РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 977/2011 НА КОМИСИЯТА
от 3 октомври 2011 година
за изменение на Регламент (ЕО) № 810/2009 на Европейския парламент и на Съвета за създаване на Визов кодекс на Общността (Визов кодекс)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Регламент (ЕО) № 810/2009 на Европейския парламент и на Съвета от 13 юли 2009 г. за създаване на Визов кодекс на Общността (Визов кодекс) (1), и по-специално член 50 от него,
като има предвид, че:
(1)
В съответствие с член 48 от Регламент (ЕО) № 767/2008 на Европейския парламент и на Съвета от 9 юли 2008 г. относно Визовата информационна система (ВИС) и обмена на данни между държавите-членки относно визите за краткосрочно пребиваване (Регламент за ВИС) (2) Визовата информационна система се въвежда постепенно регион по регион по ред, определен от Комисията в решения, приети в съответствие с процедурата по комитология.
(2)
В съответствие с член 48, параграфи 1 и 3 от Регламент (ЕО) № 767/2008 Комисията определя датата, на която ВИС започва дейността си в първия регион, и датата, от която във всеки следващ регион става задължително изпращането на ВИС на всички данни: буквено-цифрени данни, снимки и пръстови отпечатъци. Преди изпращането на всички данни да е станало задължително в даден регион държавите-членки могат да събират и предават на ВИС буквено-цифрени данни и снимки, а по желание и пръстови отпечатъци, на всяко място веднага след като са уведомили Комисията, че са поели необходимите за това технически и правни договорености. В резултат на това могат да съществуват успоредно три ситуации по отношение на въвеждането във ВИС:
(3)
В регионите, в които събирането и изпращането на визови данни към ВИС е станало задължително вследствие на решение на Комисията, всички данни, упоменати в член 5, параграф 1 от Регламента за ВИС, включително пръстовите отпечатъци на всеки кандидат за виза, ще бъдат въведени във ВИС, освен в случаите, когато кандидатът е освободен от изискването да предостави пръстови отпечатъци в съответствие с член 13, параграф 7 от Визовия кодекс. В местата, където използването на ВИС все още не е задължително, държавите-членки могат също така да решат да събират и въвеждат във ВИС цялата информация, упомената в член 5, параграф 1 от Регламента за ВИС, включително пръстовите отпечатъци, на всеки кандидат за виза.
(4)
При все това в местата, където използването на ВИС все още не е задължително, една или повече държави-членки могат все още да не въвеждат заявленията за виза във ВИС, а други могат да въвеждат само буквено-цифрени данни и снимки на кандидатите за виза.
(5)
В съответствие с член 7, параграф 3, буква аа) от Регламент (ЕО) № 562/2006 на Европейския парламент и на Съвета от 15 март 2006 година за създаване на Кодекс на Общността за режима на движение на лица през границите (Кодекс на шенгенските граници) (3) от двадесетия ден след датата на започване на функционирането на ВИС в първия регион цялостните мерки при влизане включват проверка на самоличността на притежателя на виза и автентичността на визата, като правят справка във ВИС. В съответствие с член 18 от Регламента за ВИС проверките се извършват като при търсенето се използва номерът на визовия стикер в комбинация с проверка на пръстовите отпечатъци на притежателя на виза. При все това за максимален период от три години след датата на започване на функционирането на ВИС в първия регион търсенето във ВИС може да бъде извършвано само като се използва номерът на визовия стикер. След изтичането на този период, търсенето във ВИС трябва да се извършва винаги като се използва номерът на визовия стикер в комбинация с пръстовите отпечатъци, освен за притежатели на виза, чиито отпечатъци не могат да бъдат използвани. Освен това за допълнителен максимален период от три години, по силата на дерогация, търсенето може да се извършва като се използва само номерът на визовия стикер в ограничен брой обстоятелства, определени в член 7, параграф 3, буква аб) от Кодекса на шенгенските граници.
(6)
За да се улеснят проверките по външните граници, върху визовия стикер следва да се добави специален код, който да посочва, че притежателят на виза е въведен във ВИС. Отсъствието на такъв код не засяга задължението на държавите-членки да провеждат търсения във ВИС при влизане на външните граници на шенгенското пространство за всички притежатели на виза, както е описано в член 7, параграф 3 от Кодекса на шенгенските граници. В ситуации, в които няма въведени данни и граничните органи получат впоследствие отрицателен резултат от ВИС, фактът, че кодът не фигурира върху визовия стикер, ще потвърди на граничните органи, че отрицателният резултат не се дължи на технически проблем (погрешно отрицателно разпознаване) или на измама.
(7)
Специален код следва също да бъде добавен върху визовия стикер, за да отбележи ситуации, при които притежателят на виза е въведен във ВИС, но пръстовите му отпечатъци не са взети, тъй като снемането на пръстови отпечатъци все още не е било задължително във въпросния регион. Наличието на такъв код следва да не засяга задължението да се извършват търсения във ВИС, като се използва номера на визовия стикер в комбинация с проверката на пръстовите отпечатъци след като са изминали три години от датата на започване на функционирането на ВИС в първия регион.
(8)
Приложение VII към Регламент (ЕО) № 810/2009 следва да бъде изменено, за да се осигури хармонизираното прилагане от държавите-членки на кодовете, отнасящи се до въвеждането на данните за притежателите на виза и пръстовите им отпечатъци във ВИС.
(9)
Като се има предвид, че Регламент (ЕО) № 810/2009 доразвива достиженията на правото от Шенген в съответствие с член 5 от Протокола относно позицията на Дания, приложен към Договора за Европейския съюз и към Договора за създаване на Европейската общност, и член 4 от Протокол (№ 22) относно позицията на Дания, приложен към Договора за Европейския съюз и към Договора за функционирането на Европейския съюз, Дания уведоми за въвеждането на тези достижения в националното си право. Затова тя е обвързана по силата на международното право да изпълни настоящия регламент.
(10)
Настоящият регламент представлява развитие на разпоредбите на достиженията на правото от Шенген, в които Обединеното кралство не участва в съответствие с Решение 2000/365/ЕО на Съвета от 29 май 2000 г. относно искането на Обединено кралство Великобритания и Северна Ирландия да участва в някои разпоредби от достиженията на правото от Шенген (4). Следователно Обединеното кралство не е обвързано от настоящия регламент и той не се прилага спрямо него.
(11)
Настоящият регламент представлява развитие на разпоредбите на достиженията на правото от Шенген, в което Ирландия не участва, в съответствие с Решение 2002/192/ЕО на Съвета от 28 февруари 2002 година относно искането на Ирландия да участва в някои разпоредби от достиженията на правото от Шенген (5). Поради това Ирландия не е обвързана от настоящия регламент и той не се прилага спрямо нея.
(12)
По отношение на Исландия и Норвегия настоящият регламент представлява развитие на разпоредбите на достиженията на правото от Шенген по смисъла на Споразумението, сключено от Съвета на Европейския съюз, от една страна, и Република Исландия и Кралство Норвегия, от друга страна, за асоциирането на последните в процеса на изпълнение, прилагане и развитие на достиженията на правото от Шенген (6), които попадат в областта, посочена в член 1, буква Б от Решение 1999/437/ЕО на Съвета от 17 май 1999 г. относно определени условия по прилагането на посоченото споразумение (7).
(13)
По отношение на Швейцария настоящият регламент представлява развитие на разпоредбите на достиженията на правото от Шенген по смисъла на Споразумението между Европейския съюз, Европейската общност и Конфедерация Швейцария за асоцииране на Конфедерация Швейцария към въвеждането, прилагането и развитието на достиженията на правото от Шенген (8), които попадат в областта, посочена в член 1, буква Б от Решение 1999/437/ЕО, във връзка с член 3 от Решение 2008/146/ЕО на Съвета (9).
(14)
По отношение на Лихтенщайн настоящият регламент представлява развитие на разпоредбите на достиженията на правото от Шенген по смисъла на Протокола между Европейския съюз, Европейската общност, Конфедерация Швейцария и Княжество Лихтенщайн относно присъединяването на Княжество Лихтенщайн към Споразумението между Европейския съюз, Европейската общност и Конфедерация Швейцария относно асоциирането на Конфедерация Швейцария към изпълнението, прилагането и развитието на достиженията на правото от Шенген, които попадат в областта, посочена в член 1, буква Б от Решение 1999/437/ЕО, във връзка с член 3 от Решение 2011/350/ЕС на Съвета (10).
(15)
По отношение на Кипър настоящият регламент представлява акт, който доразвива достиженията на правото от Шенген или по друг начин е свързан с тях по смисъла на член 3, параграф 2 от Акта за присъединяване от 2003 г.
(16)
Настоящият регламент представлява акт, който доразвива достиженията на правото от Шенген или по друг начин е свързан с тях по смисъла на член 4, параграф 2 от Акта за присъединяване от 2005 г.
(17)
Мерките, предвидени в настоящия регламент, са в съответствие със становището на Визовия комитет,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
В точка 9, буква а) от приложение VII към Регламент (ЕО) № 810/2009 се добавят следните тирета:
„-
Когато всички данни, упоменати в член 5, параграф 1 от Регламента за ВИС, са вписани във Визовата информационна система, се добавя следната бележка: „VIS“.
-
Когато във Визовата информационна система са въведени единствено данните, упоменати в букви а) и б) от член 5, параграф 1 от Регламента за ВИС, но данните по буква в) от този параграф не са били събрани, тъй като събирането на пръстови отпечатъци не е било задължително във въпросния регион, се добавя следната бележка: „VIS 0“.“
Член 2
Настоящият регламент влиза в сила в деня на публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Той се прилага от датата, посочена в член 48, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 767/2008.
Действието на регламента изтича на датата, на която събирането и изпращането на данните, упоменати в член 5, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 767/2008, стане задължително за всички заявления в последния регион, в който ВИС е започнала да действа, в съответствие с решението, което Комисията приема, упоменато в член 48, параграф 3 от Регламента за ВИС.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко в държавите-членки в съответствие с Договорите.
Съставено в Брюксел на 3 октомври 2011 година.
REGOLAMENTO (UE) N. 977/2011 DELLA COMMISSIONE
del 3 ottobre 2011
che modifica il regolamento (CE) n. 810/2009 del Parlamento europeo e del Consiglio che istituisce un codice comunitario dei visti (codice dei visti)
LA COMMISSIONE EUROPEA,
visto il trattato sul funzionamento dell’Unione europea,
visto il regolamento (CE) n. 810/2009 del Parlamento europeo e del Consiglio, del 13 luglio 2009, che istituisce un codice comunitario dei visti (codice dei visti) (1), in particolare l’articolo 50,
considerando quanto segue:
(1)
Ai sensi dell’articolo 48 del regolamento (CE) n. 767/2008 del Parlamento europeo e del Consiglio, del 9 luglio 2008, concernente il sistema di informazione visti (VIS) e lo scambio di dati tra Stati membri sui visti per soggiorni di breve durata (regolamento VIS) (2), il VIS sarà introdotto progressivamente regione per regione secondo l’ordine stabilito dalla Commissione nelle decisioni adottate conformemente alla procedura di comitatologia.
(2)
Secondo quanto disposto ai paragrafi 1 e 3 dell’articolo 48 del regolamento (CE) n. 767/2008, la Commissione determina la data a decorrere dalla quale il VIS entra in funzione nella prima regione e la data a decorrere dalla quale in ogni altra regione diventa obbligatorio trasmettere al VIS tutte le informazioni quali: dati alfanumerici, fotografie e impronte digitali. Prima che il trasferimento di tutti i dati sia reso obbligatorio in una regione, gli Stati membri possono iniziare, in qualsiasi località, a raccogliere e a trasmettere al VIS dati alfanumerici e fotografie (facoltativamente anche le impronte digitali) non appena abbiano comunicato alla Commissione di aver adottato le necessarie disposizioni tecniche e giuridiche a tal fine. Di conseguenza, per quanto concerne la registrazione nel VIS, tre situazioni possono coesistere:
(3)
Nelle regioni in cui la raccolta e la trasmissione al VIS dei dati in materia di visti sono obbligatorie per una decisione della Commissione, tutti i dati di cui all’articolo 5, paragrafo 1, del regolamento VIS, ivi comprese le impronte digitali di ciascun richiedente, saranno registrati nel VIS, tranne nei casi in cui il richiedente sia esentato dall’obbligo di rilevamento delle impronte digitali ai sensi dell’articolo 13, paragrafo 7, del codice dei visti. Analogamente, nelle località in cui l’uso del VIS non è ancora obbligatorio, gli Stati membri possono decidere di raccogliere e registrare nel VIS tutti i dati elencati all’articolo 5, paragrafo 1, del regolamento VIS, tra cui le impronte digitali, per ciascun richiedente il visto.
(4)
Tuttavia, nelle località in cui l’uso del VIS non è ancora obbligatorio, uno o più Stati membri possono decidere di non registrare nel VIS i richiedenti il visto, mentre altri Stati membri possono registrare solo i dati alfanumerici e le fotografie.
(5)
Conformemente all’articolo 7, paragrafo 3, lettera a bis), del regolamento (CE) n. 562/2006 del Parlamento europeo e del Consiglio, del 15 marzo 2006, che istituisce un codice comunitario relativo al regime di attraversamento delle frontiere da parte delle persone (codice frontiere Schengen) (3), a decorrere dal ventesimo giorno successivo alla data di entrata in funzionamento del VIS nella prima regione, le verifiche approfondite all’ingresso includeranno l’accertamento dell’identità del titolare del visto e dell’autenticità del visto tramite consultazione del VIS. A norma dell’articolo 18 del regolamento VIS, le interrogazioni dovranno essere eseguite utilizzando il numero di vignetta visto in combinazione con la verifica delle impronte digitali del titolare del visto. Ciononostante, per un periodo massimo di tre anni dall’avvio delle operazioni nella prima regione, l’interrogazione può essere eseguita utilizzando solo il numero della vignetta visto. Allo scadere di detto periodo, le interrogazioni nel VIS dovranno sempre essere eseguite utilizzando il numero di vignetta visto in combinazione con le impronte digitali, tranne per quei titolari di visto le cui impronte digitali non possono essere utilizzate. Inoltre, durante un ulteriore periodo massimo di tre anni, a titolo di deroga, le interrogazioni potranno essere eseguite utilizzando solo il numero di vignetta visto in un numero limitato di circostanze quali quelle definite all’articolo 7, paragrafo 3, lettera a ter), del codice frontiere Schengen.
(6)
Al fine di agevolare i controlli alle frontiere esterne, è opportuno aggiungere un codice specifico alla vignetta visto per indicare che il titolare del visto è registrato nel VIS. L’assenza di tale codice lascia impregiudicato l’obbligo degli Stati membri di eseguire ricerche nel VIS per tutti i titolari di visto, all’ingresso delle frontiere esterne dell’area Schengen, conformemente al disposto dell’articolo 7, paragrafo 3, del codice frontiere Schengen. Se le autorità di frontiera non trovano riscontro nel VIS dal momento che nessun dato è stato registrato in precedenza, il fatto che la vignetta visto non presenti alcun codice confermerà alle autorità di frontiera che il riscontro negativo non è dovuto a un problema tecnico (falsa identificazione negativa) o a una frode.
(7)
È opportuno aggiungere un ulteriore codice specifico sulla vignetta visto per indicare i casi in cui il titolare di visto è registrato nel VIS ma le sue impronte digitali non sono state raccolte poiché tale procedura non era ancora obbligatoria nella regione interessata. La presenza di tale codice lascia impregiudicato l’obbligo di eseguire interrogazioni nel VIS utilizzando il numero di vignetta visto in combinazione con la verifica delle impronte digitali, a partire da tre anni dopo l’entrata in funzionamento del VIS nella prima regione.
(8)
È necessario modificare l’allegato VII del regolamento (CE) n. 810/2009, onde garantire l’applicazione armonizzata, da parte degli Stati membri, dei codici relativi alla registrazione nel VIS dei titolari di visto e delle loro impronte digitali.
(9)
Dato che il regolamento (CE) n. 810/2009 si fonda sull’acquis di Schengen ai sensi dell’articolo 5 del protocollo sulla posizione della Danimarca allegato al trattato sull’Unione europea e al trattato che istituisce la Comunità europea e dell’articolo 4 del protocollo (n. 22) sulla posizione della Danimarca, allegato al trattato sull’Unione europea e al trattato sul funzionamento dell’Unione europea, la Danimarca ha notificato l’attuazione dell’acquis nella propria legislazione nazionale. Ai sensi del diritto internazionale la Danimarca è quindi tenuta ad attuare il presente regolamento.
(10)
Il presente regolamento costituisce uno sviluppo delle disposizioni dell’acquis di Schengen a cui il Regno Unito non partecipa, a norma della decisione 2000/365/CE del Consiglio, del 29 maggio 2000, riguardante la richiesta del Regno Unito di Gran Bretagna e Irlanda del Nord di partecipare ad alcune disposizioni dell’acquis di Schengen (4). Il Regno Unito non è pertanto vincolato dal presente regolamento, né è soggetto alla sua applicazione.
(11)
Il presente regolamento costituisce uno sviluppo delle disposizioni dell’acquis di Schengen a cui l’Irlanda non partecipa, a norma della decisione 2002/192/CE del Consiglio, del 28 febbraio 2002, riguardante la richiesta dell’Irlanda di partecipare ad alcune disposizioni dell’acquis di Schengen (5). L’Irlanda non è pertanto vincolata dal presente regolamento, né è soggetta alla sua applicazione.
(12)
Per quanto riguarda l’Islanda e la Norvegia, il presente regolamento costituisce uno sviluppo delle disposizioni dell’acquis di Schengen ai sensi dell’accordo concluso dal Consiglio dell’Unione europea con la Repubblica d’Islanda e il Regno di Norvegia sulla loro associazione all’attuazione, all’applicazione e allo sviluppo dell’acquis di Schengen (6) che rientrano nel settore di cui all’articolo 1, lettera B, della decisione 1999/437/CE del Consiglio, del 17 maggio 1999, relativa a talune modalità di applicazione di tale accordo (7).
(13)
Per quanto riguarda la Svizzera, il presente regolamento costituisce uno sviluppo delle disposizioni dell’acquis di Schengen ai sensi dell’accordo tra l’Unione europea, la Comunità europea e la Confederazione svizzera riguardante l’associazione di quest’ultima all’attuazione, all’applicazione e allo sviluppo dell’acquis di Schengen (8) che rientrano nel settore di cui all’articolo 1, lettera B, della decisione 1999/437/CE, in combinato disposto con l’articolo 3 della decisione 2008/146/CE del Consiglio (9).
(14)
Per quanto riguarda il Liechtenstein, il presente regolamento costituisce uno sviluppo delle disposizioni dell’acquis di Schengen ai sensi del protocollo sottoscritto tra l’Unione europea, la Comunità europea, la Confederazione svizzera e il Principato del Liechtenstein sull’adesione del Principato del Liechtenstein all’accordo tra l’Unione europea, la Comunità europea e la Confederazione svizzera riguardante l’associazione della Confederazione svizzera all’attuazione, all’applicazione e allo sviluppo dell’acquis di Schengen che rientrano nel settore di cui all’articolo 1, lettera B, della decisione 1999/437/CE, in combinato disposto con l’articolo 3 della decisione 2011/350/UE del Consiglio (10).
(15)
Per quanto riguarda Cipro, il presente regolamento costituisce disposizioni basate sull’acquis di Schengen o ad esso altrimenti connesse ai sensi dell’articolo 3, paragrafo 2, dell’atto di adesione del 2003.
(16)
Il presente regolamento costituisce un atto basato sull’acquis di Schengen o ad esso altrimenti connesso, ai sensi dell’articolo 4, paragrafo 2, dell’atto di adesione del 2005.
(17)
Le misure di cui al presente regolamento sono conformi al parere del comitato visti,
HA ADOTTATO IL PRESENTE REGOLAMENTO:
Articolo 1
Nell’allegato VII, punto 9, lettera a), del regolamento (CE) n. 810/2009, sono aggiunti i seguenti trattini:
«-
se tutti i dati di cui all’articolo 5, paragrafo 1, del regolamento VIS sono registrati nel sistema di informazione visti, è aggiunta la seguente dicitura: “VIS”;
-
se nel sistema di informazione visti sono registrati soltanto i dati di cui alle lettere a) e b) dell’articolo 5, paragrafo 1, del regolamento VIS, mentre i dati di cui alla lettera c) dello stesso paragrafo non sono stati raccolti poiché il rilevamento delle impronte digitali non era obbligatorio nella regione interessata, è aggiunta la seguente dicitura: “VIS 0”;».
Articolo 2
Il presente regolamento entra in vigore il giorno della pubblicazione nella Gazzetta ufficiale dell’Unione europea.
Esso si applica a decorrere dalla data di cui all’articolo 48, paragrafo 1, del regolamento (CE) n. 767/2008.
Il presente regolamento scade il giorno in cui la raccolta e la trasmissione dei dati di cui all’articolo 5, paragrafo 1, del regolamento (CE) n. 767/2008, diventano obbligatorie per tutte le richieste di visto nell’ultima regione in cui il VIS è utilizzato, in conformità con la decisione che la Commissione deve adottare ai sensi dell’articolo 48, paragrafo 3, del regolamento VIS.
Il presente regolamento è obbligatorio in tutti i suoi elementi e direttamente applicabile negli Stati membri conformemente ai trattati.
Fatto a Bruxelles, il 3 ottobre 2011