РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 807/2010 НА КОМИСИЯТА
от 14 септември 2010 година
относно установяване на подробни правила за снабдяването с храна от интервенционни складове в полза на най-нуждаещите се лица в Съюза
(кодифициран текст)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Регламент (ЕО) № 1234/2007 на Съвета от 22 октомври 2007 г. за установяване на обща организация на селскостопанските пазари и относно специфични разпоредби за някои земеделски продукти („Общ регламент за ООП“) (1), и по-специално член 43, букви ж) и з) във връзка с член 4 от него,
като има предвид, че:
(1)
Регламент (ЕИО) № 3149/92 на Комисията от 29 октомври 1992 г. относно установяване на подробни правила за снабдяването с храна от интервенционни складове в полза на най-нуждаещите се лица в Общността (2) е бил неколкократно и съществено изменян (3). С оглед постигане на яснота и рационалност посоченият регламент следва да бъде кодифициран.
(2)
Процедурата и правилата за съставяне на годишния план за разпределяне на продукти от интервенционни складове, изработени от Комисията въз основа на информация, предоставена от държавите-членки, следва да бъдат опростени и графикът следва да бъде адаптиран с оглед на изискванията за разпределяне към бенефициерите и на нуждата от финансово управление на публичните интервенционни складове.
(3)
За да се осигури по-хомогенното прилагане на тази схема в държавите-членки, които участват в нея, целесъобразно е да се прецизира кои са „бенефициерите“ и „крайните получатели“ на мярката. За да се улесни управлението и контролът на прилагането на годишния план, благотворителните организации, определени от компетентните национални органи, могат да се считат за крайни получатели, ако те действително са ангажирани в местното разпределение на хранителните продукти, под различни форми, където живеят най-нуждаещите се лица.
(4)
Снабдяването със селскостопански продукти и храни на най-нуждаещите се лица в Съюза обикновено включва продукти, преработени или пакетирани от продукти, изтеглени от интервенционни складове на Съюза. Целта може да бъде постигната и чрез доставка на селскостопански продукти и храни от същата категория продукти от пазара на Съюза. В такива случаи доставката се възстановява под формата на изтегляне и прехвърляне на продукти от интервенционни складове.
(5)
За да се справи със ситуации, в които определени основни продукти временно не са налични в интервенционните складове по време на приемането на годишен план или по време на неговото изпълнение, член 27 от Регламент (ЕО) № 1234/2007 предвижда тези продукти да могат да бъдат мобилизирани на пазара на Съюза, но само при условия, които не са в конфликт с принципа на снабдяване от интервенционните запаси. Трябва да бъдат определени правилата за такова мобилизиране.
(6)
С цел съобразяване с принципа за даване на приоритет на интервенционните складове при мобилизирането на продукти за най-нуждаещите се лица в рамките на Съюза следва да бъде осигурено оптимално разпределение на съществуващите публични запаси сред държавите-членки, участващи в схемата, когато се приема планът, и транспортните операции в рамките на Съюза, наложени поради липсата на необходимите продукти в една или повече държави-членки, следва да бъдат координирани; като има предвид, че за целите на прилагането на член 27 от Регламент (ЕО) № 1234/2007 следва също така да се регламентира праг на минималното количество, под който не следва да се извършва прехвърляне в рамките на Съюза с оглед на доброто икономическо управление.
(7)
За разумното управление на схемата и организирането на изпълнението на годишния план на Съюза, е уместно най-напред, когато се приема планът, да се определи за кои продукти временната липса оправдава мобилизирането на пазара на същия продукт или продукт от същата категория, и след това да се регламентират финансовите средства, които да бъдат отпуснати на държавата-членка за тази цел. За да бъдат изпълнени гореспоменатите цели, тези средства следва да бъдат разпределени въз основа на заявленията, подадени от държавите-членки за годишния план, количеството на липсващите продукти в интервенционните складове и средствата, предоставени през предишни финансови години и ефективното им използване.
(8)
С цел да се даде приоритет на използването на интервенционните складове, следва да бъде определено, че продуктите, изтеглени от тези складове, трябва да бъдат разпределени преди да се предприемат действия за мобилизиране на продукти от същата категория на пазара на Съюза.
(9)
Следва да се постигнат най-добрите условия за извършване на различните видове доставки и следва да се уточни, че поканите за участие в търгове трябва да се публикуват, за да се осигури равнопоставен достъп на всички оператори, установени в Съюза.
(10)
Следва изрично да бъде отбелязано, че тези покани трябва да включват всички необходими разпоредби за доставката на стоки, и следва да се предвиди възможността да се приведе в съответствие плащането на стоките със спазването на определените изисквания.
(11)
Продуктите за изтегляне от интервенционните складове съгласно годишния план могат да се доставят като непреработени или преработени с цел производство на храни или да бъдат изтеглени чрез заплащане за доставката или производството на храни, пуснати в обращение в Съюза. В този случай следва да се посочат продуктите в интервенционните складове, които могат да бъдат изтегляни чрез заплащане за производството на зърнени, оризови и млечни продукти.
(12)
За да се реагира по-ефективно на нуждите на благотворителните организации и да се разшири асортимента от доставяните хранителни продукти, следва да се постанови, че продуктите от интервенционните складове могат, при определени условия, да се влагат в други продукти за целите на производството на храни.
(13)
Условията за възстановяване на разходите на благотворителните организации, поети във връзка с транспортирането на продукти, както и, където е целесъобразно, на административни разходи, следва да бъдат определени в рамките на наличните средства Правилата за осчетоводяване на стойността на продуктите, изтеглени от интервенционни складове за целите на отчитането на разходите на Европейския фонд за гарантиране на земеделието (ЕФГЗ) наред с правилата, приложими за случаите, в които складовите наличности се прехвърлят от една държава-членка в друга.
(14)
Транспортните разходи трябва да бъдат възстановени на базата на надлежно обосновани действителни разходи, установени въз основа на процедура по покана за участие в търг. Следва да се уточни обаче, че възстановяването на транспортни разходи между складовете на благотворителната организация и мястото на крайното разпределение се осъществява на базата на подкрепящи доказателства.
(15)
С цел да се осигури по-доброто използване на наличните ресурси, следва да се посочи, че разходите за транспортиране на продуктите в никакъв случай не могат да водят до плащания под формата на продукти.
(16)
Най-подходящите видове проверки по прилагането на практика на годишния план трябва да бъде определени и по-специално броят на проверките, които трябва да бъдат направени от компетентните органи. Годишните доклади за изпълнението на плана трябва да включват информация, която позволява както да се оценят резултатите от проверките, така и да се оцени действието.
(17)
Мерките, предвидени в настоящия регламент, са в съответствие със становището на Управителния комитет за общата организация на селскостопанските пазари,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
1. Държавите-членки, желаещи да прилагат мерките, предвидени в член 27 от Регламент (ЕО) № 1234/2007, в полза на най-нуждаещите се в Съюза, уведомяват Комисията за това не по-късно от 1 февруари преди периода на изпълнение на годишния план, посочен в член 2 от настоящия регламент.
2. Най-късно до 31 май държавите-членки уведомяват Комисията относно:
а)
количествата продукти от всеки вид (изразени в тонове), необходими за изпълнение на плана на тяхна територия за въпросната година;
б)
видът, в който продуктите ще бъдат разпределени на бенефициерите;
в)
критериите, на които трябва да отговарят бенефициерите;
г)
когато е приложимо, размера на разходите, които могат да бъдат наложени на бенефициерите съгласно член 27, параграф 1, втора алинея, буква б) от Регламент (ЕО) № 1234/2007.
3. За целите на настоящия регламент „най-нуждаещи се лица“ означава физически лица, независимо дали са отделни личности, семейства или групи, съставени от такива лица, чиято социална и финансова зависимост е констатирана или призната въз основа на критериите, използвани от благотворителните организации и които са одобрени от компетентните органи.
Член 2
1. Преди 1 октомври всяка година Комисията приема годишен план за разпределението на хранителни продукти в полза на най-нуждаещите се лица, за всяка държава-членка съответно, наричан по-нататък „план“. С цел разпределянето на ресурси сред държавите-членки, Комисията взема предвид най-добрите приблизителни изчисления на броя на най-нуждаещите се лица в съответните държави-членки. Комисията също така взема предвид как са били извършени операциите и използвани ресурсите през предишните финансови години, по-специално въз основа на отчетите, предвидени в член 11.
2. Преди да състави плана, Комисията се консултира с основните организации, запознати с проблемите на най-нуждаещите се в Съюза.
3. Планът включва по-специално:
а)
за всяка държава-членка, прилагаща мярката, следните елементи:
i)
максималните налични финансови ресурси за изпълнението на своята част от плана;
ii)
количеството на всеки тип продукт, което да се изтегли от запасите, поддържани в разплащателните или интервенционните агенции, наричани по-нататък „интервенционни агенции“;
iii)
наличните субсидии за закупуването на всеки продукт от пазара на Съюза, където необходимият продукт временно липсва в складовете на интервенционните агенции, когато се приема планът.
Субсидиите се определят за всеки продукт, като се вземе предвид първо количеството, посочено в уведомлението от държавата-членка съгласно член 1, параграф 2, второ - количествата, които не са налични в интервенционните складове, и трето - продуктите, за които е подадена заявка и които са ѝ били отпускани през предишни финансови години и действителното им използване.
Субсидиите се изчисляват в евро, като се използва счетоводната стойност на продуктите, които не са в наличност в интервенционните складове, определена в съответствие с член 5, параграф 1;
iv)
когато е приложимо, субсидии за закупуване от пазара на Съюза на един или повече продукти, които липсват в държавата-членка, в която са необходими, и където прехвърлянето в рамките на Съюза, необходимо за изпълнението на плана в тази държава-членка, съответства на количество от 60 тона или по-малко от всеки липсващ продукт.
Субсидиите се изчисляват в евро, като се използва счетоводната стойност на съответните продукти в интервенционните складове, определена в съответствие с член 5, параграф 1.
б)
средствата, необходими за покриване на разходите по прехвърлянето в рамките на Съюза на интервенционните продукти от интервенционната агенция в държава-членка, различна от тази, в която е необходим продуктът.
4. Комисията публикува плана възможно най-бързо.
Член 3
1. Срокът за изпълнение на плана започва да тече на 1 октомври и приключва на 31 декември на следващата година.
2. Изтеглянията на продукти от интервенционните складове се провеждат от 1 октомври до 31 август на следващата година при постоянен ритъм и в съответствие с изискванията за прилагането на плана на практика.
70 % от количествата, посочени в член 2, параграф 3, буква а), подточка ii), трябва да се изтеглят от интервенционните складове преди 1 юли от годината на изпълнение на плана. Това задължение обаче не се отнася до разпределянето на количества, по-малки или равни на 500 тона. Количествата, които не са били изтеглени от интервенционните складове към 30 септември от годината на изпълнение на плана, престават да се отпускат на посочената за получаването им държава-членка в рамките на въпросния план.
Въпреки това, в случая на маслото и обезмасленото мляко на прах 70 % от продуктите трябва да бъдат изтеглени от интервенционните складове преди 1 февруари на годината на изпълнение на плана. Това изискване обаче не се прилага за разпределенията на количества по-малки или равни на 500 тона.
В случай на надхвърляне на сроковете, предвидени в първата, втората и третата алинеи, разходите за складиране на интервенционните продукти повече не се покриват от бюджета на Съюза. Тази разпоредба не се отнася за продуктите, които не са били изтеглени от интервенционните складове до 30 септември от годината на изпълнение на съответния план.
Продуктите, подлежащи на изтегляне, трябва да бъдат изнесени от интервенционните складове в срок от шестдесет дни след датата на подписване на договор от спечелилия търга участник за възлагане на съответната доставка или, в случаите на прехвърляне, в срок от шестдесет дни след уведомяването на компетентните органи на доставящата държава-членка от компетентните органи на получаващата държава-членка.
3. За продуктите, закупувани от пазара по реда на член 2, параграф 3, буква а), подточки iii) и iv), операциите по заплащането на продуктите, доставяни от оператора, трябва да бъдат приключени преди 1 септември от годината на изпълнение на плана.
4. По време на периода на прилагането на плана държавите-членки уведомяват Комисията за всякакви промени, които са направили при изпълнението на плана на тяхна територия в стриктните граници на финансовите средства, които са предоставени на тяхно разположение. Това уведомяване трябва да бъде придружено от цялата съответна информация. Когато оправданите изменения засягат 5 % или повече от количествата или стойностите, вписани за всеки продукт в плана на Съюза, планът трябва да бъде ревизиран.
5. Държавите-членки информират незабавно Комисията за намаленията на разходите, предвиждани за прилагането на плана. Комисията може да разпредели наличните ресурси на други държави-членки въз основа на техните искания и действителната употреба на продуктите, които са на разположение, както и разпределенията, направени през предходните финансови години.
Член 4
1. Изпълнението на плана включва:
а)
доставката на продукти, изтеглени от интервенционните складове;
б)
доставката на продукти, набавени от пазара на Съюза, по реда на член 2, параграф 3, буква а), подточки iii) и iv);
в)
доставката на преработени селскостопански продукти или хранителни продукти, които са в наличност или могат да бъдат набавени от пазара, посредством заплащане чрез доставка на продукти от интервенционните складове.
2. Закупените от пазара продукти по смисъла на параграф 1, буква б), трябва да са от същата категория като продукта, временно липсващ в интервенционните складове.
Въпреки това, в случай на липса на ориз в интервенционните складове Комисията може да даде разрешение за изтегляне от интервенционните складове на семена на зърнени култури, за да бъде заплатено набавянето на пазара на ориз и на продукти на оризова основа.
По същия начин, в случай на липса на семена на зърнени култури в интервенционните складове, Комисията може да даде разрешение за изтегляне от интервенционните складове на ориз, за да бъде заплатено набавянето на пазара на семена на зърнени култури и на продукти на тяхна основа.
Определен продукт може да бъде набавен от пазара, само ако всички количества на продукта от същата категория, който трябва да се изтегли от интервенционните складове по реда на член 2, параграф 3, буква а), подточка ii), включително количествата за прехвърляне по реда на член 8, са вече разпределени. Компетентният национален орган информира Комисията за откриването на процедури за набавяне на продукти на пазара.
3. В случаите, в които осигуряването на храна се отнася за продукти, изтеглени от интервенционните складове, компетентният национален орган издава или организира издаването на покана за участие в търг, за да се определят най-изгодните условия за осигуряването на продуктите. Поканата за участие в търг определя точно естеството и характеристиките на продукта, който трябва да бъде осигурен. Продуктът, който се доставя, е или продуктът, изтеглен от интервенционните складове в непроменено състояние, или след пакетиране и/или преработка, или продукт, мобилизиран на пазара чрез изтеглянето на продукт от интервенционните складове за заплащането на доставката.
Поканата за участие в търг се отнася до:
а)
разноските по обработването и/или пакетирането на продуктите от интервенционните складове;
б)
или количеството обработени или, където е уместно, пакетирани селскостопански или хранителни продукти, които могат да бъдат получени, като се използват продукти от интервенционните складове, доставени срещу заплащане за такива продукти;
в)
или количеството преработени селскостопански продукти или хранителни продукти, които са в наличност или могат да бъдат набавени от пазара, посредством заплащане чрез доставка на продукти от интервенционните складове; горепосочените хранителни продукти трябва да съдържат съставка, принадлежаща към същата категория продукти, като доставяния за тяхното заплащане интервенционен продукт.
В случая, посочен в буква в) от втората алинея, когато доставката включва зърнени култури или зърнени продукти, в поканата за участие в търг се уточнява, че продуктът, който се изтегля, е специална зърнена култура, държана от интервенционна агенция. Когато доставката включва млечни продукти, в поканата за участие в търг се уточнява кой продукт, масло или мляко на прах, трябва да се изтегли от запасите, държани от интервенционна агенция, в зависимост от запасите, държани от тази агенция.
В случая, упоменат в буква в) на втора алинея, когато доставките включват ориз или оризови продукти в замяна на зърнени храни, изтеглени от интервенционните складове, в поканата за участие в търг се посочва, че продуктът, който ще бъде изтеглен, е конкретна зърнена храна, държана на склад от интервенционна агенция. Също така, когато доставките включват пшеница или пшенични продукти в замяна на ориз, изтеглен от интервенционни складове, в поканата за участие в търг следва да бъде специфицирано, че продуктът, който трябва да бъде изтеглен, е специфичен вид ориз, притежание на интервенционната агенция.
В случаите, в които осигуряването на продукта е свързано с негова преработка и/или опаковане, в тръжната покана се посочва задължение за спечелилия търга участник да предостави, преди приемането на продукта, гаранция в полза на интервенционната агенция в съответствие с дял III от Регламент (ЕИО) № 2220/85 на Комисията (4) за сума, равна на интервенционната цена, приложима в деня, определен за прехвърлянето на продукта, плюс 10 % от тази цена. С оглед прилагането на дял V от същия регламент главно изискване е продуктът да бъде доставен на предвиденото местоназначение. В случай че доставката бъде направена след изтичането на срока за изпълнение на плана, предвиден в член 3, параграф 1 от настоящия регламент, частта от гаранцията, подлежаща на удържане, е 15 % от гарантираната сума. Също така от останалата част от внесената гаранция се удържат допълнително по 2 % за всеки ден закъснение. Настоящата алинея не се прилага в случаите когато изтегленият от интервенционните складове продукт се предава на изпълнителя на доставката като заплащане за вече извършена доставка.
4. В случаите, в които осигуряването на храна касае селскостопански или хранителни продукти, които трябва да бъдат мобилизирани на пазара на Съюза, компетентният национален орган издава покана за търг, за да бъдат определени най-изгодните условия за осигуряването на продуктите. Поканата за търг определя точно естеството и характеристиките на продукта, който трябва да бъде мобилизиран, както и спецификациите по отношение на пакетирането и маркирането и други задължения, свързани с доставката. Поръчката за доставка се възлага с договор на спечелилия търга участник, при условие че той внесе гаранция, възлизаща на 110 % от сумата по неговата оферта, като гаранцията следва да се предостави в полза на интервенционната агенция, съгласно дял III от Регламент (ЕИО) № 2220/85.
Поканата за участие в търг се отнася до всички разноски по доставката и в зависимост от случая ще се обявят търгове за:
а)
максималното количество селскостопански или хранителни продукти, които да бъдат мобилизирани на пазара за парична сума, определена в обявата;
б)
или паричната сума, необходима за мобилизирането на пазара на количеството, определено в обявата.
5. Продуктите, които произхождат от интервенцията или са набавени от пазара по реда на член 2, параграф 3, буква а), подточки iii) и iv), или на параграф 1, първа алинея, буква в) от настоящия член, могат да бъдат вложени или добавени към други набавени от пазара продукти, с цел производство на хранителни стоки, които да бъдат доставяни за нуждите на изпълнението на плана.
6. Транспортните разходи се определят чрез покана за участие в търг.
Държавите-членки могат да изискат доставката да включва и транспортирането на продуктите до складовете на благотворителната организация. В такива случаи транспортът е предмет на специална разпоредба в поканата за участие в търг и представлява отделна точка от обявения търг.
Офертите за транспорта се подават в парична стойност.
Заплащането на транспортни разходи в никакъв случай не може да се извършва в продукти.
7. Поканите за участие в търг гарантират равен достъп на всички стопански субекти в Съюза. За тази цел те се публикуват в официални административни публикации, като също така се предоставят в цялостна форма по молба на заинтересовани стопански субекти.
8. Поканите за участие в търг включват необходимите разпоредби относно операциите по доставката, особено що се отнася до качеството, пакетирането и маркирането на продуктите. Те включват също така разпоредба, съгласно която, когато качеството, пакетирането или маркирането на продукта в момента на доставката им не отговарят на точно определените предписания, но не пречат продуктите да бъдат приети за предназначената им употреба, компетентните органи могат да прилагат намаления при изчисляването на сумата за плащане.
Член 5
1. За счетоводните цели на Европейския фонд за гарантиране на земеделието (ЕФГЗ), и без да се засяга приложение VIII към Регламент (ЕО) № 884/2006 на Комисията (5), счетоводната стойност на продуктите, предоставени от интервенция по силата на настоящия регламент, е интервенционната цена, приложима на 1 октомври всяка година.
За държавите-членки, които не са приели еврото, счетоводната стойност на интервенционните продукти се конвертира в национална валута по обменния курс, приложим на 1 октомври.
2. В случаите на прехвърляне на интервенционни продукти от една държава-членка в друга, доставящата държава-членка регистрира доставения продукт като нулево вписване в счетоводните сметки, а получаващата държава-членка го регистрира като постъпление в месеца на изпращане, използвайки цената, изчислена съгласно параграф 1.
Член 6
С оглед разпределянето на хранителните продукти за най-нуждаещите се лица и извършването на проверки благотворителните организации, които директно се грижат за бенефициерите, се считат за крайни получатели при това разпределение, ако те са единствените, които действително реализират разпределението на хранителните продукти. Като разпределени се смятат и хранителните продукти, които, на местно равнище и без каквато и да е друга интервенция, се доставят директно на бенефициерите под формата на пакети с храни или подходящи ястия, в зависимост от обстоятелствата, ежедневно или седмично.
Член 7
1. При надлежно обосновано заявление до компетентния орган във всяка държава-членка на благотворителните организации, определени да разпределят продуктите, се възстановяват разходите по транспорта на територията на държавата-членка между складовете за съхранение на благотворителните организации и местата за разпределение на бенефициерите.
2. Административните разходи, възникнали по повод на доставките, предвидени в настоящия регламент, при надлежно обосновано заявление до компетентните органи във всяка държава-членка, се възстановяват на благотворителните организации в размер до 1 % от стойността на продуктите, предоставени на организациите, и се изчисляват в съответствие с член 5, параграф 1.
3. Разходите, посочени в параграфи 1 и 2, се възстановяват на държавите-членки в границите на финансовите ресурси, налични за изпълнението на плана във всяка държава-членка.
Разходите, посочени в параграфи 1 и 2, не подлежат на заплащане под формата на продукти.
Член 8
1. Когато продуктите, включени в плана, не са налични за интервенция в държавата-членка, където тези продукти са необходими, Комисията разрешава, в съответствие с процедурата, посочена в член 195, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1234/2007, прехвърлянето на въпросния продукт от държава-членка, в която той е наличен в интервенционните складове до държавата-членка, където той ще бъде използван за изпълнение на плана.
Държавата-членка, получаваща продукта, публикува или организира публикуването на покана за участие в търг, за да определи най-изгодните условия за доставка. Разходите по транспорта в рамките на Съюза са част от офертата, изразена в парична стойност и не могат да бъдат изплащани в продукти. Член 4, параграф 7 от настоящия регламент се прилага в рамките на тази покана за участие в търг.
2. Разходите по транспорта в рамките на Съюза се поемат от Съюза и се изплащат на държавата-членка. Заявката за реимбурсиране трябва да включва всички необходими документи, и най-вече тези, отнасящи се до осъществения транспорт. Разходът се покрива от отпуснатите суми, посочени в член 2, параграф 3, буква б). В случаите когато отпуснатите суми са били разпределени изцяло, съгласно член 7, параграф 3, се осигурява допълнително финансиране от Съюза за покриване разходите за транспорт в рамките на Съюза.
3. В поканата за участие в търг се посочва възможността даден оператор да подаде оферта за предлагане на пазара на Съюза на селскостопанските продукти или хранителни стоки, които трябва да бъдат доставени, както и за вземането на продуктите от интервенционната агенция-доставчик без прехвърляне в подалата молба държава-членка. При тези обстоятелства на лицето, спечелило договора за доставка, не се изплащат разходите за транспорт в рамките на Съюза.
Държавата-членка получател предава на държавата-членка доставчик името на лицето, с което е сключен договорът за доставка.
4. Преди изнасянето на стоките изпълнителят на договора за доставка внася гаранция, равна на интервенционната цена за закупуване, приложима на датата, определена за вземане на продуктите, плюс 10 %.
Гаранцията се внася съобразно дял III от Регламент (ЕИО) № 2220/85.
За целите на дял V от същия регламент главно изискване е реализирането на операцията по доставката в получаващата държава-членка.
Доказателството за прехвърлянето на продуктите се състои в представяне на документ за приемане, издаден от получаващата интервенционна агенция.
5. В случаите на прехвърляне получаващата държава-членка информира доставящата държава-членка за идентичността на лицето, с което е сключен договор за извършване на операцията.
Интервенционната агенция на доставящата продуктите държава-членка ги поставя на разположение на лицето, с което е сключен договор за извършване на доставката или на негов надлежно упълномощен представител, при представяне на нареждане за изтегляне (bon d’enlèvement), издадено от интервенционната агенция на получаващата държава-членка.
Компетентните органи предприемат мерки за застраховането на стоките при подходящи условия.
Декларацията за изпращане, издадена от интервенционната агенция на доставящата държава-членка, включва едно от вписванията, посочени в приложение I.
Интервенционната агенция на доставящата държава-членка уведомява във възможно най-кратък срок съответния компетентен орган на получаващата държава-членка за датата, когато трябва да приключи операцията по изтеглянето.
Разходите за транспорт в рамките на Съюза се заплащат от държавата-членка, получаваща съответните продукти, като заплащането е за действително приетите количества.
6. Изчисляването на евентуални загуби се осчетоводява съгласно разпоредбите на приложение X, буква в) от Регламент (ЕО) № 884/2006.
Член 9
Молбите за плащания се предават на компетентните органи на всяка държава-членка в срок от четири месеца след завършването на въпросната операция. Прави се намаление от 20 % в случаите на молби, подадени след изтичането на този срок, освен в случаите на непреодолима сила. Молби, подадени повече от десет месеца след извършването на операцията, са недопустими.
Компетентните органи извършват плащането до два месеца след получаване на молбата за плащане.
Въпреки това, в случай на съществени пропуски в придружителните документи, течението на посочения във втора алинея срок може да бъде спряно чрез писмено уведомяване на оператора или на организацията, изпълняваща разпределянето на продуктите. Течението на срока се подновява от датата на получаване на поисканите документи, които следва да бъдат представени в срок от тридесет календарни дни. Ако документите не бъдат представени в посочения срок, се прилага намалението, определено в първата алинея.
С изключение на случаите на непреодолима сила и като се отчита възможността за временно спиране на течението на срока, предвидена в трета алинея, неспазването на посочения във втора алинея срок от два месеца води до намаляване на сумата за възстановяване на държавата-членка в съответствие с член 9 от Регламент (ЕО) № 883/2006 на Комисията (6).
Член 10
1. Държавите-членки предприемат всички необходими мерки, за да гарантират, че:
а)
интервенционните продукти и, когато е подходящо, отпуснатите суми за мобилизиране на хранителните продукти на пазара, са предоставени за употреба и служат на целите, определени в член 27, параграфи 1 и 2 от Регламент (ЕО) № 1234/2007;
б)
с изключение на доставяните на бенефициерите в насипно състояние стоки, всички останали стоки следва да имат на опаковката си ясно видим надпис „Помощ от ЕС“, придружен от изображение на знамето на Европейския съюз, в съответствие с указанията, дадени в приложение II;
в)
благотворителните организации, определени за прилагането на практика на мерките, съхраняват всички счетоводни документи и съответните доказателства и позволяват на компетентните органи достъп до тях, за да извършват всякакви проверки, които те считат че са необходими;
г)
поканите за участие в търг трябва да бъдат в съответствие с членове 3 и 4 и доставките трябва да се изпълняват в съответствие с разпоредбите на настоящия регламент; по-специално държавите-членки определят санкциите, приложими в случай че продуктите не са били изтеглени в периода, определен в член 3, параграф 2.
2. Проверките от страна на компетентните органи следва да бъдат извършвани от момента на приемането на продуктите на изхода на интервенционните складове или - ако случаят е такъв - от момента на набавяне на продуктите от пазара по реда на член 2, параграф 3, буква а), подточки iii) и iv), или по реда на член 4, параграф 1, буква в), през времетраенето на всички етапи на изпълнението на плана и на всички равнища на разпределителната верига. Проверките следва да се извършват през целия период на изпълнение на плана, на всички етапи, включително и на местно равнище.
Проверките обхващат най-малко 5 % от количествата по всеки тип продукт, посочени в член 2, параграф 3, буква а), подточка ii). Тази степен на проверка се прилага на всеки етап от процеса на изпълнението на плана, с изключение на етапа на действителното разпределение за най-нуждаещите се лица, като се държи сметка и за критериите на риска.
Целта на проверката е да се проверят операциите при влизането и излизането на продуктите, както и предаването на продуктите между последователните интервениращи лица. Проверките включват също така сравняване на запасите, както е показано в счетоводните сметки, с действителните запаси на продуктите, избрани да бъдат инспектирани.
3. Държавите-членки предприемат всички необходими мерки, за да осигурят правилното изпълнение на плана, да предотвратят и да санкционират нередностите. За тази цел те могат, по-специално, да отстраняват временно оператори от участие в тръжни процедури или организации, определени да изпълняват разпределението на плановете, в зависимост от характера и сериозността на установените неизпълнения на разпоредбите или нередности.
Член 11
Не по-късно от 30 юни всяка година държавите-членки изпращат на Комисията доклад за изпълнението на програмата на своята територия през предходната година. Докладът включва:
а)
количествата различни продукти, изтеглени от интервенционни складове;
б)
видовете, количествата и стойността на продуктите, разпределени сред бенефициерите, като непреработените стоки, преработените стоки и стоките, добити посредством заместване, се описват отделно със съответните коефициенти за преработка;
в)
разходите за транспорт и прехвърляне;
г)
административните разходи;
д)
броя бенефициери през годината.
Докладът определя точно мерките за контрол, които са били приложени, за да се гарантира, че стоките са постигнали определената си цел и са достигнали до крайните получатели. Този доклад трябва да посочва по-специално типа и броя на извършените проверки, получените резултати, както и всички случаи, когато са били налагани санкциите, посочени в член 10, параграф 3. Докладът трябва да бъде считан като решаващ фактор, който трябва да се вземе под внимание когато се съставят следващите планове.
Член 12
Настоящият регламент се прилага, без да се засягат разпоредбите на Регламент (ЕO) № 1130/2009 на Комисията (7).
Член 13
Регламент (ЕИО) № 3149/92 се отменя.
Позоваванията на отменения регламент се считат за позовавания на настоящия регламент и се четат съгласно таблицата на съответствието в приложение IV.
Член 14
Настоящият регламент влиза в сила на двадесетия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Брюксел на 14 септември 2010 година.
REGOLAMENTO (UE) N. 807/2010 DELLA COMMISSIONE
del 14 settembre 2010
recante modalità d’esecuzione delle forniture di derrate alimentari provenienti dalle scorte d’intervento a favore degli indigenti nell’Unione
(codificazione)
LA COMMISSIONE EUROPEA,
visto il trattato sul funzionamento dell’Unione europea,
visto il regolamento (CE) n. 1234/2007 del Consiglio, del 22 ottobre 2007, recante organizzazione comune dei mercati agricoli e disposizioni specifiche per taluni prodotti agricoli (regolamento «unico OCM») (1), in particolare l’articolo 43, lettere g) e h), in combinato disposto con l’articolo 4,
considerando quanto segue:
(1)
Il regolamento (CEE) n. 3149/92 della Commissione, del 29 ottobre 1992, recante modalità d’esecuzione delle forniture di derrate alimentari provenienti dalle scorte d’intervento a favore degli indigenti nella Comunità (2) è stato modificato in modo sostanziale a più riprese (3). A fini di razionalità e chiarezza occorre provvedere alla codificazione di tale regolamento.
(2)
È necessario che la procedura e le modalità di redazione del piano annuo di distribuzione dei prodotti provenienti dalle scorte d’intervento che la Commissione elabora in base ai dati forniti dagli Stati membri siano semplici e che il calendario della distribuzione sia modificato tenendo conto, da un lato, del fabbisogno di distribuzione ai beneficiari e, dall’altro, delle esigenze connesse alla gestione finanziaria delle scorte d’intervento.
(3)
Allo scopo di garantire un’applicazione più omogenea negli Stati membri che partecipano a tale azione, giova definire con maggiore precisione il concetto di «beneficiari» o di «destinatari finali» della misura. Al fine di agevolare la gestione e il controllo dell’esecuzione del piano annuale, è opportuno prevedere che le organizzazioni caritative designate dalle competenti autorità nazionali possano essere considerate come destinatarie finali quando garantiscono, sotto determinate forme, la distribuzione effettiva sul posto delle derrate alimentari agli indigenti, là dove essi risiedono.
(4)
La fornitura di prodotti agricoli e di derrate alimentari agli indigenti dell’Unione si effettua, di massima, sotto forma di prodotti condizionati o trasformati, ottenuti a partire da prodotti svincolati dai magazzini d’intervento unionali. Tuttavia, tale obiettivo può essere conseguito anche fornendo prodotti agricoli o derrate alimentari appartenenti alla stessa categoria di prodotti reperendoli sul mercato dell’Unione. In tal caso, il pagamento della fornitura si effettua attraverso la cessione di prodotti da ritirare presso i magazzini d’intervento.
(5)
Per ovviare a situazioni in cui tra le scorte d’intervento non siano temporaneamente disponibili alcuni prodotti di base al momento dell’adozione del piano annuale o durante il periodo di esecuzione di quest’ultimo, a norma dell’articolo 27 del regolamento (CE) n. 1234/2007 è possibile mobilitare i prodotti sul mercato dell’Unione a condizioni tali da non pregiudicare il principio secondo cui i prodotti devono provenire dalle scorte d’intervento. È opportuno stabilire le modalità di tale mobilitazione.
(6)
Nel rispetto del principio che i prodotti da distribuire agli indigenti devono essere attinti prioritariamente dalle scorte d’intervento, è opportuno garantire la ripartizione ottimale delle scorte pubbliche esistenti all’atto dell’adozione del piano tra gli Stati membri che partecipano al regime, nonché coordinare le operazioni di trasferimento intra-unionale rese necessarie a causa dell’indisponibilità di alcuni prodotti in uno o più Stati membri. In applicazione dell’articolo 27 del regolamento (CE) n. 1234/2007, è altresì necessario stabilire la quantità minima al di sotto della quale è opportuno non procedere ad alcun trasferimento intra-unionale, per ragioni di sana gestione economica.
(7)
Per permettere una gestione razionale del regime e organizzare l’esecuzione del piano annuale dell’Unione, è opportuno, da un lato, stabilire al momento della sua adozione i prodotti la cui indisponibilità temporanea giustifica la mobilitazione sul mercato dello stesso prodotto o di prodotti della stessa categoria e, dall’altro, fissare lo stanziamento messo a tal fine a disposizione dello Stato membro. Per conseguire questi obiettivi, le risorse finanziarie devono essere stanziate in funzione delle domande presentate dallo Stato membro nel quadro del piano annuale, dei quantitativi di prodotto non disponibili presso gli organismi di intervento, nonché dei quantitativi assegnati allo Stato membro nel corso degli esercizi precedenti e infine della loro effettiva utilizzazione.
(8)
Sempre nell’ottica dell’utilizzazione prioritaria delle scorte d’intervento, è opportuno disporre che, prima di procedere alla mobilitazione di prodotti della stessa categoria sul mercato dell’Unione, occorre assegnare le forniture relative a prodotti giacenti all’intervento.
(9)
Occorre garantire le condizioni migliori per la realizzazione dei vari tipi di fornitura e specificare l’obbligo di pubblicazione dei bandi di gara, allo scopo di garantire la parità di accesso degli operatori stabiliti nell’Unione.
(10)
È opportuno precisare che i bandi di gara devono comportare tutte le disposizioni necessarie per assicurare l’esecuzione delle forniture e prevedere la possibilità di adattare i pagamenti delle forniture in funzione dell’osservanza delle prescrizioni stabilite.
(11)
I prodotti prelevati dalle scorte di intervento possono essere forniti nello stato in cui si trovano o essere trasformati per fabbricare derrate alimentari, oppure essere destinati al pagamento della fornitura o della fabbricazione di derrate alimentari reperite sul mercato dell’Unione. Per quest’ultimo tipo di forniture, è opportuno precisare i prodotti disponibili nelle scorte di intervento che possono essere ritirati per pagare la fabbricazione di prodotti cerealicoli, dei prodotti a base di riso e lattiero-caseari.
(12)
Per meglio rispondere alla domanda delle associazioni caritative e per ampliare la gamma delle derrate alimentari distribuite, è opportuno specificare che i prodotti provenienti dalle scorte di intervento possono essere aggiunti ad altri prodotti al fine della fabbricazione di derrate alimentari.
(13)
È opportuno stabilire le condizioni per il rimborso alle organizzazioni caritative delle spese connesse al trasporto dei prodotti, nonché, se del caso, delle spese amministrative, limitatamente alle risorse finanziarie disponibili. È altresì opportuno stabilire le modalità di contabilizzazione del valore dei prodotti usciti dai magazzini d’intervento da imputare alle spese del Fondo europeo agricolo di garanzia (FEAGA), nonché le modalità applicabili in caso di trasferimento di scorte di prodotti da uno Stato membro all’altro.
(14)
Le spese di trasporto devono essere rimborsate sulla base delle spese effettive determinate secondo una procedura di gara. Occorre tuttavia specificare che il rimborso delle spese di trasporto fra i magazzini degli enti caritativi e il luogo di distribuzione finale avviene dietro presentazione dei documenti giustificativi.
(15)
Allo scopo di garantire un’utilizzazione ottimale delle disponibilità, è opportuno precisare che le spese relative al trasporto dei prodotti non possono in nessun caso dare luogo a pagamenti in natura.
(16)
È opportuno precisare quali siano i controlli più adeguati nell’ambito dell’esecuzione del piano annuale e, soprattutto, la percentuale dei controlli che le autorità competenti devono effettuare. Nelle relazioni annuali di esecuzione del piano devono figurare i dati che consentono di valutare i risultati dei controlli suddetti e quindi dell’esecuzione dell’azione.
(17)
Le misure previste dal presente regolamento sono conformi al parere del comitato di gestione per l’organizzazione comune dei mercati agricoli,
HA ADOTTATO IL PRESENTE REGOLAMENTO:
Articolo 1
1. Gli Stati membri che intendono attuare l’azione, prevista all’articolo 27 del regolamento (CE) n. 1234/2007, a favore degli indigenti nell’Unione, ne informano ogni anno la Commissione, al più tardi il 1o febbraio precedente il periodo d’esecuzione del piano annuale di cui all’articolo 2 del presente regolamento.
2. Gli Stati membri interessati comunicano alla Commissione entro il 31 maggio:
a)
i quantitativi di ciascun prodotto, espressi in tonnellate, necessari per eseguire il piano sul loro territorio nell’esercizio in questione;
b)
sotto quale forma i prodotti saranno distribuiti ai beneficiari;
c)
i criteri di ammissibilità dei beneficiari;
d)
eventualmente, l’aliquota delle spese che possono essere poste a carico dei beneficiari, in applicazione dell’articolo 27, paragrafo 1, secondo comma, lettera b) del regolamento (CE) n. 1234/2007.
3. Ai fini del presente regolamento, per «indigenti» si intendono persone fisiche, individui e famiglie o gruppi composti da tali persone, la cui situazione di dipendenza sociale e finanziaria è constatata o riconosciuta in base a criteri di ammissibilità adottati dalle autorità competenti o giudicata sulla base dei criteri adottati dalle organizzazioni caritative e approvati dalle autorità competenti.
Articolo 2
1. Entro il 1o ottobre di ogni anno la Commissione adotta un piano annuale di distribuzione, per Stato membro, dei prodotti alimentari destinati agli indigenti, qui di seguito denominato «piano». Per la ripartizione delle risorse tra gli Stati membri la Commissione tiene conto delle stime più attendibili circa il numero degli indigenti negli Stati membri in questione. Essa tiene altresì conto dell’esecuzione e dell’utilizzazione nel corso degli esercizi precedenti, in particolare in base alle relazioni di cui all’articolo 11.
2. Prima di redigere il piano, la Commissione consulta le principali organizzazioni che conoscono i problemi degli indigenti nell’Unione.
3. Il piano prevede in particolare:
a)
per ogni Stato membro che partecipa all’azione, i seguenti elementi:
i)
l’importo finanziario massimo messo a disposizione per l’attuazione della sua parte di piano;
ii)
il quantitativo di ciascun prodotto che può essere ritirato dalle scorte degli organismi pagatori o d’intervento, nel prosieguo denominati congiuntamente «organismi d’intervento»;
iii)
lo stanziamento, ripartito per prodotto, messo a sua disposizione per poter acquistare sul mercato dell’Unione i prodotti che, al momento dell’adozione del piano, risultino temporaneamente indisponibili nelle scorte degli organismi d’intervento.
Lo stanziamento viene stabilito per ciascun prodotto tenendo conto del quantitativo che figura nella comunicazione degli Stati membri a norma dell’articolo 1, paragrafo 2, dei quantitativi mancanti nelle scorte d’intervento, dei prodotti richiesti e assegnati nel corso degli esercizi precedenti e della loro utilizzazione effettiva.
Lo stanziamento è espresso in euro in base al valore contabile dei prodotti non disponibili nelle scorte d’intervento, determinato conformemente all’articolo 5, paragrafo 1;
iv)
eventualmente, uno stanziamento per l’acquisto sul mercato dell’Unione dei prodotti non disponibili nello Stato membro in cui sono richiesti, qualora il trasferimento intra-unionale necessario per l’esecuzione del piano sul suo territorio verta su un quantitativo pari o inferiore a 60 t per prodotto non disponibile.
Questo stanziamento è espresso in euro in base al valore contabile del prodotto, determinato conformemente all’articolo 5, paragrafo 1;
b)
gli stanziamenti necessari per finanziare le spese di trasporto intra-unionale dei prodotti detenuti da un organismo d’intervento in uno Stato membro diverso da quello in cui il prodotto è richiesto.
4. La Commissione provvede quanto prima alla pubblicazione del piano.
Articolo 3
1. Il periodo di esecuzione del piano inizia il 1o ottobre e termina il 31 dicembre dell’anno successivo.
2. Le operazioni di ritiro dei prodotti dalle scorte d’intervento sono effettuate a partire dal 1o ottobre sino al 31 agosto dell’anno successivo, con un ritmo regolare ed adeguato alle esigenze di esecuzione del piano.
Il 70 % dei quantitativi di cui all’articolo 2, paragrafo 3, lettera a), punto ii), deve essere ritirato dalle scorte anteriormente al 1o luglio dell’anno di esecuzione del piano. Tuttavia tale obbligo non si applica per le assegnazioni che vertono su quantitativi pari o inferiori a 500 tonnellate. I quantitativi che non sono stati ritirati dalle scorte di intervento al 30 settembre dell’anno di esecuzione del piano non sono assegnati allo Stato membro aggiudicatario designato, nell’ambito del piano di cui trattasi.
Tuttavia nel caso del burro e del latte scremato in polvere, il 70 % dei prodotti deve essere ritirato dalle scorte di intervento anteriormente al 1o febbraio dell’anno di esecuzione del piano. Tale obbligo non si applica per le assegnazioni che vertono su quantitativi pari o inferiori a 500 tonnellate.
In caso di superamento dei termini di cui al primo, secondo e terzo comma, le spese di ammasso dei prodotti d’intervento non sono più assunte in carico dall’Unione. Questa disposizione non si applica ai prodotti che non sono stati ritirati dalle scorte d’intervento al 30 settembre dell’anno di esecuzione del piano.
I prodotti da ritirare devono essere prelevati dalle scorte di intervento entro un termine di sessanta giorni dalla data di firma del contratto da parte dell’aggiudicatario della fornitura oppure, in caso di trasferimenti, entro un termine di sessanta giorni dalla notifica trasmessa dall’autorità competente dello Stato membro destinatario all’autorità competente dello Stato membro fornitore.
3. Per i prodotti da mobilitare sul mercato in applicazione dell’articolo 2, paragrafo 3, lettera a), punti iii) e iv), le operazioni di pagamento per i prodotti che devono essere forniti dall’operatore devono essere completate entro il 1o settembre dell’anno di esecuzione del piano.
4. Durante il periodo di esecuzione del piano, gli Stati membri comunicano immediatamente alla Commissione le eventuali modifiche relative all’esecuzione dello stesso sul loro territorio entro il limite dei mezzi finanziari messi a loro disposizione. Tale comunicazione è corredata di tutte le informazioni utili. Si procede ad una revisione del piano se le modifiche giustificate riguardano almeno il 5 % delle quantità o dei valori previsti per prodotto nel piano dell’Unione.
5. Gli Stati membri comunicano immediatamente alla Commissione le riduzioni di spesa prevedibili nell’applicazione del piano. La Commissione può destinare le risorse disponibili ad altri Stati membri, in funzione delle loro richieste e dell’effettiva utilizzazione dei prodotti messi a disposizione nonché dei finanziamenti concessi nel corso degli esercizi precedenti.
Articolo 4
1. L’esecuzione del piano comporta:
a)
la fornitura dei prodotti prelevati dalle scorte d’intervento;
b)
la fornitura dei prodotti mobilitati sul mercato dell’Unione in applicazione delle disposizioni di cui all’articolo 2, paragrafo 3, lettera a), punti iii) e iv);
c)
la fornitura di prodotti agricoli trasformati o di derrate alimentari, disponibili o reperibili sul mercato mediante la fornitura in pagamento di prodotti provenienti dalle scorte d’intervento.
2. I prodotti mobilitati sul mercato, di cui al paragrafo 1, lettera b), devono appartenere allo stesso gruppo di prodotti del prodotto temporaneamente indisponibile nelle scorte d’intervento.
Tuttavia, qualora non vi sia disponibilità di riso nelle scorte di intervento, la Commissione può autorizzare il prelievo di cereali dalle scorte di intervento in pagamento della fornitura di riso e di prodotti a base di riso mobilitati sul mercato.
Parimenti, qualora non vi sia disponibilità di cereali nelle scorte di intervento, la Commissione può autorizzare il prelievo di riso dalle scorte di intervento in pagamento della fornitura di cereali e di prodotti a base di cereali mobilitati sul mercato.
La mobilitazione di un determinato prodotto sul mercato può avvenire solamente dopo che siano state attribuite tutte le forniture previste, relative a tutti i quantitativi del prodotto dello stesso gruppo che devono essere ritirati dalle scorte d’intervento in applicazione dell’articolo 2, paragrafo 3, lettera a), punto ii), compresi i quantitativi da trasferire in applicazione dell’articolo 8. L’autorità nazionale competente informa la Commissione dell’avvio delle procedure di mobilitazione sul mercato.
3. Qualora la fornitura riguardi prodotti prelevati dalle scorte d’intervento, le autorità nazionali competenti organizzano o fanno organizzare una gara per stabilire le condizioni di fornitura più vantaggiose. Il bando stabilisce con precisione la natura e le caratteristiche del prodotto da fornire. Il prodotto da distribuire proviene dalle scorte d’intervento, allo stato originale oppure condizionato e/o trasformato, oppure è reperito sul mercato dietro pagamento effettuato con un prodotto proveniente dalle scorte d’intervento.
La gara riguarda:
a)
le spese di trasformazione e/o di condizionamento dei prodotti provenienti dalle scorte d’intervento; oppure
b)
il quantitativo di prodotti agricoli trasformati o di derrate alimentari, eventualmente condizionati, che possono essere ottenuti utilizzando i prodotti provenienti dalle scorte d’intervento mediante la fornitura in pagamento di tali prodotti; oppure
c)
il quantitativo di prodotti agricoli trasformati o di derrate alimentari, disponibili o reperibili sul mercato mediante la fornitura in pagamento di prodotti provenienti dalle scorte d’intervento; la composizione di queste derrate alimentari deve comprendere un ingrediente appartenente allo stesso gruppo di prodotti del prodotto d’intervento fornito in pagamento.
Nel caso di cui al secondo comma, lettera c), trattandosi di fornitura di cereali o di prodotti cerealicoli, la gara di licitazione specifica che il prodotto in oggetto è un dato cereale detenuto da un organismo d’intervento; trattandosi di fornitura di prodotti lattiero-caseari, la gara di licitazione specifica il prodotto da ritirare dalle scorte di un organismo d’intervento, burro o latte in polvere in funzione delle disponibilità di tale organismo.
Nel caso di cui al secondo comma, lettera c), se si tratta della fornitura di riso o di prodotti a base di riso in cambio di cereali ritirati dalle scorte di intervento, la gara di licitazione specifica che il prodotto da ritirare è un dato cereale detenuto da un organismo di intervento. Parimenti, qualora la fornitura riguardi cereali o prodotti a base di cereali in cambio di riso ritirato dalle scorte di intervento, nel bando di gara è specificato che il prodotto da ritirare è riso detenuto da un organismo di intervento.
Qualora la fornitura preveda la trasformazione e/o il condizionamento del prodotto, nel bando di gara è menzionato l’obbligo, per l’aggiudicatario, di costituire una cauzione a favore dell’organismo d’intervento prima di prendere in consegna il prodotto, a norma del titolo III del regolamento (CEE) n. 2220/85 della Commissione (4), per un importo pari al prezzo d’intervento applicabile il giorno stabilito per la presa in consegna, maggiorato del 10 %. Ai fini dell’applicazione del titolo V di detto regolamento, l’esigenza principale è costituita dalla fornitura del prodotto alla destinazione prevista. In caso di consegna successiva alla fine del periodo di esecuzione del piano di cui all’articolo 3, paragrafo 1, del presente regolamento la cauzione incamerata corrisponde al 15 % dell’importo garantito. L’importo restante della cauzione è inoltre incamerato nella misura di un ulteriore 2 % per giorno di superamento. Il presente comma non si applica se il prodotto ritirato dalle scorte d’intervento è messo a disposizione dell’aggiudicatario della fornitura in pagamento di una fornitura già effettuata.
4. Qualora la fornitura preveda prodotti agricoli o derrate alimentari da mobilitare sul mercato, l’autorità nazionale competente organizza una gara per stabilire le condizioni di fornitura più vantaggiose. Il bando stabilisce con precisione la natura e le caratteristiche del prodotto o della derrata alimentare da mobilitare, le prescrizioni relative al condizionamento e all’etichettatura, nonché gli altri obblighi inerenti alla fornitura. Il contratto di fornitura è stipulato con l’aggiudicatario a condizione che quest’ultimo depositi una cauzione equivalente al 110 % dell’importo dell’offerta da lui presentata, intestata all’organismo d’intervento, a norma del titolo III del regolamento (CEE) n. 2220/85.
La gara riguarda tutte le spese per la fornitura e le offerte riguardano, a seconda dei casi:
a)
il quantitativo massimo del prodotto agricolo o della derrata alimentare da mobilitare sul mercato, per un importo monetario stabilito nel bando; oppure
b)
l’importo monetario necessario per mobilitare sul mercato un quantitativo stabilito nel bando.
5. I prodotti provenienti dall’intervento o mobilitati sul mercato in applicazione dell’articolo 2, paragrafo 3, lettera a), punti iii) e iv), o del paragrafo 1, primo comma, lettera c), del presente articolo possono essere incorporati o aggiunti ad altri prodotti mobilitati sul mercato per la fabbricazione di derrate alimentari da distribuire in esecuzione del piano.
6. Le spese di trasporto vengono determinate mediante gara.
Gli Stati membri possono prevedere che la fornitura includa altresì il trasporto dei prodotti fino ai magazzini dell’organizzazione caritativa. In tal caso il trasporto è soggetto ad una particolare disposizione nel bando di gara e costituisce un elemento specifico dell’offerta del concorrente.
Le offerte relative al trasporto sono espresse in denaro.
Il pagamento delle spese di trasporto non può in alcun caso essere effettuato in prodotti.
7. Le gare debbono garantire la parità di accesso di tutti gli operatori aventi sede nell’Unione. A tal fine i relativi bandi vengono pubblicati nelle pubblicazioni amministrative ufficiali e vengono messi a disposizione, in forma completa, degli operatori che ne facciano richiesta.
8. I bandi di gara comportano le disposizioni necessarie relative all’esecuzione della fornitura, segnatamente in materia di qualità, di condizionamento e di marchiatura dei prodotti. Comportano altresì una disposizione in base alla quale qualora la qualità, il condizionamento o la marchiatura dei prodotti, verificati al momento della fornitura, non corrispondono esattamente alle prescrizioni stabilite, ma non impediscono tuttavia l’accettazione della merce ai fini dell’uso previsto, l’autorità competente può applicare decurtazioni al momento della fissazione dell’importo da pagare.
Articolo 5
1. Ai fini della contabilizzazione da parte del Fondo europeo agricolo di garanzia (FEAGA) e fatto salvo l’allegato VIII del regolamento (CE) n. 884/2006 della Commissione (5), il valore contabile dei prodotti d’intervento mobilitati nel quadro del presente regolamento corrisponde, per ogni esercizio, al prezzo d’intervento in vigore il 1o ottobre.
Per gli Stati membri che non hanno adottato l’euro, il valore contabile dei prodotti d’intervento è convertito in moneta nazionale mediante il tasso di cambio applicabile il 1o ottobre.
2. Qualora i prodotti d’intervento siano trasferiti da uno Stato membro ad un altro, lo Stato membro fornitore contabilizza il prodotto consegnato a valore zero, mentre lo Stato membro destinatario lo contabilizza come entrata relativa al mese di uscita, al prezzo determinato conformemente al paragrafo 1.
Articolo 6
Ai fini della distribuzione delle derrate alimentari agli indigenti e dello svolgimento dei controlli, le organizzazioni caritative che si occupano dei beneficiari e che intervengono direttamente presso di loro, sono considerate destinatarie finali della distribuzione se procedono effettivamente alla distribuzione delle derrate alimentari. Sono considerate distribuite le derrate alimentari che, a livello locale, e senza alcun altro intervento, vengono direttamente consegnate sotto forma di pacco o di pasto, in funzione delle necessità quotidiane o settimanali, a seconda dei casi, dei beneficiari.
Articolo 7
1. Su richiesta debitamente giustificata presentata alle autorità competenti di ciascuno Stato membro, gli organismi designati per la distribuzione dei prodotti ottengono il rimborso delle spese di trasporto sul territorio dello Stato membro fra i magazzini di stoccaggio degli enti caritativi e i luoghi di distribuzione ai beneficiari.
2. Su richiesta debitamente giustificata, presentata dai suddetti organismi, le competenti autorità di ciascuno Stato membro possono rimborsare le spese amministrative connesse con le forniture previste dal presente regolamento, nei limiti dell’1 % del valore dei prodotti messi a loro disposizione, determinato in base all’articolo 5, paragrafo 1.
3. Le spese di cui ai paragrafi 1 e 2 sono rimborsate agli Stati membri nei limiti dei mezzi finanziari disponibili messi a disposizione per l’esecuzione del piano in ciascuno Stato membro.
Le spese di cui ai paragrafi 1 e 2 non possono essere oggetto di un pagamento in prodotti.
Articolo 8
1. Qualora i prodotti previsti dal piano non siano disponibili nei magazzini d’intervento situati sul territorio dello Stato membro in cui sono richiesti, la Commissione autorizza, secondo la procedura di cui all’articolo 195, paragrafo 2 del regolamento (CE) n. 1234/2007, il trasferimento di tali prodotti da uno Stato membro sul cui territorio sono in giacenza all’intervento verso lo Stato membro in cui saranno utilizzati per l’esecuzione del piano.
Lo Stato membro destinatario dei prodotti indice o fa indire una gara per determinare le condizioni meno onerose per la fornitura. Le spese relative al trasporto intra-unionale sono oggetto di un’offerta espressa in moneta: esse non possono essere oggetto di pagamenti in natura. Le disposizioni dell’articolo 4, paragrafo 7 del presente regolamento si applicano nel quadro della gara in parola.
2. Le spese di trasporto intra-unionale sono assunte dall’Unione e vengono rimborsate allo Stato membro. A tal fine la domanda di rimborso reca tutti i documenti giustificativi necessari, relativi in particolare al trasporto effettuato. La spesa è imputata agli stanziamenti di cui all’articolo 2, paragrafo 3, lettera b). Una volta che gli stanziamenti siano stati interamente attribuiti, qualsiasi finanziamento unionale supplementare per i trasporti intra-unionali viene concesso secondo il disposto dell’articolo 7, paragrafo 3.
3. Il bando di gara indica la possibilità, per l’operatore, di presentare un’offerta che verte sulla mobilitazione sul mercato dell’Unione dei prodotti agricoli o alimentari da fornire e sulla loro presa in consegna presso l’organismo d’intervento fornitore, senza trasferimento degli stessi a destinazione dello Stato membro richiedente. In tal caso, colui cui è stata attribuita la fornitura non sono versate spese di trasporto intra-unionale.
Lo Stato membro richiedente informa lo Stato membro fornitore dell’identità di colui al quale è stata attribuita la fornitura.
4. Prima di ritirare le merci, l’aggiudicatario costituisce una cauzione di importo pari al prezzo di acquisto all’intervento applicabile il giorno stabilito per la presa in consegna, maggiorato del 10 %.
La cauzione è costituita conformemente al titolo III del regolamento (CEE) n. 2220/85.
Ai fini dell’applicazione del titolo V di detto regolamento l’obbligazione principale è costituita dall’esecuzione della fornitura nello Stato membro destinatario.
L’avvenuta esecuzione della fornitura dei prodotti è provata mediante presentazione di un documento di presa in consegna rilasciato dall’organismo d’intervento destinatario.
5. In caso di trasferimento, lo Stato membro destinatario informa lo Stato membro fornitore dell’identità di colui al quale è stata attribuita la fornitura.
L’organismo d’intervento dello Stato membro fornitore dei prodotti mette questi ultimi a disposizione dell’aggiudicatario della fornitura o di un suo rappresentante debitamente autorizzato, dietro presentazione di un buono di ritiro rilasciato dall’organismo d’intervento dello Stato membro destinatario.
L’autorità competente accerta che la merce sia stata assicurata secondo condizioni appropriate.
La dichiarazione di spedizione emessa dall’organismo d’intervento dello Stato membro fornitore reca una delle diciture riportate nell’allegato I.
L’organismo d’intervento dello Stato membro fornitore notifica senza indugio all’autorità competente dello Stato membro destinatario la data di fine delle operazioni di ritiro.
Le spese di trasporto intra-unionale sono sostenute dallo Stato membro destinatario dei prodotti di cui trattasi, per i quantitativi effettivamente presi in consegna.
6. Le eventuali perdite sono contabilizzate secondo le disposizioni dell’allegato X, lettera c) del regolamento (CE) n. 884/2006.
Articolo 9
Le domande di pagamento sono presentate alle autorità competenti di ciascuno Stato membro entro quattro mesi dall’avvenuta esecuzione dell’operazione di cui trattasi. Per le domande tardive, salvo in casi di forza maggiore, si applica una detrazione del 20 %. Le domande presentate oltre dieci mesi dopo l’avvenuta esecuzione dell’operazione sono inammissibili.
Le autorità competenti precedono al pagamento entro due mesi dalla presentazione della domanda.
Tuttavia, il termine di cui al secondo comma può essere sospeso mediante notifica per iscritto all’operatore o all’organizzazione incaricata della distribuzione dei prodotti, qualora i documenti giustificativi presentino gravi anomalie. Il termine continua a decorrere dalla data di ricevimento dei documenti richiesti, che devono essere trasmessi entro un termine di trenta giorni di calendario. Se i documenti non sono trasmessi entro tale termine, si applica la detrazione di cui al primo comma.
Salvo casi di forza maggiore e tenendo conto dell’eventuale sospensione di cui al terzo comma, il mancato rispetto del termine di due mesi previsto dal secondo comma dà luogo ad una riduzione del rimborso allo Stato membro a norma dell’articolo 9 del regolamento (CE) n. 883/2006 della Commissione (6).
Articolo 10
1. Gli Stati membri devono prendere i provvedimenti necessari per garantire che:
a)
i prodotti d’intervento ed eventualmente gli stanziamenti per mobilitare i prodotti sul mercato siano destinati all’uso e ai fini previsti dall’articolo 27, paragrafi 1 e 2 del regolamento (CE) n. 1234/2007;
b)
le merci che non sono consegnate alla rinfusa ai beneficiari rechino chiaramente visibile sull’imballaggio la dicitura «aiuto UE» e la riproduzione della bandiera dell’Unione europea, conforme alle istruzioni riportate nell’allegato II;
c)
le organizzazioni caritative incaricate dell’attuazione del piano tengano un’adeguata contabilità, corredata di tutti i documenti giustificativi, e ne consentano l’accesso alle competenti autorità per i controlli necessari;
d)
le gare di licitazione siano conformi al disposto degli articoli 3 e 4 e le forniture siano effettuate a norma delle disposizioni del presente regolamento; in particolare, gli Stati membri stabiliscono le sanzioni applicabili quando i prodotti non sono ritirati entro il periodo di cui all’articolo 3, paragrafo 2.
2. I controlli delle autorità competenti sono effettuati a partire dalla presa in consegna dei prodotti all’uscita dalle scorte d’intervento o, eventualmente, dalla mobilitazione dei prodotti sul mercato in applicazione dell’articolo 2, paragrafo 3, lettera a), punti iii) e iv), o dell’articolo 4, paragrafo 1, lettera c), durante tutte le fasi del processo di esecuzione del piano e a tutti i livelli della catena di distribuzione. I controlli sono svolti durante l’intero periodo di esecuzione del piano, in tutte le fasi, anche a livello locale.
I controlli vertono almeno sul 5 % dei quantitativi per tipo di prodotti di cui all’articolo 2, paragrafo 3, lettera a), punto ii). Questa percentuale di controlli si applica ad ogni fase del processo di esecuzione, esclusa la fase della distribuzione agli indigenti, tenendo conto dei criteri di rischio.
I controlli mirano a verificare le operazioni di entrata e di uscita dei prodotti nonché il trasferimento dei medesimi fra gli operatori successivi. Essi comportano anche un raffronto tra le scorte contabilizzate e le scorte fisiche dei prodotti selezionati per i controlli.
3. Gli Stati membri adottano tutte le disposizioni necessarie per garantire la regolarità delle operazioni di esecuzione del piano e per prevenire e sanzionare le irregolarità. A tal fine, essi possono segnatamente sospendere la partecipazione degli operatori alle procedure di gara o delle organizzazioni incaricate della distribuzione ai piani, a seconda della natura e della gravità delle inosservanze o delle irregolarità constatate.
Articolo 11
Gli Stati membri trasmettono ogni anno alla Commissione, entro il 30 giugno, una relazione sull’esecuzione del piano nel loro territorio durante l’esercizio precedente. La relazione comprende un bilancio di esecuzione da cui risultino:
a)
i quantitativi dei vari prodotti presi in consegna dai depositi d’intervento;
b)
la natura, la quantità e il valore delle merci distribuite ai beneficiari, distinguendo le merci distribuite tali e quali da quelle sotto forma di prodotti trasformati o sotto forma di prodotti ottenuti mediante sostituzione nonché i coefficienti di trasformazione;
c)
le spese di trasporto e trasferimento;
d)
le spese amministrative;
e)
il numero dei beneficiari nel corso dell’esercizio.
La relazione indica le misure di controllo applicate per verificare che le merci abbiano raggiunto l’obiettivo previsto nonché i destinatari finali. Essa precisa in particolare il tipo e il numero dei controlli effettuati, i risultati ottenuti nonché i casi d’applicazione delle sanzioni di cui all’articolo 10, paragrafo 3. La relazione costituisce un elemento determinante di cui si tiene conto nell’elaborare i successivi piani.
Articolo 12
Le disposizioni del presente regolamento si applicano fatte salve le disposizioni del regolamento (CE) n. 1130/2009 della Commissione (7).
Articolo 13
Il regolamento (CEE) n. 3149/92 è abrogato.
I riferimenti al regolamento abrogato si intendono fatti al presente regolamento e si leggono secondo la tavola di concordanza contenuta nell’allegato IV.
Articolo 14
Il presente regolamento entra in vigore il ventesimo giorno successivo alla pubblicazione nella Gazzetta ufficiale dell’Unione europea.
Il presente regolamento è obbligatorio in tutti i suoi elementi e direttamente applicabile in ciascuno degli Stati membri.
Fatto a Bruxelles, il 14 settembre 2010.