдат прехвърлени на EAA. Следователно те трябва да се имат предвид в допълнение към сумата, посочена в съображение 51.
(51)
По-подробно обособеният портфейл, който е бил обсъден с Комисията и след това е бил представен от германските органи въз основа на подробни цифри, може да бъде обобщен по следния начин.
Таблица 4
Оценка на активите от обособения портфейл на WestImmo (милиарда EUR)
Портфейл
Балансови стойности според HGB
Пазарни стойности
Разлика
Международни недвижими имоти
[3,5-4,0]
[3,0-4,0]
[0,1-0,4]
Германски недвижими имоти
[1,1-1,6]
[1,1-1,6]
[0,01-0,05]
Портфейл от финансови инструменти
[0,7-1,3]
[0,5-1,25]
[0,1-0,3]
Общо
[5,3-6,9]
[4,6-6,85]
[[0,3-0,8]
(52)
Германските органи представиха подробно обяснение защо оценката на активите в обособения портфейл на WestImmo следва да се счита за достатъчно благоразумна. Според тях 1) около една трета от портфейла съдържа краткосрочни позиции; 2) структурата на основните обезпечения е стабилна; както и 3) оценката на обезпеченията е правена наскоро.
(53)
Освен това WestLB възнамерява да продаде WestImmo Pfandbriefbank преди 30 юни 2012 г. Въпреки това, ако тази предложена продажба не бъде осъществена, всички активи и пасиви на WestImmo ще трябва да бъдат прехвърлени на EAA. Изчислената коригирана спрямо риска балансова стойност (включително обособения портфейл) е [20-26] милиарда EUR към месец юни 2011 г. Този портфейл се състои главно от търговски недвижими имоти и ипотеки на дребно. Германските органи заявяват, че големи части от първоначалния портфейл вече са били включени в процедурата по подбор за първото прехвърляне на активи и, следователно, оставащата част е чиста, а оттам и има пазарна стойност, равна на балансовата стойност. Освен това портфейлът от търговски недвижими имоти се използва главно за издаването на обезпечени облигации, а оттам и има достатъчна пазарна стойност, която да съответства на стойността на прехвърлянето.
(54)
Накрая германските органи твърдят, че за прехвърлянето на активите на WestImmo и второто прехвърляне на активи от WestLB, тяхната REV следва да бъде равна на техните стойности на прехвърляне.
ii) Допълнителният капиталов инструмент за SPM bank
(55)
Съгласно Eckpunktevereinbarung NRW ще поеме пълната собственост върху WestLB и отговорност за последното, считано от 30 юни 2012 г. Тъй като в хода на преструктурирането WestLB ще изплати на SoFFin 1 милиард EUR за непрякото дялово участие на SoFFin в WestLB, тази част от капитала ще трябва да бъде заменена. За тази цел NRW се е ангажирало да предостави допълнителен капиталов инструмент в съответствие с Eckpunktevereinbarung (34) в размер на 1 милиард EUR (наричан по-долу „допълнителен капиталов инструмент за SPM bank“).
iii) Поемане на допълнителни оперативни и ликвидационни разходи на SPM bank
(56)
В плана за преструктуриране от юни 2011 г. са изложени два различни стопански варианта за WestLB/SPM bank - единият за сценарий, описан като базов вариант, а другият за сценарий, който е описан като лош вариант. При базовия вариант общите загуби за дейността и за ликвидирането на SPM bank за петгодишен период (Transformationskosten), включително поемането на задължения за изплащане на пенсии, ще възлязат на [3-6] милиарда EUR. При лошия вариант, който е основан на различни допускания по отношение на съкращенията на персонала, изчисленият размер на необходимото обезценяване на сгради и инвестициите в ИТ, задълженията за изплащане на пенсии и други разходи за напускане означава, че общите загуби през петгодишния период ще възлязат на [4-7] милиарда EUR. NRW поема пълна собственост върху WestLB и отговорност за последното. Както базовият вариант, така и сценарият при лошия вариант предполагат усвояването на предоставения от NRW капиталов инструмент в размер на 1 милиард EUR. При сценария в лошия вариант NRW ще трябва да предостави допълнителни средства в съответствие с Eckpunktevereinbarung.
iv) Ангажимент за предоставяне на подпомагане за ликвидност през периода на преструктуриране
(57)
В плана за преструктуриране от юни 2011 г. е посочено също така, че спестовните банки, NRW и EAA следва да поддържат настоящата си ликвидност през периода на преструктуриране. Ако през периода на преструктуриране до 30 юни 2012 г. е необходимо допълнително подпомагане за ликвидност, в съответствие с Eckpunktevereinbarung WestLB, неговите акционери и EAA ще договорят подходящи мерки за осигуряването на ликвидността на етапа на преобразуването. Според предоставената от германските органи информация на 1 декември 2011 г. използването на допълнителната помощ за ликвидност […] в случай на неблагоприятен сценарий.
3. ПЛАНОВЕ ЗА ПРЕСТРУКТУРИРАНЕ
а. ВЪВЕДЕНИЕ
(58)
Германските органи са представили на Комисията няколко плана за преструктуриране, които се отнасят до различни мерки за държавна помощ и различни концепции за преструктуриране. Първият набор от документи, обхващащ само рисковата гаранция в размер на 5 милиарда EUR, беше оформен като плана за преструктуриране от април 2009 г. (35)
(59)
Двата основни елемента на плана за преструктуриране от април 2009 г. (36) бяха намаляването на баланса на WestLB от 250 милиарда EUR на 125 милиарда EUR (включително продажба на няколко актива като WestImmo) и пренасочване и премахване на рисковете на всички дейности, последвани от продажба на WestLB в условията на открита, прозрачна и недискриминационна тръжна процедура. Ако такава продажба не бъде постигната, WestLB трябваше да преустанови новите сфери на дейност след 2011 г. Въпреки че акционерите на WestLB възложиха процеса на продажба на синдика по продажбата и инвестиционна банка и откриха публичен търг за WestLB на 30 септември 2010 г. В рамките на тръжната процедура не бяха получени оферти, които акционерите на WestLB да счетат за приемливи от икономическа гледна точка.
(60)
През декември 2009 г. (37) и февруари 2011 г. бяха представени нови планове за преструктуриране. В плана за преструктуриране от февруари 2011 г. беше предвидено допълнително намаляване на големината на банката до баланс от около 80 милиарда EUR, но без плащания на дължими възстановявания. През юни 2011 г. беше изпратено уведомление за последния план за преструктуриране. Германските органи изрично потвърдиха, че планът за преструктуриране от февруари 2011 г. е бил оттеглен. Следователно в настоящото решение ще бъде разгледан единствено планът за преструктуриране от юни 2011 г.
б. ПЛАНЪТ ЗА ПРЕСТРУКТУРИРАНЕ ОТ ЮНИ 2011 Г.
(61)
Планът за преструктуриране от юни 2011 г. е основан на четири основни елемента:
а)
през 2011 г. и най-късно преди 30 юни 2012 г. т.нар. Verbundbank дейности - т.е. стопанските дейности, които са насочени към сътрудничество с регионалните спестовни банки - ще бъдат обособени, като получената в резултат на това Verbundbank ще бъде включена в мрежата на спестовните банки. От Helaba са изразили своята готовност да придобият Verbundbank;
б)
ще продължат усилията за продажба на всички други части на WestLB, ако е възможно сключването на договор за продажба преди 30 юни 2012 г.;
в)
на 30 юни 2012 г. EEA ще придобие портфейлите, които не са прехвърлени на Verbundbank, не са придобити от членовете на финансовата група от спестовни банки и не са продадени до 30 юни 2012 г. от WestLB на трети страни, като след 30 юни 2012 г. WestLB няма да се обвързва с нови банкови дейности (освен дейности, свързани с управлението на активи) и ще бъде преобразувано в платформа за услуги, включваща инструмент за ликвидация, притежаваща заварени позиции, които по търговски път са прехвърлени на EAA или са хеджирани от него, която се занимава с излишъците и предоставя услуги по управление на активите (наречено „SPM bank“);
г)
ще бъдат отделени частта от SPM bank (наричана по-долу „обслужващо дружество“), която предоставя услуги по управление на активи на EAA, Verbundbank и трети страни.
(62)
В общи линии планът може да се обобщи по следния начин:
Таблица 5
Основна структура, към която се стреми планът за преструктуриране от юни 2011 г.
Настояща структура
30 юни 2011 г.
Целева структура
30 юни 2012 г.
WestLB
Сума на баланса: 160 милиарда EUR
RWA: 88,5 милиарда (през 2008 г., вж. таблица 1)
Собствен капитал: 4 милиарда EUR
Служители: 4 400
Акционер: NRW 48 %, региони 2 %, спестовни
банки: 50 %
SPM bank holding
Сума на баланса: tbc (синтетично прехвърлени активи на EAA)
RWA: 1 милиард
Служители: 4 400, 400 през 2016 г. или в холдинговото, или в оперативното дружество
Собствен капитал: […]
Акционер: NRW 100 %
WestImmo и други дъщерни предприятия на WestLB
Дъщерно предприятие = оперативно дружество на SPM Сума на баланса: tbc (синтетично прехвърлени активи на EAA)
Служители: вж. холдинга
Дъщерно предприятие = обслужващо дружество SPM Сума на баланса: 1 милиард EUR
Служители: макс. 1 000 през 2016 г.
Следва да бъде продадено до 2016 г.
Прехвърляне на Verbundbank на Helaba
Сума на баланса: 40-45 милиарда EUR
Собствен капитал: 1 милиард EUR от спестовни банки
Служители: ~ 400
Акционер: прехвърляне на Helaba
Продажба на активи до 30 юни 2012 г.
По-специално WestImmo (Pfandbriefbank)
Сума на баланса на WestImmo: [16-23] милиарда EUR
EAA - лоша банка от април 2010 г.
Номинален обем: 77,5 милиарда EUR (октомври 2011 г.: 53)
Собствен капитал: 3 милиарда EUR
Акционери: NRW 48 %, региони 2 %,
асоциации на спестовни банки 50 %
EAA (попълнено) - лошата банка
Сума на баланса: ~ [100-250] милиарда EUR
Собствен капитал: собствен капитал от месец юни 2012 г. плюс допълнителен капитал за закръглянето към по-ниския размер без загуба на активите, прехвърлени на 30.6.2012 г.
Акционери: NRW 48 %, региони 2 %,
асоциации на спестовни банки 50 %
i) Verbundbank
(63)
Стопанската дейност на Verbundbank ще бъде обособена, за да се образува предприятие, слято с друга банка. По време на процедурата, водеща до приемането на настоящото решение, спестовните банки са се отказали от предишното си намерение да създадат нова самостоятелна банка. Verbundbank ще функционира като доставчик на услуги и централна банка за спестовните банки в NRW и Бранденбруг, като в нея ще бъдат заети около 400 бивши служители на WestLB. През определен преходен период тя може да поеме част от услугите, предоставяни от WestLB/SPM bank.
(64)
Verbundbank ще се характеризира с ниско рисков стопански модел. Тя ще предлага услуги и продукти на спестовните банки и техните клиенти, на средни по размер предприятия и на публични предприятия и институционални клиенти. Продуктите ѝ ще включват главно корпоративни финанси и обикновени дейности на капиталовите пазари. Сред основните финансови цифри на Verbundbank са рисково претеглени активи в размер на 8,3 милиарда EUR и обща сума на баланса в диапазона 40-45 милиарда EUR. В началото Verbundbank ще разполага с капитал в размер на 1 милиард EUR, за да се обезпечи законоустановеното съотношение на собствения капитал в размер на 12 %. Капиталът ще бъде предоставен от асоциациите на спестовните банки в NRW (50 %) и асоциацията на спестовните банки на национално равнище (DSGV - 50 %) (38). Пасивите ѝ ще включват депозити на спестовни банки, облигации и обезпечени облигации, както и депозити от институционални инвеститори. По-голямата част от финансирането ще бъде предоставена чрез членовете на финансовата грипа от спестовни банки.
(65)
След представянето на плана за преструктуриране от юни 2011 г. от Landesbank Helaba изразиха своята готовност да придобият дейността на Verbundbank. На 12 декември 2011 г. Helaba принципно даде положителна оценка на финансовия и правен анализ на избран портфейл от активи и пасиви от WestLB и потвърди своето желание да придобие Verbundbank, като възложи на своя изпълнителен съвет да започне конкретни преговори относно интегрирането на дейността от Verbundbank (39). Интегрирането на Verbundbank или в Helaba, или в сектора на спестовните банки беше организирано от асоциациите на спестовните банки, след като е станало очевидно, че Verbundbank - ако функционира самостоятелно - може да се очаква да има много ниска доходност, с възвръщаемост на собствения капитал в диапазона [2,0-3,0 ]% до [4,0-5,0] %. По-ниските режийни разходи и синергиите в резултат на интегрирането на дейностите на Verbundbank в Helaba или в сектора на спестовните банки биха подобрили очакваната доходност и осигурили приемливото ѝ равнище.
ii) Продажба или прехвърляне на активи
(66)
Що се отнася до частите от WestLB, които не отговарят на условията за обособяването на Verbundbank, в плана за преструктуриране от юни 2011 г. е предвидено, че ще бъдат продадени възможно най-много части до 30 юни 2012 г. (подписване на договорите). Този процес е бил синхронизиран с текущите дейности, свързани с продажби, които вече са били стартирани с цел изпълнение на условията от решението от май 2009 г. […].
(67)
WestLB пусна в продажба по-големи предприятия като подразделенията „Корпоративни клиенти и структурирани финанси“ и „Капиталови пазари“, които са основните източници на приходи на WestLB, включително по-малките предприятия като стопанските единици „Корпоративни клиенти“, „Структурирани финанси“, „Капиталови пазари“, „Дългови пазари“ и „Попечителски услуги“, които, при нужда, до една могат да бъдат закупени заедно със съответните им електронни системи за обработка на данни и инфраструктура.
(68)
WestLB ще оценява офертите въз основа на набор от критерии, включително продажна цена и съответни корективни клаузи, въздействие на продажбата върху баланса и отчета за приходите и разходите на WestLB, солидност на офертите от гледна точка, например, на концепциите за финансиране и опита на купувача в сключването на сделки, правните аспекти на сделката и попълването на EAA.
(69)
На 30 юни 2012 г. всички активи и пасиви на WestLB, които все още не са продадени или прехвърлени на Verbundbank, ще бъдат прехвърлени на EAA. Приложимата правна рамка (40) дава възможност за последващо попълване на EAA, при условие че - наред с други неща - има на разположение достатъчно собствен капитал, всички свързани с активите рискове са оповестени и е представен подробен план за ликвидация.
(70)
Методите на прехвърляне, които следва да се използват при второто прехвърляне на активи, следва да съответстват на вече приложените през декември 2009 г. и април 2010 г., когато на EAA бяха прехвърлени първите два транша от първото прехвърляне на активи на WestLB. Отново в този случай отделянето ще бъде предпочитаният метод на прехвърляне и само ако от правна или техническа гледна точка не са възможни други подходящи методи за прехвърляне, като продажба или синдикиране, или са свързани с необосновани от търговска гледна точка рискове, физическото прехвърляне ще бъде заменено от синтетично прехвърляне на основните рискове.
(71)
Целта на прехвърлянето е да се гарантира, че WestLB или SPM bank, според случая, няма да се занимава с нова банкова дейност (освен дейност, поета във връзка с нейните дейности по предоставяне на услуги) и повече няма да бъде изложено на какъвто и да било кредитен или пазарен риск за своя собствена сметка, който следва да бъде покрит с регулаторен минимален собствен капитал въз основа на приложимата понастоящем нормативна уредба (41).
(72)
Що се отнася до оценката на активите и пасивите, прехвърлянето ще се осъществи по отговарящи на риска балансови стойности, което означава […].
iii) SPM bank
(73)
След 30 юни 2012 г. WestLB няма да се занимава с нова банкова дейност (освен дейност, поета във връзка с неговите дейности по предоставяне на услуги) и ще смени своята търговска марка WestLB със SPM bank (предварително работно наименование). WestLB ще бъде преобразувано в единица, която, за целите на прекратяването държи заварени позиции, прехвърлени по търговски начин на EAA, и се грижи за останалия персонал, и в платформа за услуги, която ще предоставя единствено услуги по управление на активи.
(74)
[…].
(75)
По същество SPM bank ще се превърне в холдингово дружество (наричано по-долу „SPM bank holding“), което се предвижда да има две дъщерни предприятия: SPM Betriebsgesellschaft и SPM Servicegesellschaft - обслужващо дружество (наричано по-долу „обслужващото дружество“).
(76)
Активите, които не могат да бъдат физически прехвърлени на EAA по причини от данъчно, правно или регулаторно естество, ще бъдат прехвърлени само синтетично. Тези активи ще бъдат включени в баланса на SPM bank holding или на SPM Betriebsgesellschaft, но не и на SPM Servicegesellschaft.
(77)
След приключване на попълването WestLB или SPM bank, според случая, няма да притежава каквито и да било рисково претеглени активи за кредитни и пазарни рискове (42), а само сравнително малко количество рисково претеглени активи за покриване на регулаторни капиталови изисквания за чисто оперативни рискове (по-малко от 1 милиард EUR, ако се изчислява съгласно подхода на базисния индикатор) (43).
(78)
SPM Betriebsgesellschaft ще поеме останалите пенсионни задължения към настоящите и бившите служители на WestLB. Основната задача на SPM holding/SPM Betriebsgesellschaft ще бъде съкращаване на персонала от настоящото равнище от приблизително 4 400 служителя на 1 400 през 2016 г., от които 1 000 ще бъдат заети в обслужващото дружество, както и закриване на ненужни офиси и системи. SPM Betriebsgesellschaft ще предоставя само базови второстепенни услуги, напр. поддръжка на сгради и офиси.
(79)
Обслужващото дружество ще бъде отделено между 1 януари 2012 г. и 31 декември 2014 г., за да предоставя услуги по управление на активи за останалите активи и пасиви на WestLB. Фактът, че на EAA (и Verbundbank) са били прехвърлени портфейли от активи, създава необходимост от услуги по управление на активи, тъй като нито EAA, нито Verbundbank могат сами да обслужват портфейлите. Обслужващото дружество ще предоставя тези услуги на EAA (и Verbundbank) при обичайни търговски цени. Всички ограничения на бизнес модела на обслужващото дружество (вж. също така съображения 80-85) ще отпаднат след продажбата на обслужващото дружество.
(80)
SPM holding или неговите дъщерни предприятия ще притежават всички банкови лицензи, които все още се изискват за дейностите им. Германия се ангажира обхватът и броят на банковите лицензи обаче да бъдат ограничени до необходимия минимум за предоставянето на услуги по управление на активи.
(81)
Значителни части от портфейлите на EAA понастоящем се отчитат в чуждестранни клонове и това ще трябва да остане така. Към 31 октомври 2011 г. WestLB има експозиции в Ню Йорк приблизително в размер на [5-15] милиарда EUR, в Лондон приблизително в размер на [15-25] милиарда EUR и в Азия приблизително в размер на [5-10] милиарда EUR. В рамките на първото прехвърляне на активи физическото прехвърляне на тези портфейли на EAA не беше възможно или икономически обосновано поради причини от данъчно, правно или регулаторно естество и по тази причина те бяха прехвърлени само синтетично. Тези активи ще се държат от SPM holding или SPM Betriebsgesellschaft, отчасти в чуждестранни клонове или дъщерни предприятия. Германските органи обясняват, че чуждестранните клонове или дъщерни предприятия не могат да бъдат закрити незабавно, като се ангажират, че SPM holding или SPM Betriebsgesellschaft ще закрие всички чуждестранни клонове или дъщерни предприятия преди края на 2016 г., освен ако закриването не бъде предотвратено поради банкови регулаторни изисквания.
(82)
Освен това обслужващото дружество ще трябва да обслужва по подходящ начин тези портфейли. С цел да запази ноу-хау за управление на активи обслужващото дружество ще управлява клон в Ню Йорк, в Лондон и на едно място в Азия. Приблизително една трета от служителите, които се очаква да работят за обслужващото дружество, ще работят в някой от чуждестранните клонове. Следователно Комисията разбира, че след продажбата на обслужващото дружество SPM bank след 2016 г. повече няма да има чуждестранни клонове или дъщерни предприятия, освен ако отделни закривания не бъдат предотвратени поради банкови регулаторни изисквания.
(83)
Обслужващото дружество не само ще бъде отделено, но също така ще бъде продадено впоследствие - най-късно до 2016 г. С цел да се улесни продажбата на обслужващото дружество през периода 2012-2014 г. SPM може да сключва договори за предоставяне на услуги по управление на активи за портфейли на трети страни, т.е. портфейли, които не са свързани с предишни портфейли на WestLB. Постъпленията от тези дейности обаче не трябва да превишават [40-60] % от общите брутни приходи на обслужващото дружество. Това ограничение ще отпадне след продажбата на обслужващото дружество.
(84)
От обслужващото дружество се очаква да генерира умерена възвръщаемост на продажбите от приблизително [8-12] %, която трябва да е напълно достатъчна, за да се даде възможност за неговата пазарна реализация (44). Изчислението на приходите и разходите, въз основа на което е оценена доходността на обслужващото дружество, сочи, че до 2016 г. трябва да бъдат реализирани значителни съкращения на разходите (45).
(85)
Ако обаче SPM bank не продаде обслужващото дружество до 31 декември 2016 г., германските органи се ангажират обслужващото дружество да бъде прекратено. В този случай всички съществуващи договорни задължения ще бъдат прекратени до 31 декември 2017 г., като това е крайната дата на периода на постепенно ликвидиране на обслужващото дружество (ако не бъде продадено).
4. АНГАЖИМЕНТИ НА ГЕРМАНСКИТЕ ОРГАНИ
(86)
В допълнение към плана за преструктуриране от юни 2011 г. германските органи са представили списък с ангажименти (вж. приложението към настоящото решение), който може да бъде обобщен по следния начин:
а)
ТЪРГОВСКА МАРКА
-
що се отнася до търговската марка WestLB, германските органи се ангажират, че търговската марка WestLB повече няма да се използва след 30 юни 2012 г. (може да се приложи тримесечен гратисен период, ако това е необходимо поради причини от техническо естество);
б)
VERBUNDBANK
-
германските органи се ангажират до 31 декември 2016 г. стопанската дейност на Verbundbank да бъде ограничена до посоченото в плана за преструктуриране от юни 2011 г., освен ако Verbundbank бъде слята с друга Landesbank преди 31 декември 2016 г.,
-
германските органи се ангажират в бъдеще NRW да не купува никакви акции на Verbundbank, както и да не ѝ предоставя финансово подпомагане под каквато и да било форма,
-
германските органи се ангажират повече да не се стремят към отделянето на самостоятелна Verbundbank и активите и пасивите на Verbundbank да бъдат придобити от сектора на спестовните банки преди 30 юни 2012 г.,
-
германските органи се ангажират всички страни да изпълняват без изменение или забавяне задълженията, произтичащи от Eckpunktevereinbarung, така че, по-специално въз основа на предмета на сделката и оценката, че предприятието има фирмена стойност, равна на нула, да се гарантира достатъчна сигурност на сделката и освобождаването от Verbundbank да се осъществи до 30 юни 2012 г.,
-
германските органи се ангажират, че Landesbank Hessen-Thüringen (Helaba) възнамерява, в случай на благоприятен резултат от финансовия и правен анализ, да е на разположение за придобиване на Verbundbank;
в)
SPM BANK
-
германските органи се ангажират, че SPM bank ще ограничи своята дейност до следните услуги:
i)
обслужване на портфейлите на EAA, Verbundbank и трети страни, при нужда, включително управление на преструктурирането, клиринг на ценни книжа, обработка и усвояване, оценяване на кредити, управление на кредити и наблюдение на кредити, контрол на кредитния риск, регулаторно докладване, управление на обезпечения на корпоративни клиенти, включително управление на съответните данни, управление на пазарните рискове, ИТ услуги и услуги на оперативен отдел, финансиране, хеджиране, управление на паричните средства, финансово отчитане, контрол, съответствие и управление на дяловите участия;
ii)
в случай на активи, които са били прехвърлени синтетично на EAA, като част от своята стратегия по прекратяването EEA може да извършва също така по-специално разширения, продажби или секюритизация на тези активи; в такива случаи SPM bank ще функционира само от името и по нареждане на EAA (46),
-
германските органи са предоставили описание на изискваните банкови лицензи и са поели ангажимента, че всички други банкови лицензи ще бъдат върнати до 31 декември 2012 г.,
-
германските органи се ангажират персоналът на SPM bank да бъде намален от настоящото равнище от 4 400 души на 1 000 души в обслужващото дружество през 2016 г. Предоставени са примерни бройки за целевия брой на персонала в хода на това съкращение,
-
германските органи се ангажират, че SPM bank ще спазва определени условия, когато предлага услуги на трети страни. Обемът на дейността за трети страни не трябва да превишава [40-60] % от общите ѝ брутни приходи. Договорите с трети страни ще се обслужват от отделна единица (обслужващото дружество, което ще трябва да бъде обособено), която ще притежава банков лиценз, ограничен до изисквания минимум,
-
германските органи се ангажират обслужващото дружество да бъде продадено до 31 декември 2016 г. Разрешават се договори с трети страни с падеж след 2017 г., ако по договор клиентът има право на прекратяване поради причини, свързани с капацитета (считано от 31 декември 2017 г.),
-
ако продажбата на обслужващото дружество не бъде реализирана до определената дата, германските органи ще гарантират, че, считано от 31 декември 2017 г., всички дейности на обслужващото дружество ще бъдат преустановени или прехвърлени. Ако продажбата на обслужващото дружество е успешна, всички ограничения на стопанските дейности на обслужващото дружество ще бъдат отменени,
-
германските органи се ангажират, че SPM bank няма да извършва по-специално следните дейности: търгуване със собствен капитал, емитиране на сертификати от каквито и да било видове, финансиране на проекти и търговия, финанси, гарантирани от активи, секюритизации и синдикирани заеми, както и международно корпоративно банкиране. Що се отнася до синтетично прехвърлените активи, които са гарантирани от EAA, SPM bank е заемодателят по документи, което може да наложи SPM bank да отпуска заеми, да продава заеми или да извършва секюритизации, като може да прави това само ако тези действия бъдат поискани от EAA,
-
германските органи се ангажират, че SPM bank ще предлага своите услуги по управление на активи само на справедливи пазарни цени и че предлаганите ставки ще бъдат достатъчни, за да покриват всички разходи на обслужващото дружество,
-
германските органи се ангажират, че след 2016 г. SPM bank повече няма да има каквито и да било чуждестранни клонове или дъщерни предприятия, освен ако отделни закривания бъдат спрени поради банкови регулаторни изисквания. Обслужващото дружество може да има обаче един чуждестранен клон в Лондон, един в Ню Йорк и трети в Азия, за да разполага на местно равнище с квалифициран персонал с оглед подсигуряване на времевите зони, за да понижи оперативните рискове и за да бъде конкурентноспособно,
-
германските органи се ангажират SPM bank да бъде обект на наблюдение от синдик;
г)
EAA
-
германските органи се ангажират, че след разширяване и продължаване на договора за услуги на EAA до 31 декември 2016 г., EEA ще предоставя своите изисквани услуги по управление на активи в съответствие с ангажимента за търговско ценообразуване и чрез публичен търг;
д)
НАБЛЮДЕНИЕ
-
германските органи се ангажират да представят на Комисията подробни тримесечни доклади относно предприетите мерки въз основа на постигнато споразумение между Комисията и германските органи на 16 декември 2011 г.
III. ОТКРИВАНЕ НА ОФИЦИАЛНОТО РАЗСЛЕДВАНЕ СЪГЛАСНО ЧЛЕН 108, ПАРАГРАФ 2 ОТ ДФЕС
1. РЕШЕНИЕТО ОТ ДЕКЕМВРИ 2009 Г.
(87)
С решението от декември 2009 г. Комисията изрази съмнения съгласно член 108, параграф 2 от ДФЕС по отношение на съвместимостта на мерките за облекчаване на активи, които са разгледани в споменатото решение, със Съобщението на Комисията относно обработването на обезценените активи в банковия сектор на Общността (47) (наричано по-долу „Съобщение относно обезценените активи“). Освен това позицията на Комисията е, че възстановяването на жизнеспособността, подходящото споделяне на тежестта и смекчаването на нарушаването на конкуренцията, причинено от (допълнителната) помощ, не са били демонстрирани убедително в съответствие със Съобщението на Комисията относно връщане на жизнеспособността и оценка на мерките за преструктуриране във финансовия сектор според правилата за държавна помощ в настоящата криза (48) (наричано по-долу „Съобщението относно преструктурирането“).
(88)
Комисията отбеляза, че не разследва само новата помощ, произтичаща от прехвърлянето на активи към EAA, но трябва да преразгледа така също разрешената помощ съгласно решението от май 2009 г. (49)
(89)
Комисията изрази съмнения така също по отношение на подходящия собствен принос на спестовните банки, като се имат предвид, че задълженията на спестовните банки, произтичащи от мярката за облекчаване на активи, имат горна граница и че необходимият капитал за създаването на EAA е набран само от германските органи, а не от спестовните банки (50).
(90)
От германските органи беше поискано да предоставят преразгледан план за преструктуриране, като се вземе предвид целият размер на отпуснатата държавна помощ, съдържащ подходящо възнаграждение и допълнително задълбочено преструктуриране.
2. РЕШЕНИЕТО ОТ НОЕМВРИ 2010 Г.
(91)
С решението от ноември 2010 г. Комисията разшири процедурата поради засилените съмнения относно съвместимостта на първото прехвърляне на активи със Съобщението относно обезценените активи и съвместимостта на плана за преструктуриране от декември 2009 г., който не успя да демонстрира своята способност да възстанови жизнеспособността на получателя на помощта, както и да гарантира подходящо споделяне на тежестта и да смекчи нарушенията на конкуренцията, предизвикани от помощта.
(92)
По-специално по отношение на първото прехвърляне на активи Комисията изрази съмнения относно допустимостта на обезценените активи. Комисията констатира съществуването на държавна помощ и размера на помощта и прецени, че сумите са от такъв порядък, че помощта би била несъвместима със Съобщението относно обезценените активи, ако не бъде възстановена или съпътствана от допълнително преструктуриране в съответствие с точка 41 от Съобщението относно обезценените активи.
(93)
В решението от декември 2010 г., въз основа на оценки на нейните експерти, Комисията заключи, че размерът на помощта, която може да бъде свързана с първото прехвърляне на активи, е около 6,9 милиарда EUR. Тази сума е изчислена като разликата между трансферната стойност и пазарната стойност на активите (около 11 милиарда EUR) (51), коригирана с първоначалния собствен капитал, предоставен на EAA (около 3,3 милиарда EUR) (52), с балансовите стойности на определени обвързани със заеми дългови ценни книжа (около 0,3 милиарда EUR) (53) и с удръжка за прехвърлянето на заварени пасиви (около 0,9 милиарда EUR) (54).
(94)
Комисията освен това потвърди показателя делта на прехвърлянето, както беше установен от нейните експерти, т.е. нетната разлика между трансферните стойности и REV на активите и пасивите. Според Комисията показателят делта на прехвърлянето възлиза на 3,4 милиарда EUR, след като бъдат коригирани коефициентът на собствения капитал и кредитният коефициент (55). Що се отнася до портфейла с ценни книжа, Комисията отбеляза, че, за да приеме посочените класове активи за обезценени (56), биха били необходими допълнителни доказателства, за да се заключи, че функционирането на пазарите на тези активи действително би било нарушено в отсъствието на каквито и да било купувачи и продавачи. Освен това, въз основа на своята практика за вземане на решения, от Комисията се съгласиха с експертите, че сконтовите проценти, които WestLB е приложило за установяване на REV, са били твърде ниски, което е довело до прекалено висок краен резултат за REV. От Комисията се съгласиха така също с констатацията на експертите, че, поради недостатъчно консервативните допускания за LGD, REV на кредитния портфейл е около 1,0 милиард EUR под оценката на WestLB. Комисията отбеляза, че цифрите са били съпоставени на секторно равнище в съответствие с практиката на Комисията за вземане на решения (57). Освен това Комисията преразгледа другите представени смекчаващи фактори, но реши, че няма основания за вземането им под внимание при оценката на REV.
(95)
Освен това Комисията изрази съмнения относно управлението на обезценените активи, тъй като те все още бяха администрирани от WestLB. Наред с това, въз основа на факта, че скоро след учредяването си EAA е отчело загуба в размер на 1 милиард EUR, Комисията стигна до заключението, че към датата на прехвърлянето вече може да са били реализирани загуби. Това породи съмнения относно това дали съответните активи попадат в обхвата на точка 32 от Съобщението относно обезценените активи.
(96)
От германските органи отново беше изискано да предоставят преразгледан план за преструктуриране, в който е взета под внимание допълнителната помощ, предоставена на WestLB, и са разгледани указаните в споменатото решение недостатъци.
IV. ПОЗИЦИЯ НА ГЕРМАНСКИТЕ ОРГАНИ
(97)
Германските органи не оспорват, че мерките представляват държавна помощ по смисъла на член 107, параграф 1 от ДФЕС.
1. ПО ОТНОШЕНИЕ НА ПЪРВОТО ПРЕХВЪРЛЯНЕ НА АКТИВИ КЪМ EAA
(98)
Германските органи оспорват някои от констатациите във връзка с първото прехвърляне на активи на EAA.
а. ПРИЛОЖИМОСТ НА СЪОБЩЕНИЕТО ОТНОСНО ОБЕЗЦЕНЕНИТЕ АКТИВИ
(99)
Първо, германските органи потвърдиха своята позиция от 2 февруари 2010 г., като заявиха, че Съобщението относно обезценените активи не е приложимо към първото прехвърляне на активи към EAA. Германските органи твърдят, че WestLB всъщност носи тежестта на мярката за обезценени активи, тъй като WestLB прехвърля собствен капитал на EAA. Като се позовават на решението от май 2009 г., германските органи твърдят, че, според бележка под линия 8 в съображение 16 от посоченото решение, Съобщението относно обезценените активи не е приложимо, когато дадена мярка се осъществява от публични акционери в качеството им на собственици.
б. ОПРЕДЕЛЯНЕ НА РЕАЛНАТА ИКОНОМИЧЕСКА СТОЙНОСТ НА ПЪРВОТО ПРЕХВЪРЛЯНЕ НА АКТИВИ
(100)
Второ, германските органи твърдят, че Комисията е допуснала грешки при оценяването на прехвърлените активи и прилагането на коефициенти за мащабиране.
(101)
Като заявяват, че оценката на Комисията като цяло е твърде консервативна, германските органи посочват отделни точки за отделните класове активи „Структурирани ценни книжа“ и „Кредитен портфейл“.
(102)
По отношение на портфейла „Структуриран кредит“ германските органи твърдят, че методиката за оценка на WestLB, която Комисията критикува, е счетена за приемлива от Deutsche Bundesbank. Освен това те отбелязват, че BlackRock Solutions - дружеството, назначено за експерт на германските органи - е определило по-висока REV за портфейла, отколкото самото WestLB, което означава, че WestLB е възприело достатъчно консервативен подход.
(103)
По отношение на портфейла „Други ценни книжа“ германските органи твърдят, че основните разлики между оценките произтичат от разминаването по отношение на това дали е приложима пазарна стойност. Макар че WestLB предложи свои собствени (главно основани на ликвидността) критерии за определяне дали даден пазар е обезценен, германските органи отправят критики към експертите на Комисията, че не са обяснили достатъчно добре своята констатация, че почти всички активи принадлежат на необезценени пазари. Например германските органи се позовават на държавни облигации, които съставляват голяма част от портфейла от ценни книжа, и твърдят, че спадащите пазарни цени в края на 2009 г. са били признак за обезценяване на пазара.
(104)
По отношение на оценката на „Кредитния портфейл“ германските органи заявяват, че становището на експертите на Комисията - изготвено без достъп до подробната кредитна документация - не може да се използва за опровергаване на стойностите на WestLB. Те изразяват критики по-специално по отношение на липсата на прозрачност във връзка с използваните параметри на оценяване, присъщите противоречия и прекомерно консервативния подход, възприет от експертите на Комисията. Германските органи твърдят, че следва да се прилагат използваните параметри в изпитванията на аварийни натоварвания на Комитета на европейските банкови надзорници (CEBS), а не използваните от експертите на Комисията. Германските органи по-специално критикуваха един от неблагоприятните сценарии, в който експертите на Комисията са използвали допускане за 70 % вероятност от изпадане в неплатежоспособност и допускане за 30 % LGD.
(105)
Накрая германските органи изказаха становище по отношение на съмненията по допустимостта, като заявиха, че първият годишен доклад на EAA (30 юни 2010 г.) не е признак за съществуващи загуби на портфейла. Те отхвърлят съмненията на Комисията, че очакваните загуби в структурата на EAA са подценени, като заявяват, че действителният размер на провизията за риск на EAA е съобразен основно с портфейла на Phoenix. Тази сума всъщност е била с [0,5-1,5] милиарда EUR по-ниска от предвиденото в бюджета на ликвидационния план. Следователно условията на EAA по провизиите за риска не противоречат на оценката на WestLB за очаквани загуби.
в. СМЕКЧАВАЩИ ФАКТОРИ
(106)
Накрая германските органи твърдят, че при оценяването на прехвърлените портфейли трябва да се вземат предвид някои смекчаващи фактори, по-специално по отношение на i) прехвърлянето на заварени пасиви; ii) бъдещи парични потоци; iii) неизтеглени линии, за които е поето задължение; както и iv) дисконтиране на очаквани загуби.
(107)
По отношение на заварените пасиви - германските органи твърдят, че чрез прехвърлянето на тези пасиви (58) на EAA WestLB пропуска икономическо предимство в размер на 882 милиона EUR, което трябва да бъде взето предвид.
(108)
По отношение на бъдещите парични потоци - германските органи твърдят, че, като прехвърля портфейлите на EAA, WestLB пропуска бъдещи парични потоци (лихвени плащания и т.н.) в размер на 880 милиона EUR, които също следва да бъдат взети предвид.
(109)
По отношение на неизтеглените линии, за които е поето задължение, германските органи твърдят, че е нужна корекция за прехвърлянето им на EAA, тъй като потенциалните рискове, свързани с тях, са били включени в изчисляването на REV, а потенциалната им способност за генериране на приходи не е включена в общата оценка.
(110)
По отношение на дисконтирането на очакваните загуби германските органи твърдят, че оценяването на портфейлите следва да се основава на дисконтирани очаквани загуби, тъй като противоположната концепция за предпазливост вече в достатъчна степен е била приложена при изчисляването на REV.
2. ПО ОТНОШЕНИЕ НА ПРЕДИМСТВОТО ЗА СПЕСТОВНИТЕ БАНКИ
(111)
Германските органи коментираха съмненията, че на спестовните банки може да е била отпусната допълнителна незаконна помощ, по следния начин:
(112)
Първо, германските органи заявяват, че акционерите на WestLB, сред които се числят и спестовните банки, не са били задължени да създават лоша банка, а са направили това въз основа на автономно решение.
(113)
Второ, германските органи отбелязват, че в FMStFG не е предвидено неограничено задължение за компенсиране на загуби. Задължението за компенсиране на загуби по-скоро е ограничено до сума, равна на собствения капитал, който е инвестиран в банката получател на помощта. Германските органи твърдят, че FMStFG дава възможност за договорно разпределение на задължението за компенсиране на загуби, което се отклонява от пропорционалното разпределение, основано на собствения капитал, за да бъдат отчетени различните финансови възможности.
(114)
Накрая, германските органи заявяват, че спестовните банки, като са поели задължение за компенсиране на потенциалните загуби, произтичащи от EAA, в размер до 4,5 милиона EUR, са поели подходящ дял от тежестта.
V. ОЦЕНКА НА ПОМОЩТА ЗА WESTLB
(115)
При оценката на помощта за преструктуриране на WestLB трябва да се вземе предвид цялата помощ, отпусната на WestLB от 2008 г. насам, тъй като помощта, която е отпусната след решението от май 2009 г., е предоставена за същия процес на преструктуриране, който е бил одобрен съгласно решението от май 2009 г. Предвид обаче значителното увеличаване на помощта и извършените промени в плана за преструктуриране е необходима нова оценка на цялата помощ съгласно плана за преструктуриране от юни 2011 г.
1 ДЪРЖАВНА ПОМОЩ ПО СМИСЪЛА НА ЧЛЕН 107, ПАРАГРАФ 1 ОТ ДФЕС
(116)
Според член 107, параграф 1 от ДФЕС всяка помощ, предоставена от държава членка или чрез ресурси на държава членка, под каквато и да било форма, която нарушава или заплашва да наруши конкуренцията чрез поставяне в по-благоприятно положение на определени предприятия или производството на някои стоки, доколкото засяга търговията между държавите членки, е несъвместима с вътрешния пазар.
(117)
Дадена мярка се определя за държавна помощ, ако са изпълнени следните условия: а) тя трябва да бъде финансирана от държава членка или чрез ресурси на държава членка; б) тя трябва да поставя в по-благоприятно положение определени предприятия или производството на някои стоки; в) мярката трябва да нарушава или заплашва да наруши конкуренцията; както и г) мярката трябва да има потенциал да засегне търговията между държавите членки.
(118)
Комисията поддържа своята позиция, че тези условия са изпълнени за всички мерки, както ще бъде обяснено по-долу, като дори се отчита фактът, че WestLB ще преустанови своите банкови дейности, защото WestLB все още осъществява икономически дейности, като услуги по управление на активи. Предвид това, че посочените дейности все още се извършват в контекста на международна конкуренция, Комисията счита, че тези мерки имат потенциал да нарушат конкуренцията и могат така също да засегнат търговията между държавите членки (59).
а. РИСКОВАТА ГАРАНЦИЯ ЗА ПОРТФЕЙЛА НА PHOENIX
(119)
В решението от май 2009 г. Комисията вече определи, че рисковата гаранция представлява държавна помощ. Германските органи поясниха, че рисковата гаранция все още е в сила по отношение на собствения капитал в портфейла на Phoenix, който е бил прехвърлен на EAA.
б. КАПИТАЛОВАТА ИНЖЕКЦИЯ
(120)
В решението си от декември 2009 г. Комисията вече стигна до заключението, че капиталовата инжекция в размер на 3 милиарда EUR представлява държава помощ по смисъла на член 107, параграф 1 от ДФЕС.
в. ДОПЪЛНИТЕЛНИЯТ КАПИТАЛОВ ИНСТРУМЕНТ ЗА SPM BANK
(121)
Според плана за преструктуриране от юни 2011 г. NRW ще издаде допълнителен инструмент в полза на SPM bank в размер на 1 милиард EUR, за да замени частта от собствения капитал на WestLB (60), която предстои да бъде възстановена на SoFFin. Тъй като допълнителният инструмент за SPM bank представлява заместване на капитал, той трябва също така да поеме всички загуби, в противен случай регулаторния орган не би приел такава сделка. Следователно новият инструмент също трябва да представлява капитал. Този капитал се предоставя от NRW, което означава, че произтича от държавни ресурси. Ефектът от него представлява покриване на дефицит на капитал на една банка и, следователно, предоставя селективно предимство на SPM bank. Предвид факта, че SPM bank ще функционира в сектор, в който има предприятия от друга държава членка, има вероятност тази мярка да наруши конкуренцията и да засегне търговията между държавите членки. следователно тя представлява държавна помощ, което е потвърдено и от анализа на аналогични капиталови мерки (61).
г. ДОПЪЛНИТЕЛНОТО ПОКРИВАНЕ НА ЗАГУБИ НА SPM BANK ОТ СТРАНА НА NRW
(122)
В съответствие с плана за преструктуриране от юни 2011 г. NRW ще поема загубите по дейността и ликвидирането на SPM bank в продължение на петгодишен период, както и всички задължения за изплащане на пенсии. Предполага се, че общите загуби, които ще бъдат натрупани от SPM bank през оперативния жизнен цикъл, ще бъдат от порядъка на [3-6] милиарда EUR при базовия сценарий и [4-7] милиарда EUR при лошия вариант. Тези загуби трябва да бъдат покрити от […]. Следователно ангажиментът за поемане на загубите, реализирани от SPM bank, е аналогичен на капиталова инжекция в размер между [100-700] милиона EUR и [0,5-2,0] милиарда EUR. Както и при допълнителния капиталов инструмент за SPM bank, допълнителното покриване на загуби покрива също дефицита на капитал на SPM bank и ѝ предоставя селективно предимство, тъй като нищо не доказва, че банката би получила такъв капитал на пазара. Фактът, че мярката произтича от NRW, означава, че тя е предоставена чрез държавни ресурси. Предвид характеристиките на банковия сектор, посочени в съображение 118, мярката е способна да наруши конкуренцията и да засегне търговията между държавите членки. Следователно тя представлява държавна помощ.
д. ПЪРВОТО ПРЕХВЪРЛЯНЕ НА АКТИВИ
(123)
В своето решение от декември 2009 г. Комисията вече стигна до заключението, че мярката за облекчаване на обезценени активи под формата на създаването на лоша банка представлява държавна помощ (62).
(124)
Комисията не е съгласна с твърдението на германските органи, че Съобщението относно обезценените активи не следва да се прилага. Вместо това тя напомня своята практика за вземане на решения, а именно, че в Съобщението относно обезценените активи Комисията е предоставила насоки относно класифицирането съгласно член 107, параграф 3, буква б) от ДФЕС на мерките за облекчаване на активи, предприемани от държавите членки на основание, че „Обезценените активи съответстват на категории активи, по които банките има вероятност да реализират загуби. Комисията счита, че IAC трябва да покрива всички видове мерки за подпомагане, които са насочени към обезценени активи и впоследствие предоставят ефективно облекчение на активите на институцията получател, тъй като IAC определя облекчаването на активи като всяка мярка, чрез която дадена банка се освобождава от нуждата да извърши значителни корекции на стойността на определени класове активи в посока надолу.“ (63) Първото прехвърляне на активи също попада в тази категория от мерки, тъй като то освобождава WestLB от това да се изправи пред последиците от корекцията на стойността на неговите активи в посока надолу. Германските органи всъщност преди това са потвърдили, че WestLB повече не би изпълнявало регулаторните изисквания за минимален капитал, ако не е било получило гаранция под формата на мярка за подпомагане от държавата (64).
(125)
Що се отнася до неговия времеви обхват на действие, Съобщението относно обезценените активи трябва да се прилага за прехвърлянето на активи. Комисията напомня, че тя трябва да прилага правото и насоките, които са в сила към момента на приемане на дадено решение, независимо от момента, в който мерките за помощ са били планирани или за тях е предоставено уведомление (65). Всъщност в контекста на настоящата финансова криза Комисията и преди това е прилагала Съобщението относно обезценените активи за мерки, уведомления за които са представени преди публикуването на споменатото съобщение (66).
(126)
Комисията не е променила тази оценка, въпреки изразеното от германските органи възражение, че тя не е приложила Съобщението относно обезценените активи в решението от май 2009 г. Макар че може да е било неправилно да не се приложи тогава Съобщението относно обезценените активи, германските органи нямат основания да очакват, че този подход ще продължи да се прилага. При всички случаи основанието за решението от май 2009 г. беше като размер на помощта да се приеме номиналната сума на гаранцията, което не е необичайно за гаранции за обезценени активи (67). Ако този подход се приложи в настоящия случай обаче, той би довел до сума, която далеч превишава размера на помощта, установен въз основа на Съобщението относно обезценените активи.
(127)
Следователно основният въпрос остава установяването на размера на помощта. Според точка 39 от Съобщението относно обезценените активи дадена помощ се отпуска чрез мярка за обезценени активи, ако трансферната стойност превишава пазарната стойност на общия портфейл.
(128)
В решението си от ноември 2010 г. Комисията изчисли предварителен размер на помощта от 11 милиарда EUR, при който не бяха взети предвид смекчаващи фактори. За тази цел Комисията направи оценка на вероятната пазарна стойност на активите, които не се търгуваха на пазара, като разчиташе на експертни консултации. Комисията обаче успя да прецизира своята оценка чрез задълбочен анализ на портфейла, като се базира на подробните данни от окончателния експертен доклад.
(129)
В таблица 6 е представен обзор на пазарната стойност, посочена по подпортфейли:
Таблица 6
Пазарна стойност на първото прехвърляне на активи (милиарда EUR)
Портфейл от прехвърляни активи
Балансова стойност от дек. (TV)
Оценка на Комисията за пазарната стойност
Портфейл от структурирани ценни книжа
Phoenix
22 764
13 200
Европейски свръхприв.
2 918
1 750
Други ABS
3 188
2 900
Портфейл от ценни книжа
Облигации
16 501
- 722
Портфейл на Banque D'Ors
2 749
23 749
CDS и деривати
-65
- 102
Кредитни продукти
Изтеглени позиции
20 061
17 355
Неизтеглени поети задължения
0
- 748
Общо
68 116
52 887
(130)
Що се отнася до портфейла с ценни книжа, както и подпортфейла ABS на портфейла със структурирани ценни книжа, пазарните стойности или бяха на разположение или можеха да бъдат получени от оценки на сходни активи с налични пазарни стойности (съответно 18,430 милиарда EUR (разбивката на тази цифра е следната:
)) и 2,9 милиарда EUR).
(131)
Що се отнася до кредитния портфейл, като приблизителна величина за определяне на пазарната стойност беше използван изключително неблагоприятен сценарий (68), което доведе до дисконтиране на 748 милиона EUR от неизтеглените суми, за които са поети задължения (общо 16,607 милиарда EUR, като разбивката на тази сума е следната:
).
(132)
Що се отнася до подпортфейла с европейски свръхпривилегировани ценни книжа, се счита, че първоначалната оценка на WestLB на очакваните загуби по главницата е твърде консервативна и близка до изчислението на пазарната стойност. В резултат на това определената от WestLB REV за портфейла с ESS би могла да се използва като оценка на пазарната стойност (1,750 милиарда EUR) (69). Що се отнася до портфейла на Phoenix, който представлява структурирани ценни книжа със сложна структура при изплащане от типа „waterfall“, приблизителната пазарна стойност може да бъде изчислена по следния начин: първо, преоценката на база на текущите котировки (наричана по-долу „MtM“) на основното обезпечение беше определена на около 54 % (12,375 милиарда EUR). Като се вземат предвид наличните парични средства (1,325 милиарда EUR за добавяне) и вероятните изходящи парични потоци (следва да се извадят около 0,5 милиарда EUR при неблагоприятен сценарий, подобен на MtM), пазарната стойност би могла да се определи на приблизително 13,2 милиарда EUR (70).
(133)
Ако се съпостави общата сума (52,887 милиарда EUR) с трансферната стойност (68,116 милиарда EUR), се установява размерът на помощта, от която трябва да бъдат извадени определени смекчаващи фактори. Смекчаващите фактори са горепосочените (съображение 92) 3,267 милиарда EUR за капитала на EAA; 882 милиона EUR чрез пропускане на заварени пасиви; както и 268 милиона EUR чрез прехвърлянето на обвързани със заеми дългови ценни книжа в структурата на Phoenix. Следователно размерът на държавната помощ възлиза на 10,812 милиарда EUR, т.е. 15,229 милиарда EUR - 4,417 милиарда EUR.
(134)
Размерът на помощта включва гаранциите, предоставени от акционерите на WestLB за покриване на загубите на EAA (вж. съображения 33-40), защото тези гаранции ще заменят задължението, което Bund е поел чрез придобиването на активите от WestLB чрез EAA. Следва да се напомни, че съгласно FMStFG Bund трябва да бъде компенсиран от акционерите за всички загуби, които се изяснят в бъдеще. Следователно този пасив на Bund всъщност се заменя вътрешно с пасив на акционерите на WestLB. Това заместване обаче не оказва никакво въздействие спрямо получателя на помощта и да се разглеждат тези гаранции като отделен източник на помощ би представлявало двойно отчитане на подпомагането. Следователно тези гаранции не увеличават размера на помощта в първото прехвърляне на активи към EAA.
е. ВТОРОТО ПРЕХВЪРЛЯНЕ НА АКТИВИ - ПОПЪЛВАНЕ НА EAA
(135)
Второто прехвърляне се отнася до потенциалното попълване на EAA с всички текущи активи и пасиви на WestLB. Следва да се има предвид, че само прехвърлянето на обособения портфейл на WestImmo към EAA ще се осъществи със сигурност, докато прехвърлянето на активи и пасиви, свързани с Verbundbank и Pfandbriefbank, е само една възможност. Освен това WestLB е обявило всички свои поделения и бизнес единици за продажба и в резултат на това свързаните активи и пасиви все още могат да бъдат продадени по пазарни цени преди 30 юни 2012 г., което означава, че няма да бъдат прехвърлени на EAA. Следната оценка обаче се базира на предпазливото допускане, че на 30 юни 2012 г. всички текущи активи и пасиви на WestLB ще бъдат прехвърлени на EAA.
(136)
В случая на WestImmo обособен портфейл с активи и пасиви от около [5,3-6,9] милиарда EUR (балансова стойност според HGB) ще бъде отделен и прехвърлен на EAA. Установената пазарна стойност е представена в таблица 4 по-горе. Комисията е оценила цифрите на пазарната стойност и намира за убедително обяснението защо тази сума следва да се счита за достатъчно благоразумна. Следователно тя определя разликата между трансферните стойности и пазарните стойности, т.е. размера на помощта, за частта на WestImmo от второто прехвърляне на активи, на [300-800] милиона EUR.
(137)
В допълнение германските органи твърдят, че, ако WestImmo, освободено от обособения портфейл, не може да бъде продадено като Pfandbriefbank, а трябва да бъде прехвърлено на EAA, неговата трансферна стойност би била равна на пазарната му стойност. Това твърдение изглежда убедително, предвид това, че Pfandbriefbank умишлено е било освободено от обезценени активи.
(138)
В случая на WestLB ще бъдат отделени активи и пасиви в размер на около [120-150] милиарда EUR (балансова стойност според HGB). Установено е, че пазарните стойности на портфейла са с [1,0-1,8] милиарда EUR по-малко, отколкото балансовите стойности според HGB, както е посочено в таблица 3 към съображение (52). Комисията е направила оценка на цифрите за пазарната стойност на останалите активи и пасиви на WestLB. Тя не установи каквито и да било несъответствия в пазарната оценка. Всъщност Комисията напомня, WestLB е било освободено от обезценените активи в рамките на първото прехвърляне на активи и че полученото в резултат на това облекчаване на капитал е било твърде голямо. Следователно не изглежда изненадващо, че качеството на портфейла, а също така и неговата пазарна стойност, са много по-високи, отколкото при първото прехвърляне. Следователно Комисията приема, че пазарните стойности на активите и пасивите от портфейла са общо с [1,0-1,8] милиарда EUR по-ниски, отколкото трансферните стойности (балансови стойности според HGB), както и че, следователно, размерът на помощта за частта на WestLB от второто прехвърляне на активи е равен на [1,0-1,8] милиарда EUR.
(139)
Като цяло пазарните стойности на второто прехвърляне на активи са [1,3-2,6] милиарда EUR по-ниски от трансферните им стойности. Следователно общият размер на помощта за второто прехвърляне на активи е [1,3-2,6] милиарда EUR.
ж. ПРЕДОСТАВЯНЕ НА ПОДПОМАГАНЕ ЗА ЛИКВИДНОСТ ОТ АКЦИОНЕРИТЕ НА WESTLB ПРЕЗ ПЪРВАТА ПОЛОВИНА НА 2012 Г.
(140)
След като всички активи на WestLB бъдат прехвърлени на EAA, EAA ще поеме тяхното финансиране. До 30 юни 2012 г. (т.е. до осъществяване на прехвърлянето) акционерите на WestLB ще предоставят цялото необходимо подпомагане за ликвидност, за да се гарантира, че прехвърлянето на активи на EAA ще бъде осъществено. Тази мярка може да се счита за неразделна част от общия ликвидационен сценарий, защото тя представлява просто гаранция през трансформационния период в случай на възникване на пазарни сътресения преди 30 юни 2012 г. Въпреки това тя представлява допълнително временно предимство за WestLB (71), което […]. Предвид статута на акционерите на WestLB като публични органи или предприятия под реалния контрол на публични органи, на които може да бъде отдадено всяко едно решение за осигуряване на ликвидност в контекста на преобразуването, мярката произтича от държавни ресурси. Както е обяснено в съображение 118, банковият сектор в Германия има такива характеристики, че предоставянето на такъв вид предимство би могло да наруши конкуренцията и също така да засегне търговията между държавите членки. В резултат на това отпускането на подпомагане за ликвидност от акционерите на WestLB през първата половина на 2012 г. представлява държавна помощ.
з. ЗАКЛЮЧЕНИЕ
Като цяло WestLB е получило следните мерки за държавна помощ:
Таблица 7
Резюме на мерките за помощ
Капиталови мерки или мерки, подобни на капитал
Елемент на помощ
(милиарда EUR)
Рискова гаранция за портфейла на Phoenix
5
Капиталова инжекция в контекста на първото прехвърляне на активи
3
Допълнителен капиталов инструмент за SPM bank
1
Покриване на допълнителна загуба от NRW за SPM bank
[0,5-2,0]
Първо прехвърляне на активи
10,812
Второ прехвърляне - попълване на EAA с активите и пасивите на WestImmo (обособен портфейл)
[0,3-0,8]
Второ прехвърляне - попълване на EAA с активите и пасивите на WestLB
[1,0-1,8]
Общо
[21,6-24,4]
Процент на помощта, сравнен с 88,5 милиарда EUR RWA (към 30.12.2008 г.)
[24,4-27,6] %
Мерки за ликвидност
[…]
2 СЪВМЕСТИМОСТ НА ПОМОЩТА С ВЪТРЕШНИЯ ПАЗАР
а. ПРИЛАГАНЕ НА ЧЛЕН 107, ПАРАГРАФ 3, БУКВА Б) ОТ ДФЕС
(141)
Член 107, параграф 3, буква б) от ДФЕС оправомощава Комисията да определи дадена помощ за съвместима с вътрешния пазар, ако е предназначена „за преодоляването на сериозни затруднения в икономиката на държава членка“. Комисията е признала, че глобалната финансова криза може да създаде сериозни затруднения в икономиката на дадена държава членка и че тези затруднения могат да се преодолеят чрез мерки за подкрепа на банките. Тази оценка е потвърдена в Съобщението на Комисията - Рекапитализация на финансовите институции в условията на настоящата финансова криза: ограничаване на помощта до необходимите минимални равнища и предпазни мерки срещу излишното нарушаване на конкуренцията (72) (наричано по-долу „Съобщение относно рекапитализацията“), Съобщението относно обезценените активи и Съобщението относно преструктурирането. Комисията все още счита, че изискванията за държавна помощ, които следва да бъдат одобрени в съответствие с член 107, параграф 3, буква б) от ДФЕС, са изпълнени с оглед на новата поява на напрежение на финансовите пазари. Комисията потвърди тази позиция чрез приемането на Съобщение през декември 2010 г., с което прилагането на правилата за държавна помощ за подпомагане на мерки в полза на банки в контекста финансовата криза се удължава до 31 декември 2011 г. (73) След това Комисията удължи прилагането на тези правила след 31 декември 2011 г. (74)
(142)
По отношение на германската икономика този анализ е потвърден с одобряването от Комисията на различни мерки, предприети от германските органи за противодействие на финансовата криза, по-специално одобряването и продълженията на германския оздравителен пакет (75).
(143)
Неконтролираното разбиване на една банка като WestLB би могло да окаже пряко въздействие върху финансовите пазари и, следователно, цялата икономика на държавата членка. С оглед на настоящата нестабилна ситуация на финансовите пазари Комисията продължава да основава своята оценка на мерките за държавна помощ в банковия сектор на член 107, параграф 3, буква б) от ДФЕС.
б. СЪВМЕСТИМОСТ НА МЕРКИТЕ ЗА ОБЕЗЦЕНЕНИ АКТИВИ
(144)
Поради причините, обяснени в съображения 125и 126, съвместимостта на първото прехвърляне на активи към EAA трябва да бъде оценена въз основа на Съобщението относно обезценените активи. Оценката на съвместимостта е съсредоточена върху това дали прехвърлянето на активите се осъществява над пазарната стойност, без обаче да се превишава реалната икономическа стойност, определена в точка 40 от Съобщението относно обезценените активи. Мярката за помощ може да бъде съвместима, ако трансферната стойност, в съответствие с точка 41 от Съобщението относно обезценените активи, не превишава REV и показателят делта на прехвърлянето е нула. Следната оценка е съсредоточена първо върху размера на показателя делта на прехвърлянето (вж. съображения 144-159). Ако показателят делта на прехвърлянето не е нула, т.е. той е над REV, той трябва да бъде компенсиран или възстановен (вж. съображения 161 и 162).
i) Съвместимост на първото прехвърляне на активи към EAA
(145)
Що се отнася до първото прехвърляне на активи към EAA, германските органи оспориха определянето на REV. Мненията им оспорват констатацията в решението от ноември 2010 г. за наличието на показател делта на прехвърлянето в размер на 3,414 милиарда EUR. Комисията направи оценка на мненията на германските органи. Резултатите от този анализ могат да бъдат обобщени по следния начин:
- По отношение на оценката като цяло
(146)
По отношение на оценката като цяло определянето на REV на активите, които предстои да бъдат прехвърлени, Комисията твърди, че оценката ѝ не е била твърде консервативна, а е била в съответствие с точка 37 от Съобщението относно обезценените активи. С точка 37 от Съобщението относно обезценените активи Комисията се задължава да прилага правилен и последователен подход към оценяването на активите, включително по-сложните и не толкова ликвидните активи, за да бъдат предотвратени ненужни нарушения на конкуренцията. В решението от ноември 2010 г. Комисията обясни, че подходът ѝ съответства на съществуващата практика за вземане на решения. Подходите, възприети от други органи, като CEBS, със сигурност са достоверни, но не са от значение за въпросната дейност.
(147)
Комисията все още не е убедена, че предложеният от WestLB подход отговаря на практиката за вземане на решения относно държавни помощи. Всъщност Комисията отбелязва, че Bundesbank не е потвърдила REV, предложена от WestLB, а вместо това критикува както използваната методика, така и използваните параметри на WestLB (76). Тази критична позиция противоречи на твърдението на германските органи, че методиката на WestLB като цяло представлява „призната техническа компетентност“. Следователно Комисията твърди, че методиката на WestLB се отклонява от обичайната практика (77).
- По отношение на оценката на равнището на подпортфейлите
(148)
Що се отнася до подробната оценка, първо, по отношение на портфейла със структурирани ценни книжа Комисията отбелязва, че не се наблюдават големи отклонения. Всъщност изчислената от Комисията REV за целия клас активи е много близо до определената от WestLB. Комисията не е използвала консервативни допускания в случаите, в които това би потвърдило или отхвърлило оценки на отделни портфейли. Вместо това тя последва съвета на своите експерти да преоцени прекомерно консервативния подход на WestLB за подпортфейла с европейски свръхпривилегировани ценни книжа. Комисията проучи подробния експертен доклад, който включваше обзор на основните подкатегории активи (ABS CDO (78), други CDO (79), US RMBS (80), US CMBS (81), US ABS (82), EUR ABS (83) и финансови инструменти), и констатира, че използваните методики и резултати съответстват на други случаи, като например посочените в решението за откриване на процедурата.
(149)
Второ, по отношение на кредитния портфейл Комисията не приема твърдението на германските органи относно липсата на прозрачност и несъответствията в оценката на нейните експерти. Тя напомня, че се е опитала да предостави насоки относно уместността на определени методи за оценяване на REV. Например Комисията препоръча преразглеждане на голяма извадка активи от кредитния портфейл, за да бъде оценена уместността на съществуващите системи за категоризация, получената вследствие на това вероятност от изпадане в неплатежоспособност (PD) и LGD. Германските органи не са спазили тази препоръка. Комисията подчерта също така, че, както е обяснено в точка 41 от Съобщението относно обезценените активи, германските органи е трябвало да използват неблагоприятни сценарии за LGD и PD, които да бъдат достатъчно благоразумни. В съответствие с практиката на Комисията за вземане на решения прехвърлянето на активи трябва да бъде оценено въз основа на REV на активите. В заключение Комисията потвърждава своята предишна позиция, че оценката трябва да бъде коригирана с около 1 милиард EUR.
(150)
Трето, по отношение на портфейла с ценни книжа Комисията е съгласна с германските органи, че разликите произтичат от допускането дали въпросните пазари са обезценени. Всъщност въпросът би могъл да бъде така също дали изобщо част от портфейла следва да се счита за допустим съгласно Съобщението относно обезценените активи. Би могло да се твърди така също, че, макар че може да се предвиди известна гъвкавост като се позволи на банките да бъдат облекчавани от активи, които първоначално не са били включени в първите етапи на финансовата криза, активи, които не могат да бъдат считани за обезценени към момента на прехвърлянето, не следва да бъдат обект на програма за облекчаване. Според тази позиция облекчаването на активи не следва да се превръща във форма на неограничена застраховка срещу последиците от рецесията. От друга страна, освобождаването от големи, многомилиардни портфейли в евро би могло на предизвика точно нарушението на тези пазари. С цел постигането на баланс между целта да се поддържа финансова стабилност и необходимостта от предотвратяване на нарушения на конкуренцията Съобщението относно обезценените активи позволява прехвърлянето на тези активи. Въпреки това, тъй като пазарът на тези активи функционира изцяло (т.е. необезценен), REV ще бъде равна или приблизително равна на пазарната стойност.
(151)
Докато WestLB оценява наличието на функциониращ пазар въз основа на чисто ликвиден критерий, Комисията отбелязва (84), че отправната точка при оценката на обезценяването на пазара представлява съпоставка с добре функциониращ пазар за конкретен актив. При нормално функциониращ пазар дадена сделка се сключва между желаещ купувач и желаещ продавач. Концепцията за желаещия купувач и продавач предполага, че сделката е доброволна и, следователно, без принуда.
(152)
Експертите на Комисията представиха прозрачни критерии за нормално функциониращ пазар, които са приети от Комисията (85). Макар че подходящата ликвидност или малките спредове между най-високата цена, която купувачът е готов да плати, и най-ниската цена, която продавачът е готов да приеме, са признак за функциониращ пазар, обратното не винаги е вярно. Например частно предлаганите ценни книжа, емитирани от платежоспособен и стабилен емитент, може да не са ликвидни. Въпреки това, при нужда, лесно може да се получи конкурентна пазарна оферта, близка до стойността на текущите котировки, изчислени на база на ликвидни сходни ценни книжа. Следователно предложените от WestLB критерии са твърде ограничени, за да се направи оценка на нормалното функциониране на даден пазар.
(153)
Следва да се отбележи, че неправилното определяне на необезценени активи като обезценени активи per se не е проблем за определянето на REV. Би могло да се очаква, че изчислената REV за такива позиции активи би била близка до пазарната стойност на актива, при условие че се използва подходящ метод и калибриране. Всеки метод за изчисляване на REV в общи линии следва да се приближава до пазарната цена, когато конкретният пазар не е обезценен. Всъщност случаите на погрешно определяне представляват изпитване на уместността на използвания метод и параметрите за изчисляване на REV.
(154)
Що се отнася до претенциите на германските органи, че определени пазари на държавни облигации са били обезценени в края на 2009 г., Комисията отбелязва, че по това време са били изпълнени определени критерии, говорещи за функциониращ пазар. Вместо това определени държавни подпазари са показали признаци за обезценяване към края на второто тримесечие на 2010 г. (86) и след това, по-специално с интервенции от ЕЦБ и други европейски равнища. Въпреки това случаят на 31 декември 2009 г. или на 31 март 2010 г., които са двете референтни дати, използвани за оценката, не е бил такъв.
(155)
Следователно Комисията поддържа своята позиция, че WestLB или е използвала погрешна методика за оценяване или е приложила погрешни параметри в методиката си на оценяване, затова оценката трябва да бъде коригирана с около 600 милиона EUR.
(156)
В заключение Комисията счита, че оценката на REV за всеки от трите подпортфейла, както е посочено в експертния доклад, е валидна и съответстваща на нейната практика за вземане на решения. В резултат на това Комисията счита, че разликата между трансферната стойност и REV на активите в портфейла е 6,949 милиарда EUR (87).
(157)
В решението от декември 2010 г. Комисията изрази съмнения относно това дали всички активи са били допустими за прехвърляне. Комисията прие твърденията в първия годишен доклад на EAA като доказателство, че при някои активи към датата на прехвърлянето вече са били реализирани загуби, въпреки че тези активи не биха попаднали в обхвата на точка 32 от Съобщението относно обезценените активи. Германските органи обаче впоследствие предоставиха допълнителна информация и обясниха размера на провизията за риск, направена от EAA, и размера на загубите, реализирани по активите, които са прехвърлени на EAA. Тези обяснения бяха убедителни и намалиха опасенията на Комисията. Следователно няма нужда от извършването на допълнителни корекции във връзка с недопустимостта на активите.
- Смекчаващи фактори
(158)
Комисията не приема така също други смекчаващи фактори освен вече приетите в решението от ноември 2010 г. Тя вече прие също така компенсаторните ефекти на капиталовата инжекция (3,267 милиарда EUR) и CLN нотите (268 милиона EUR) (88), както е посочено в таблица 2 към съображение 44. Освен това Комисията прикани германските органи да ангажират Bundesbank да представи мнението си относно компенсаторните ефекти и регулаторен орган като Bundesbank да провери и потвърди всяко предложено изменение в оценката на портфейла в съответствие с насоките от Съобщението относно обезценените активи. Такава проверка и потвърждение от регулаторен орган липсват.
(159)
По отношение на заварените пасиви Комисията отбелязва, че оценката на пасивите per se не е засегната в Съобщението относно обезценените активи. Следователно трябваше да направи оценка как да се процедира при прехвърляне, при което са смесени активи и пасиви, каквото е било направено в този случай. Докато Комисията признава потенциалните икономически недостатъци от прехвърлянето на пасиви с ниска доходност, трябва да се намери баланса между съвместимите суми от страната на активите и сумите от страната на пасивите. В резултат на това, докато Комисията е взела предвид въздействието на заварените пасиви при оценката на общия размер на помощта (вж. съображение 133), тя не го счита за приложимо при оценката на REV.
(160)
Комисията не приема аргумента на германските органи по отношение на положителните бъдещи резултати за прехвърлените активи и настоява, че, след като веднъж активите бъдат прехвърлени, бъдещите печалби повече не следва да се вземат предвид. Тази методика на определяне на REV на кредитния портфейл съответства на практиката на Комисията за вземане на решения (89).
(161)
По отношение на неизтеглените линии, за които е поето задължение, Комисията потвърждава, че неизтеглената линия, за която е поето задължение, всъщност може да бъде с нулева балансова стойност. Тази възможност обаче не изключва вероятността дадена неизтеглена линия, за която е поето задължение, да окаже отрицателно въздействие върху REV. Усвояването на линията не е изключено, защото по договор то не може да бъде избегнато. Следователно фактът, че дадена линия все още не е изтеглена не води до промяна на REV, дори ако тези позиции са с нулева балансова стойност.
(162)
По отношение на дисконтирането на очакваните загуби Комисията отбелязва, че чрез дисконтирането на очакваните загуби WestLB просто променя своя собствен подход за оценяване и, нещо повече, прави това без подкрепата на Bundesbank. По този начин германските органи опровергават своята собствена оценка на REV, но не предоставят никакви допълнителни аргументи срещу становището на Комисията.
(163)
Накратко казано, тъй като REV е била приета по-горе и отговаря на точки 40 и 41 от Съобщението относно обезценените активи, следователно, Комисията не счита, че очакваните загуби или които и да било от другите три смекчаващи фактора, представени от германските органи в мнението им, са от значение за оценката на REV.
- Управление на активи
(164)
Намалели са съмненията на Комисията относно правилното управление на обезценените активи веднага след прехвърлянето на активите. Комисията имаше резерви, че WestLB ще продължи да управлява обезценените активи, тъй като банката следва да се съсредоточи върху нови дейности и да избягва какъвто и да било конфликт между ликвидираните и новите дейности. Тъй като обаче WestLB/SPM bank след 30 юни 2012 г. повече няма да осъществява каквито и да било нови банкови дейности, а само услуги по управление на активите, съмненията на Комисията са намалели.
(165)
В заключение - след като бяха разгледани всички допълнителни потенциално смекчаващи фактори и аргументи, представени от германските органи, съмненията на Комисията не намаляха. Следователно тя продължава да счита, че показателят делта на прехвърлянето е равен на 3,414 милиарда EUR.
ii) Възстановяване
(166)
Според точка 41 от Съобщението относно обезценените активи, за да се смекчат нарушенията на конкуренцията, произтичащи от прехвърлянето на активите над стойността, която се счита за приемлива за компенсиране на пазарния срив в съответния момент, показателят делта на прехвърлянето следва да бъде върнат от банката. Ако това връщане не може да се осъществи незабавно, тогава то следва да бъде постигнато с течение на времето под формата на възстановяване. Ако дори връщането чрез възстановяване не е възможно да се осъществи без това да доведе до техническа несъстоятелност, нарушението на конкуренцията трябва да бъде компенсирано чрез задълбочено преструктуриране, което може да достигне дори до ликвидация (90).
(167)
В плана си за преструктуриране, представен през февруари 2011 г., WestLB посочи, че не е могло да върне дори сумата от 3,4 милиарда EUR от първото прехвърляне на активи към EAA без да застраши жизнеспособността си. Освен това няма вероятност WestLB да бъде продадено, ако потенциалният купувач трябва да връща 3,4 милиарда EUR на Германия. Следователно германските органи представиха плана за преструктуриране от юни 2011 г., в който е предвидено ликвидирането на WestLB в рамките на 12 месеца. Комисията счита, че ликвидацията на WestLB е достатъчна, за да бъдат компенсирани нарушенията на конкуренцията. Следователно, при условие че планът за ликвидация е достоверен, което ще бъде оценено в раздел В, Комисията счита, че помощта отговаря на Съобщението относно обезценените активи и е съвместима с вътрешния пазар въз основа на член 107, параграф 3, буква б) от ДФЕС.
iii) Съвместимост на попълването
(168)
Принципно прехвърлянето на втория транш също трябва да бъде оценено съгласно Съобщението относно обезценените активи. Въз основа на плана за преструктуриране от юни 2011 г., Комисията обаче счита, че резултатът от тази оценка повече няма да оказва въздействие. Всяко допълнително нарушение на конкуренцията в резултат на показателя делта на прехвърлянето по отношение на втория транш при всички случаи би било смекчено от ликвидацията, предвидена в плана за преструктуриране от юни 2011 г. Следователно в настоящата изключителна ситуация Комисията счита, че, ако целият размер на помощта вече може да се счита за съвместим съгласно точка 41 от Съобщението относно обезценените активи, тя може да се въздържи от задълбочено оценяване на оценката, т.е. изчисляване на REV.
(169)
Следователно прехвърлянето на активи е съвместимо, тъй като потенциалните нарушения на конкуренцията са смекчени от ликвидацията на WestLB и, съответно, отговарят на точка 41 от Съобщението относно обезценените активи.
в. СЪВМЕСТИМОСТ НА ПОМОЩТА ЗА ПРЕСТРУКТУРИРАНЕ/ЛИКВИДИРАНЕ
(170)
Комисията трябва да оценява съвместимостта на всички мерки за помощ въз основа на своите насоки за оценяване на банки в условията на финансовата криза, по-специално Съобщението относно преструктурирането и Съобщението на Комисията - Прилагане на правила за държавна помощ към мерки, взети във връзка с финансовите институции в контекста на настоящата световна финансова криза (91) (наричано по-долу „Съобщение относно банките“).
(171)
Комисията отбелязва, че планът за преструктуриране от юни 2011 г. трябва да гарантира съвместимостта на мерките за помощ, посочени в таблица 7.
(172)
Тези мерки възлизат на общ размер на помощта от [21,6-24,4] милиарда EUR, което е равно на размер на помощта по отношение на RWA към 31 декември 2009 г. от [24,4-27,6] %. Този размер на помощта трябва да се счита за много голяма част от активите на получателя и, следователно, налага задълбочено преструктуриране или ликвидация. Освен това в плана за преструктуриране трябва да се вземат предвид също така допълнителните нарушения на конкуренцията, произтичащи от a priori несъвместимия размер на помощта, установен по показателя делта на прехвърлянето. Предложеното преструктуриране или ликвидация трябва да може да отстрани това нарушение.
(173)
Планът за преструктуриране от юни 2011 г. отговаря на критериите, посочени в Съобщението относно преструктурирането. Точка 21 от Съобщението относно преструктурирането гласи, че „в случаите, в които не е вероятно банка да може да си възвърне жизнеспособността в дългосрочен план, следва да се предвижда възможността за организирано прекратяване или разпродажба чрез търг на банката в затруднение“. В Съобщението относно банките е предвидена процедура, в рамките на която следва да се осъществява споменатото организирано прекратяване (92). Контролираната ликвидация от подобрен род може да се използва в отделни случаи след предоставянето на оздравителна помощ на отделна финансова институция, когато стане ясно, че последната не може да бъде успешно преструктурирана.
(174)
Помощта за ликвидиране е съвместима с член 107, параграф 3, буква б) от ДФЕС, ако помощта за ликвидиране, в съответствие с практиката на Комисията за вземане на решения (93), изпълнява следните три общи условия:
i)
следва да бъде доказано, че помощта дава възможност за действителната ликвидация на банката по организиран начин, като същевременно размерът на помощта е ограничен до необходимия минимум с оглед на преследваната цел (94);
ii)
следва да се гарантира подходящо споделяне на тежестта, по-специално като не се допуска получаването на каквито и да било облаги от страна на акционерите от каквато и да било помощ в контекста на процедурата на контролирано прекратяване (95);
iii)
с цел да се избегнат ненужни нарушения на конкуренцията етапът на ликвидирането следва да бъде ограничен до минималния период, необходим за прекратяването по установен ред. Докато финансовата институция - получател на помощта, продължава да функционира, тя не следва да се занимава с никакви нови дейности, а само да продължи с текущите. Банковия лиценз следва да бъде оттеглен възможно най-бързо (96).
i) Доказване на организирано прекратяване
(175)
Комисията счита, че планът за преструктуриране от юни 2011 г. представлява сценарий за организирано прекратяване на WestLB, основан на споразумение за споделяне на тежестта между акционерите на банката. В плана за преструктуриране от юни 2011 г. по-специално е взет предвид фактът, че евентуални пазарно-ориентирани решения за WestLB, които може да се окажат по-евтини или в по-малка степен нарушаващи, са проучвани безуспешно в продължение на повече от две години. Процедурата на неконтролирана ликвидация, от друга страна, би изложила финансовата стабилност на опасност. По-добро решение на този риск дава сценария с организирано прекратяване. Планът за преструктуриране от юни 2011 г. позволява на Комисията да оцени процеса на прекратяване и потенциалното конкурентно въздействие на включените в него държавни мерки.
(176)
Най-важният критерий за класифицирането като сценарий за прекратяване е, че банката ще преустанови всички банкови дейности и ще продължи да функционира единствено с цел ликвидиране на съществуващите портфейли, без да се заема с каквито и да било нови сфери на дейност.
(177)
Преустановяването на банковите дейности следва да бъде гарантирано inter alia чрез продажба или прехвърляне на всички останали активи и пасиви на дадена банка, така че да остане само малка част, необходима за подпомагане на ликвидацията на съществуващите активи, по-специално за гарантиране на запазването на стойността при прекратяването на нейните портфейли.
(178)
Въз основа на плана за преструктуриране от юни 2011 г. WestLB ще прехвърли всички свои банкови активи или на спестовни банки или на EAA. Следователно към 30 юни 2012 г. банката ще остане без почти никакви рисково претеглени активи. В съответствие с поетите от германските органи ангажименти, останалата банка повече няма да използва търговската марка „WestLB“, а ще бъде преименувана на „SPM bank“ в срок от най-много три месеца. Освен това банката повече няма да осъществява банкови дейности от свое име, а просто ще бъде доставчик на услуги за EAA и в ограничена степен евентуално и за трети страни. Следователно в плана за преструктуриране са предвидени важни и необратими стъпки, които бележат окончателно напускане на пазара за по-голямата част от предишните дейности на WestLB в рамките на 12 месеца.
(179)
Второ, в съответствие с посоченото изискване в точка 47 от Съобщението относно банките, етапът на ликвидацията е ограничен до минималния период, необходим за прекратяването по установения ред, за да бъдат избегнати ненужни нарушения на конкуренцията. Въпреки че прекратяването на WestLB ще отнеме няколко години, все пак може да се счита, че е ограничено до възможно най-краткия период. Единствено обслужващото дружество ще функционира в условията на конкуренция, тъй като ще предлага ограничен диапазон от услуги по управление на активи на трети страни. Германските органи са се ангажирали обслужващото дружество да бъде продадено преди 31 декември 2016 г. Периодът на преобразуване до 31 декември 2016 г. е необходим, за да може ръководството да реорганизира организационните структури в SPM bank, да обособи обслужващото дружество и да натрупа някои добри резултати, за да може да привлече потенциални инвеститори. Самата SPM bank ще продължи да носи отговорност за активите, които не могат да бъдат физически прехвърлени на EAA, и по тази причина нейният жизнен цикъл ще зависи от падежа на тези активи. Прекратяването на портфейлите със запазване на стойността следва да бъде осъществено до 2028 г., като този период от време не може да бъде съкращаван. Функционирането като притежател на активи само по себе си обаче не е икономическа дейност и затова не оказва въздействие върху конкуренцията. Макар че ще отнеме няколко години докато чрез съкращаването на персонала на SPM bank достигне целевия брой от 1 000 служителя, това съкращаване на персонала все пак отговаря на равнището на намаляване на дейността на SPM bank, предвид факта, че реорганизацията на SPM bank ще бъде много трудоемък процес, дори да не се извършват повече банкови дейности. Накратко казано всички тези процеси може да се считат за ограничени до най-краткия възможен период.
(180)
Третият критерий е, че банката не следва да продължава с осъществяването на своите дейности на пазара, освен продажбата на активите си, като се осигури, че само незначителна част от предишните банкови дейности ще останат на пазара като такива.
(181)
Някои свързани дейности, като Verbundbank, ще бъдат придобити от Helaba. От гледна точка на сумата на баланса дейностите на Verbundbank представляват по-малко от 20 % от предишния баланс на WestLB (портфейлът на Verbundbank ще представлява баланс със сума от най-много 45 милиарда EUR в сравнение с общия баланс на WestLB в размер на 288 милиарда EUR през 2008 г.). От гледна точка на броя на персонала Комисията отбелязва, че по-малко от 10 % от предишния персонал на WestLB ще продължат да работят в сектора на обособената Verbundbank (приблизително 400 служителя в сектора на Verbundbank в сравнение с първоначалния персонал на WestLB от 5 661 служителя през 2008 г.). Освен това следва да се отбележи, че Verbundbank ще бъде обособена чрез отделяне на активи и пасиви и няма да бъде прехвърлена като напълно самостоятелна банка. Следователно, тъй като сделката не се отнася до WestLB, а само до малка част от неговите активи и пасиви, сделката не може да се счита за значителна продажба на банката.
(182)
Освен това Комисията не намира признаци, че изискванията на точка 49 от Съобщението относно банките не са изпълнени, съгласно която сделката следва да се извършва при пазарни условия и да увеличава до максимум продажната цена на съответните активи и пасиви. В това отношение Комисията отбелязва, че WestLB е приело неуспешен процес на продажба, целящ увеличаване до максимум на продажната цена за всички негови активи и пасиви. WestLB не е получило обаче никакви приемливи оферти. Освен това фирмената стойност на дейностите на Verbundbank, която включва активи, пасиви и организационна структура с приблизително 400 служителя, се преразглежда от няколко външни одитора въз основа на добре установени методи за оценка. Германските органи се ангажират, че фирмената стойност на дейностите на Verbundbank, които ще бъдат придобити или от Helaba, или от сектора на спестовните банки, ще бъде нула в съответствие с Eckpunktevereinbarung. Всъщност, за разлика от други процеси на продажба в случаи на ликвидация (97), продажбата на дейностите на Verbundbank от WestLB няма да изисква каквито и да било допълнителни плащания от публичните органи. Следователно Комисията не може да открие каквато и да било неправомерна полза за предприятието, което ще придобие дейностите на Verbundbank и по тази причина стига до заключението, че нито Helaba, нито спестовните банки ще получат каквато и да било помощ вследствие на продажбата на дейностите на Verbundbank.
(183)
Във всички случаи правилата за продажбата на цялата банка, предвидени в точки 17 и сл. от Съобщението относно преструктурирането, дори и да не се прилагат в този случай (98), също са изпълнени в настоящия случай. Правилата за такава продажба изискват изпълнение на следните критерии: възстановяване на жизнеспособността, споделяне на тежестта и смекчаване на нарушенията на конкуренцията. Продажбата на Helaba изпълнява тези критерии. Първо, Helaba следва да може да гарантира жизнеспособността на прехвърляната банка, предвид това, че Verbundbank, в сравнение с Helaba, е относително малка от гледна точка на сума на баланса и брой на персонала и оказва съвсем слабо въздействие върху доходността на слятото предприятие. От друга страна, сливането следва да доведе до икономии по отношение на тези разходи, които биха попречили на положителната оценка на Verbundbank на самостоятелна база (99). Второ, споделянето на тежестта е гарантирано, защото акционерите на WestLB няма да получат каквито и да било постъпления от продажбата, а, вместо това, ще изгубят своя капитал в WestLB. Трето, тъй като дейностите на WestLB ще бъдат намалени до по-малко от 20 % от тези на банката в първоначалния ѝ вид, в съответствие със своята практика за вземане на решения Комисията не изисква допълнителни компенсаторни мерки за тази продажба (100).
(184)
Освен това Комисията няма причина да приеме, че Verbundbank - като съвкупност от активи - може да се счита за икономически правоприемник на WestLB. Helaba не е законен правоприемник на WestLB, нито Verbundbank има каквато и да било значима функционална идентичност с WestLB. Следователно Helaba не отговаря на критериите за установяване на съществуването на действащо икономическо предприятия, което Комисията е използвала, за да установи дали е отпусната държавна помощ на фирма, която продължава дейността на първоначалната фирма (101).
(185)
Накрая, гарантирано е също така, че помощта е ограничена до необходимия минимум. По-специално прехвърлянето на активи на EAA ще се осъществи само ако не могат да бъдат продадени на частни страни. Освен това допълнителната капиталова инжекция за SPM bank е необходима, за да бъдат покрити очакваните разходи по ликвидацията. Накрая, подпомагането за ликвидност може да се счита за неразделна част от общия ликвидационен сценарий, защото то просто служи като гаранция през периода на преобразуване в случай на появата на пазарни сътресения преди 30 юни 2012 г. По този начин подпомагането за ликвидност гарантира, че процедурата на организирана ликвидация няма да се превърне в неорганизирано прекратяване преди 30 юни 2012 г.
ii) Собствен принос и споделяне на тежест
(186)
Втората част от оценката се отнася до споделянето на тежестта. Точка 46 от Съобщението относно банките гласи, че „в контекста на ликвидирането трябва да се обърне специално внимание за свеждане на моралния риск до минимум, а именно посредством изключването на акционери и евентуално на някои типове кредитори от получаване на полза от каквато и да било помощ в контекста на процедура по контролирано ликвидиране“. В случаите на Northern Rock (102) и HRE (103) споделянето на тежестта е било постигнато чрез национализация. Както в посочените случаи, тук акционерите ще изгубят целия свой собствен капитал. Освен това акционерите на WestLB, както и SoFFin - в качеството си на основен доставчик на хибриден капитал - ще поемат индивидуална отговорност за различните части, на които ще бъде разделено WestLB, и ще предоставят допълнителен капитал.
(187)
Всъщност спестовните банки са приели да поемат отговорност за дейностите на Verbundbank и ще наберат капитал за тази цел, а NRW е приело да поеме по-голямата част от тежестта, като поеме всички разходи за дейността и ликвидирането на SPM bank. Освен това SoFFin също е приело да поеме значителна част от тежестта, като остави две трети от своето непряко участие в WestLB и по този начин много вероятно пропусне възстановяването на неговата инвестиция. Следователно в цялостното споразумение достатъчно добре са отчетени както съответните възможности на страните за споделяне на тежестта, така и степента, в която преди това те са били ангажирани в определянето на стратегията на банката, и степента, в която могат да оказват въздействие върху корпоративното управление на банката.
iii) Ограничаване на нарушенията на конкуренцията
(188)
Планът за ликвидиране гарантира ограничаването на нарушенията на конкуренцията от страна на WestLB, тъй като то ще изчезне от пазара, считано от 30 юни 2012 г. След това WestLB ще бъде преобразувано в предприятие без банкови дейности, което ще ликвидира активите заедно с EAA.
(189)
Освен това ненужните нарушения на конкуренцията при ликвидирането се избягват, като се гарантира, че след 30 юни 2012 г. WestLB ще продължи да функционира само доколкото е необходимо за прекратяването и няма да се занимава с нови дейности, а просто ще ликвидира постепенно съществуващите дейности. В настоящия случай този принцип е приложен чрез възможно най-бързото оттегляне на онези части от банковия лиценз на WestLB, които не са необходими за притежаването на активи или за предоставянето на услуги по управление на активи, но не по-късно от 31 декември 2012 г.
(190)
Що се отнася до намерението на SPM bank да отдели едно обслужващо дружество, предлагащо услуги по управление на активи на трети страни, като по този начин се конкурира с други доставчици на този вид услуга, Комисията отбелязва, че тази стъпка се предлага, за да се намали държавната помощ в WestLB след 30 юни 2012 г. Всъщност NRW, което отговаря за SPM bank, е поело най-голямата част от тежестта на акционерите на WestLB. Следователно понижаването на разходите за дейността на SPM bank чрез предлагането на услуги на трети страни може да е оправдано.
(191)
Освен това вероятността обслужващото дружество да наруши конкуренцията е компенсирана с няколко ангажимента, поети от германските органи. Първо, договори с трети страни могат да бъдат сключвани единствено от отделно предприятие на SPM bank, притежаващо банков лиценз, ограничен до изисквания минимум, което ще бъде продадено до 31 декември 2016 г. Второ, естеството на услугите, които SPM bank може да предоставя, са конкретизирани в изчерпателен списък на допустимите дейности. В този контекст германските органи се задължават всички банкови лицензи на WestLB, които не са необходими за предоставянето на услугите по управление на активи, да бъдат върнати до 31 декември 2012 г. Трето, персоналът на SPM bank значително ще бъде съкратен в хода на неговото преструктуриране и няма да превишава 1 000 служителя през 2016 г., което е по-малко от 20 % от първоначалния персонал на WestLB от 5 661 служителя през 2008 г. Четвърто, обемът на дейността за трети страни, която обслужващото дружество на SPM bank може да поема на пазара, не трябва да превишава [40-60] % от общите му приходи, което представлява ефективно ограничаване на неговите стопански перспективи. Пето, германските органи се задължават SPM bank да предлага своите услуги по управление на активи само по справедливи пазарни цени и предлаганите ставки да са достатъчни за покриване на всички разходи на отделното предприятие. Накрая, германските органи се задължават, че, ако обслужващото дружество, което предлага услуги по управление на активи на трети страни, не може да бъде продадено до 31 декември 2016 г., SPM bank също ще бъде ликвидирана. Съвкупността от тези ограничения гарантира, че на пазара ще остане само малка част от предишните дейности като има силно ограничена възможност да наруши конкуренцията.
(192)
Освен това обслужващото дружество следва да бъде достатъчно доходоносно. От представената от германските органи документация е видно, че има реален шанс обслужващото дружество да стане достатъчно доходоносно, по-специално след корекция на […]. Има шанс обслужващото дружество да привлече пазарни инвеститори, ако предвидените мерки за икономии на разходи бъдат приложени и стопанските възможности бъдат разработени.
(193)
Поетите от германските органи ангажименти гарантират в достатъчна степен, че SPM bank няма да продължи да предлага услуги на пазара, ако се окаже, че дейността ѝ не е толкова доходоносна, колкото се очаква, така че не може да бъде продадена през 2016 г.
г. ЗАКЛЮЧЕНИЕ
(194)
Следователно Комисията стига до заключението, че планът за преструктуриране от юни 2011 г. представлява сценарий за организирано прекратяване на WestLB, който, с оглед на ангажиментите, поети в приложението към настоящото решение, изпълнява всички съответни критерии на Съобщението относно преструктурирането и на Съобщението относно банките и по този начин гарантира съвместимостта на посочените в таблица 7 мерки за помощ. Следователно съмненията на Комисията, изразени в решенията за откриване, относно съвместимостта на допълнителната помощ, са намалели.
(195)
В контекста на настоящото решение Комисията трябваше да разгледа така също мерките, отпуснати съгласно решението от май 2009 г. Това решение и съответният му план за преструктуриране от април 2009 г. не включваха предоставената впоследствие помощ и планът за преструктуриране от април 2009 г. не можеше да гарантира необходимата жизнеспособност, споделяне на тежестта и ограничаване на нарушенията на конкуренцията, които биха направили последващата помощ съвместима. По тази причина в решенията от декември 2009 г. и ноември 2010 г. Комисията поиска нов подробен план за преструктуриране. Такъв план беше представен през юни 2011 г. като замени всички предишни планове. Освен това този план преобразува предвижданото преди това, като например преструктурирането на WestLB в процес на ликвидиране. Както е посочено в съображение 194, планът за преструктуриране от юни 2011 г. може да гарантира съвместимостта на цялата помощ, предоставена на WestLB през периода 2008-2012 г. Следователно решението от май 2009 г. е станало ненужно и следва да бъде отменено. Тази отмяна следва да включи така също всички ангажименти и задължения, поети в контекста на решението от май 2009 г.
V. ПРЕДИМСТВО ЗА СПЕСТОВНИТЕ БАНКИ
(196)
Намалели са съмненията на Комисията, че спестовните банки не са участвали по подходящ начин в споделянето на тежестта и прекомерно са се облагодетелствали от мярката за облекчаване на активи.
(197)
Първо, опасенията на Комисията, че спестовните банки са били задължени да участват в рекапитализацията на WestLB, не бяха потвърдени. Всъщност спестовните банки не са поемали подобно специално задължение.
(198)
Второ, Комисията наблюдава сериозно споделянето на тежестта, което спомага за ограничаване на експозицията на спестовните банки на 4,5 милиарда EUR. Несъмнено задължението за компенсиране на загуби, които могат да бъдат реализирани при ликвидирането на EAA, до известна степен е било облекчено за спестовните банка, тъй като тяхното задължение е ограничено до 4,5 милиарда EUR. Въпреки това спестовните банки първо не бяха задължени да прехвърлят активи на EEA и действително имаха известна договорна свобода вътрешно да уредят отговорността за загубите. Дори при това положение след решението от декември 2009 г. спестовните банки са участвали в значителна степен в споделянето на тежестта и са изгубили целия си капитал в WestLB. Следователно вече са отпаднали причините да се разглежда в това отношение случая със спестовните банки.
(199)
Накрая, следва да се отбележи така също, че не се наблюдава предимство в полза на който и да било от членовете на асоциациите на спестовните банки, излизащо извън пределите на ликвидацията на WestLB. По-специално прехвърлянето на активи на Helaba, както и предоставянето на капитал на Helaba в замяна на получаването на акциите на Helaba, могат да се разглеждат като част от ликвидацията на WestLB и са реализирани единствено за тази цел. Дори ако представляваше държавна помощ, тя би била съвместима с вътрешния пазар в контекста на предоставянето на помощ за ликвидирането на WestLB,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
(1) Мерките, които германските органи приложиха и планират да приложат по отношение на WestLB, състоящи се от:
а)
рискова гаранция от 2009 г. в размер на 5 милиарда EUR за портфейла на Phoenix;
б)
капиталова инжекция от 2010 г. в размер на 3 милиарда EUR в рамките на първото прехвърляне на активи;
в)
първо прехвърляне на активи от 2010 г. към Erste Abwicklungsanstalt с размер на помощта от 10,812 милиарда EUR;
г)
второ прехвърляне от 2012 г. към Erste Abwicklungsanstalt с размер на помощта от [1,3-2,6] милиарда EUR;
д)
допълнителен капиталов инструмент от 2012 г. за SPM bank в размер на 1 милиард EUR;
е)
покриване на допълнителни загуби от 2012 г. в размер на [0,5-2,0] милиарда EUR от страна на Land NRW в полза на SPM bank; както и
ж)
предоставянето на подпомагане за ликвидност от акционерите на WestLB AG през първата половина на 2012 г. […], представляват държавна помощ.
2. Описаната в параграф 1 помощ е съвместима с вътрешния пазар с оглед на посочените в приложението ангажименти.
Член 2
Германските органи следва да осигурят представянето на Комисията на подробни тримесечни доклади относно предприетите мерки за постигане на съответствие, считано от уведомяването за настоящото решение.
Член 3
Решение на Комисията от 12 май 2009 г. по дело C43/2008 се отменя с настоящото.
Член 4
Адресат на настоящото решение е Федерална република Германия.
Съставено в Брюксел на 20 декември 2011 година.
DECISIONE DELLA COMMISSIONE
del 20 dicembre 2011
sugli aiuti di Stato C 40/2009 e C 43/2008 per la ristrutturazione di WestLB AG
[notificata con il numero C(2011) 9395]
(Il testo in lingua tedesca è il solo facente fede)
(Testo rilevante ai fini del SEE)
(2013/245/UE)
LA COMMISSIONE EUROPEA,
visto il trattato sul funzionamento dell’Unione europea, in particolare l’articolo 108, paragrafo 2, primo comma (1),
visto l’accordo sullo Spazio economico europeo, in particolare l’articolo 62, paragrafo 1, lettera a),
dopo aver invitato gli interessati a formulare osservazioni (2),
considerando quanto segue:
I. PROCEDIMENTO
(1)
Con la decisione del 12 maggio 2009 nel caso C 43/2008 (3) (in prosieguo: la “decisione del maggio 2009”), sulla base di un piano di ristrutturazione presentato il 30 aprile 2009 (in prosieguo: il “piano di ristrutturazione dell’aprile 2009”) e poste determinate condizioni, la Commissione ha autorizzato una garanzia di rischio di 5 miliardi di EUR a favore di WestLB AG (4) (in prosieguo: “WestLB”), Landesbank Nordrhein-Westfalen, per un portafoglio di titoli strutturati (in prosieguo: il “portafoglio Phoenix”).
(2)
Il 23 settembre 2009 la Germania ha notificato alla Commissione un aiuto aggiuntivo per WestLB sotto forma di una garanzia di rischio temporanea a copertura di determinate parti del portafoglio Phoenix per un importo di 6,4 miliardi di EUR e ha accettato di inviare un piano di ristrutturazione modificato.
(3)
Con la decisione del 7 ottobre 2009 nel caso N 531/2009 (5), la Commissione ha dichiarato la garanzia di rischio temporanea, quale aiuto al salvataggio, compatibile con il mercato interno.
(4)
Il 10 dicembre 2009 la Germania ha notificato una misura di sostegno a favore di WestLB sotto forma di trasferimento di attività al neo costituito Erste Abwicklungsanstalt (primo istituto di liquidazione, in prosieguo: “EAA”). Di seguito tale misura viene indicata come il “primo trasferimento di attività”. Contemporaneamente la Germania ha trasmesso anche un piano di ristrutturazione modificato per WestLB (in prosieguo: il “piano di ristrutturazione del dicembre 2009”). Il primo trasferimento di attività ha sostituito la misura notificata il 23 settembre 2009 privando di oggetto la decisione del 7 ottobre 2009.
(5)
Con la decisione del 22 dicembre 2009 nel caso C 40/2009 (6) (in prosieguo: la “decisione del dicembre 2009”), per motivi di stabilità finanziaria la Commissione ha autorizzato il primo trasferimento di attività in via provvisoria per un periodo di sei mesi. Con la stessa decisione, la Commissione, nutrendo dubbi circa la compatibilità di detta misura con il mercato interno, ha avviato un procedimento d’indagine formale ai sensi dell’articolo 108, paragrafo 2, del trattato sul funzionamento dell’Unione europea (TFUE).
(6)
Nel dicembre 2009 la Commissione ha incaricato alcuni esperti esterni di valutare le attività deteriorate trasferite da WestLB all’EAA. Tali esperti sono la Société Générale, Bangert Research e il professor Wim Schoutens.
(7)
Il 1o febbraio 2010 la Germania ha inviato alcune osservazioni sulle motivazioni della decisione del dicembre 2009.
(8)
Con la decisione del 22 giugno 2010 nel caso N 249/2010 (7) (in prosieguo: la “decisione del giugno 2010”), la Commissione, per motivi di stabilità finanziaria, ha prorogato l’approvazione provvisoria del primo trasferimento di attività sino all’adozione della decisione definitiva sul primo trasferimento di attività e sul piano di ristrutturazione del dicembre 2009.
(9)
Il 29 ottobre 2010 la Commissione ha inviato alla Germania una relazione dettagliata sulla valutazione delle attività oggetto del primo trasferimento.
(10)
Il 5 novembre 2010 la Commissione ha adottato una decisione sull’estensione del procedimento di indagine formale in relazione al primo trasferimento di attività nel caso C 40/2009 (8) (in prosieguo: la “decisione del novembre 2010”). Nella decisione del novembre 2010 la Commissione ha espresso ulteriori perplessità circa la compatibilità del primo trasferimento di attività con il mercato interno.
(11)
Nel novembre 2010 la Germania ha trasmesso alcune osservazioni, integrate poi il 21 dicembre 2010. Gli interessati non hanno inviato osservazioni alla Commissione.
(12)
Il 21 dicembre 2010 la Commissione ha deciso di posticipare la data prevista per la cessazione da parte di Westdeutsche ImmobilienBank AG (9) (in prosieguo: “WestImmo”) delle nuove attività (10).
(13)
Il 15 febbraio 2011 la Germania ha trasmesso un piano di ristrutturazione modificato per WestLB (in prosieguo: il “piano di ristrutturazione del febbraio 2011”).
(14)
Il 15 aprile 2011 la Germania ha inviato alla Commissione una relazione intermedia del fiduciario per la dismissione, nominato dopo la decisione del maggio 2009, e un nuovo piano di ristrutturazione per WestLB (in prosieguo: il “nuovo piano di ristrutturazione”).
(15)
Il 23 giugno 2011, l’Agenzia federale per la stabilizzazione del mercato finanziario (Bundesanstalt für Finanzmarktstabilisierung, in prosieguo: l’”FMSA”), tutti gli azionisti di WestLB e l’EAA si accordavano sui dettagli essenziali della liquidazione di WestLB e della ripartizione degli oneri (in prosieguo l’accordo viene definito come “accordo quadro” (11)).
(16)
Il 30 giugno 2011 la Germania ha trasmesso alla Commissione una versione definitiva del nuovo piano di ristrutturazione basata sull’accordo quadro (in prosieguo: il “piano di ristrutturazione del giugno 2011”).
(17)
Il 28 ottobre 2011 la Germania ha chiesto alla Commissione di rinviare al 29 febbraio 2012 il termine entro il quale WestLB doveva cessare la nuova attività (stando alla decisione del maggio 2009, WestLB era tenuta a cessare la nuova attività entro il 1o gennaio 2012). Tale richiesta veniva presentata a titolo precauzionale nel caso in cui la decisione del maggio 2009 non venisse sostituita da una nuova decisione entro il 1o gennaio 2012.
(18)
Il 28 ottobre 2011 la Germania ha trasmesso informazioni dettagliate su un’altra misura di aiuti a favore di WestLB sotto forma di un secondo trasferimento di attività all’EAA (in prosieguo: il “trasferimento aggiuntivo”).
(19)
Il 21 novembre 2011 la Germania ha inviato dati aggiornati sul piano di ristrutturazione del giugno 2011.
(20)
Il 1o dicembre la Germania ha trasmesso informazioni in merito all’aiuto di tesoreria a breve scadenza che poteva essere accordato a WestLB fino al 30 giugno 2012.
(21)
L’8 dicembre 2011 la Germania ha notificato alla Commissione un catalogo definitivo degli impegni.
(22)
Il 13 dicembre 2011 la Germania ha confermato la prevista acquisizione, da parte di Helaba Landesbank Hessen-Thüringen (in prosieguo: “Helaba”), della “Verbundbank” (banca di collegamento), un’unità che deve essere scorporata da WestLB nel quadro della ristrutturazione di quest’ultima.
II. I FATTI
1. LA BENEFICIARIA
(23)
La beneficiaria è WestLB, banca del Land Nordrhein-Westfalen con sede a Düsseldorf. I suoi azionisti sono la Sparkassenverband Westfalen-Lippe (in prosieguo: “SVWL”), il Rheinische Sparkassen- und Giroverband (in prosieguo: “RSGV”; SVWL e RSGV vengono indicati, insieme, come le “associazioni delle casse di risparmio”), il Land Nordrhein-Westfalen (in prosieguo: “Land NRW”), nonché entrambe le Landschaftsverbände (consorzi dei comuni) Rheinland (in prosieguo: “LVR”) e Westfalen-Lippe (in prosieguo: “LWL”). Il Sonderfonds Finanzmarkstabilisierung (fondo straordinario per la stabilizzazione del mercato finanziario; in prosieguo: il “SoFFin”), amministrato dall’FMSA, detiene una partecipazione tacita in WestLB AG.
(24)
Nella tabella seguente vengono sintetizzati i principali dati finanziari di WestLB:
Tabella 1
Principali dati finanziari di WestLB
31.12.2008
31.12.2009
31.12.2010
30.6.2011
Valori da bilancio (in Mrd EUR)
Attivo totale
288,1
242,3
191,5
160,4
Capitale proprio
3,8
3,7
4,1
4,2
Quota di capitale prevista dalle norme in materia di vigilanza bancaria (SolvV)
Fondi propri di base Mrd EUR
5,7
5,3
5,5
4,9
Fondi propri in Mrd EUR
8,9
7,6
7,7
7,3
Attività ponderate per il rischio in Mrd EUR
88,5
83,0
48,6
45,4
Coefficiente di fondi propri di base in %
6,4
6,4
11,4
10,7
Quota complessiva in %
10,1
9,1
15,9
16,0
Dipendenti
Numero dei dipendenti
5 957
5 214
4 712
4 622
Dipendenti a tempo pieno
5 663
4 971
4 473
4 376
(25)
WestLB, cui spettano i compiti di un istituto centrale delle casse di risparmio, svolge funzioni di collegamento con i mercati finanziari per le casse di risparmio regionali attive nel Land NRW e nel Brandenburgo. Essa offre ai suoi clienti tedeschi e stranieri, tra cui rientrano sia imprese, sia soggetti istituzionali e pubblici, un’ampia gamma di prodotti e servizi, in particolare nei seguenti settori: erogazione di crediti, finanziamenti strutturati su misura, attività sui mercati dei capitali, gestione degli attivi e gestione dei pagamenti.
(26)
Nel corso del tempo il settore principale di attività di WestLB è mutato: inizialmente caratterizzata dalla sua funzione di banca centrale per le casse di risparmio, WestLB è divenuta sempre più una banca di investimenti. A partire dal 2001, quando le sue attività pubbliche sono state separate dalle attività commerciali, WestLB ha attraversato una fase di ristrutturazione (12).
(27)
Nel recente passato ampi investimenti in titoli strutturati, gestiti in parte da società veicolo che non erano consolidate prima del 2007, hanno determinato notevoli perdite e un crescente fabbisogno di capitale nonostante l’allentamento delle norme contabili attuato nel contesto della crisi. Per questo motivo, la Germania e i soci di WestLB hanno concordato, nel 2008, il piano di salvataggio Phoenix (13) e, nel novembre 2009, hanno convenuto di costituire un istituto di liquidazione, l’EAA, al quale sono state trasferite attività con un valore nominale di circa 77,5 miliardi di EUR e un capitale di circa 3 miliardi di EUR.
2. LE MISURE DI AIUTO
a. IL PRIMO PACCHETTO DI MISURE - LA GARANZIA DI RISCHIO PER IL PORTAFOGLIO PHOENIX
(28)
Nel 2008 WestLB ha trasferito un portafoglio di titoli strutturati a una società veicolo denominata Phoenix Light, una società a responsabilità limitata di diritto irlandese, defalcando così dal bilancio di WestLB titoli (14) per un valore nominale complessivo di circa 23 miliardi di EUR. La società veicolo era stata resa possibile da garanzie dei soci di WestLB, sulle quali si era raggiunto un accordo l’8 febbraio 2008 per coprire ulteriori perdite fino a concorrenza di 5 miliardi di EUR (in prosieguo: la “garanzia di rischio per il portafoglio Phoenix”) e che sono state autorizzate con la decisione del maggio 2009 (15). La garanzia di rischio si componeva di due garanzie distinte:
-
una garanzia a copertura delle esposizioni debitorie di Phoenix Light fino a 2 miliardi di EUR, delle quali rispondono tutti i soci di WestLB in proporzione alle rispettive partecipazioni
-
e una garanzia subordinata concessa dal solo Land NRW che copre ulteriori esposizioni debitorie di Phoenix Light fino a 3 miliardi di EUR.
b. IL SECONDO PACCHETTO DI MISURE - IL PRIMO TRASFERIMENTO DI ATTIVITÀ ALL’EAA
(29)
Il 24 novembre 2009 la Germania e i soci di WestLB hanno concordato gli aspetti pratici concernenti la creazione di un istituto di liquidazione denominato “Erste Abwicklungsanstalt” sulla base del Finanzmarktstabilisierungsfondsgesetz, (legge tedesca sul fondo di stabilizzazione del mercato; in prosieguo: “FMStFG”), per scorporare un portafoglio con posizioni di rischio e settori di attività non strategici. L’11 dicembre 2009 i soci di WestLB si sono riuniti e hanno definito ufficialmente gli accordi contrattuali necessari.
(30)
La prima misura di trasferimento di attività (16) comprendeva un apporto di capitale pari a 3 miliardi di EUR, ulteriori garanzie dei soci di WestLB e un trasferimento di attività da realizzare principalmente mediante scorporo. Inoltre, la garanzia di rischio Phoenix per 5 miliardi EUR non è stata soppressa, ma trasferita all’EAA. In mancanza di tale trasferimento, l’EAA avrebbe necessitato di altri 5 miliardi di EUR per rilevare il portafoglio Phoenix.
i) L’apporto di capitale del SoFFin a favore di WestLB
(31)
Prima della costituzione dell’EAA, il SoFFin aveva dovuto effettuare un apporto di capitale pari a 3 miliardi di EUR a favore di WestLB (in prosieguo: l’”apporto di capitale”). Tale apporto è stato effettuato in tre tranche: il 23 dicembre 2009 (672 milioni di EUR), il 4 gennaio 2010 (1,5 miliardi di EUR) e il 30 aprile 2010 (828 milioni di EUR). Il capitale è stato conferito sotto forma di una partecipazione tacita irrevocabile, convertibile in azioni ordinarie a partire dal 1o luglio 2010. Ai sensi dell’accordo concluso, il SoFFin non può detenere la maggioranza delle quote della società.
(32)
Le condizioni contrattuali della partecipazione tacita prevedono una remunerazione del 10 % l’anno, a condizione che WestLB realizzi utili annui sufficienti a norma del codice commerciale tedesco (HGB, Handelsgesetzbuch) (17). In caso di perdita, non viene riconosciuta alcuna remunerazione e la partecipazione tacita partecipa alle perdite alle stesse condizioni (pari passu). Dopo l’apporto della partecipazione tacita, conformemente al codice commerciale tedesco, WestLB ha chiuso il bilancio commerciale in perdita (2009) o senza realizzare utili (2010). Di conseguenza, fino ad oggi non è stata versata alcuna remunerazione e la partecipazione tacita ha partecipato alle perdite per un importo di circa 1 milione di EUR.
ii) Le garanzie dei soci
(33)
La costituzione dell’EAA prevede una garanzia dei soci di WestLB, con la quale vengono coperte ulteriori perdite eventualmente connesse alle attività trasferite. Secondo la legge sulla costituzione di un fondo per la stabilizzazione del mercato finanziario (Gesetz zur Errichtung eines Finanzmarktstabilisierungsfonds; in prosieguo: l’”FMStFG”), tutte le perdite dell’EAA eccedenti il capitale trasferito devono essere ripianate dai soci di WestLB e dell’FMSA.
(34)
A tal fine, i soci di WestLB hanno accordato una garanzia esplicita per un importo complessivo di 1 miliardo di EUR, suddivisa tra il Land NRW (482 milioni di EUR), le associazioni delle casse di risparmio (501 milioni di EUR), nonché LVR e LWL (17 milioni di EUR). Riguardo all’eventuale necessità di coprire altre perdite, i soci di WestLB hanno concordato di limitare l’obbligo di compensazione delle perdite gravante su RSGV e WLSGV a un importo di 4 miliardi di EUR. Tenuto conto della garanzia di 501 milioni di EUR accordata dalle associazioni delle casse di risparmio, la partecipazione alle perdite di RSGV e WLSGV viene quindi limitata a un massimale di 4,5 miliardi di EUR. Per reperire i 4 miliardi di EUR, RSGV e WLSGV sono autorizzate a effettuare accantonamenti adeguati destinati a coprire tale obbligazione per un periodo di 25 anni. Eventuali perdite eccedenti sia il capitale proprio dell’EAA che le garanzie sono a carico dell’FMSA e del Land NRW (18).
iii) Il primo trasferimento di attività
(35)
Il trasferimento di attività tossiche e non strategiche (anche obbligazioni) è avvenuto in due fasi. In una prima fase sono stati trasferiti all’EAA titoli (in particolare mezzanine notes e altri titoli strutturati) con un valore contabile complessivo di circa 6,2 miliardi di EUR e obbligazioni con un valore contabile di circa 5,5 miliardi di EUR nel quadro di una scissione iscritta al registro delle imprese il 23 dicembre 2009 (19). In una seconda fase è stata trasferita all’EAA, con decorrenza dal 30 aprile 2010, la parte residua del portafoglio separato mediante scissione o trasferimento sintetico (20).
(36)
La transazione era strutturata in modo tale che WestLB potesse beneficiare degli effetti retroattivi del trasferimento. I valori contabili dei titoli trasferiti il 23 dicembre 2009 sono stati stabiliti in base alla data del trasferimento economico (31 dicembre 2008/1o gennaio 2009), mentre i valori contabili della parte residua del portafoglio, trasferita il 30 aprile 2010, sono stati determinati in base alla data del trasferimento economico (31 dicembre 2009/1o gennaio 2010).
(37)
Il portafoglio comprende attività con un valore nominale di 77 miliardi di EUR (valore contabile al 31 dicembre 2009 di 68 117 miliardi di EUR (21)), che si compongono di un’ampia gamma di strumenti di credito, obbligazioni standard (22), titoli strutturati e derivati. Il portafoglio comprende anche obbligazioni di tipo “grandfathering” pari a 22,1 miliardi di EUR (valore contabile in base all’”accordo di scissione”). I gruppi fondamentali di attività trasferiti all’EAA sono tre:
-
il portafoglio titoli strutturati, che comprende il portafoglio “Phoenix” (22,9 miliardi di EUR), il portafoglio “European Super Senior” (2,8 miliardi di EUR) e altri titoli garantiti da attività (Asset-Backed-Securities; in prosieguo: gli “ABS”) (3,4 miliardi di EUR);
-
il portafoglio titoli con prestiti (17,7 miliardi di EUR), garantiti in parte da credit default swap (CDS) su base negativa (i cosiddetti “negative basis trade”) (23);
-
il portafoglio crediti, che comprende crediti e impegni creditizi (fuori bilancio) con un valore nominale di complessivi 30,6 miliardi di EUR, composti da posizioni residue derivanti da diverse attività e filiali di WestLB.
Le attività, inoltre, erano parzialmente oggetto di operazioni su derivati (vale a dire, al titolo o al credito è collegato uno swap sui tassi e/o sulle valute); sono state trasferite anche mere posizioni CDS, che costituiscono la parte di derivati contenuta nel portafoglio.
(38)
Mentre alcune delle attività, i rispettivi emittenti, contraenti o mercati parziali potevano essere qualificati come deteriorati o perturbati, per una parte consistente di esse non era così. La Germania ha qualificato 4,2 miliardi di EUR (circa il 6 % di tutte le attività) come “liquidi”, vale a dire come appartenenti ancora a mercati funzionanti (24).
(39)
All’atto della costituzione il capitale dell’EAA registrava un attivo netto complessivo pari a 3,267 miliardi di EUR, comprendente le seguenti attività: 3 miliardi di EUR di capitale e 267 milioni di EUR di obbligazioni interne derivanti dalle credit linked notes (CLN) nel portafoglio “European Super Senior”.
(40)
L’EAA ha concluso con WestLB un contratto di servizio della durata di tre anni per l’amministrazione delle attività. Nel quadro di detto contratto, WestLB offre all’EAA servizi di gestione del portafoglio il cui obiettivo principale consiste nel liquidare gradualmente l’intero portafoglio e ridurre i rischi al minimo. Inizialmente, WestLB era l’unico contraente dell’EAA per rifinanziamenti e derivati.
iv) Valutazione delle attività
(41)
La Germania ha valutato entrambe le parti del portafoglio scorporato, la prima al 30 settembre 2009 e la seconda al 31 marzo 2010 (cfr. il riepilogo alla tabella 2). Secondo le indicazioni della Germania, il valore economico reale (real economic value, “REV”) del complesso delle attività ammontava a 62,727 miliardi di EUR ed era pertanto di 5,389 miliardi di EUR inferiore rispetto al suo valore contabile (25). Sia Blackrock (26) che Deutsche Bundesbank (27) hanno definito tale stima sufficientemente prudente. Per stimare l’importo degli aiuti di Stato accordati, la Germania ha detratto dallo scoperto del REV (5,389 miliardi di EUR) il capitale iniziale dell’EAA (28) (3,267 miliardi di EUR, vale a dire la differenza tra i valori contabili delle attività e delle obbligazioni), cosicché si è giunti a una differenza netta tra il valore di trasferimento e il valore economico reale (in prosieguo: il “REV”) pari a 2,123 miliardi di EUR.
(42)
Come la Germania, anche la Commissione si è concentrata sulla differenza netta tra i valori di trasferimento e il REV delle attività e delle obbligazioni trasferite (in prosieguo: il “differenziale del trasferimento”) per calcolare l’importo degli aiuti di Stato concessi.
(43)
La Commissione ha riveduto le stime trasmesse dalla Germania con l’aiuto di esperti esterni (Société Générale, Bangert Research e il Professore Wim Schoutens). Il risultato di tale revisione, illustrato dettagliatamente nella decisione del novembre 2010 (29), porta a concludere che in un’ottica prudenziale il differenziale del trasferimento supera di 1,606 miliardi di EUR l’importo indicato dalla Germania (5,389 miliardi di EUR). In altri termini, il REV è inferiore di 6,949 miliardi di EUR rispetto al valore di trasferimento (30). Nella valutazione del REV gli esperti hanno individuato differenze nella stima di determinate obbligazioni, in particolare, a livello di sub-portafoglio (su tutto il portafoglio titoli circa 600 milioni di EUR), imputabili a una diversa valutazione della perturbazione di funzionamento di detti mercati. A differenza di WestLB, gli esperti hanno qualificato, ad esempio, diversi mercati per obbligazioni standard come mercati funzionanti, con conseguente impiego del REV come valore di mercato. In secondo luogo, sono state riscontrate differenze in merito alle obbligazioni trasferite da WestLB dovute a gravi discrepanze nella valutazione delle perdite in caso di insolvenza (LGD - loss given default) (sull’intero portafoglio crediti pari a 1 miliardo di EUR). Notevoli differenze sono state rilevate anche in relazione a determinate sub-categorie del portafoglio titoli strutturati, ma gli impatti netti sembravano compensarsi.
(44)
La Germania inoltre si è richiamata ha fatto appello a potenziali deduzioni e ha presentato argomentazioni volte a dimostrare che il differenziale del trasferimento era inferiore a zero.
La seguente tabella, tratta dalla decisione del novembre 2010, contiene un riepilogo dei risultati suddivisi per sub-portafoglio.
Tabella 2
Risultati relativi al primo trasferimento di attività in base alla decisione del novembre 2010
Posizione Germania
Posizione Commissione
Portafoglio trasferito
Val. cont. dic. (val. trasf.)
WestLB dic. REV "derivato"
WestLB dic. REV - val. trasf. "derivato"
Perizia-EU dic. stima REV
Perizia-EU dic. stima REV val. trasf.
Portafoglio titoli strutturati
Phoenix
22 764
20 323
(2 441)
19 786
(2 978)
super senior europei
2 918
1 751
(1 167)
2 276
(642)
Altri ABS
3 188
3 182
(6)
3 178
(10)
Portafoglio titoli
Obbligazioni
16 501
16 323
(178)
15 762
(739)
Portafoglio Banque D'Orsay
2 749
2 733
(16)
2 770
21
CDS & derivati
(65)
(45)
20
(102)
(37)
Portafoglio crediti
utilizzati
20 061
18 666
(1 395)
17 807
(2 254)
non utilizzati
-
(205)
(205)
(310)
(310)
Totale
68 116
62 727
(5 389)
61 167
(6 949)
Fonte
22 febb. 10
8 lug. 10
8 lug. 2010
23 sett. 10
23 sett. 10
Deduzioni
Capitale dell'EAA (differenziale tra val. di trasf. delle attività e delle obbligazioni)
3 267
3 267
Trasferimento di obbligazioni grandfathering
882
n. d.
Flusso di cassa futuro dal portafoglio trasferito
880
n. d.
Trasferimento di credit linked notes
268
268
Rettifica delle perdite previste da linee di credito non utilizzate
205
n. d.
Rettifica delle perdite previste per attualizzazione
75
n. d.
"Differenziale di trasferimento" complessivo = Prezzo di trasferimento - REV - deduzione
- 188
3 414
c. IL TERZO PACCHETTO DI MISURE - LE MISURE DI LIQUIDAZIONE
(45)
Il piano di ristrutturazione del giugno 2011 propone una liquidazione ordinata di WestLB per la cui attuazione sarà necessaria una serie di misure integrative di sostegno. La Germania prevede innanzitutto il trasferimento delle attività e delle obbligazioni rimanenti di WestLB all’EAA, in secondo luogo la sostituzione del capitale, l’accollo dei costi di gestione e dei costi di liquidazione per WestLB ed eventualmente per la sua avente causa rinominata (in prosieguo: “SPM-Bank”) e, in terzo luogo, misure idonee a garantire la liquidità nella fase di trasformazione.
i) Il secondo trasferimento di attività all’EAA
(46)
Il piano di ristrutturazione del giugno 2011 prevede un ulteriore trasferimento da parte di WestLB all’EAA di tutte le attività e obbligazioni residue, comprese posizioni di rischio e derivati fuori bilancio (in prosieguo: il “secondo trasferimento di attività”). Tutte le attività e le obbligazioni di WestLB, che non sono state cedute a terzi e non sono divenute parte della Verbundbank, passano all’EAA al 30 giugno 2012 (31). Dopo il trasferimento, WestLB non deterrà più attivi bancari a proprio rischio (fatta eccezione per il versamento di capitale proprio di SPM-Bank).
(47)
L’intero portafoglio è stato discusso con la Commissione e successivamente comunicato dalla Germania sulla base di dati dettagliati che possono essere riassunti come segue.
Tabella 3
Risultati relativi al secondo trasferimento di attività (in miliardi di EUR)
Porta-foglio (32)
Valore contabile - da HGB
Valori di mercato del portafoglio
Differenza
Attività
[120-150] (33)
[120-150]
[0,8-1,3]
Obbliga-zioni
[120-150]
[120-150]
[0,2-0,5]
Totale
[1,0-1,8]
(48)
Riguardo ai valori di mercato delle attività e delle obbligazioni che saranno oggetto del secondo trasferimento di attività all’EAA, la Germania ha osservato che essi, se valutati singolarmente, superano quelli indicati nella tabella 3. La Germania ha evidenziato in particolare che i singoli valori di mercato delle attività ammontavano a complessivi [120-150] miliardi di EUR e quelli delle obbligazioni a [120-150] miliardi di EUR. La Germania sostiene che il portafoglio residuo di WestLB è già stato sanato con il primo trasferimento di attività e che, attualmente, contiene solo attività contabilizzate con valori effettivamente realizzabili. La Germania ha confermato in particolare che il portafoglio contiene solo titoli e derivati valutati secondo il rispettivo valore di mercato o obbligazioni e altri strumenti finanziari per i quali mancano mercati consolidati e che sono stati valutati secondo un metodo basato sul flusso di cassa attualizzato. Il portafoglio contiene solo in misura molto ridotta (meno di 1 miliardo di EUR) titoli che possono essere qualificati come finanziamenti statali internazionali o titoli di Stato internazionali.
(49)
Previa consultazione della Commissione, la Germania ha tuttavia chiesto che per determinate parti del portafoglio, vale a dire il portafoglio crediti e analoghe attività non liquide per circa [40-70] miliardi di EUR, si tenesse conto dell’effetto di portafoglio, date le dimensioni del portafoglio complessivo. Qualora WestLB dovesse davvero cedere l’intero portafoglio entro il 30 giugno 2012, un’offerta eccessiva spingerebbe i singoli valori di mercato verso il basso. Sulla base delle informazioni ottenute, la Germania ha osservato che in tal caso i valori di mercato del portafoglio dovrebbero essere calcolati applicando un ribasso del [2-5]% sui singoli valori di mercato.
(50)
Secondo il piano di ristrutturazione del giugno 2011, è probabile che il secondo trasferimento di attività all’EAA comprenda anche attività di WestImmo che trasferirà attività all’EAA onde migliorare la propria negoziabilità. WestImmo proseguirà solo le attività collegate alle obbligazioni garantite (Pfandbrief) con il nome di “Pfandbriefbank” (denominazione di lavoro provvisoria). Per realizzare questo piano, sarebbe possibile, nel primo semestre 2012, scorporare gran parte delle attività e delle obbligazioni di WestImmo e trasferirle all’EAA. Questo portafoglio scorporato, detto “portafoglio carve out”, ammonterà a circa [5-10] miliardi di EUR e - a livello di sub-portafoglio - comprenderà un portafoglio immobili commerciali non garantito, un portafoglio con attività in Giappone e un portafoglio con obbligazioni e crediti ipotecari per clienti privati per [2-4] miliardi di EUR, che è stato già trasferito in modo sintetico all’EAA nel quadro del primo trasferimento e che attualmente viene impiegato come garanzia per i titoli garantiti. A seguito del trasferimento, WestImmo sarà una banca con dimensioni molto più ridotte che deterrà inizialmente attività per circa [16-23] miliardi di EUR. Qualora non fosse possibile cedere WestImmo entro il 30 giugno 2012, anche queste attività residue saranno trasferite all’EAA. Occorre pertanto tenerne conto in aggiunta all’importo indicato al punto (51).
(51)
Il portafoglio carve out, che è stato discusso con la Commissione e poi presentato dalla Germania sulla base di dati dettagliati, può essere riepilogato come segue:
Tabella 4
Valutazione delle attività di WestImmo contenute nel “portafoglio carve out” (in miliardi di EUR)
Portafoglio
Valori da HGB
Valori di mercato
Differenza
Immobili internazionali
[3,5-4,0]
[3,0-4,0]
[0,1-0,4]
Immobili tedeschi
[1,1-1,6]
[1,1-1,6]
[0,01-0,05]
Titoli di Stato a tasso fisso
[0,7-1,3]
[0,5-1,25]
[0,1-0,3]
Totale
[5,3-6,9]
[4,6-6,85]
[0,3-0,8]
(52)
La Germania ha illustrato in modo dettagliato le ragioni per le quali la valutazione delle attività contenute nel portafoglio carve out di WestImmo è da considerarsi sufficientemente prudente. Essa ha osservato che: 1) circa un terzo del portafoglio si riferisce a posizioni a breve termine, 2) la struttura delle garanzie sottostanti è solida, 3) la valutazione delle garanzie è stata effettuata di recente.
(53)
WestLB ha intenzione inoltre di cedere WestImmo Pfandbriefbank entro il 30 giugno 2012. In assenza di tale cessione, tutte le attività e le obbligazioni di WestImmo devono essere trasferite all’EAA. Il valore contabile commisurato al rischio stimato (compreso il portafoglio carve out) ammontava, nel giugno 2011, a [20-26] miliardi di EUR. Detto portafoglio è composto principalmente da crediti ipotecari su immobili commerciali o concessi a clienti privati. Stando alle indicazioni della Germania, già in occasione del primo trasferimento di attività, gran parte del portafoglio originario era stato oggetto di selezione in previsione del trasferimento aggiuntivo, con la conseguenza che la parte rimanente risulta sanata e il suo valore di mercato corrisponde al valore contabile. Secondo la Germania, inoltre il portafoglio immobili commerciali, è innanzitutto impiegato per l’emissione di obbligazioni garantite e, pertanto, ha un valore di mercato sufficiente a coprire il valore di trasferimento.
(54)
Da ultimo, riguardo al trasferimento delle attività di WestImmo e al secondo trasferimento di attività di WestLB, la Germania sostiene che il REV delle attività corrisponde ai valori di trasferimento.
ii) Lo strumento di capitale aggiuntivo per SPM-Bank
(55)
Ai sensi dell’accordo quadro il Land NRW acquisirà la piena proprietà e responsabilità di WestLB a partire dal 30 giugno 2012. Poiché nel quadro della ristrutturazione, WestLB dovrà restituire al SoFFin 1 miliardo di EUR della partecipazione tacita di quest’ultima in WestLB, detta parte del capitale dovrà essere sostituita. A tal fine e conformemente con l’accordo quadro (34), da parte sua il Land NRW ha accettato di creare a tal fine uno strumento di capitale aggiuntivo per 1 miliardo di EUR (in prosieguo: “lo strumento di capitale aggiuntivo per SPM-Bank”).
iii) Accollo di ulteriori costi di gestione e di liquidazione di SPM-Bank
(56)
Nel piano di ristrutturazione del giugno 2011 vengono presentati due diversi scenari per WestLB/SPM-Bank: un cosiddetto scenario di base (“base case”) e uno scenario alternativo (“bad case”). Lo scenario di base stima a [3-6] miliardi di EUR le perdite complessive per la gestione e la liquidazione di SPM-Bank su un periodo di cinque anni (costi di trasformazione), compresi i costi relativi all’accollo degli oneri pensionistici. Lo scenario alternativo, che si basa su presupposti diversi quanto a riduzione del personale, entità degli ammortamenti necessari in relazione ad immobili e investimenti nelle tecnologie dell’informazione, oneri pensionistici e altri costi di liquazione, stima a [4-7] miliardi di EUR le perdite complessive nell’arco dei cinque anni. Il Land NRW acquista la piena proprietà e responsabilità per WestLB. Sia lo scenario di base che quello alternativo partono dal presupposto che lo strumento di capitale messo a disposizione dal Land NRW per 1 miliardo EUR sarà utilizzato integralmente. In base allo scenario alternativo, il Land NRW dovrebbe stanziare ulteriori risorse in linea con l’accordo quadro.
iv) Impegno a stanziare liquidità nel periodo di ristrutturazione
(57)
Nel piano di ristrutturazione del giugno 2011 si specifica inoltre che la liquidità attualmente stanziata dalle casse di risparmio, dal Land NRW e dall’EAA resta a disposizione per tutta la durata del periodo di ristrutturazione. Qualora nel periodo di ristrutturazione entro il 30 giugno 2012 dovesse rendersi necessaria un’ulteriore liquidità, conformemente all’accordo quadro WestLB, i proprietari e l’EAA concorderanno adeguate misure volte a garantire la liquidità nella fase di trasformazione. Secondo le informazioni trasmesse dalla Germania il 1o dicembre 2011, il ricorso allo stanziamento di liquidità aggiuntiva in caso di uno scenario di crisi è […].
3. PIANI DI RISTRUTTURAZIONE
a. INTRODUZIONE
(58)
La Germania ha presentato alla Commissione più piani di ristrutturazione comprendenti diversi aiuti di Stato e differenti progetti di ristrutturazione. Una prima serie di documenti, riferita esclusivamente alla garanzia di rischio di 5 miliardi di EUR, ha dato origine al piano di ristrutturazione dell’aprile 2009 (35).
(59)
I due elementi chiave del piano di ristrutturazione dell’aprile 2009 (36) erano una riduzione del totale di bilancio di WestLB da 250 miliardi EUR a 125 miliardi di EUR (compresa la cessione di numerose attività, quali ad esempio WestImmo), la riorganizzazione di tutte le attività e la riduzione dei rischi ad esse collegati, seguiti da una cessione di WestLB nel quadro di una gara d’appalto aperta, trasparente e non discriminatoria. Qualora una siffatta cessione non fosse stata possibile, WestLB avrebbe dovuto cessare le sue nuove attività dopo il 2011. Benché i soci di WestLB avessero affidato le operazioni di vendita sia a un fiduciario per la dismissione sia a una banca di investimenti e nonostante la gara d’appalto pubblica del 30 settembre 2010, i soci di WestLB non hanno ricevuto alcuna offerta economicamente accettabile nel quadro della gara d’appalto.
(60)
Ulteriori piani di ristrutturazione sono stati presentati nel dicembre 2009 (37) e nel febbraio 2011. Il piano di ristrutturazione del febbraio 2011 prevedeva un’ulteriore riduzione del totale di bilancio della banca a circa 80 miliardi di EUR, ma non prospettava nessun meccanismo di recupero. Nel giugno 2011 è stato notificato un piano di ristrutturazione definitivo. La Germania ha esplicitamente confermato il ritiro del piano di ristrutturazione del febbraio 2011. Pertanto, nella presente decisione viene esaminato esclusivamente il piano di ristrutturazione del giugno 2011.
b. IL PIANO DI RISTRUTTURAZIONE DEL GIUGNO 2011
(61)
Il piano di ristrutturazione del giugno 2011 si basa su quattro elementi chiave:
(a)
nel corso del 2011 e al più tardi entro il 30 giugno 2012, saranno scorporate le cosiddette attività di “Verbundbank” - vale a dire quelle attività commerciali incentrate sulla collaborazione con le casse di risparmio locali - e la Verbundbank, frutto di tale operazione di scorporo, sarà inserita nella rete delle casse di risparmio. Helaba si è detta disposta a rilevare la Verbundbank;
(b)
gli sforzi per alienare tutte le altre parti di WestLB saranno protratti fintanto che sarà possibile concludere un accordo sulla cessione fino al 30 giugno 2012;
(c)
alla data del 30 giugno 2012 l’EAA rileverà i portafogli che non sono stati assegnati alla Verbundbank, non sono stati rilevati dai soci del gruppo finanziario delle casse di risparmio S-Finanzgruppe e non sono stati ancora ceduti da WestLB a terzi; dopo il 30 giugno 2012 WestLB non intraprenderà alcuna nuova attività bancaria (ad eccezione delle attività nel quadro della gestione degli attivi) e verrà trasformata in una piattaforma di servizi con un veicolo di liquidazione che deterrà le posizioni residue trasferite economicamente all’EAA o da questa garantite. Questa nuova entità, denominata SPM-Bank (Servicing and Portfolio Management Bank) sarà competente per la riduzione del personale e presterà servizi di gestione degli attivi;
(d)
sarà scorporata una parte di SPM-Bank che presta servizi di gestione degli attivi all’EAA, alla Verbundbank e a terzi (in prosieguo: la “società di servizi”).
(62)
Il piano può essere riepilogato come segue:
Tabella 5
Struttura di base che si intende realizzare con il piano di ristrutturazione del giugno 2011
Struttura attuale
30 giugno 2011
Struttura prevista
30 giugno 2012
WestLB
Totale di bilancio: 160 Mrd EUR
RWA: 88,5 Mrd (2008, cfr. tabella 1)
Capitale proprio: 4 Mrd EUR
Dipendenti: 4 400
Soci: Land NRW 48 %, Landschaftsverbände (associazioni regionali) 2 %,
Casse di risparmio: 50 %
SPM-Holding/Bank
Totale di bilancio: ancora da confermare (attività trasferite in modo sintetico a carico dell’EAA)
RWA: 1 Mrd EUR
Dipendenti: 4 400, 400 nel 2016 impiegati nell’attività della holding o di gestione
Capitale proprio: […]
Soci: Land NRW 100 %
WestImmo e altre controllate di WestLB
Controllata = SPM-Betriebsgesellschaft Totale di bilancio: ancora da confermare (attività trasferite in modo sintetico all’EAA)
Dipendenti: cfr. la holding
Controllata = SPM-Servicegesellschaft Totale di bilancio: 1 Mrd EUR
Dipendenti: max. 1 000 nel 2016
Cessione prevista entro il 2016
Trasferimento della Verbundbank a Helaba
Totale di bilancio: 40-45 Mrd EUR
Capitale proprio: 1 Mrd EUR attraverso le casse di risparmio
Dipendenti: ~ 400
Soci: trasferimento a Helaba
Cessione delle attività entro il 30 giugno 2012
In particolare WestImmo (Pfandbriefbank)
Totale di bilancio WestImmo: [16-23] Mrd EUR
EAA - Abwicklungsanstalt aprile 2010
Volume nominale: 77,5 Mrd EUR (ottobre 2011: 53)
Capitale proprio: 3 Mrd EUR
Soci: Land NRW 48 %, Regioni 2 %,
Associazioni delle casse di risparmio 50 %
EAA (trasferimento aggiuntivo) - Abwicklungsanstalt
Totale di bilancio: ~ [100-250] Mrd EUR
Capitale proprio: capitale proprio al giugno 2012 oltre a capitale proprio aggiuntivo necessario per la liquidazione senza perdite delle attività trasferite il 30.6.2012
Soci: Land NRW 48 %, Regioni 2 %,
Associazioni delle casse di risparmio 50 %
i) Verbundbank
(63)
Le attività commerciali della Verbundbank saranno scorporate e formeranno un’unita che sarà fusa con un’altra banca. Nel corso del procedimento che ha portato all’adozione della presente decisione, le casse di risparmio hanno abbandonato il loro progetto iniziale di realizzare una nuova banca autonoma. La Verbundbank opererà quale prestatore di servizi e banca centrale per le casse di risparmio del Land NRW e del Brandenburgo e occuperà circa 400 degli ex collaboratori di WestLB. Per un periodo transitorio, la Verbundbank può beneficiare di determinate prestazioni rese da WestLB/SPM-Bank.
(64)
La Verbundbank avrà un modello d’impresa a basso rischio. Essa offrirà servizi e prodotti alle casse di risparmio e ai loro clienti, piccole e medie imprese nonché istituzioni pubbliche e clienti istituzionali. La sua gamma di prodotti è limitata essenzialmente al finanziamento di imprese e ai prodotti più semplici disponibili sul mercato dei capitali. Tra i principali dati finanziari della Verbundbank rientrano attività ponderate per il rischio per 8,3 miliardi di EUR e un totale di bilancio compreso tra 40 miliardi di EUR e 45 miliardi di EUR. In una prima fase alla Verbundbank sarà fornito un capitale di 1 miliardo di EUR, per raggiungere la quota di capitale proprio del 12 % stabilita dalla legge. Il capitale sarà apportato dalle associazioni delle casse di risparmio del Land NRW (50 %) e dal Deutscher Sparkassen- und Giroverband (Associazione delle banche di risparmio e dei loro istituti centrali, DSGV - 50 %) (38). Le sue obbligazioni saranno composte da conferimenti delle casse di risparmio, titoli e obbligazioni garantite, nonché conferimenti di investitori istituzionali. Gran parte delle risorse finanziarie sarà stanziata dai membri del gruppo finanziario delle casse di risparmio.
(65)
Dopo la presentazione del piano di ristrutturazione del giugno 2011, la Landesbank Helaba ha manifestato la propria disponibilità a rilevare le attività della Verbundbank. Il 12 dicembre 2011, a seguito dell’accurata verifica di un campione di attività e passività di WestLB, Helaba è giunta a conclusioni sostanzialmente positive e ha confermato la propria disponibilità ad acquisire Verbundband dichiarando che gli azionisti di Helaba avevano incaricato il consiglio di amministrazione di avviare concrete trattative per l’assorbimento dell’attività della Verbundbank (39). L’assorbimento della Verbundbank in Helaba o nel settore delle casse di risparmio è stato avviato dall’associazione delle casse di risparmio una volta chiarito che, se gestita autonomamente la Verbundbank avrebbe avuto una redditività relativamente bassa, con un tasso di remunerazione previsto del capitale proprio tra il [2,0-3,0]% e [4,0-5,0]%. La riduzione delle spese generali e le sinergie attuabili con l’assorbimento delle attività della Verbundbank in Helaba o nel settore casse di risparmio erano ritenute in grado di migliorare la redditività attesa portandola a un livello accettabile.
ii) Cessione o trasferimento di attività
(66)
In base al piano di ristrutturazione del giugno 2011, entro il 30 giugno 2012 (data di sottoscrizione dei contratti) deve essere venduto il maggior numero possibile di quelle componenti di WestLB che non sono oggetto della scissione della Verbundbank. Questo processo è stato coordinato con le misure di cessione in corso che erano già state avviate al fine di soddisfare le condizioni poste nella decisione del maggio 2009. Esso è […].
(67)
WestLB ha messo in vendita unità più ampie, quali i settori Clienti impresa & Finanziamento strutturato e Attività sul mercato dei capitali, che costituiscono le colonne portanti di WestLB e si compongono di unità più piccole, quali il settore di attività Corporates, Structured Finance, Equity Markets, Debt Markets o l’attività bancaria di deposito, che possono essere tutte acquistate, eventualmente insieme alle relative piattaforme informatiche e alle relative infrastrutture.
(68)
WestLB valuterà le offerte principalmente sulla base dei seguenti criteri: prezzo di acquisto, compresi meccanismi di adeguamento del prezzo e voci di prezzo, effetti di una vendita sul bilancio e sul conto profitti e perdite di WestLB, sicurezza della transazione (ad esempio relativamente al finanziamento dell’operazione e all’esperienza dell’acquirente in operazioni analoghe), aspetti giuridici di una transazione e di un trasferimento aggiuntivo all’EAA.
(69)
Il 30 giugno 2012, tutte le attività e le obbligazioni di WestLB non ancora cedute o non ancora trasferite alla Verbundbank saranno trasferite all’EAA. Il quadro normativo applicabile (40) consente un successivo trasferimento aggiuntivo all’EAA, a condizione, in particolare, che il capitale proprio sia sufficiente, che siano rivelati tutti i rischi connessi alle attività e che venga presentato un piano di liquidazione dettagliato.
(70)
Gli strumenti di trasferimento impiegati in occasione del secondo trasferimento di attività corrisponderanno a quelli già impiegati nel dicembre 2009 e nell’aprile 2010 in relazione al trasferimento delle prime due tranche del primo trasferimento di attività da WestLB all’EAA. Anche in questo caso, la scissione rimane lo strumento di trasferimento privilegiato e solo qualora altri metodi di trasferimento adeguati, quali la cessione o la sub-partecipazione non siano giuridicamente o tecnicamente possibili o comportino rischi economici eccessivi, il trasferimento fisico viene sostituito da un trasferimento sintetico dei rischi sottostanti.
(71)
Con il trasferimento deve essere garantito che WestLB, o SPM-Bank, non svolge più una nuova attività bancaria (ad eccezione delle attività commerciali collegate alle sue attività di servizio) e che non è più esposta in nome proprio ad alcun rischio di controparte o di mercato che, secondo la normativa attualmente in vigore, deve essere coperto dalla percentuale minima di capitale proprio fissato per legge (41).
(72)
Per quanto attiene alla valutazione delle attività e delle obbligazioni, il trasferimento avverrà al valore contabile commisurato al rischio, vale a dire […].
iii) SPM-Bank
(73)
Dopo il 30 giugno 2012 WestLB non intraprenderà più attività bancarie nuove (ad eccezione delle attività collegate a quelle di servizi), abbandonerà la sua denominazione sociale di WestLB adottando quella di SPM-Bank (denominazione di lavoro provvisoria). WestLB viene trasferita in un’unità che, dal punto di vista economico, detiene le attività residue trasferite all’EAA ai fini della liquidazione ed è competente per i collaboratori rimasti e in una piattaforma di servizi che offrirà esclusivamente servizi di gestione degli attivi.
(74)
[…].
(75)
SPM-Bank diventerà essenzialmente una società holding (in prosieguo: “SPM-Holding/Bank”) con due controllate, SPM-Betriebsgesellschaft e SPM-Servicegesellschaft (in prosieguo: la “società di servizi”).
(76)
Le attività che, per ragioni fiscali, giuridiche o normative, non possono essere trasferite fisicamente all’EAA, vengono trasferite solo in forma sintetica. Tali attività saranno contabilizzate nei bilanci di SPM-Holding/Bank o di SPM-Betriebsgesellschaft, ma non in quelli della società di servizi.
(77)
Una volta effettuato il trasferimento aggiuntivo, WestLB e SPM-Bank non deterranno più attività ponderate per il rischio relativamente ai rischi di controparte e di mercato (42) e manterranno, solo in misura ridotta, attività ponderate per il rischio ai fini del rispetto dei requisiti patrimoniali di legge per rischi meramente operativi (meno di 1 miliardo di EUR se calcolati con il metodo base) (43).
(78)
SPM-Betriebsgesellschaft deterrà gli oneri pensionistici residui nei confronti dei collaboratori attuali e pregressi di WestLB. Il compito principale di SPM-Holding/SPM-Betriebsgesellschaft consisterà nel ridurre il numero dei collaboratori dagli attuali 4 400 a 1 400 nel 2016 (dei quali circa 1 000 verranno impiegati nella società di servizi) e nel chiudere sedi e infrastrutture non necessarie. SPM-Betriebsgesellschaft presterà unicamente servizi di base non centrali, quali la manutenzione di edifici e uffici.
(79)
La società di servizi verrà scorporata nel periodo compreso tra il 1o gennaio 2012 e il 31 dicembre 2014 affinché presti i servizi di gestione degli attivi per le attività e le obbligazioni residue di WestLB. Con il trasferimento di portafogli di attivi all’EAA (e alla Verbundbank) si rende necessaria la prestazione di servizi di gestione degli attivi, poiché né l’EAA, né la Verbundbank possono garantire, di per sé, la gestione dei portafogli. La società di servizi metterà a disposizione dell’EAA (e della Verbundbank) questi servizi a prezzi di mercato. Tutte le limitazioni stabilite per il modello di attività della società di servizi [cfr. anche i numeri da (80) a (85)] verranno meno con la cessione della società di servizi.
(80)
SPM-Holding e le sue controllate manterranno tutte le licenze bancarie ancora necessarie per lo svolgimento delle loro attività. La Germania accetta tuttavia che la portata e il numero delle licenze bancarie siano limitati al minimo necessario per lo svolgimento delle attività di gestione degli attivi.
(81)
Parti essenziali dei portafogli EAA sono contabilizzate presso sedi estere e questo sarà necessario anche in futuro. Al 31 ottobre 2011 WestLB aveva esposizioni a New York per circa [5-15] miliardi di EUR, a Londra per circa [15-25] miliardi di EUR e in Asia per circa [5-10] miliardi di EUR. Un trasferimento fisico di questi portafogli all’EAA nel quadro del primo trasferimento di attività non era possibile per ragioni fiscali, giuridiche o normative oppure non era economicamente conveniente (e non lo sarà neppure in futuro), con la conseguenza che sarebbe possibile solo un trasferimento di tipo sintetico. Tali attività sono detenute da SPM-Holding o da SPM-Betriebsgesellschaft, in parte presso sedi o succursali estere. La Germania afferma che le succursali o le filiali estere non possono essere chiuse immediatamente, ma accetta che SPM-Holding e SPM-Betriebsgesellschaft chiudano tutte le succursali e le filiali estere entro la fine del 2016, salvo il caso in cui la chiusura sia preclusa per motivi di vigilanza bancaria.
(82)
La società di servizi deve inoltre prestare un adeguato servizio di gestione per tali portafogli. Per conseguire le competenze tecniche di gestione degli attivi, la società di servizi disporrà di una succursale a New York e a Londra, nonché di un sito in Asia. Circa un terzo dei dipendenti che lavoreranno per la società di servizi saranno impiegati in una delle succursali estere. La Commissione prende atto che SPM-Bank, conclusa la cessione della società di servizi, dopo il 2016, non avrà più succursali e filiali estere, salvo il caso in cui la chiusura di alcune di esse sia preclusa per motivi di vigilanza bancaria.
(83)
La società di servizi non solo verrà scorporata, ma sarà anche successivamente venduta, al più tardi nel 2016. Per agevolare la cessione della società di servizi, nel periodo 2012-2014 SPM-Bank può concludere contratti di gestione di portafogli di terzi, vale a dire transazioni con terzi al di fuori dei portafogli WestLB. Tuttavia, i proventi di tali attività non possono superare il [40-60]% dei ricavi lordi complessivi della società di servizi. Questo limite decade con la cessione della società di servizi.
(84)
Si prevede che la società di servizi consegua un moderato margine operativo pari a circa l’[8-12]%, appena sufficiente per garantire la sua negoziabilità (44). Dal conto profitti e perdite in base al quale è stata calcolata la redditività della società di servizi, risulta che i costi devono essere sensibilmente ridotti entro il 2016 (45).
(85)
Nell’ipotesi in cui SPM-Bank non abbia venduto la società di servizi entro il 31 dicembre 2016, la Germania accetta che quest’ultima venga liquidata. In tal caso tutte le obbligazioni contrattuali esistenti si estingueranno il 31 dicembre 2017, data di scadenza del termine per la liquidazione della società di servizi (a condizione che non sia stata venduta).
4. IMPEGNI DELLA GERMANIA
(86)
Oltre al piano di ristrutturazione del giugno 2011, la Germania ha trasmesso un catalogo di impegni (cfr. l’allegato alla presente decisione) che può essere sintetizzato come segue.
a)
DENOMINAZIONE SOCIALE
-
La Germania garantisce che dopo il 30 giugno 2012 il nome “WestLB” non sarà più utilizzato come denominazione sociale (salvo ostacoli di ordine tecnico che rendano necessaria una proroga massima di tre mesi per la modifica della denominazione sociale).
b)
VERBUNDBANK
-
La Germania assicura che la limitazione delle attività commerciali della Verbundbank prevista nel piano di ristrutturazione del giugno 2011 resterà in vigore fino al 31 dicembre 2016, salvo il caso in cui la Verbundbank venga assorbita prima del 31 dicembre 2016 in un’altra Landesbank.
-
La Germania si impegna a fare in modo che il Land NRW in futuro non acquisisca partecipazioni nella Verbundbank e non la sostenga finanziariamente in altro modo.
-
La Germania si impegna a far sì che non venga più perseguita una soluzione “stand alone” per la Verbundbank e che le attività e le obbligazioni della Verbundbank vengano scorporate da WestLB e portate, entro il 30 giugno 2012, sotto la responsabilità delle associazioni delle casse di risparmio e del gruppo finanziario delle casse di risparmio.
-
La Germania si impegna a garantire che tutte le parti adempiano gli obblighi assunti con l’accordo quadro in modo fedele e tempestivo, così da rendere l’operazione sufficientemente sicura specialmente in relazione all’oggetto della transazione e al “valore dell’impresa pari a zero” e da attuare lo scorporo della Verbundbank al più tardi entro il 30 giugno 2012.
-
La Germania assicura che, in caso di esito positivo della due diligence, la Landesbank Hessen-Thüringen (Helaba) intende essere a disposizione come partner finale per la Verbundbank.
c)
SPM-BANK
-
La Germania si impegna a fare in modo che i settori di attività di SPM-Bank siano circoscritti ai seguenti servizi:
i)
gestione dei portafogli dell’EAA, della Verbundbank e di terzi, inclusi, se necessario, gestione della ristrutturazione, security clearing, liquidazione e valorizzazione, analisi del rischio di credito, gestione e vigilanza sul rischio di credito, controllo del rischio di credito, segnalazioni regolamentari (regulatory reporting), gestione del collaterale per imprese e relativa gestione dei dati, gestione dei rischi di mercato, prestazioni di servizi informatici e di back office, funding, hedging, gestione della liquidità, rendicontazione finanziaria, controlling, compliance e amministrazione delle partecipazioni.
ii)
Con riferimento alle attività trasferite in modo sintetico all’EAA, quest’ultima, nel quadro del suo piano di liquidazione, può ricorrere in particolare anche a proroghe, cessioni o cartolarizzazioni di tali attività; in questi tali casi SPM-Bank agisce solo su incarico e in base alle indicazioni dell’EAA (46).
-
La Germania ha trasmesso una descrizione delle licenze bancarie necessarie garantendo che tutte le altre licenze saranno restituite entro il 31 dicembre 2012.
-
La Germania garantisce che, entro il 2016, i collaboratori di SPM-Bank saranno ridotti dagli attuali 4 400 a 1 000 collaboratori della società di servizi. Le modalità di riduzione del personale nel corso del tempo sono state illustrate sulla base di dati provvisori.
-
La Germania assicura che SPM-Bank, nell’offrire servizi a terzi, rispetta determinati vincoli. L’attività nei confronti di terzi non può superare il [40-60]% dei ricavi lordi. I contratti di servizi vengono acquisiti solo da un’unità separata (la società di servizi che deve essere ancora scorporata), le cui licenze bancarie sono limitate a livello di contenuto al minimo indispensabile.
-
La Germania si impegna a far sì che la società di servizi venga venduta al più tardi entro il 31 dicembre 2016. I contratti di servizi aventi una durata che va oltre il 2017 sono ammissibili se il contratto prevede, a favore del committente, un diritto di recesso al 31 dicembre 2017 per mancanza di risorse sufficienti.
-
Se la società di servizi non può essere venduta entro il termine previsto, la Germania si impegna a fare in modo che essa cessi le proprie attività con effetto dal 31 dicembre 2017 o trasferisca tutte le quote. In caso di vendita della società di servizi decadono tutti i vincoli previsti per le attività commerciali della società.
-
La Germania si impegna a far sì che nell’attività commerciale di SPM-Bank non rientrino più, in particolare, le seguenti attività: transazioni per conto proprio, emissione di certificati a prescindere dalla tipologia, finanziamento di progetti e attività commerciali, finanziamenti con garanzie collaterali (asset-based finance), cartolarizzazioni e operazioni di credito consortile, oltre all’attività internazionale a servizio dell’impresa. Per quanto concerne gli attivi trasferiti in forma sintetica in capo all’EAA e garantiti da SPM-Bank, nei rapporti con terzi quest’ultima compare in veste di creditore, con la conseguenza che è possibile che dovrà porre in essere proroghe, vendite o cartolarizzazioni, benché solo per conto e nel rispetto delle istruzioni dell’EAA.
-
La Germania si impegna a fare in modo che SPM-Bank offra i propri servizi di gestione degli attivi soltanto a prezzi di mercato e che le tariffe della società di servizi consentano, nel complesso, di coprire i costi.
-
La Germania si impegna a garantire che SPM-Bank chiuderà tutte le succursali e le filiali estere al più tardi entro la fine del 2016, salvo il caso in cui determinate disposizioni di legge impongano il mantenimento dei rispettivi siti esteri dopo il 2016. In considerazione delle competenze specifiche locali, per coprire i differenti orari, ridurre i rischi operativi e per ragioni di concorrenzialità, SPM-Bank è autorizzata ad essere rappresentata da una succursale a Londra, New York e in Asia.
-
La Germania si impegna ad assicurare che SPM-Bank sia sotto la sorveglianza di un fiduciario di controllo (monitoring trustee).
d)
L’EAA
-
In caso di ampliamento o proroga del contratto di servizi dell’EAA fino al 31 dicembre 2016, la Germania si impegna a fare in modo che l’EAA riceva i servizi di gestione degli attivi di cui necessita con la garanzia dell’applicazione di prezzi di mercato e che, successivamente, il contratto sia oggetto di bando pubblico.
e)
VIGILANZA
-
Le autorità tedesche si impegnano a trasmettere con cadenza trimestrale una relazione dettagliata sulle misure adottate ai sensi dell’accordo concluso tra la Commissione e la Germania il 16 dicembre 2011.
III. AVVIO DEL PROCEDIMENTO D’INDAGINE FORMALE AI SENSI DELL’ARTICOLO 108, PARAGRAFO 2, TFUE
1. LA DECISIONE DEL DICEMBRE 2009
(87)
Nella decisione del dicembre 2009, ai sensi dell’articolo 108, paragrafo 2, TFUE, la Commissione aveva espresso alcune riserve circa la compatibilità delle misure di sostegno ivi previste per le attività deteriorate con la comunicazione della Commissione sul trattamento delle attività che hanno subito una riduzione di valore nel settore bancario comunitario (47) (in prosieguo: la “comunicazione sulle attività deteriorare”). Inoltre, secondo la Commissione il ripristino della redditività, un’adeguata condivisione degli oneri e la riduzione delle distorsioni della concorrenza causate dagli aiuti (aggiuntivi) non erano stati dimostrati in modo convincente, come invece richiesto dalla comunicazione della Commissione sul ripristino della redditività e la valutazione delle misure di ristrutturazione del settore finanziario nel contesto dell’attuale crisi in conformità delle norme sugli aiuti di Stato (48) (in prosieguo: la “comunicazione relativa alla ristrutturazione”).
(88)
La Commissione ha fatto presente che non si sarebbe occupata unicamente dei nuovi aiuti concessi nel quadro del trasferimento di attività all’EAA, ma che avrebbe dovuto riesaminare anche gli aiuti autorizzati con la decisione del maggio 2009 (49).
(89)
La Commissione ha espresso inoltre perplessità in merito all’adeguatezza del contributo proprio prestato dalle associazioni delle casse di risparmio, dato che era stato fissato un massimale per le loro obbligazioni derivanti dalle misure di sostegno e che il capitale necessario per la costituzione dell’EAA era stato stanziato esclusivamente dalla Germania e non dalle associazioni delle casse di risparmio (50).
(90)
Alla Germania è stato imposto di presentare un piano di ristrutturazione rielaborato, che tenesse conto dell’importo totale degli aiuti di Stato accordati e prevedesse una remunerazione adeguata nonché un’ulteriore ristrutturazione approfondita.
2. LA DECISIONE DEL NOVEMBRE 2010
(91)
Con la decisione del novembre 2010 la Commissione ha esteso il procedimento d’indagine formale, dal momento che nutriva dubbi sempre maggiori sulla compatibilità del primo trasferimento di attività con la comunicazione sulle attività deteriorare e del piano di ristrutturazione del dicembre 2009 con il mercato interno. Il piano di ristrutturazione non aveva provato in modo convincente di essere idoneo a ripristinare la redditività della banca beneficiaria e a garantire un’adeguata condivisione degli oneri insieme a una riduzione delle distorsioni della concorrenza causate dagli aiuti.
(92)
Quanto al primo trasferimento, la Commissione ha espresso alcune riserve in particolare in merito all’ammissibilità delle attività deteriorate. La Commissione ha accertato l’esistenza di un aiuto di Stato e l’importo dello stesso, giungendo alla conclusione che, vista la loro entità, gli aiuti sarebbero compatibili con la comunicazione sulle attività deteriorare solo se recuperati o compensati mediante un’ulteriore ristrutturazione ai sensi del punto 41 della comunicazione sulle attività deteriorate.
(93)
Nella decisione del novembre 2010, con riferimento alla perizia degli esperti da essa incaricati, la Commissione aveva stimato l’importo dell’aiuto connesso al primo trasferimento a circa 6,9 miliardi di EUR. Detto importo deriva dalla differenza tra il valore di trasferimento e il valore di mercato delle relative attività (circa 11 miliardi di EUR) (51), rettificato in base al capitale proprio iniziale dell’EAA (circa 3,3 miliardi di EUR) (52), al valore contabile di determinate credit linked notes (circa 0,3 miliardi di EUR) (53) e a una deduzione per il trasferimento di obbligazioni cosiddette “grandfathering” (circa 0,9 miliardi di EUR) (54).
(94)
La Commissione ha inoltre autorizzato il differenziale del trasferimento accertato dai suoi esperti, vale a dire la differenza tra i valori di trasferimento e il REV delle attività e delle passività, stimandone il valore a 3,4 miliardi di EUR, una volta dedotti il capitale proprio e i fattori di credito rilevanti (55). In merito al portafoglio crediti, la Commissione ha constatato che per qualificare come deteriorate le categorie di attività in questione (56), sarebbero state necessarie ulteriori prove onde giungere alla conclusione che i mercati per tali attività erano effettivamente perturbati nelle loro funzioni per mancanza di acquirenti e venditori. Alla luce della sua prassi decisionale, la Commissione si è detta d’accordo col parere degli esperti secondo cui i tassi di sconto impiegati da WestLB per il calcolo del REV erano troppo bassi, col risultato che il REV risultante è troppo alto. La Commissione concordava poi con il risultato cui erano pervenuti gli esperti, vale a dire che il REV del portafoglio crediti era di circa 1,0 miliardi di EUR inferiore rispetto alla valutazione effettuata da WestLB a causa della formulazione di ipotesi non sufficientemente prudenti nella stima delle perdite in caso di insolvenza (LGD - loss given default). La Commissione osservava che, conformemente alla sua prassi decisionale, i dati erano stati confrontati a livello settoriale (57). Essa, inoltre, aveva riesaminato altre deduzioni fatte valere, concludendo però che non vi era alcun motivo per considerarle in sede di valutazione del REV.
(95)
La Commissione ha inoltre manifestato alcune riserve circa l’amministrazione delle attività deteriorate, dal momento che WestLB aveva continuato a gestirle. A fronte del fatto che l’EAA, poco dopo la sua costituzione, aveva registrato una perdita di 1 miliardo di EUR, la Commissione è giunta alla conclusione che già all’atto del trasferimento potevano essersi verificate delle perdite. Pertanto, la Commissione dubitava che le attività corrispondenti rientrassero nell’ambito di applicazione del punto 32 della comunicazione sulle attività deteriorate.
(96)
La Germania è stata quindi nuovamente invitata a presentare un piano di ristrutturazione rielaborato, che tenesse conto degli aiuti aggiuntivi a favore di WestLB e delle carenze indicate nella decisione.
IV. LA POSIZIONE DELLA GERMANIA
(97)
La Germania non contesta che le misure costituiscano un aiuto di Stato ai sensi dell’articolo 107, paragrafo 1, TFUE.
1. IL PRIMO TRASFERIMENTO DI ATTIVITÀ ALL’EAA
(98)
La Germania contesta alcune conclusioni della Commissione in relazione al primo trasferimento di attività all’EAA.
a. APPLICABILITÀ DELLA COMUNICAZIONE SULLE ATTIVITÀ DETERIORATE
(99)
La Germania ribadisce in primis le considerazioni svolte nelle sue osservazioni del 1o febbraio 2010 e afferma che la comunicazione sulle attività deteriorate non è applicabile al primo trasferimento di attività all’EAA. Secondo la Germania, trasferendo capitale proprio all’EAA, WestLB sostiene integralmente gli oneri legati alla misura di sostegno. La Germania ritiene che in base alla nota 8, del paragrafo 16, della decisione del maggio 2009, la comunicazione sulle attività deteriorate non trovi applicazione nei casi in cui una misura viene attuata da soci pubblici in veste di proprietari.
b. ACCERTAMENTO DEL REV IN MERITO AL PRIMO TRASFERIMENTO DI ATTIVITÀ
(100)
In secondo luogo la Germania afferma che la Commissione ha commesso alcuni errori nel valutare le attività trasferite e nell’applicare i fattori di scala.
(101)
La Germania afferma che la Commissione ha effettuato una valutazione complessivamente troppo prudente e analizza singoli aspetti relativi alle categorie di attività “titoli strutturati”, “altri titoli” e “portafoglio titoli”.
(102)
Secondo la Germania, il metodo impiegato da WestLB, e criticato dalla Commissione, per la valutazione del portafoglio “titoli strutturati”, era ritenuto accettabile da Deutsche Bundesbank. La Germania osserva inoltre che BlackRock Solutions, società incaricata dalla Germania come esperto esterno, aveva accertato un REV più elevato per il portafoglio rispetto a quello di WestLB, circostanza indicante come WestLB abbia agito in modo sufficientemente prudente.
(103)
Quanto al portafoglio “altri titoli”, la Germania afferma che le differenze maggiori nell’accertamento dei valori sono riconducibili alla questione se debba essere applicato un valore di mercato. Mentre WestLB ha proposto il ricorso ai propri criteri (orientati prevalentemente alla liquidità) per stabilire se il mercato è perturbato nelle sue funzioni, gli esperti della Commissione, come si evince dalla critica della Germania, non hanno spiegato in modo sufficiente il risultato cui sono giunti, vale a dire che quasi tutte le attività rientravano in mercati funzionanti. Per illustrare questo aspetto la Germania si riferisce alle obbligazioni di Stato che costituiscono buona parte del portafoglio titoli; i prezzi in calo alla fine del 2009 costituirebbero un indice di mercati funzionalmente perturbati.
(104)
La Germania spiega inoltre come, in merito alla valutazione del “portafoglio crediti”, le osservazioni degli esperti della Commissione, redatte peraltro in assenza di una documentazione dettagliata sui crediti, non possano essere prese in considerazione per contestare i valori indicati da WestLB. Nello specifico, la Germania contesta la mancanza di trasparenza in relazione ai parametri di valutazione impiegati, le contraddizioni nel contenuto e un approccio eccessivamente prudente da parte degli esperti della Commissione. Secondo la Germania si dovrebbe ricorrere ai parametri impiegati nelle prove di stress dal comitato delle autorità europee di vigilanza bancaria (Committee of European Banking Supervisors - CEBS) e non ai parametri degli esperti. Essa critica in particolare lo scenario di stress in cui gli esperti della Commissione muovono da una probabilità di mancato rimborso del 70 % e da una perdita in caso di inadempimento del 30 %.
(105)
La Germania ha analizzato poi le riserve formulate in relazione all’ammissibilità, osservando come, dal primo rendiconto di gestione dell’EAA (30 giugno 2010), non si potessero evincere perdite da portafoglio. Essa contesta le riserve sollevate dalla Commissione, secondo la quale le perdite previste nella struttura dell’EAA potrebbero essere state sottostimate, osservando che la portata degli effettivi accantonamenti per perdite su crediti dell’EAA è determinata in primis sulla base del portafoglio Phoenix. La misura degli accantonamenti per perdite su crediti si collocherebbe così su un importo di [0,5-1,5] miliardi EUR al di sotto della somma stimata nel piano di liquidazione. Gli accantonamenti per perdite su crediti dell’EAA non contrasterebbero così con la quantificazione delle perdite previste effettuata da WestLB.
c. DEDUZIONI
(106)
La Germania sostiene inoltre che, nel valutare i portafogli trasferiti, occorre tener conto di determinate deduzioni, in particolare in relazione a i) il trasferimento di obbligazioni grandfathering, ii) il futuro flusso di cassa, iii) le linee di credito autorizzate e non utilizzate, e iv) l’attualizzazione delle perdite previste.
(107)
Con riferimento alle obbligazioni grandfathering, la Germania afferma che WestLB, trasferendo tali obbligazioni (58) all’EAA, perde un vantaggio finanziario di 882 milioni di EUR e che questa circostanza andrebbe presa in considerazione.
(108)
Quanto al futuro flusso di cassa, la Germania sostiene che WestLB, trasferendo i portafogli all’EAA, rinuncia a un futuro flusso di cassa (pagamenti di interessi, ecc.) per un totale di 880 milioni di EUR, circostanza questa che dovrebbe essere tenuta in considerazione.
(109)
Relativamente alle linee di credito accordate ma non utilizzate, secondo la Germania è necessario effettuare delle rettifiche per il trasferimento all’EAA di linee di credito non utilizzate, dal momento che il loro rischio potenziale è stato considerato nel calcolo del REV, mentre la loro redditività potenziale non è confluita nel calcolo complessivo.
(110)
In merito all’attualizzazione delle perdite previste, la Germania sostiene che la valutazione dei portafogli dovrebbe avvenire sulla base delle perdite attualizzate previste, dal momento che il contrario principio di cautela sarebbe già stato sufficientemente considerato nel calcolo del REV.
2. VANTAGGIO A FAVORE DELLE CASSE DI RISPARMIO RILEVANTE AI FINI DELLA DISCIPLINA SUGLI AIUTI DI STATO
(111)
Relativamente alle riserve della Commissione circa la potenziale concessione di aiuti illegali aggiuntivi a favore delle associazioni delle casse di risparmio, la Germania ha preso la seguente posizione.
(112)
In primo luogo, essa evidenzia che i soci di WestLB, tra cui rientrano anche le associazioni delle casse di risparmio, non erano obbligati a costituire un istituto di liquidazione. La costituzione sarebbe piuttosto frutto di una decisione autonoma dei soci.
(113)
In secondo luogo, la Germania osserva che l’FMStFG non sancisce alcun obbligo illimitato di ripianare le perdite. Secondo l’FMStFG i soci delle banche commerciali rispondono dei rischi derivanti dall’istituto di liquidazione solo nella misura delle loro partecipazioni. La Germania afferma che l’FMStFG ammette che la responsabilità per le perdite venga ripartita mediante un accordo contrattuale che si discosta da una suddivisione sulla base delle quote di partecipazione nel capitale per tener conto delle varie risorse finanziarie.
(114)
Secondo la Germania, entrambe le associazioni delle casse di risparmio, con un obbligo di ripianare le perdite per complessivi 4,5 miliardi di EUR, sopportano una parte adeguata degli oneri.
V. VALUTAZIONE DEGLI AIUTI A FAVORE DI WESTLB
(115)
Nel valutare gli aiuti alla ristrutturazione per WestLB occorre tener conto di tutti gli aiuti ad essa concessi a partire dal 2008, dal momento che gli aiuti alla ristrutturazione autorizzati con la decisione del maggio 2009 sono stati accordati per il processo di ristrutturazione approvato con la decisione del maggio 2009. Considerando il notevole aumento del volume degli aiuti e delle modifiche apportate al piano di ristrutturazione, tutti gli aiuti devono essere nuovamente esaminati sulla base del piano di ristrutturazione del giugno 2011.
1. AIUTI DI STATO AI SENSI DELL’ARTICOLO 107, PARAGRAFO 1, TFUE
(116)
A norma dell’articolo 107, paragrafo 1, TFUE, sono incompatibili con il mercato interno, nella misura in cui incidano sugli scambi tra Stati membri, gli aiuti concessi dagli Stati, ovvero mediante risorse statali, sotto qualsiasi forma che, favorendo talune imprese o talune produzioni, falsino o minaccino di falsare la concorrenza.
(117)
Una misura integra un aiuto di Stato quando vengono soddisfatte tutte le seguenti condizioni: a) è finanziata da uno Stato membro o mediante risorse statali; b) conferisce un vantaggio che favorisce una determinata impresa o una determinata produzione; c) falsa o minaccia di falsare la concorrenza, e d) può incidere sugli scambi tra Stati membri.
(118)
La Commissione ribadisce la propria posizione, qui di seguito illustrata, secondo cui tutte le misure in esame soddisferebbero dette condizioni, anche tenendo conto del fatto che WestLB cesserà le proprie attività bancarie, poiché continuerà a svolgere attività commerciali (ad esempio, servizi nel settore della gestione degli attivi). Dato che tali attività continuano ad essere svolte sul mercato internazionale, a giudizio della Commissione le misure possono falsare la concorrenza nonché incidere sugli scambi tra Stati membri (59).
a. LA GARANZIA DI RISCHIO PER IL PORTAFOGLIO PHOENIX
(119)
Nella sua decisione del maggio 2009 la Commissione ha già stabilito che la garanzia di rischio costituisce un aiuto di Stato. La Germania ha chiarito che la garanzia di rischio continua a valere per la quota di capitale proprio del portafoglio Phoenix trasferito all’EAA.
b. L’APPORTO DI CAPITALE
(120)
Già nella sua decisione del dicembre 2009 la Commissione ha concluso che l’apporto di capitale di 3 miliardi di EUR costituisce un aiuto di Stato ai sensi dell’articolo 107, paragrafo 1, TFUE.
c. LO STRUMENTO DI CAPITALE AGGIUNTIVO PER SPM-BANK
(121)
In base al piano di ristrutturazione del giugno 2011, il Land NRW emetterà uno strumento finanziario aggiuntivo a favore di SPM-Bank per 1 miliardo di EUR, che sostituirà la parte di capitale proprio di WestLB (60) da rimborsare al SoFFin. Poiché lo strumento di capitale aggiuntivo per SPM-Bank costituisce un sostituto per il capitale, esso deve coprire integralmente le perdite; diversamente l’autorità di regolamentazione non autorizzerebbe una simile transazione. Di conseguenza, il nuovo strumento rappresenta del capitale. Il capitale viene messo a disposizione dal Land NRW configurandosi, così, come una risorsa statale. Lo strumento di capitale consente di superare le carenze di capitale di una singola banca, accordando a SPM-Bank un vantaggio selettivo. Poiché SPM-Bank è attiva in un settore economico in cui operano anche imprese provenienti da altri Stati membri, sussiste il pericolo che la misura falsi la concorrenza o incida sugli scambi tra gli Stati membri. Si tratta pertanto di un aiuto di Stato, come confermato da un’analisi di misure simili sul capitale (61).
d. ULTERIORE COPERTURA DELLE PERDITE DA PARTE DEL LAND NRW PER SPM-BANK
(122)
Stando al piano di ristrutturazione del giugno 2011, il Land NRW rileverà le perdite derivanti dalla gestione e dalla liquidazione di SPM-Bank per un periodo di cinque anni, oltre a tutti gli oneri pensionistici. Per il periodo in cui SPM-Bank sarà operativa vengono stimate perdite per complessivi [3-6] miliardi di EUR (scenario di base) o [4-7] miliardi di EUR (scenario “bad-case”). Tali perdite devono essere ripianate mediante […]. Pertanto, la garanzia di rilevare le perdite di SPM-Bank è equiparabile a un apporto di capitale compreso tra [100-700] milioni di EUR e [0,5-2,0] miliardi di EUR. Come lo strumento di capitale aggiuntivo, anche l’ulteriore copertura delle perdite risponde ad una situazione di carenza di capitale di SPM-Bank e determina così un vantaggio selettivo, dato che nulla indica che la banca potrebbe reperire detto capitale sul mercato. Poiché lo strumento di capitale viene messo a disposizione dal Land NRW, si tratta di risorse statali. Tenuto conto delle caratteristiche specifiche del settore bancario illustrate al punto 118, la misura potrebbe falsare la concorrenza o incidere sugli scambi tra gli Stati membri. Si tratta pertanto di un aiuto di Stato.
e. IL PRIMO TRASFERIMENTO DI ATTIVITÀ
(123)
Già nella sua decisione del dicembre 2009, la Commissione è giunta alla conclusione che la misura di sostegno, sotto forma di costituzione di un istituto di liquidazione, costituisce un aiuto di Stato (62).
(124)
La Commissione non concorda con l’opinione della Germania, secondo cui la comunicazione sulle attività deteriorate non deve trovare applicazione. A tal riguardo essa rimanda invece alla sua prassi decisionale, in cui si fa anche riferimento al fatto che, nella comunicazione sulle attività deteriorate, la Commissione spiega come le misure di sostegno degli Stati membri debbano essere valutate come aiuti di Stato ai sensi dell’articolo 107, paragrafo 3, lettera b), TFUE, sul presupposto che: “Le attività deteriorate sono attività in relazione alle quali le banche rischiano di subire delle perdite. Secondo la Commissione, la comunicazione sulle attività deteriorate deve trovare applicazione in relazione a tutte le misure di sostegno che si rivolgono alle attività deteriorate e che effettivamente sgravano l’istituto finanziario beneficiario, dal momento che in base alla comunicazione le misure di sostegno sono misure grazie alle quali le banche possono evitare notevoli rettifiche del valore di determinate categorie di attività” (63). Il primo trasferimento rientra anch’esso in questa categoria di misure dal momento che ha permesso a WestLB di non sopportare le conseguenze di una rettifica del valore delle sue attività. Già in precedenza la Germania ha confermato che WestLB non avrebbe più potuto soddisfare i requisiti minimi di capitale stabiliti dalla legge in mancanza del sostegno mediante le misure statali (64).
(125)
La comunicazione sulle attività deteriorate trova applicazione al trasferimento delle attività anche ratione temporis. La Commissione ricorda di essere tenuta ad applicare le disposizioni normative e le comunicazioni vigenti all’atto dell’adozione della decisione indipendentemente dal momento della previsione o della notifica della misura di aiuto (65). Nel contesto dell’attuale crisi finanziaria la Commissione, sulla base della comunicazione sulle attività deteriorate, si è già trovata a valutare misure che erano state notificate prima della pubblicazione di detta comunicazione (66).
(126)
La Commissione non ha modificato detta valutazione neppure a fronte delle obiezioni della Germania, secondo la quale la Commissione non aveva fondato la sua decisione del maggio 2009 sulla comunicazione inerente alle attività deteriorate. Quand’anche fosse stato un errore non applicare, in tale occasione, la comunicazione sulle attività deteriorate, questo non legittimava la Germania a ritenere che la Commissione avrebbe continuato a comportarsi nello stesso modo. In ogni caso, nella decisione del maggio 2009 si è scelto di riferire l’importo dell’aiuto al valore nominale della garanzia, scelta non inusuale nel caso di garanzie prestate per attività deteriorate (67); tuttavia, se si adottasse questo approccio nel caso in esame, si determinerebbe un importo di gran lunga superiore rispetto all’importo dell’aiuto determinato in base alla comunicazione sulle attività deteriorate.
(127)
L’aspetto più importante resta così la determinazione dell’entità dell’aiuto. In base al punto 39 della comunicazione sulle attività deteriorate, nel quadro di una misura di sostegno sussiste sempre un aiuto quando il valore del trasferimento supera il valore di mercato dell’intero portafoglio.
(128)
Nella decisione del novembre 2010 la Commissione ha stabilito un importo provvisorio dell’aiuto pari a 11 miliardi di EUR, in relazione al quale non erano state prese in considerazione deduzioni. A tal riguardo, con l’ausilio di esperti, la Commissione ha individuato un valore di mercato verosimile per le attività che non erano negoziate sul mercato. Attraverso un’analisi dettagliata del portafoglio e alla luce delle informazioni dettagliate contenute nella relazione conclusiva degli esperti, la Commissione ha potuto tuttavia perfezionare la sua valutazione.
(129)
La tabella 6 contiene un quadro generale del valore di mercato suddiviso per sub-portafoglio.
Tabella 6
Valore di mercato del primo trasferimento di attività (in miliardi di EUR)
Valore di mercato secondo la Commissione
Portafoglio delle attività trasferite
Val. contabile dic. (val. trasf.)
Portafoglio titoli strutturati
Phoenix
22 764
13 200
European Super seniors
2 918
1 750
Altri ABS
3 188
2 900
Portafoglio titoli
Obbligazioni
16 501
- 722
Portafoglio Banque D'Orsay
2 749
23 749
CDS & derivati
-65
- 102
Strumenti di credito
Posizioni utilizzate
20 061
17 355
Linee non utilizzate
0
- 748
Totale
68 116
52 887
(130)
Quanto al portafoglio titoli e al sub-portafoglio ABS del portafoglio titoli strutturati, i valori di mercato potevano essere agevolmente determinati o desunti da valutazioni di attività analoghe i cui valori di mercato erano facilmente disponibili [il valore di mercato si attestava su 18,430 miliardi di EUR (vale a dire
) e 2,9 miliardi di EUR].
(131)
Per il portafoglio crediti si è fatto ricorso a uno scenario di forte stress (68) come valore indicativo del valore di mercato, che ha portato alla deduzione di 748 milioni di EUR di obbligazioni non utilizzate (somma totale 16,607 miliardi di EUR, ossia
).
(132)
Le perdite di capitale inizialmente stimate da WestLB per il sub-portafoglio contenente le posizioni European Super Seniors (ESS) sono estremamente prudenti e si collocano molto vicino alla valutazione del valore di mercato. Di conseguenza, il REV desunto da WestLB per il portafoglio ESS poteva essere utilizzato come valore di mercato stimato (1,750 miliardi di EUR) (69). Per il portafoglio Phoenix, composto di titoli strutturati con una complessa struttura di rimborso a cascata (struttura a cascata), il valore di mercato può essere stimato come segue: in primis il valore mark-to-market (in prosieguo: “valore MtM”) delle garanzie sottostanti è stato stimato circa al 54 % (12,375 miliardi di EUR). Tenuto conto delle risorse liquide disponibili (1,325 miliardi di EUR in più) e dei prevedibili flussi in uscita (detratti circa 0,5 miliardi di EUR in caso di scenario difficile, simile ad uno scenario MtM) il valore di mercato può essere stimato in circa 13,2 miliardi di EUR (70).
(133)
L’entità dell’aiuto si ricava dal confronto tra l’importo complessivo (52,887 miliardi di EUR) e il valore di trasferimento (68,116 miliardi di EUR); da esso vanno poi sottratte le deduzioni. Tra le deduzioni rientrano i 3,267 miliardi di EUR di cui al punto (93) per il capitale proprio dell’EAA; 882 milioni di EUR per obbligazioni grandfathering cedute e 268 milioni di EUR a fronte del trasferimento di credit linked notes all’interno della struttura Phoenix. L’aiuto di Stato ammonta così a un importo di 10,812 miliardi di EUR, vale a dire a 15,229 miliardi di EUR - 4,417 miliardi di EUR.
(134)
L’importo dell’aiuto comprende le garanzie accordate dai soci di WestLB a copertura delle perdite della EAA [cfr. punti (33)-(40)], dal momento che tali garanzie prendono il posto dell’obbligo assunto dal Bund all’atto dell’acquisto delle attività di WestLB attraverso l’EAA. Occorre ricordare che, in base all’FMStFG, i soci sono tenuti in futuro a compensare il Bund di eventuali perdite. A livello di rapporti interni, questa responsabilità del Bund viene trasferita sui soci di WestLB. Ciò tuttavia non determina alcuna conseguenza sulla banca beneficiaria; il trattamento di queste garanzie come una fonte di aiuto distinta comporterebbe un doppio conteggio dei contributi. Pertanto, tali garanzie non vanno a incrementare l’importo dell’aiuto nel primo trasferimento delle attività all’EAA.
f. IL SECONDO TRASFERIMENTO DI ATTIVITÀ - TRASFERIMENTO AGGIUNTIVO ALL’EAA
(135)
Il secondo trasferimento di attività riguarda il potenziale trasferimento aggiuntivo a favore dell’EAA di tutte le attività e le obbligazioni residue di WestLB. A tal proposito occorre sottolineare che, ad oggi, è certo soltanto che verrà trasferito il portafoglio “carve out” di WestImmo; il trasferimento delle attività e delle obbligazioni della Verbundbank e della Pfandbriefbank viene considerato quale mera possibilità. Tutte le divisioni e le unità operative di WestLB sono state peraltro messe in vendita, con la conseguenza che le relative attività e obbligazioni potrebbero effettivamente essere cedute prima del 30 giugno 2012 al prezzo di mercato e non verrebbero così più trasferite all’EAA. La valutazione che segue si basa tuttavia, prudenzialmente, sull’ipotesi che al 30 giugno 2012 tutte le attività e le obbligazioni rimanenti vengano trasferite all’EAA.
(136)
Nel caso di WestImmo si procede alla separazione di un portafoglio “carve out” contenente attività e obbligazioni per un importo di [5,3-6,9] miliardi di EUR (valore contabile da HGB) e al suo trasferimento all’EAA. Il valore di mercato viene determinato come da tabella 4. La Commissione ha controllato i dati impiegati per stabilire il prezzo di mercato e ritiene plausibile la spiegazione dei motivi per cui il valore di mercato deve essere considerato sufficientemente prudente. Ne consegue che la parte di WestImmo nel secondo trasferimento di attività corrisponde a un aiuto di [300-800] milioni di EUR, vale a dire la differenza tra i valori di trasferimento e i valori di mercato.
(137)
Se, una volta scorporato il portafoglio “carve out”, WestImmo non potesse essere ceduta come Pfandbriefbank ma dovesse invece essere trasferita all’EAA, il suo valore di trasferimento corrisponderebbe, secondo la Germania, al valore di mercato. Questa affermazione appare plausibile, poiché la Pfandbriefbank è stata volutamente ripulita dalle attività deteriorate.
(138)
Nel caso di WestLB saranno scorporate attività e obbligazioni per circa [120-150] miliardi di EUR (valore contabile da HGB). I valori di mercato del portafoglio sono inferiori di [1,0-1,8] miliardi di EUR rispetto ai valori contabili da HGB [cfr. tabella 3 e punto (47)]. La Commissione ha verificato i valori impiegati di WestLB per determinare il valore di mercato delle attività e delle obbligazioni residue, senza rilevare alcuna contraddizione nella valutazione di mercato. La Commissione ricorda che, nel corso del primo trasferimento di attività, WestLB è stata ripulita dalle sue attività deteriorate, conseguendo così un notevole alleggerimento dei requisiti patrimoniali. Non sorprende pertanto che la qualità del portafoglio e, di conseguenza, anche il suo valore di mercato siano di gran lunga migliori rispetto a quelli del primo trasferimento. La Commissione accetta dunque che il valore di mercato delle attività e delle obbligazioni contenute nel portafoglio sia inferiore ai valori di riferimento (valori contabili da HGB) per un importo pari a [1,0-1,8] miliardi di EUR e che l’importo dell’aiuto relativo alla parte di WestLB nel secondo trasferimento di attività corrisponda quindi a [1,0-1,8] miliardi di EUR.
(139)
Nel complesso, i valori di mercato delle attività oggetto del secondo trasferimento sono di circa [1,3-2,6] miliardi di EUR inferiori ai loro valori di trasferimento. L’importo totale dell’aiuto del secondo trasferimento ammonta pertanto a [1,3-2,6] miliardi di EUR.
g. STANZIAMENTO DI LIQUIDITÀ DA PARTE DEI SOCI DI WESTLB PER IL PRIMO SEMESTRE 2012
(140)
Non appena tutte le attività di WestLB saranno state trasferite all’EAA, quest’ultima sarà competente per il loro finanziamento. Fino al 30 giugno 2012 (vale a dire fino all’effettivo trasferimento), i soci di WestLB adotteranno alcune misure per garantire la liquidità necessaria e per assicurare così che il trasferimento delle attività all’EAA possa aver luogo. Tale intervento può essere considerato come parte integrante del processo totale di liquidazione, poiché è finalizzato esclusivamente a proteggere la fase di trasformazione in caso di turbolenze sul mercato prima del 30 giugno 2012. Questo modo di procedere comporta tuttavia un ulteriore vantaggio temporaneo per WestLB (71), che […]. Dato che i soci di WestLB sono enti di diritto pubblico e, in definitiva, imprese controllate dallo Stato chiamate, durante la trasformazione, a decidere in merito allo stanziamento di liquidità, tali misure comportano l’impiego di risorse statali. Come già osservato al punto 118, la concessione di un simile vantaggio, date le caratteristiche particolari del settore bancario tedesco, potrebbe falsare la concorrenza e incidere sugli scambi tra Stati membri. Di conseguenza, lo stanziamento di liquidità da parte dei soci di WestLB nel primo semestre 2012 costituisce un aiuto di Stato.
h. CONCLUSIONE
Nel complesso, a WestLB sono stati accordati i seguenti aiuti di Stato:
Tabella 7
Aiuti di Stato per WestLB
misure sul capitale o misure analoghe al capitale
Elemento d’aiuto
(in Mrd EUR)
garanzia di rischio per il portafoglio Phoenix
5
apporto di capitale collegato con il primo trasferimento di attività
3
strumento di capitale aggiuntivo per SPM-Bank
1
altre misure del Land NRW a favore di SPM-Bank a copertura della perdite
[0,5-2,0]
primo trasferimento di attività
10,812
secondo trasferimento di attività - trasferimento aggiuntivo di attività e obbligazioni di WestImmo all’EAA (portafoglio “carve out”)
[0,3-0,8]
secondo trasferimento di attività - trasferimento aggiuntivo di attività e obbligazioni di WestLB all’EAA
[1,0-1,8]
Totale
[21,6-24,4]
Percentuale degli aiuti rispetto alle attività ponderate per il rischio di 88,5 miliardi di EUR (al 30.12.2008)
[24,4-27,6]%
Misure di liquidità
[…]
2. COMPATIBILITÀ DELL’AIUTO CON IL MERCATO INTERNO
a. APPLICAZIONE DELL’ARTICOLO 107, PARAGRAFO 3, LETTERA B), TFUE
(141)
A norma dell’articolo 107, paragrafo 3, lettera b), TFUE, la Commissione può dichiarare compatibile con il mercato interno un aiuto quando questo sia finalizzato a “porre rimedio a un grave turbamento dell’economia di uno Stato membro”. La Commissione è consapevole del fatto che la crisi finanziaria mondiale può turbare gravemente l’economia di uno Stato membro e che le misure a sostegno delle banche sono adatte e porre rimedio a tale turbamento. Questa valutazione è stata esposta nella comunicazione della Commissione dal titolo “La ricapitalizzazione delle istituzioni finanziarie nel contesto dell’attuale crisi finanziaria: limitazione degli aiuti al minimo necessario e misure di salvaguardia contro indebite distorsioni della concorrenza” (72) (in prosieguo: la “comunicazione relativa alla ricapitalizzazione”), che conferma la comunicazione sulle attività deteriorate e la comunicazione relativa alla ristrutturazione. La Commissione ritiene che le condizioni per l’autorizzazione di aiuti di Stato ai sensi dell’articolo 107, paragrafo 3, lettera b), TFUE, continuino ad essere soddisfatte, trovandosi i mercati finanziari nuovamente sotto pressione. La Commissione ha ribadito questa opinione adottando nel dicembre 2010 una comunicazione con cui ha prorogato fino al 31 dicembre 2011 l’applicazione delle norme in materia di aiuti di Stato alle misure di sostegno alle banche nel contesto della crisi finanziaria (73). Successivamente la Commissione ha di nuovo prorogato l’applicazione di dette regole oltre il 31 dicembre 2011 (74).
(142)
La validità di questa analisi per l’economia tedesca è stata confermata nelle decisioni della Commissione che autorizzavano diverse misure adottate dal governo federale per combattere la crisi finanziaria, in particolare le decisioni con cui è stato autorizzato e prorogato il pacchetto di misure di salvataggio per gli istituti finanziari in Germania (75).
(143)
Il collasso incontrollato di una banca come WestLB potrebbe ripercuotersi direttamente sui mercati finanziari e, di conseguenza, sull’economia di uno Stato membro nel suo insieme. In considerazione dell’attuale fragilità dei mercati finanziari, la Commissione continua a fondare il proprio esame delle misure di aiuto nel settore bancario sull’articolo 107, paragrafo 3, lettera b), TFUE.
b. COMPATIBILITÀ DELLA MISURA DI SOSTEGNO PER LE ATTIVITÀ DETERIORATE CON IL MERCATO INTERNO
(144)
Per le ragioni illustrate ai punti (125) e (126), il primo trasferimento di attività all’EAA deve essere valutato sulla base della comunicazione sulle attività deteriorate. La valutazione della compatibilità si concentra sulla questione se il trasferimento delle attività sia avvenuto a un valore superiore rispetto al valore di mercato, senza che venisse superato il REV definito al punto 40 della comunicazione sulle attività deteriorate. In base al punto 41 della comunicazione sulle attività deteriorate, una misura di aiuto è compatibile con il mercato interno solo se il valore di trasferimento non supera il REV, e il differenziale del trasferimento è pari a zero. Nella valutazione che segue sarà analizzata in primo luogo l’entità del differenziale del trasferimento (cfr. punti da (144) a (159). Se non è pari a zero e supera dunque il REV, detto differenziale deve essere rimborsato o deve essere richiesta la sua restituzione (cfr. punti(161) e (162).
i) Compatibilità del primo trasferimento di attività all’EAA
(145)
La Germania ha contestato il calcolo del REV in relazione al primo trasferimento di attività. Nelle sue osservazioni, essa cerca di confutare il differenziale del trasferimento quantificato nella decisione del novembre 2010 in 3,414 miliardi di EUR. La Commissione ha esaminato le considerazioni della Germania ed è giunta alle seguenti conclusioni.
- Sulla valutazione in generale
(146)
Per quanto riguarda la valutazione generale finalizzata a determinare il REV delle attività trasferite, la Commissione ribadisce che la sua valutazione non è eccessivamente prudente e che è stata effettuata in conformità del punto 37 della comunicazione sulle attività deteriorate. In base al punto 37 di questa comunicazione, la Commissione deve adottare un approccio corretto e coerente in materia di valutazione delle attività, comprese quelle più complesse e meno liquide, per prevenire indebite distorsioni della concorrenza. Nella decisione del novembre 2010, la Commissione ha spiegato che il suo approccio corrisponde alla prassi decisionale corrente. Approcci adottati da altri organi, quali quelli del comitato delle autorità europee di vigilanza bancaria (CEBS), per quanto certamente altrettanto plausibili, ma non sono pertinenti ai fini della presente valutazione.
(147)
La Commissione continua a non essere convinta che l’approccio proposto da WestLB sia conforme alla prassi decisionale in materia di aiuti. La Commissione osserva che la Bundesbank non ha confermato il REV proposto da WestLB, ma ha invece contestato sia i metodi di valutazione sia i parametri utilizzati da quest’ultima (76). Le osservazioni critiche della Bundesbank contrastano con quanto affermato dalla Germania, secondo la quale il metodo di valutazione di WestLB sarebbe riconosciuto da professionisti del settore. Pertanto, la Commissione rimane dell’idea che il metodo di valutazione adottato da WestLB si discosti dalla prassi decisionale corrente (77).
- La valutazione a livello di sub-portafogli
(148)
Per quanto riguarda la valutazione nello specifico, la Commissione osserva che non sussistono grosse differenze in relazione alla valutazione dei “titoli strutturati”. Il REV determinato dalla Commissione per la categoria di attività nel suo insieme e quello utilizzato da WestLB sono molto simili. Da parte sua la Commissione non si è mai avvalsa di ipotesi prudenti nei casi in cui la loro applicazione avrebbe comportato la convalida o il rigetto di singoli portafogli. Su consiglio dei suoi esperti, la Commissione ha invece ulteriormente verificato l’approccio eccessivamente prudente adottato da WestLB per il sub-portafoglio “European Super Senior”. La Commissione ha esaminato la dettagliata perizia degli esperti, che analizza anche le principali categorie parziali di attività (ABS CDO (78), altri CDO (79), RMBS USA (80), CMBS USA (81), ABS USA (82), EUR ABS (83) e financials), ed è giunta alla conclusione che i metodi e i risultati ivi esposti concordavano con quelli di altri casi, tra cui quelli citati nella decisione di avvio.
(149)
In secondo luogo, relativamente al portafoglio crediti, la Commissione contesta l’affermazione della Germania secondo cui la valutazione degli esperti non sarebbe trasparente e presenterebbe delle incongruenze. La Commissione evidenzia al riguardo di aver fornito indicazioni su determinati metodi di valutazione adatti a determinare il REV. Essa ha per esempio consigliato di eseguire una nuova valutazione (re-underwriting) del portafoglio crediti sulla base di un ampio campione onde valutare l’idoneità sia del sistema di rating esistente che della probabilità di mancato rimborso (PD) calcolata su tale base e della percentuale di perdita in caso di inadempimento (LGD). La Germania non ha seguito tale raccomandazione. La Commissione ha inoltre sottolineato che avrebbe dovuto ricorrere a scenari di stress fondati su ipotesi sufficientemente prudenti in caso di perdita per inadempimento e per la probabilità di mancato rimborso, conformemente al punto 41 della comunicazione sulle attività deteriorate. Secondo la prassi decisionale della Commissione, la valutazione di un trasferimento di attività deve basarsi sul REV delle attività corrispondenti. La Commissione conferma pertanto le sue precedenti conclusioni, vale a dire che la valutazione deve essere rettificata di circa 1 miliardo di EUR.
(150)
In terzo luogo, quanto al portafoglio titoli, la Commissione concorda con la Germania nel ritenere che le differenze derivino dal fatto che il funzionamento del mercato interessato sia considerato perturbato o meno. È tuttavia legittimo chiedersi se questa parte del portafoglio sia ammissibile ai sensi della comunicazione sulle attività deteriorate. In effetti si potrebbe argomentare nel modo seguente: benché sia ammissibile applicare una certa flessibilità, consentendo alle banche di liberarsi di attività che non sono state di fatto colpite dalle prime fasi della crisi finanziaria, deve essere esclusa la partecipazione al regime di sostegno per quelle attività che non potevano essere considerate deteriorate all’atto del trasferimento. In quest’ottica, le misure di sostegno per le attività deteriorate non devono essere considerate come una sorta di assicurazione illimitata contro le conseguenze della recessione. D’altro canto, lo scorporo di grandi portafogli, per molti miliardi di EUR, rischierebbe per l’appunto di falsare la concorrenza sui mercati finanziari interessati. Per trovare un equilibrio tra l’obiettivo del mantenimento della stabilità finanziaria e la necessità di evitare distorsioni della concorrenza, la comunicazione sulle attività deteriorate consente il trasferimento di tali attività. Tuttavia, poiché il mercato per tali attività è funzionante (vale a dire che non è perturbato nelle sue funzioni), il REV è uguale o prossimo al valore di mercato.
(151)
Mentre WestLB valuta l’esistenza di un mercato funzionante sulla base di un puro criterio di liquidità, la Commissione sostiene che (84) il punto di partenza per valutare una perturbazione sul mercato debba essere il confronto con un mercato funzionante di quelle specifiche attività. In caso di normale funzionamento del mercato, una transazione viene conclusa tra un acquirente e un venditore consenzienti. La nozione di acquirente e venditore consenziente implica che la transazione avvenga liberamente e senza coercizione.
(152)
Gli esperti della Commissione hanno elaborato criteri trasparenti per determinare un mercato normalmente funzionante, che sono stati accettati dalla stessa Commissione (85). Mentre una liquidità adeguata o un differenziale ridotto tra quotazioni di vendita e di acquisto (bid-ask spread) sono indicatori di un mercato funzionante, il caso contrario non è necessariamente vero. Un titolo collocato privatamente da un emittente solvibile e stabile potrebbe non essere liquido. Tuttavia, se necessario, sarebbe semplice ottenere un’offerta di mercato concorrenziale vicina ad un valore MtM calcolato sulla base di titoli liquidi comparabili. Pertanto, i criteri proposti da WestLB per la valutazione del mercato normalmente funzionante sono formulati in termini troppo restrittivi.
(153)
In tale contesto occorre considerare che l’errata classificazione di attività non deteriorate non costituisce di per sé un problema ai fini della determinazione del REV. Per simili posizioni il REV potrebbe collocarsi vicino al valore di mercato delle attività interessate, purché calcolato e calibrato con un metodo adeguato. Nel caso di un mercato funzionante, ogni metodo di determinazione del REV dovrebbe portare a un valore vicino al prezzo di mercato. Qualificazioni errate sono essenzialmente una sorta di test per l’adeguatezza del metodo di calcolo e dei parametri scelti per il REV.
(154)
In merito alle osservazioni della Germania secondo cui, alla fine del 2009, determinati mercati dei titoli di Stato erano perturbati nelle loro funzioni, la Commissione ribadisce che, all’epoca, erano soddisfatti i criteri per un mercato funzionante. Verso la fine del secondo trimestre del 2010 (86) e in seguito, su singoli mercati per i titoli di Stato, vi erano invece indicatori di una perturbazione funzionale, in particolare in considerazione dell’intervento della BCE e tenuto conto di altri interventi a livello europeo. Tuttavia, al 31 dicembre 2009 e al 31 marzo 2010, date di riferimento ai fini della valutazione, la situazione era diversa.
(155)
La Commissione ribadisce pertanto che WestLB ha applicato un metodo di valutazione errato o, nell’effettuare la valutazione, si è basata su parametri errati, cosicché la valutazione deve essere rettificata di circa 600 milioni di EUR.
(156)
In definitiva, la Commissione ritiene che la valutazione del REV contenuta nella perizia degli esperti per ciascuno dei tre sub-portafogli sia corretta e compatibile con la sua prassi decisionale. Così, la differenza tra il valore di trasferimento e il REV delle attività contenute nel portafoglio ammonta, secondo la Commissione, a 6,949 miliardi di EUR (87).
(157)
Nella decisione del novembre 2010 la Commissione si è chiesta se tutte le attività possono essere prese in considerazione ai fini di un trasferimento. Essa si è richiamata alle spiegazioni contenute nel primo rendiconto di gestione dell’EAA a comprova del fatto che, per determinate attività, erano insorte perdite già all’atto del trasferimento, benché dette attività non rientrassero nell’ambito di applicazione del punto 32 della comunicazione sulle attività deteriorate. La Germania ha trasmesso tuttavia informazioni aggiuntive e ha illustrato l’entità degli accantonamenti per perdite effettuati dall’EAA nonché l’ammontare delle perdite in relazione alle attività trasferite all’EAA. Tali spiegazioni sono risultate plausibili e hanno permesso di dissipare le riserve della Commissione. Pertanto non si rendono necessarie ulteriori rettifiche in relazione alle attività non ammissibili.
- Deduzioni
(158)
La Commissione non accetta ulteriori deduzioni rispetto a quelle già riconosciute nella decisione del novembre 2010. Anche gli effetti compensativi dell’apporto di capitale (3,267 miliardi di EUR) e dei credit linked notes (268 milioni di EUR) sono già stati riconosciuti (88) (cfr. punto (44), tabella 2). La Commissione aveva inoltre invitato la Germania a chiedere un parere della Bundesbank sugli effetti compensativi e a far esaminare e confermare eventuali variazioni nei valori di portafoglio da un’autorità di regolamentazione, come la Bundesbank, conformemente alla comunicazione sulle attività deteriorate. Tale esame e una simile conferma da parte dell’autorità di regolamentazione non hanno avuto luogo.
(159)
In merito alle obbligazioni grandfathering, la Commissione osserva inoltre che la valutazione delle obbligazioni in sé non costituisce oggetto della comunicazione sulle attività deteriorate. È stato quindi necessario esaminare quale metodo applicare a un trasferimento che, come nel caso di specie, si riferisce sia ad attività che a obbligazioni. La Commissione riconosce che il trasferimento di obbligazioni con un differenziale inferiore può costituire uno svantaggio economico; tuttavia essa ha dovuto trovare un equilibrio tra i valori delle attività e i valori delle obbligazioni come concordati. Di conseguenza, pur avendo tenuto conto degli effetti delle obbligazioni grandfathering nell’esaminare l’entità totale degli aiuti (cfr. punto (133)), la Commissione ritiene che essi non debbano essere considerati in sede di valutazione del REV.
(160)
Riguardo ai futuri risultati positivi delle attività trasferite, la Commissione non condivide la posizione della Germania, ma ribadisce che gli utili futuri non devono essere più considerati dopo il trasferimento delle attività. Questo metodo di valutazione del REV del portafoglio crediti è conforme alla prassi decisionale della Commissione (89).
(161)
Riguardo alle linee di credito accordate e non utilizzate, la Commissione conferma che esse possono avere effettivamente un valore contabile pari a zero. Questa possibilità non esclude però che una linea di credito concessa e non utilizzata possa avere ripercussioni negative sul REV. Il ricorso alla linea di credito non è escluso, dal momento che non può essere contrattualmente impedito. Ne consegue che il fatto che una linea di credito non sia stata ancora utilizzata non incide sul REV, neppure quando il valore contabile di tali posizioni è pari a zero.
(162)
Per quanto riguarda l’attualizzazione delle perdite previste, la Commissione osserva che con tale operazione WestLB modifica di fatto il suo modello di valutazione e che fa ciò senza il sostegno della Bundesbank. In tal modo la Germania contraddice la sua stessa valutazione del REV, senza però addurre nessun argomento nei confronti della posizione della Commissione.
(163)
Poiché il REV è stato accettato ed è conforme ai punti 40 e 41 della comunicazione sulle attività deteriorate, la Commissione ritiene che né le perdite previste, né alcuna delle altre tre deduzioni fatte valere dalla Germania siano rilevanti ai fini della valutazione del REV.
- Gestione degli attivi
(164)
Le perplessità della Commissione in merito alla regolare gestione delle attività deteriorate dopo il trasferimento delle attività sono state superate. La Commissione ha manifestato alcune riserve sul fatto che fosse WestLB a continuare ad amministrare le attività deteriorate, dal momento che una banca dovrebbe concentrarsi sulle nuove attività evitando ogni conflitto tra attività da liquidare e nuove attività. Tuttavia, poiché WestLB/SPM-Bank, a partire dal 30 giugno 2012, non svolgerà più alcuna nuova attività bancaria e presterà esclusivamente servizi nel settore della gestione degli attivi, le riserve della Commissione vengono meno.
(165)
Concludendo, occorre osservare che le riserve della Commissione non possono essere superate, neppure tenendo conto di tutte le ulteriori potenziali deduzioni e di tutte le argomentazioni dedotte dalla Germania. Pertanto, la Commissione fissa ancora una volta il differenziale del trasferimento in 3,414 miliardi di EUR.
ii) Recupero (claw-back)
(166)
Conformemente al punto 41 della comunicazione sulle attività deteriorate, al fine di limitare le distorsioni della concorrenza che possono derivare dalla previsione di un prezzo di trasferimento delle attività superiore rispetto al valore che ritenuto accettabile quale compensazione per il fallimento del mercato, la banca è tenuta a rimborsare il differenziale del trasferimento. Se tale rimborso non è possibile nell’immediato, esso deve avvenire gradualmente, ad esempio, mediante un meccanismo di recupero. Se il rimborso non è possibile neppure mediante un meccanismo di recupero senza determinare un’insolvenza tecnica, la distorsione della concorrenza deve essere compensata attraverso una ristrutturazione approfondita che può portare anche alla liquidazione (90).
(167)
In base alle sue stesse indicazioni contenute nel piano di ristrutturazione del febbraio 2011, WestLB non era neppure in grado di rimborsare i 3,4 miliardi di EUR derivanti dal primo trasferimento di attività all’EAA, senza mettere a rischio la sua redditività. D’altro canto, la vendita di WestLB sembrava assai improbabile, dato che un potenziale acquirente avrebbe dovuto rimborsare alla Germania l’importo di 3,4 miliardi di EUR. La Germania ha quindi presentato il piano di ristrutturazione del giugno 2011 che prevede la liquidazione di WestLB entro dodici mesi. Secondo la Commissione, la liquidazione di WestLB è sufficiente a compensare le distorsioni della concorrenza. Ferma restando la credibilità del piano di liquidazione, che sarà oggetto della sezione c), la Commissione constata che l’aiuto è conforme alla comunicazione sulle attività deteriorate ed è compatibile con il mercato interno ai sensi dell’articolo 107, paragrafo 3, lettera b), TFUE.
iii) Compatibilità del trasferimento aggiuntivo con il mercato interno
(168)
In linea di principio, anche il trasferimento della seconda parte deve essere esaminato sulla base della comunicazione sulle attività deteriorate. La Commissione ritiene tuttavia che, a causa del piano di ristrutturazione del giugno 2011, il risultato di una simile verifica non determina alcuna conseguenza. Eventuali ulteriori distorsioni della concorrenza derivanti dal differenziale del trasferimento in relazione alla seconda tranche, sarebbero in ogni caso limitate dalla liquidazione prevista nel piano di ristrutturazione del giugno 2011. Nel caso particolare oggetto di esame, la Commissione ritiene pertanto che, nella misura in cui l’importo complessivo dell’aiuto può essere considerato compatibile con il punto 41 della comunicazione sulle attività deteriorate, un esame dettagliato della valutazione, vale a dire del calcolo del REV, non è necessario.
(169)
Il trasferimento di attività è pertanto compatibile con il mercato interno ed è conforme al punto 41 della comunicazione sulle attività deteriorate, poiché le potenziali distorsioni della concorrenza sono limitate dalla liquidazione di WestLB.
c. COMPATIBILITÀ DEGLI AIUTI ALLA RISTRUTTURAZIONE E DEGLI AIUTI ALLA LIQUIDAZIONE CON IL MERCATO INTERNO
(170)
La Commissione deve verificare la compatibilità di tutte le misure di aiuto con il mercato interno sulla base dei suoi orientamenti per le banche nella crisi finanziaria e, in particolare, alla luce della comunicazione relativa alla ristrutturazione e della comunicazione della Commissione dal titolo “L’applicazione delle regole in materia di aiuti di Stato alle misure adottate per le istituzioni finanziarie nel contesto dell’attuale crisi finanziaria mondiale” (91) (in prosieguo: la “comunicazione relativa alle banche”).
(171)
Il piano di ristrutturazione del giugno 2011 deve garantire la compatibilità con il mercato interno delle misure di aiuto indicate nella tabella 7.
(172)
Queste misure comprendono aiuti complessivi per [21,6-24,4] miliardi di EUR che, al 31 dicembre 2009, corrispondevano a un rapporto tra importo dell’aiuto e attività ponderate per il rischio del [24,4-27,6]%. Tale importo dell’aiuto rappresenta una parte molto importante del totale di bilancio del beneficiario e rende necessaria una ristrutturazione approfondita o una liquidazione. Nel piano di ristrutturazione devono essere inoltre considerate le ulteriori distorsioni della concorrenza derivanti dall’importo dell’aiuto sotto forma di differenziale di trasferimento, a priori non compatibile con il mercato interno. La ristrutturazione proposta o la liquidazione devono essere idonee a contrastare tale distorsione.
(173)
Il piano di ristrutturazione del giugno 2011 soddisfa i criteri stabiliti nella comunicazione relativa alla ristrutturazione. In base al punto 21 di detta comunicazione, una liquidazione ordinata o la vendita all’asta di una banca fallita dovrebbero sempre essere prese in considerazione qualora una banca non possa ripristinare in modo credibile la redditività a lungo termine. La comunicazione sul settore bancario prevede una procedura nel quadro della quale dovrebbe aver luogo una liquidazione a condizioni normali di questo genere (92). Una simile liquidazione controllata è possibile in singoli casi quando è stato concesso un aiuto al salvataggio per una singola istituzione finanziaria ed è chiaro che una ristrutturazione non avrebbe successo.
(174)
Secondo la prassi decisionale costante della Commissione (93), per essere compatibile con il mercato interno ai sensi dell’articolo 107, paragrafo 3, lettera b), TFUE, un aiuto alla liquidazione deve soddisfare le seguenti tre condizioni:
(i)
dimostrare che l’aiuto permette un’efficace liquidazione ordinata della banca e, nel contempo, che è circoscritto al minimo necessario per conseguire l’obiettivo perseguito (94);
(ii)
garantire un’adeguata condivisione degli oneri, in particolare, escludendo i soci da eventuali aiuti accordati in collegamento con la procedura di liquidazione (95);
(iii)
per evitare indebite distorsioni della concorrenza, limitare la fase di liquidazione al periodo strettamente necessario per garantire il carattere ordinato dell’operazione. Finché l’istituzione finanziaria beneficiaria continua a essere operativa, essa non può avviare alcuna nuova attività, ma deve limitarsi a proseguire quelle già in corso. L’autorizzazione bancaria deve essere revocata il prima possibile (96).
i) Prova di una liquidazione ordinata
(175)
Secondo la Commissione, il piano di ristrutturazione del giugno 2011 prevede uno scenario per la liquidazione ordinata di WestLB e si fonda su un accordo dei soci della banca circa la suddivisione degli oneri. Il piano tiene conto in particolare del fatto che già per due anni sono state cercate per WestLB, senza esito, altre soluzioni orientate verso l’economia di mercato che fossero più convenienti sotto il profilo dei costi o meno dannose per la concorrenza. Una liquidazione incontrollata danneggerebbe, d’altro canto, la stabilità finanziaria; questo rischio può essere evitato mediante una liquidazione ordinata. Il piano di ristrutturazione del giugno 2011 consente alla Commissione di valutare la procedura di liquidazione e le potenziali ripercussioni delle misure statali ivi contenute sulla concorrenza.
(176)
Un criterio importante per la classificazione come scenario di liquidazione è la cessazione di tutta l’attività bancaria da parte della banca, che porta avanti esclusivamente le sue attività per la liquidazione del portafoglio esistente, senza intraprendere nuove attività.
(177)
La cessazione dell’attività bancaria dovrebbe essere garantita, in particolare, mediante la cessione o il trasferimento di tutte le attività e le obbligazioni rimanenti della banca, con la conseguenza che sopravvive soltanto una struttura residuale, se necessaria per supportare la liquidazione delle attività esistenti e in particolare per salvaguardare il valore dei suoi portafogli nel quadro della liquidazione.
(178)
In base al piano di ristrutturazione del giugno 2011, WestLB trasferirà tutte le sue attività bancarie alle casse di risparmio o all’EAA. Di conseguenza, al 30 giugno 2012, non residuerà alla banca pressoché nessuna attività ponderata per il rischio. In base agli impegni assunti dalla Germania, la banca rimanente non utilizzerà più la sua denominazione “WestLB” ma cambierà, entro un termine massimo di tre mesi, la denominazione in “SPM-Bank”. La banca, inoltre, non svolgerà più attività bancaria per conto proprio, ma potrà operare solo come prestatore di servizi a favore dell’EAA e infine, in misura ridotta, anche a favore di terzi. Nel piano di ristrutturazione sono stati così indicati passi significativi e irrevocabili che nell’arco di dodici mesi porteranno a un’uscita definitiva dal mercato di gran parte dei precedenti settori di attività di WestLB.
(179)
In secondo luogo, onde evitare eccessive distorsioni della concorrenza, la fase di liquidazione, a norma del punto 47 della comunicazione relativa alle banche, sarà limitata al periodo strettamente necessario per portare a buon fine la procedura di liquidazione. Sebbene la liquidazione di WestLB si protragga per alcuni anni, tale arco di tempo è da considerarsi strettamente necessario. Solo la società di servizi sarà attiva a livello concorrenziale offrendo un numero limitato di servizi di gestione degli attivi a favore di terzi. La Germania ha acconsentito a che la società di servizi venga venduta al più tardi entro il 31 dicembre 2016. Il periodo transitorio sino al 31 dicembre 2016 è necessario per permettere all’amministrazione di riorganizzare le strutture all’interno di SPM-Bank, per far fuoriuscire la società di servizi e conseguire almeno un qualche progresso, così da attirare potenziali investitori. La stessa SPM-Bank resta competente per le attività che non possono essere trasferite fisicamente all’EAA, con la conseguenza che la durata della sua esistenza dipende dalla durata di dette attività. La liquidazione dei portafogli, nell’ottica di preservarne il valore, dovrebbe durare fino al 2028 e non può essere conclusa in tempi più brevi. Il ruolo di soggetto titolare di attività non rappresenta di per sé un’attività commerciale e, pertanto, non ha alcuna ripercussione sulla concorrenza. Nel quadro della riduzione del personale di SPM-Bank, l’obiettivo di 1 000 dipendenti residui verrà raggiunto soltanto nell’arco di alcuni anni; tuttavia, tale risultato è collegato alla riduzione dell’attività commerciale di SPM-Bank, dal momento che la riorganizzazione di SPM-Bank richiederà un grande lavoro malgrado la cessazione dell’attività bancaria. Nel complesso, si può affermare che tutti questi processi si svolgeranno nel minor tempo possibile.
(180)
Quale terzo criterio, la banca deve cessare le sue attività commerciali sul mercato, ad eccezione della vendita di attività e fare in modo che soltanto una parte irrilevante della sua precedente attività bancaria resti, in quanto tale, sul mercato.
(181)
Alcune attività commerciali, riunite nella Verbundbank, vengono acquisite da Helaba. Dal punto di vista del bilancio, le attività della Verbundbank rappresentano meno del 20 % del vecchio totale di bilancio di WestLB (il portafoglio della Verbundbank corrisponde ad un totale di bilancio, al massimo, di 45 miliardi di EUR, mentre il totale di bilancio di WestLB nel 2008 si attestava sui 288 miliardi di EUR). Per quanto riguarda il numero dei dipendenti, la Commissione osserva che meno del 10 % degli ex dipendenti di WestLB verranno impiegati nuovamente presso la Verbundbank dopo il suo scorporo (circa 400 dipendenti a fronte di 5 661 dipendenti impiegati presso WestLB nel 2008). Occorre poi considerare che la Verbundbank verrà scorporata mediante scissione di attività e di obbligazioni e non si verificherà alcun trasferimento come banca autonoma. Poiché la transazione non riguarda WestLB, ma solo una piccola parte delle sue attività e obbligazioni, non può essere considerata come cessione significativa della banca.
(182)
La Commissione non dispone inoltre di elementi che inducano a ritenere che non erano soddisfatte le condizioni indicate al punto 49 della comunicazione relativa alle banche, secondo cui la vendita deve avvenire a condizioni di mercato e il prezzo di vendita delle attività e delle obbligazioni deve essere ottimizzato. La Commissione osserva, al riguardo, che WestLB aveva organizzato, senza successo, una procedura di vendita volta proprio a massimizzare il prezzo di vendita per tutte le attività e le obbligazioni. WestLB non ha ricevuto però nessuna offerta accettabile. Inoltre, il valore aziendale delle attività della Verbundbank, che comprende attività, obbligazioni e una struttura organizzativa con circa 400 dipendenti, è attualmente oggetto di valutazione da parte di numerosi revisori contabili esterni sulla base dei metodi di valutazione correnti. La Germania ha accettato che il valore aziendale delle attività della Verbundbank che devono essere acquisite da Helaba o dal settore casse di risparmio si collochi, in linea con l’accordo quadro, a zero. Diversamente da quanto accaduto in altre operazioni di vendita nel quadro di una liquidazione (97), la cessione delle attività della Verbundbank da parte di WestLB non richiederà pagamenti aggiuntivi da parte di enti statali. Pertanto, la Commissione non può ravvisare alcun vantaggio illegittimo per il soggetto che acquisirà le attività della Verbundbank e giunge così alla conclusione che né Helaba, né le casse di risparmio beneficiano, grazie alla cessione delle attività della Verbundbank, di un qualche aiuto.
(183)
Nel caso di specie vengono inoltre rispettate le regole stabilite ai punti 17 e segg. della comunicazione relativa alla ristrutturazione per la cessione dell’intera banca, benché esse in questo caso non siano applicabili (98). In base alle regole previste per una siffatta vendita, devono essere soddisfatte le seguenti condizioni: ripristino della redditività a lungo termine, condivisione degli oneri e limitazione di eventuali distorsioni della concorrenza. La cessione a favore di Helaba soddisfa queste condizioni. In primo luogo, Helaba dovrebbe riuscire a garantire il ripristino della redditività della banca trasferita, dal momento che la Verbundbank - se confrontata con Helaba - ha un totale di bilancio e un numero di collaboratori tendenzialmente ridotto e la sua influenza sulla redditività dell’impresa, frutto dell’acquisizione, è ridotta. D’altra parte, l’acquisizione dovrebbe comportare risparmi su quei costi che ostano ad una valutazione positiva della Verbundbank come banca autonoma (99). In secondo luogo, la condivisione degli oneri è garantita, in quanto i soci di WestLB non ricevono alcun ricavo dalla vendita, perdendo invece il capitale investito in WestLB. Le attività di WestLB vengono inoltre ridotte a meno del 20 % delle sue dimensioni originarie e la Commissione, in base alla sua prassi decisionale consolidata, non richiede alcuna misura compensativa per una simile vendita (100).
(184)
Inoltre, la Commissione non ha motivo di ritenere che la Verbundbank, quale insieme di attività possa essere considerata come successore economico di WestLB. Helaba non è il successore giuridico di WestLB e la Verbundbank non presenta una significativa identità funzionale con WestLB. Nel caso di Helaba non sono così soddisfatte le condizioni sulle quali la Commissione si basa per stabilire se un’impresa che subentra nell’attività commerciale dell’impresa originaria abbia ottenuto un aiuto (101).
(185)
Da ultimo viene altresì garantito che gli aiuti siano limitati al minimo necessario. Si procede così, in particolare, al trasferimento di attività all’EAA solo quando le attività non possono essere vendute ad acquirenti privati. L’apporto di capitale aggiuntivo per SPM-Bank è necessario per coprire i costi di liquidazione previsti. Infine, l’aiuto alla liquidazione può essere considerato come parte integrante dello scenario di liquidazione generale, poiché volto unicamente a salvaguardare il periodo transitorio da turbolenze sul mercato che dovessero verificarsi prima del 30 giugno 2012. L’aiuto alla liquidazione garantisce così che la liquidazione ordinata non divenga, prima del 30 giugno 2012, una liquidazione disordinata.
ii) Contributo proprio e condivisione degli oneri
(186)
La seconda parte della valutazione si riferisce alla ripartizione degli oneri. Conformemente al punto 46 della comunicazione sul settore bancario, nel contesto di una liquidazione, occorre fare il possibile affinché il cosiddetto rischio morale sia ridotto al minimo, in particolare evitando che azionisti ed eventualmente determinati tipi di creditori ricevano il vantaggio di un aiuto di qualsiasi tipo nel contesto del procedimento di liquidazione controllata. Nel caso di Northern Rock (102) e di HRE (103) una condivisione adeguata degli oneri è stata raggiunta con la nazionalizzazione di dette istituzioni finanziarie. Come in quei due casi, anche nella fattispecie i soci perderanno integralmente la loro partecipazione. I soci di WestLB o del SoFFin, che stanzia gran parte del capitale ibrido per le componenti in cui è suddivisa WestLB, si assumeranno la responsabilità e stanzieranno capitale aggiuntivo.
(187)
Le casse di risparmio si sono così dichiarate disponibili ad assumersi la responsabilità per le attività della Verbundbank e stanzieranno capitale a tal fine; il Land NRW si è già dichiarato disponibile ad accollarsi la maggior parte degli oneri, vale a dire tutti i costi di gestione e liquidazione di SPM-Bank. Il SoFFin ha inoltre accettato di sostenere una parte considerevole degli oneri, lasciando due terzi della sua partecipazione tacita in WestLB con la conseguenza che, verosimilmemte, non otterrà alcun rimborso del suo investimento. Così facendo, l’accordo tiene adeguatamente conto della solidità delle parti e anche della misura in cui in passato sono intervenute nel determinare la strategia della banca e dell’influenza sulla corporate governance della banca.
iii) Limitazione delle restrizioni della concorrenza
(188)
Il piano di liquidazione offre garanzie di una limitazione delle restrizioni della concorrenza da parte di WestLB, dal momento che quest’ultima scomparirà dal mercato al più tardi entro il 30 giugno 2012. Successivamente WestLB verrà trasformata in un’unità che non svolgerà attività bancaria e che, di concerto con l’EAA, liquiderà le attività.
(189)
Viene inoltre evitato che, nel corso della liquidazione, si verifichino distorsioni eccessive del mercato, garantendo che WestLB continui la sua attività commerciale dopo il 30 giugno 2012 solo nella misura necessaria per la liquidazione e non intraprenda alcuna nuova attività, ma si limiti a cessare gradualmente le attività esistenti. Nel caso di specie, questo principio verrà attuato sottraendo il prima possibile, e comunque entro il 31 dicembre 2012, a WestLB tutte le licenze bancarie non necessarie per detenere le attività o svolgere i servizi di gestione degli attivi.
(190)
Per quanto riguarda l’intenzione di SPM-Bank di scorporare una società di servizi la quale, prestando a terzi servizi di gestione degli attivi, entra in concorrenza con altre società che offrono servizi analoghi, la Commissione constata che tale misura è prevista per ridurre la quota di aiuto di Stato nel capitale di WestLB dopo il 30 giugno 2012. Il Land NRW, che è responsabile di SPM-Bank, si è accollato la quota maggiore degli oneri assunti dai soci di WestLB. Una riduzione dei costi di gestione di SPM-Bank mediante la prestazione di servizi a terzi è pertanto giustificabile.
(191)
I diversi impegni assunti dalla Germania limitano inoltre le possibilità che la società di servizi determini una distorsione della concorrenza. In primo luogo, le transazioni con i terzi possono essere effettuate soltanto da un’unità distinta di SPM-Bank, che dispone solo delle licenze bancarie strettamente necessarie a tal fine e che deve essere venduta al più tardi entro il 31 dicembre 2016. In secondo luogo, quanto alla tipologia di servizi che possono essere resi da SPM-Bank, è stato redatto un elenco esaustivo delle attività possibili. A tal riguardo, la Germania si impegna a restituire entro il 31 dicembre 2012 tutte le licenze bancarie di WestLB che non siano necessarie per lo svolgimento dei servizi di gestione degli attivi. In terzo luogo, il numero dei collaboratori di SPM-Bank verrà drasticamente ridotto nel corso della ristrutturazione e non supererà, nel 2016, i 1 000 dipendenti, numero questo che non corrisponde neppure al 20 % del personale originario di WestLB, pari a 5 661 dipendenti (dato del 2008). In quarto luogo, il volume delle transazioni con terzi, che la società di servizi di SPM-Bank potrà acquisire sul mercato, non potrà superare il [40-60]% dei suoi ricavi lordi, limitando così efficacemente le prospettive di attività. In quinto luogo, la Germania garantisce che SPM-Bank offrirà i suoi servizi di gestione degli attivi soltanto a prezzi di mercato e che la composizione delle tariffe applicate dall’entità separata sarà tale da coprire i costi. Da ultimo, se la società di servizi per la gestione di portafogli dei terzi non potesse essere venduta entro il 31 dicembre 2016, la Germania s’impegna a liquidarla. Tutte le suddette restrizioni offrono nel loro insieme la garanzia che soltanto una piccola parte delle attività commerciali pregresse sarà portata avanti, limitando in tal modo fortemente il rischio di distorsioni della concorrenza.
(192)
È inoltre probabile che la società di servizi abbia una redditività sufficiente. Dalla documentazione trasmessa dalla Germania emerge in particolare che dopo l’adattamento del […] esistono possibilità realistiche che la società di servizi consegua una redditività sufficiente. In caso di attuazione delle previste misure di risparmio sui costi e di sviluppo delle opportunità commerciali, è possibile che la società di servizi attragga investitori operanti in un’economia di mercato.
(193)
Gli impegni assunti dalla Germania garantiscono in maniera sufficiente che SPM-Bank non continuerà ad offrire servizi sul mercato se la sua attività commerciale dovesse rivelarsi meno redditizia del previsto tanto da non poter essere venduta nel 2016.
d. CONCLUSIONE
(194)
La Commissione giunge pertanto alla conclusione che il piano di ristrutturazione del giugno 2011 prevede un’ipotesi di liquidazione ordinata di WestLB che, alla luce degli impegni illustrati in allegato, soddisfa tutti i criteri della comunicazione relativa alla ristrutturazione e della comunicazione sul settore bancario applicabili nel caso di specie, garantendo così la compatibilità delle misure di aiuto indicate nella tabella 7. Vengono pertanto meno le riserve espresse dalla Commissione nelle decisioni di avvio in merito alla compatibilità degli aiuti aggiuntivi con il mercato interno.
(195)
Nel quadro della presente decisione, la Commissione ha dovuto tener conto anche delle misure attuate sulla base della decisione del maggio 2009. Detta decisione e il sottostante piano di ristrutturazione dell’aprile 2009 non si riferivano agli aiuti concessi successivamente e il piano di ristrutturazione dell’aprile 2009 non poteva neppure offrire garanzie quanto alla redditività, alla ripartizione degli oneri e alla limitazione della distorsione della concorrenza necessarie ai fini della compatibilità delle misure successive. Per tale motivo, con le decisioni del dicembre 2009 e del novembre 2010, la Commissione ha richiesto un nuovo approfondito piano di ristrutturazione che ha sostituito tutti i piani precedenti ed è stato trasmesso nel giugno 2011. Questo piano prevedeva inoltre una procedura di liquidazione al posto della ristrutturazione di WestLB perseguita fino a quel momento. Come osservato al punto (194), il piano di ristrutturazione del giugno 2011 è in grado di garantire la compatibilità di tutte le misure di aiuto accordate a WestLB tra il 2008 e il 2012. La decisione del maggio 2009 è divenuta priva di oggetto e deve pertanto essere abrogata. L’abrogazione deve applicarsi anche a tutti gli impegni e obblighi trasmessi in relazione alla decisione del maggio 2009.
VI. VANTAGGIO PER LE CASSE DI RISPARMIO
(196)
Viene meno la riserva espressa dalla Commissione secondo cui le casse di risparmio non avrebbero partecipato in modo adeguato alla ripartizione degli oneri e avrebbero beneficiato di vantaggi eccezionalmente elevati grazie alla misura di sostegno per attività deteriorate.
(197)
In primo luogo non è stato possibile provare che le casse di risparmio erano tenute a contribuire alla ricapitalizzazione di WestLB: le casse di risparmio non avevano assunto alcun obbligo in tal senso.
(198)
In secondo luogo, la Commissione osserva che le casse di risparmio hanno assunto una buona parte degli oneri e che così facendo hanno compensato la limitazione a 4,5 miliardi di EUR del rischio gravante su di loro in caso di perdite. In effetti, l’obbligo delle casse di risparmio di compensare eventuali perdite risultanti dalla liquidazione dell’EAA è stato attenuato, essendo stato limitato a un massimale di 4,5 miliardi di EUR. Le casse di risparmio non erano però obbligate a trasferite attività all’EAA e disponevano di margini contrattuali per gestire le loro perdite a livello interno. A partire dalla decisione del dicembre 2009, le casse di risparmio hanno nondimeno sopportato una parte considerevole degli oneri e hanno perso l’intero capitale investito in WestLB. Pertanto, non sussiste più alcun motivo per analizzare oltre questo aspetto.
(199)
Occorre da ultimo osservare che non è possibile rilevare alcun vantaggio a favore dei membri delle associazioni delle casse di risparmio derivante dalla liquidazione di WestLB. In particolare, il trasferimento di attività a Helaba e lo stanziamento di capitali a suo favore in cambio di una partecipazione in Helaba vanno considerati come parte della procedura di liquidazione di WestLB e sono stati concordati solo a tal fine. Anche se questa operazione costituisse un aiuto di Stato, esso sarebbe comunque compatibile con il mercato interno nel contesto della concessione dell’aiuto per la liquidazione per WestLB.
HA ADOTTATO LA PRESENTE DECISIONE:
Articolo 1
(1) Le misure attuate e le misure previste dalla Germania a favore di WestLB AG, ovvero
a)
la garanzia di rischio di 5 miliardi di EUR per il portafoglio Phoenix nel 2009,
b)
l’apporto di capitale di 3 miliardi di EUR in relazione al primo trasferimento di attività nel 2010,
c)
il primo trasferimento di attività all’Erste Abwicklungsanstalt con un elemento di aiuto di 10,812 miliardi di EUR nel 2010,
d)
il secondo trasferimento di attività all’Erste Abwicklungsanstalt con un elemento di aiuto di [1,3-2,6] miliardi di EUR nel 2012,
e)
lo strumento di capitale aggiuntivo per SPM-Bank per 1 miliardo di EUR nel 2012,
f)
l’ulteriore ripianamento delle perdite di SPM-Bank da parte del Land NRW per [0,5-2,0] miliardi di EUR nel 2012, e
g)
lo stanziamento di liquidità da parte dei soci di WestLB AG nel primo semestre del 2012 […], costituiscono aiuti di Stato.
(2) In considerazione degli impegni di cui all’allegato, gli aiuti indicati al paragrafo 1 sono compatibili con il mercato interno.
Articolo 2
A partire dalla notifica della presente decisione e con cadenza trimestrale, la Germania si impegna a trasmettere alla Commissione una relazione dettagliata circa i provvedimenti adottati per conformarvisi.
Articolo 3
La decisione della Commissione del 12 maggio 2009 nel caso C 43/2008 è abrogata.
Articolo 4
La Repubblica federale di Germania è destinataria della presente decisione.
Fatto a Bruxelles, il 20 dicembre 2011