РЕШЕНИЕ 2011/72/ОВППС НА СЪВЕТА
от 31 януари 2011 година
относно ограничителни мерки, насочени срещу определени лица и образувания с оглед на положението в Тунис
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Договора за Европейския съюз, и по-специално член 29 от него,
като има предвид, че:
(1)
На 31 януари 2011 г. Съветът потвърди пълната си солидарност и подкрепа за Тунис и народа на Тунис в неговите усилия за установяване на стабилна демокрация, правова държава, демократичен плурализъм и пълно зачитане на правата на човека и основните свободи.
(2)
Съветът също реши да приеме ограничителни мерки срещу лицата, отговорни за присвояване на държавни средства на Тунис, които по този начин лишават народа на Тунис от ползите на устойчивото развитие на икономиката и обществото и възпрепятстват развитието на демокрацията в страната.
(3)
Необходими са по-нататъшни действия от страна на Съюза за изпълнението на определени мерки,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
1. Замразяват се всички финансови средства и икономически ресурси, принадлежащи на, притежавани, държани или контролирани от лица, отговорни за присвояване на държавни средства на Тунис, и свързани с тях физически или юридически лица и образувания, изброени в приложението.
2. Не се предоставят пряко или непряко никакви финансови средства или икономически ресурси на или в полза на физическите или юридическите лица и образуванията, изброени в приложението.
3. Компетентният орган на държава-членка може да разреши отпускането на някои замразени финансови средства или икономически ресурси или предоставянето на някои финансови средства или икономически ресурси при условия, които сметне за подходящи, след като е определил, че тези финансови средства и икономически ресурси са:
а)
необходими за задоволяването на основните нужди на лицата, изброени в приложението, и на зависимите от тях членове на семействата им, включително за заплащане на хранителни продукти, наем или ипотека, лекарства и медицинско лечение, данъци, застрахователни премии и такси за обществени услуги;
б)
предназначени изключително за заплащане на разумни професионални възнаграждения и възстановяване на извършени разходи, свързани с предоставянето на правни услуги;
в)
предназначени предимно за плащане на хонорари или такси за услуги за рутинно поддържане и управление на замразени финансови средства или икономически ресурси; или
г)
необходими за извънредни разходи, при условие че най-малко две седмици преди да даде разрешение компетентният орган е съобщил на компетентните органи на останалите държави-членки и Комисията причините, поради които смята, че следва да бъде предоставено конкретно разрешение.
Съответната държава-членка информира останалите държави-членки и Комисията за всички разрешения, дадени съгласно настоящия параграф.
4. Чрез дерогация от параграф 1 компетентните органи на държавите-членки могат да разрешат освобождаването на някои замразени финансови средства или икономически ресурси, ако са изпълнени следните условия:
а)
финансовите средства или икономическите ресурси са предмет на съдебна, административна или арбитражна обезпечителна мярка, наложена преди датата, на която физическото или юридическото лице, образуванието или органът, посочени в член 1, параграф 1, са били включени в приложението, или са предмет на съдебно, административно или арбитражно решение, постановено преди тази дата;
б)
финансовите средства или икономическите ресурси ще бъдат използвани изключително за удовлетворяване на претенции, обезпечени с такава обезпечителна мярка или признати за основателни с такова решение, в границите, установени от приложимите законови и подзаконови актове, уреждащи правата на лица с такива претенции;
в)
обезпечителната мярка или решението не са в полза на физическо или юридическо лице, образувание или орган, изброени в приложението; и
г)
признаването на обезпечителната мярка или на решението не противоречи на обществения ред в съответната държава-членка.
Съответната държава-членка информира останалите държави-членки и Комисията за всяко разрешение, дадено съгласно настоящия параграф.
5. Параграф 2 не се прилага към добавянето към замразени сметки на:
а)
лихви и други доходи от тези сметки; или
б)
дължими плащания по договори, споразумения или задължения, които са сключени или са възникнали преди датата, на която тези сметки са станали предмет на настоящото решение,
при условие че към всички такива лихви, други доходи и плащания продължава да се прилага параграф 1.
Член 2
1. По предложение на държава-членка или на върховния представител на Съюза по въпросите на външните работи и политиката на сигурност Съветът съставя и изменя списъка в приложението.
2. Съветът уведомява засегнатото лице или образувание за решението си, включително за основанията за включването му в списъка, или пряко, ако адресът е известен, или чрез публикуване на известие, за да предостави възможност на това лице или образувание да представи възражения.
3. Когато са представени възражения или когато са представени нови съществени доказателства, Съветът преразглежда решението си и съответно информира засегнатото лице или образувание.
Член 3
1. В приложението се съдържат основанията за включването на лицата и образуванията.
2. В приложението се съдържа и необходимата информация за идентифициране на засегнатите лица и образувания, когато такава информация е на разположение. По отношение на лицата подобна информация може да включва имената, включително псевдонимите, датата и мястото на раждане, гражданството, номера на паспорта и личната карта, пола, адреса, ако е известен, и длъжността или професията. По отношение на образуванията информацията може да включва наименованията, мястото и датата на регистрация, регистрационния номер и мястото на дейност.
Член 4
За да се постигне максимален ефект от посочените по-горе мерки, Съюзът насърчава трети държави да приемат ограничителни мерки, подобни на съдържащите се в настоящото решение.
Член 5
Настоящото решение се прилага за срок от 12 месеца. То подлежи на постоянно преразглеждане. Решението се подновява или изменя при необходимост, ако Съветът прецени, че целите му не са били постигнати.
Член 6
Настоящото решение влиза в сила в деня на приемането му.
Съставено в Брюксел на 31 януари 2011 година.
DECISIONE 2011/72/PESC DEL CONSIGLIO
del 31 gennaio 2011
concernente misure restrittive nei confronti di determinate persone ed entità in considerazione della situazione in Tunisia
IL CONSIGLIO DELL’UNIONE EUROPEA,
visto il trattato sull’Unione europea, in particolare l’articolo 29,
considerando quanto segue:
(1)
Il 31 gennaio 2011 il Consiglio ha ribadito la sua piena solidarietà e il suo pieno sostegno alla Tunisia e al popolo tunisino negli sforzi intesi a istituire una democrazia stabile, lo stato di diritto, il pluralismo democratico e il pieno rispetto dei diritti umani e delle libertà fondamentali.
(2)
Il Consiglio ha inoltre deciso di adottare misure restrittive nei confronti di persone che sono responsabili di distrazione di fondi pubblici tunisini e che in tal modo privano il popolo tunisino dei benefici dello sviluppo sostenibile della sua economia e della sua società e compromettono lo sviluppo della democrazia nel paese.
(3)
È necessaria un’ulteriore azione dell’Unione per attuare determinate misure,
HA ADOTTATO LA PRESENTE DECISIONE:
Articolo 1
1. Sono congelati tutti i fondi e le risorse economiche appartenenti a, posseduti, detenuti o controllati da persone responsabili di distrazione di fondi pubblici tunisini e da persone fisiche, da persone giuridiche o da entità ad essi associate, elencate nell’allegato.
2. Nessun fondo o risorsa economica è messo a disposizione, direttamente o indirettamente, alle, o a beneficio delle, persone fisiche, persone giuridiche o entità elencate nell’allegato.
3. Alle condizioni che ritiene appropriate l’autorità competente di uno Stato membro può autorizzare che taluni fondi o risorse economiche congelati siano sbloccati o che taluni fondi o risorse economiche siano messi a disposizione avendo stabilito che i fondi o le risorse economiche in questione sono:
a)
necessari per soddisfare le esigenze di base delle persone di cui all’allegato e dei loro familiari dipendenti, compresi i pagamenti relativi a generi alimentari, affitti o ipoteche, medicinali e cure mediche, imposte, premi assicurativi e servizi pubblici;
b)
destinati esclusivamente al pagamento di onorari congrui e al rimborso delle spese sostenute per la prestazione di servizi legali;
c)
destinati esclusivamente al pagamento di diritti o di spese di servizio connessi alla normale gestione o alla custodia dei fondi o delle risorse economiche congelati; o
d)
necessari per coprire spese straordinarie, purché l’autorità competente abbia comunicato all’autorità competente degli altri Stati membri e alla Commissione, almeno due settimane prima dell’autorizzazione, i motivi per cui ritiene che dovrebbe essere concessa un’autorizzazione specifica.
Uno Stato membro informa gli altri Stati membri e la Commissione in merito alle autorizzazioni che concede in conformità del presente paragrafo.
4. In deroga al paragrafo 1, le autorità competenti di uno Stato membro possono autorizzare che taluni fondi o risorse economiche congelati siano sbloccati, purché siano soddisfatte le seguenti condizioni:
a)
i fondi o le risorse economiche siano oggetto di un vincolo di natura giudiziaria, amministrativa o arbitrale, sorto prima della data in cui la persona fisica o giuridica, l’entità o l’organismo di cui all’articolo 1, paragrafo 1, siano stati inseriti nell’allegato, o di una decisione giudiziaria, amministrativa o arbitrale adottata prima di tale data;
b)
i fondi o le risorse economiche saranno usati esclusivamente per soddisfare i crediti garantiti da tale vincolo o riconosciuti validi da tale decisione, entro i limiti fissati dalle leggi e dai regolamenti applicabili che disciplinano i diritti dei soggetti titolari di tali crediti;
c)
il vincolo o la decisione non vada a favore di una persona fisica o giuridica, di un’entità o di un organismo elencato nell’allegato; e
d)
il riconoscimento del vincolo o della decisione non sia contrario all’ordine pubblico dello Stato membro interessato.
Uno Stato membro informa gli altri Stati membri e la Commissione in merito alle autorizzazioni concesse in conformità del presente paragrafo.
5. Il paragrafo 2 non si applica al versamento sui conti congelati di:
a)
interessi o altri profitti relativi a detti conti; o
b)
pagamenti dovuti nell’ambito di contratti, accordi od obblighi rispettivamente conclusi o sorti anteriormente alla data in cui tali conti sono stati assoggettati alla presente decisione,
purché tali interessi, altri profitti e pagamenti continuino ad essere soggetti al paragrafo 1.
Articolo 2
1. Il Consiglio, deliberando su proposta di uno Stato membro o dell’alto rappresentante dell’Unione per gli affari esteri e la politica di sicurezza, predispone e modifica l’elenco riportato nell’allegato.
2. Il Consiglio trasmette la sua decisione, compresi i motivi dell’inserimento nell’elenco, alla persona o all’entità interessata direttamente, se l’indirizzo è noto, o mediante la pubblicazione di un avviso, dando alla persona o all’entità la possibilità di presentare osservazioni.
3. Qualora siano presentate osservazioni o siano addotte nuove prove sostanziali, il Consiglio riesamina la decisione e ne informa di conseguenza la persona o l’entità interessata.
Articolo 3
1. L’allegato indica i motivi dell’inserimento delle persone ed entità nell’elenco.
2. Nell’allegato figurano altresì, ove disponibili, le informazioni necessarie a identificare le persone o le entità interessate. Riguardo alle persone, tali informazioni possono includere i nomi, compresi gli pseudonimi, la data e il luogo di nascita, la cittadinanza, il numero del passaporto e della carta d’identità, il sesso, l’indirizzo, se conosciuto, e la funzione o la professione. Riguardo alle entità, tali informazioni possono includere i nomi, la data e il luogo di registrazione, il numero di registrazione e il luogo di attività.
Articolo 4
Per massimizzare l’impatto delle succitate misure, l’Unione incoraggia i paesi terzi ad adottare misure restrittive analoghe a quelle contenute nella presente decisione.
Articolo 5
La presente decisione si applica per un periodo di 12 mesi. Essa è costantemente riesaminata. È prorogata o modificata, a seconda del caso, qualora il Consiglio ritenga che i suoi obiettivi non siano stati raggiunti.
Articolo 6
La presente decisione entra in vigore il giorno dell’adozione.
Fatto a Bruxelles, addì 31 gennaio 2011.