РЕШЕНИЕ НА КОМИСИЯТА
от 5 януари 2011 година
за приключване на процедурата за проучване на наложените от Бразилия мерки, засягащи вноса на текстилни продукти
(2011/2/ЕС)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Регламент (ЕО) № 3286/94 на Съвета от 22 декември 1994 г. за установяване на процедури на Общността в областта на общата търговска политика с оглед гарантиране упражняването от Общността на правата, които са ѝ предоставени съгласно правилата за международна търговия, по-специално тези, които са установени под егидата на Световната търговска организация (СТО) (1), и по-специално член 11, параграф 1 от него,
като има предвид, че:
А. ПРОЦЕДУРНА РЕТРОСПЕКЦИЯ
(1)
На 12 януари 1998 г. Febeltex (Fédération Belge du Textile/Белгийска текстилна федерация) депозира жалба на основание член 4 от Регламент (ЕО) № 3286/94.
(2)
Жалбоподателят твърдеше, че продажбите на текстилни продукти на Европейската общност в Бразилия са възпрепятствани от различни пречки пред търговията по смисъла на член 2, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 3286/94, включващи неавтоматична система от лицензи за внос и начина, по който системата се прилага, и по-специално задължителни условия за плащане на вноса и минимални цени при внос.
(3)
След консултация със създадения с регламент (ЕО) № 3286/94 консултативен комитет Комисията реши, че са налице достатъчно доказателства, за да бъде оправдано започването на процедура за проучване за установяване на свързаните със случая правни и фактически обстоятелства. В резултат на това на 27 февруари 1998 г. започна процедура за проучване (2).
Б. ЗАКЛЮЧЕНИЯ ОТ ПРОЦЕДУРАТА ЗА ПРОУЧВАНЕ
(4)
Окончателният доклад с резултатите от процедурата по разследване бе предоставен на държавите-членки на ЕС на заседанието на Консултативния комитет на 9 ноември 1998 г.
(5)
В доклада се стига до заключението, че съществуващата в Бразилия неавтоматична система от лицензи за внос, прилагана заедно с изискване за минимална цена, видимо нарушава:
а)
член 1, член 3 и член 5 от Споразумението на СТО за процедурите по лицензиране на вноса, тъй като: а) прилагането ѝ не е неутрално; б) не се прилага по честен и справедлив начин; в) с нея не се прилагат никакви съвместими със СТО изисквания и поради това нейните обхват и продължителност на прилагане не са ограничени до мярката, която се прилага; и г) тя има допълнително ограничаващо търговията въздействие и негативно въздействие върху вноса Освен това, не е публикуван списъкът на продуктите, за които не се получава автоматично лиценз, а заявленията за лицензи за внос по минимална цена са били оставяни по няколко месеца без официален отговор;
б)
член Х.1 и член Х.3 от Общото споразумение за митата и търговията (GATT (1994), тъй като системата за неавтоматично издаване на лицензи за внос не е публикувана и не се прилага по еднакъв, безпристрастен и разумен начин;
в)
член Х.I от GATT (1994), тъй като системата от минимални цени представлява ограничение, различно от мита, такси или други налози, което се прилага чрез лицензи за внос спрямо всеки продукт, който се внася от територията на всяка друга страна по споразумението, без да е представена съвместима със СТО аргументация.
В. РАЗВИТИЕ СЛЕД ПРИКЛЮЧВАНЕ НА РАЗСЛЕДВАНЕТО
(6)
На 17 март 1999 г. (3) Комисията реши да започне процедура по уреждане на спор пред СТО. На 19 ноември 1999 г. бяха проведени консултации в рамките на СТО. По този повод, въпреки че отричаше всички твърдения за практики по определяне на минимални цени както при лицензите за внос, така и при митническата оценка, Бразилия призна, че не изпълнява определени свои задължения по линия на СТО по отношение на нотифицирането във връзка със системата си за издаване на лицензи за внос.
(7)
Вследствие на консултациите, системите за издаване на лицензи за внос и за митническа оценка на Бразилия претърпяха значителни промени и достъпът на промишлеността на Общността до бразилския пазар на текстилни продукти се подобри. Все още бе необходимо обаче някои аспекти на системите за издаване на лицензи за внос и за митническа оценка на Бразилия да бъдат изменени, за да се гарантира пълното спазване от страна на Бразилия на нейните задължения по съответните споразумения в рамките на СТО.
(8)
Поради това с Решение 2001/429/ЕО (4) Комисията реши да преустанови посочената по-горе процедура за проучване за период от 6 месеца, през който да наблюдава ефекта от промените в системата на Бразилия.
(9)
През първото тримесечие на 2002 г. бяха осъществени на няколко пъти контакти с бразилските официални органи с цел намиране на взаимно приемливо решение. На 6 ноември 2002 г. Европейската общност и Бразилия подписаха Меморандум за разбирателство, в който са определени договореностите в областта на достъпа до пазара на текстилни продукти и облекла и по силата на който двете страни се споразумяват да се въздържат от използване на нетарифни бариери. Освен това, в Меморандума за разбирателство е засегнат и проблемът за митническата оценка.
(10)
За изминалите повече от седем години от подписването на Меморандума за разбирателство Комисията не е била уведомявана за наличието на особени проблеми или за нови пречки по отношение на достъпа на текстилни продукти до пазара на Бразилия.
Г. ЗАКЛЮЧЕНИЕ И ПРЕПОРЪКИ
(11)
Предвид горния анализ се смята, че процедурата за проучване е довела до задоволително състояние по отношение на пречките, конкретно посочени в депозираната от Febeltex жалба. На горното основание процедурата за проверка следва да бъде приключена в съответствие с член 11, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 3286/94.
(12)
Беше проведена консултация с Консултативния комитет относно мерките, предвидени в настоящото решение,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
Процедурата за проучване на наложените от Бразилия мерки, които засягат вноса на текстилни продукти, се прекратява.
Член 2
Настоящото решение влиза в сила на двадесетия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Съставено в Брюксел на 5 януари 2011 година.
DECISIONE DELLA COMMISSIONE
del 5 gennaio 2011
che chiude la procedura d’esame concernente le misure imposte dal Brasile che si ripercuotono sull’importazione di prodotti tessili
(2011/2/UE)
LA COMMISSIONE EUROPEA,
visto il trattato sul funzionamento dell’Unione europea,
visto il regolamento (CE) n. 3286/94 del Consiglio, del 22 dicembre 1994, che stabilisce le procedure comunitarie nel settore della politica commerciale comune al fine di garantire l’esercizio dei diritti della Comunità nell’ambito delle norme commerciali internazionali, in particolare di quelle istituite sotto gli auspici dell’Organizzazione mondiale del commercio (1), in particolare l’articolo 11, paragrafo 1,
considerando quanto segue:
A. CONTESTO DELLA PROCEDURA
(1)
Il 12 gennaio 1998 la Febeltex (Fédération Belge du Textile) ha presentato una denuncia a norma dell’articolo 4 del regolamento (CE) n. 3286/94.
(2)
La denuncia sosteneva che le vendite comunitarie di prodotti tessili in Brasile erano rese difficili da una serie di ostacoli agli scambi ai sensi dell’articolo 2, paragrafo 1, del regolamento (CE) n. 3286/94 fra cui un sistema di concessione non automatica delle licenze di importazione e le sue modalità di attuazione, in particolare l’applicazione di termini obbligatori di pagamento delle importazioni e di prezzi minimi all’importazione.
(3)
Dopo aver sentito il comitato consultivo istituito dal regolamento (CE) n. 3286/94, la Commissione ha deciso che esistevano prove sufficienti tali da giustificare l’avvio di una procedura d’esame per la valutazione degli elementi di fatto e di diritto in questione. Pertanto, in data 27 febbraio 1998, è stata aperta una procedura d’esame (2).
B. RISULTATI DELLA PROCEDURA D’ESAME
(4)
La relazione finale sulla procedura d’esame è stata fatta circolare fra gli Stati membri dell’UE in occasione della riunione del comitato consultivo del 9 novembre 1998.
(5)
In detta relazione si concludeva che il sistema brasiliano di concessione non automatica delle licenze di importazione, applicato con un requisito di prezzo minimo, costituisce una violazione degli articoli seguenti:
a)
articoli 1, 3 e 5 dell’accordo OMC relativo alle procedure in materia di licenze di importazione, poiché: a) non è neutro nella sua applicazione; b) non è gestito in modo giusto ed equo; c) non attua alcuna restrizione compatibile con l’OMC e pertanto non corrisponde per ambito di applicazione e durata ad una misura alla quale dà attuazione; e d) esercita sulle importazioni effetti restrittivi e di distorsione del commercio. Inoltre, l’elenco dei prodotti soggetti a procedure di licenze non automatiche non è stato pubblicato e le domande di licenza delle importazioni al prezzo minimo non hanno ricevuto alcuna risposta ufficiale per diversi mesi;
b)
articoli X.1 e X.3 dell’accordo generale sulle tariffe doganali e sul commercio (GATT 1994) poiché il sistema di concessione non automatica delle licenze di importazione non è stato pubblicato e non è stato gestito in maniera uniforme, imparziale e ragionevole;
c)
articolo XI.1 del GATT (1994) poiché il sistema a prezzo minimo costituiva una restrizione diversa da dazi, imposte o altri oneri applicati mediante licenze di importazione sull’importazione di qualunque prodotto del territorio di qualunque altra parte contraente senza alcuna giustificazione compatibile con l’OMC.
C. SVILUPPI SUCCESSIVI ALL’INCHIESTA
(6)
Il 17 marzo 1999 (3) la Commissione ha deciso di avviare una procedura dell’OMC per la risoluzione delle controversie. Le consultazioni dell’OMC si sono svolte il 19 novembre 1999. In quell’occasione, pur respingendo tutte le argomentazioni riguardanti i prezzi minimi praticati a livello delle licenze d’importazione o del valore in dogana, il Brasile ha ammesso di non rispettare gran parte dei suoi obblighi OMC riguardanti le notifiche connesse al suo sistema di licenze d’importazione.
(7)
Dopo le consultazioni, i sistemi brasiliani di concessione delle licenze d’importazione e di determinazione del valore in dogana sono stati modificati in modo significativo e l’accesso dell’industria comunitaria al mercato brasiliano per i prodotti tessili è migliorato. Perché il Brasile si conformasse pienamente agli obblighi previsti dagli accordi OMC corrispondenti era tuttavia necessario apportare ulteriori modifiche a diversi aspetti dei sistemi brasiliani di concessione delle licenze d’importazione e di determinazione del valore in dogana.
(8)
La Commissione ha deciso pertanto, mediante decisione 2001/429/CE (4), di sospendere la procedura di esame sopra citata per un periodo di sei mesi, e di continuare a verificare l’impatto dei cambiamenti apportati al sistema brasiliano.
(9)
Nel corso del primo trimestre del 2002 le autorità brasiliane sono state contattate diverse volte per giungere ad una soluzione reciprocamente accettabile. Il 6 novembre 2002 la Comunità europea e il Brasile hanno sottoscritto un memorandum d’intesa sugli accordi relativi all’accesso al mercato per i prodotti tessili e dell’abbigliamento, nell’ambito del quale entrambe le parti hanno convenuto di astenersi dall’applicare barriere non tariffarie. Il memorandum d’intesa considerava inoltre il problema del valore in dogana.
(10)
Nel periodo di oltre sette anni trascorso dalla firma di detto memorandum d’intesa, alla Commissione non è giunta alcuna notifica di problemi specifici o di nuovi ostacoli legati all’accesso al mercato brasiliano per i prodotti tessili.
D. CONCLUSIONE E RACCOMANDAZIONI
(11)
Alla luce dell’analisi di cui sopra si può concludere che la procedura d’esame abbia portato ad una situazione soddisfacente per quanto riguarda gli ostacoli agli scambi citati nella denuncia presentata dalla Febeltex. La procedura di esame deve quindi essere chiusa conformemente all’articolo 11, paragrafo 1, del regolamento (CE) n. 3286/94.
(12)
Il comitato consultivo è stato consultato in merito alle misure previste dalla presente decisione,
HA ADOTTATO LA PRESENTE DECISIONE:
Articolo 1
La procedura d’esame concernente le misure imposte dal Brasile in relazione all’importazione di prodotti tessili è chiusa.
Articolo 2
La presente decisione entra in vigore il ventesimo giorno successivo alla pubblicazione nella Gazzetta ufficiale dell’Unione europea.
Fatto a Bruxelles, il 5 gennaio 2011.