РЕШЕНИЕ ЗА ИЗПЪЛНЕНИЕ НА КОМИСИЯТА
от 20 май 2011 година
постановяващо, че член 30, параграф 1 от Директива 2004/17/ЕО на Европейския парламент и на Съвета относно координиране на процедурите за възлагане на обществени поръчки от възложители, извършващи дейност във водоснабдяването, енергетиката, транспорта и пощенските услуги, не се отнася за добива на битуминозни въглища в Чешката република
(нотифицирано под номер C(2011) 3406)
(само текстът на чешки език е автентичен)
(текст от значение за ЕИП)
(2011/306/ЕС)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функциониране на Европейския съюз,
като взе предвид Директива 2004/17/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 31 март 2004 г. относно координиране на процедурите за възлагане на обществени поръчки от възложители, извършващи дейност във водоснабдяването, енергетиката, транспорта и пощенските услуги (1), и по-специално член 30, параграфи 4 и 6 от нея,
като има предвид, че:
I. ФАКТИ
(1)
На 22 ноември 2010 г. Комисията получи с електронно писмо молба, подадена от Чешката република в съответствие с член 30, параграф 4 от Директива 2004/17/ЕО, за освобождаване на добива на битуминозни въглища от прилагането на разпоредбите на Директива 2004/17/ЕО. Комисията поиска допълнителна информация с електронно писмо от 21 януари 2011 г. На искането за информация чешките органи отговориха с електронно писмо от 9 февруари 2011 г.
(2)
Молбата бе придружена с писмо от независим национален орган (Úřad pro ochranu hospodářské soutěže - Чешката служба за защита на конкуренцията) под формата на предварително становище от 7 ноември 2008 г. Чешката служба за защита на конкуренцията анализира условията за достъп до съответния пазар и констатира, че той не е ограничен. В становището обаче не се заявява, че останалите условия, свързани с прякото излагане на конкуренция по отношение на добива на битуминозни въглища в Чешката република, са били изпълнени.
(3)
Единственият субект, който се занимава с добив на битуминозни въглища в Чешката република, е дружеството OKD a.s., което представлява частно дружество, 100 % от капитала на което се притежава от частния нидерландски холдинг New World Resources (NWR).
II. ПРАВНА РАМКА
(4)
Член 30 от Директива 2004/17/ЕО предвижда, че поръчките, предназначени да способстват изпълнението на една от дейностите, за които се прилага тази директива, не са предмет на директивата, ако упражняваната в държавата-членка дейност е пряко изложена на конкуренция на пазари, до които достъпът не е ограничен. Прякото излагане на конкуренция се оценява въз основа на обективни критерии, като се отчитат характерните особености на съответния сектор. Достъпът се счита за неограничен, ако въпросната държава-членка е изпълнила и прилага съответните разпоредби на правото на ЕС относно отварянето на даден сектор или на част от него. Въпросните разпоредби на правото са посочени в приложение XI към Директива 2004/17/ЕО. Що се отнася до разработването и добива на въглища и други твърди горива, в приложение XI не са посочени никакви съответни разпоредби на правото, които либерализират този сектор. Следователно свободният достъп до пазара не може да се приеме за даденост, а трябва да бъде доказан de facto и de jure.
(5)
Прегледът на разпоредбите на правото, които са приложими за издаването на лицензи за въгледобив в Чешката република, показва, че понастоящем такива се предоставят на недискриминационен принцип, въз основа на оценка на професионалната квалификация на кандидата, както и техническите и финансовите възможности за осъществяване на дейността. За целите на настоящото решение възможността за получаване на лиценз за въгледобив би могла да се счита de jure за неограничена.
(6)
Прякото излагане на конкуренция следва да се оценява въз основа на различни показатели, нито един от които няма сам по себе си решаващо значение. По отношение на пазарите, обхванати от настоящото решение, сумарните пазарни дялове на трите основни участника на даден пазар представляват критерий, който следва да бъде отчетен (2). Друг критерий е степента на концентрация на тези пазари. Предвид характеристиките на въпросните пазари следва да бъдат отчетени и други критерии, като степента на използване на правото на смяна на доставчика от страна на потребителите.
(7)
Настоящото решение не засяга прилагането на правилата за защита на конкуренцията.
III. ОЦЕНКА
(8)
Представената от Чешката република молба се отнася до добива на битуминозни въглища в Чешката република.
(9)
Молбата на Чешката република се отнася до т.нар. „първичен пазар на битуминозни въглища“, който включва производството на битуминозни въглища и дистрибуцията на едро на въглища (3). При разглеждане на конкуренцията на пазара на производство на битуминозни въглища следва да се отчетат връзките между производството и първата продажба/дистрибуцията на едро на добитите битуминозни въглища. Това определение съответства също така на предишните решения на Комисията (4), които се отнасят до разработването на други видове горива.
(10)
Химичният състав и качеството на добитите битуминозни въглища се различават в зависимост от геоложките условия на отделните експлоатирани пластове. Битуминозните въглища могат да бъдат разделени на въглища, подходящи за коксуване (CSFC), и въглища за парогенератори (SC). Въпреки че и двата вида битуминозни въглища се добиват по един и същ начин, като се използват едни и същи технологии, те все пак имат съвсем различна крайна употреба и различна потребителска група. Цените са различни и продуктите не са взаимозаменими.
(11)
CSFC се определят като битуминозни въглища, чието качество позволява производството на кокс в шахтови пещи, и те не се използват пряко за отопление или производство на енергия. CSFC се купуват единствено от дружества, които произвеждат кокс. CSFC представляват единствената суровина за производството на кокс и на практика нямат друго приложение. CSFC не могат да бъдат заменени от въглища за парогенератори.
(12)
SC са въглищата, които не могат да бъдат определени като въглища за коксуване. SC се използват в електроцентралите като гориво за производството на електричество, топлина и технологична пара, като част от производствения процес на промишлени предприятия като рафинерии за захар, заводи за тухли, фабрики за цимент и пещи за изпичане на варовик, фабрики за хартия и др. SC могат да бъдат заместени от CSFC, въпреки че това не би било икономически оправдано.
(13)
От своя страна CSFC могат да бъдат разделени на няколко категории според качеството. Т. нар. антрацитни въглища за коксуване са CSFC с най-добро качество, следвани от т. нар. полуантрацитни въглища за коксуване и получерни въглища за коксуване. Въпреки това пазарът на отделните видове CSFC не е разделен и за целите на оценката за настоящото решение няма да се прави такова разграничение.
(14)
С оглед на горното и в съответствие с молбата, за целите на оценяването на условията, определени в член 30, параграф 1 от Директива 2004/17/ЕО, се счита, че пазарите на CSFC и SC представляват отделни продуктови пазари и следователно следва да се разглеждат поотделно.
(15)
Съгласно молбата на Чешката република съответният географски пазар за CSFC е пазар, по-голям от националната територия, включващ териториите на Чешката република, Словакия, Австрия, Полша и Унгария. По отношение на SC молителят счита, че географският пазар следва да обхваща Чешката република, Словакия, Австрия, Полша, Унгария и Германия. Твърди се, че основната причина за това определение на пазара е важното взаимно трансгранично предлагане, използването на правото на смяна на доставчика от страна на потребителите и липсата на административни пречки (митнически бариери, квоти и т.н.).
(16)
От молбата (5) става ясно, че Чешката република в крайна сметка се явява нетен износител и на двата вида въглища - CSFC и SC. През 2009 г. Чешката република е изнесла 3 581 хиляди тона CSFC и 2 389 хиляди тона SC (6), което представлява около 61 % и 47 % от съответното вътрешно производство. През същата година вносът в Чешката република е бил 771 хиляди тона CSFC и 954 хиляди тона SC, което представлява съответно 13 % и 19 % от вътрешното производство (7), като произходът този внос е бил от Полша. Всъщност вносът от Полша е възлязъл на около 90 % за CSFC и 80 % за SC от общия внос.
(17)
Въпреки че според молителя произведените въглища от OKD в Чешката република - били те CSFC или SC - са конкурентни в радиус от 500 km, се отбелязва, че клиентите на OKD са разположени на територия с радиус от приблизително 350 km от мястото на производство на въглищата в Ostrava.
(18)
Що се отнася до продажбите на CSFC, OKD има един важен клиент в Словашката република, който е закупил около 26 % през 2007 г. и 30 % през 2009 г. от продукцията на OKD, и друг важен клиент в Австрия, който е закупил 13 % през 2007 г. и 19 % през 2009 г. от продукцията на OKD. Сред основните си клиенти извън Чешката република молителят посочва също едно дружество в Полша, чиито покупки обаче възлизат само на около 8 % от продукцията на OKD.
(19)
По отношение на продажбите на SC, освен чешките клиенти, OKD посочва един важен клиент в Австрия, с който са реализирани около 12 % през 2007 г. и 21 % през 2009 г. от продажбите на OKD, и един клиент в Германия с около 5 % през 2007 г. и 3 % през 2009 г. от търговския оборот на SC.
(20)
Според молбата „трите най-големи конкурента са силно концентрирани“ (8) и това действително се наблюдава на всички национални пазари, разглеждани поотделно, както по отношение на SC, така и на CSFC. Молителят признава също така, че „голямата част от добитите въглища се потребяват на местния пазар“ (9), като това се потвърждава също така във всички държави в обхванатия от молбата географски район, които произвеждат битуминозни въглища (Чешката република, Полша, Германия).
(21)
Според Известието на Комисията относно определянето на съответния пазар (10) съответният географски пазар обхваща района, в който условията на конкуренцията са в достатъчна степен еднородни и който може да бъде разграничен от съседните райони, тъй като условията на конкуренцията са осезаемо различни там. По тази причина е важно да се отбележи, че крайбрежните райони на Централна Европа (по-специално Северна Германия и Северна Полша) са изложени на внос на транспортирани по море въглища и предвид факта, inter alia, че цените за превоз по море са значително по-ниски от разходите за сухоземен транспорт, в тези райони условията на конкуренция могат да бъдат следователно различни (11).
(22)
В молбата се посочва, че важен фактор при определяне на цената на въглищата е стабилността и сигурността на доставките и срокът на договора (12) и че обикновено договорите за доставка на въглища - били те SC или CSFC - са дългосрочни договори.
(23)
Клиентите на битуминозни въглища в Чешката република купуват въглища от OKD или в ограничени количества от полски дружества. Въпреки че се увеличава, към настоящия момент вносът от други държави не е твърде значителен (13).
(24)
С оглед на горните фактори, за целите на оценяването на условията, определени в член 30, параграф 1 от Директива 2004/17/ЕО, географският пазар се счита за ограничен до Чешката република и Полша както по отношение на SC, така и на CSFC. Поради горепосочените разлики между регионите, които лесно биха могли да се снабдяват с транспортирани по море въглища, и тези, които може да са твърде отдалечени от бреговете, пазарът би могъл да е дори по-малък и да обхваща единствено Чешката република и Южна Полша. Въпросът обаче може да бъде оставен открит, тъй като по-широкото определение на пазара е по-благоприятно за молителя. И при двете определения на пазара анализът не води до различен резултат.
(25)
Счита се, че по отношение на добива на битуминозни въглища делът от общия пазар, който притежават трите най-големи производителя, е показател за равнището на конкуренцията на националните пазари.
(26)
OKD и два полски доставчика на CSFC са несъмнено най-важните доставчици на съответния географски пазар. OKD е най-големият доставчик на CSFC в Чешката република (пазарен дял 75,5 % в Чешката република през 2008 г.). Двата полски доставчика на CSFC са най-големите доставчици в Полша (пазарен дял 60,2 % и 19,3 % в Полша през 2008 г.). В географския пазар, обхващащ Чешката република и Полша, общият пазарен дял на трите най-големи производителя през 2008 г. е бил около 93 %. Също така трябва да се отбележи, че най-големият конкурент на OKD самостоятелно разполага с пазарен дял от около 49 % от пазара.
(27)
Дори ако бъде разгледан по-голям пазар, обхващащ Чешката република, Словакия, Австрия, Полша и Унгария, както твърди молителят, общите пазарни дялове на трите най-големи конкурента отново биха били много високи (91,3 % през 2005 г., 87,7 % през 2006 г., 85 % през 2007 г. и 86,6 % през 2008 г. (14)) и не могат да представляват признак за достатъчно излагане на конкуренция на пазара на CSFC.
(28)
Както е посочено в съображение 22, сигурността и стабилността на доставките играят важна роля в договорните взаимоотношения. Предоставената от молителя информация за използване на правото на смяна на доставчика на CSFC от страна на потребителите показва, че на практика при този продукт не се наблюдава смяна. Договорите за доставка на CSFC са дългосрочни и не е предоставено доказателство, от което да е видно, че някой от клиентите на OKD е заменил OKD с други доставчици. Следователно не може да се приеме, че даден клиент, купуващ CSFC, би желал или дори би могъл лесно да смени доставчика си в случай на малко, но осезаемо увеличение на цената от страна на OKD.
(29)
OKD и два полски доставчика на SC са несъмнено най-важните производители на SC на съответния географски пазар. OKD е най-големият доставчик на SC в Чешката република (пазарен дял 61,6 % в Чешката република през 2008 г.). Два полски доставчика на SC са най-големите доставчици в Полша (пазарен дял 52,5 % и 17,7 % в Полша през 2008 г.). На географския пазар, обхващащ Чешката република и Полша, общият пазарен дял на трите най-големи производителя е бил около 72 % през 2008 г. Важно е да се отбележи също така, че най-големият конкурент на OKD самостоятелно е разполагал с пазарен дял от около 50 % от географския пазар, включващ Чешката република и Полша.
(30)
Освен това и на трите географски пазара на SC, споменати в съображение 29 (поотделно Чешката република, Полша и географския пазар, обхващащ и двете държави), има икономически оператор, който самостоятелно разполага с пазарен дял от около 50 % или повече. В тази връзка следва да се припомни утвърдената съдебна практика (15), според която „много големите пазарни дялове са сами по себе си, освен при извънредни обстоятелства, доказателство за съществуването на господстващо положение. Такъв е случаят при наличието на пазарен дял от 50 %“.
(31)
Дори ако бъде разгледан по-голям пазар от националния, обхващащ Чешката република, Словакия, Австрия, Полша, Унгария и Германия, както твърди молителят, общите пазарни дялове на трите най-големи конкурента отново биха били доста високи (62,7 % през 2005 г., 60,2 % през 2006 г., 56,9% през 2007 г. и 57,3% през 2008 г. (16)).
(32)
Също като в случая с CSFC, сигурността и стабилността на доставките на SC изпълняват важна роля в договорните взаимоотношения. Предоставената от молителя информация относно използването на правото на смяна на доставчика от страна на потребителите показва, че редица клиенти на OKD, закупуващи SC, прекъсват своите доставки от OKD през определени години или че някои едногодишни или краткосрочни договори така и не биват подновени. Въпреки това предвид факта, че молителят не е предоставил изисканата информация относно обемите на въпросните доставки или за техния дял от производството на OKD, би било трудно да се заключи, че клиент на OKD лесно би сменил доставчика си в резултат на малко, но осезаемо повишение на цената от страна на OKD.
IV. ЗАКЛЮЧЕНИЯ
(33)
Ситуацията във връзка с добива на битуминозни въглища в Чешката република може да бъде обобщена, както следва: както по отношение на SC, така и на CSFC сумарните пазарни дялове на трите най-големи конкурента на географския пазар, според определението за целите на настоящото решение, са високи и - което е по-важно - най-големият производител самостоятелно притежава пазарен дял от почти 50%, като по тази причина пазарите следва да се считат за силно концентрирани и, както се посочва в съображение 20, по-голямата част от добиваните въглища се потребява на местния пазар. Информацията относно степента на използване на правото на смяна на доставчика от страна на потребителите не подкрепя заключението, че даден клиент, закупуващ битуминозни въглища, би имал желание или възможност лесно да смени доставчика си в случай на малко, но осезаемо увеличение на цената.
(34)
Молителят потвърждава също така, че добивът на битуминозни въглища не е рентабилен на други места, различни от вече експлоатираните (по-специално експлоатираните от OKD), „достъпът на друг субект до чешкия пазар не е реалистичен и такъв не е имало през последните пет години (17)“. Същото важи и за доставките на въглища, за които молителят заявява, че няма информация за никакъв значителен достъп до чешкия пазар, а повечето от значимите клиенти на едро са сключили дългосрочни договори (18).
(35)
Предвид факторите, разгледани в съображения 8-34, следва да се направи заключение, че пазарът за добив на битуминозни въглища в Чешката република - били те CSFC или SC - понастоящем не е пряко изложен на конкуренция. Следователно член 30, параграф 1 от Директива 2004/17/ЕО не се прилага за поръчки, предназначени да способстват упражняването на тези дейности в Чешката република. Следователно Директива 2004/17/ЕО продължава да се прилага, когато възложителите възлагат договори с цел извършване на добив на битуминозни въглища в Чешката република или когато организират конкурси за проекти за извършването на тези дейности в Чешката република.
(36)
Настоящото решение се основава на правното и фактическо положение от ноември 2010 г. до март 2011 г., както е видно от информацията, предоставена от Чешката република. Настоящото решение може да бъде преразгледано, ако вследствие на съществени промени в правната или във фактическата обстановка бъдат изпълнени условията за прилагането на член 30, параграф 1 от Директива 2004/17/ЕО.
(37)
Мерките, предвидени в настоящото решение, са в съответствие със становището на Консултативния комитет по обществени поръчки,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
Член 30, параграф 1 от Директива 2004/17/ЕО не се прилага за добива на битуминозни въглища в Чешката република. Следователно Директива 2004/17/ЕО продължава да се прилага за поръчки, възложени от възложители на обществени поръчки и предназначени да способстват за извършването на такива дейности в Чешката република.
Член 2
Адресат на настоящото решение е Чешката република.
Съставено в Брюксел на 20 май 2011 година.
DECISIONE DI ESECUZIONE DELLA COMMISSIONE
del 20 maggio 2011
in base alla quale l'articolo 30, paragrafo 1, della direttiva 2004/17/CE del Parlamento europeo e del Consiglio, che coordina le procedure di appalto degli enti erogatori di acqua e di energia, degli enti che forniscono servizi di trasporto e servizi postali non è applicabile all'estrazione di carbone bituminoso nella Repubblica ceca
[notificata con il numero C(2011) 3406]
(Il testo in lingua ceca è il solo facente fede)
(Testo rilevante ai fini del SEE)
(2011/306/UE)
LA COMMISSIONE EUROPEA,
visto il trattato sul funzionamento dell'Unione europea,
vista la direttiva 2004/17/CE del Parlamento europeo e del Consiglio, del 31 marzo 2004, che coordina le procedure di appalto degli enti erogatori di acqua e di energia, degli enti che forniscono servizi di trasporto e servizi postali (1), in particolare l'articolo 30, paragrafi 4 e 6,
considerando quanto segue:
I. FATTI
(1)
Il 22 novembre 2010 la Commissione ha ricevuto, tramite posta elettronica, una richiesta a norma dell'articolo 30, paragrafo 4, della direttiva 2004/17/CE, con la quale la Repubblica ceca chiedeva l'esenzione dell'estrazione di carbone bituminoso dall'applicazione delle disposizioni della direttiva 2004/17/CE. Il 21 gennaio 2011 la Commissione ha chiesto, per posta elettronica, ulteriori informazioni. Il 9 febbraio 2011 le autorità ceche hanno risposto alla richiesta di informazioni, sempre per posta elettronica.
(2)
La richiesta era accompagnata da una lettera di un'autorità nazionale indipendente (Úřad pro ochranu hospodářské soutěže, ufficio ceco per la tutela della concorrenza) sotto forma di parere preliminare, datata 7 novembre 2008. L'ufficio ceco per la tutela della concorrenza ha analizzato le condizioni di accesso al mercato in questione, giungendo alla conclusione che non è soggetto a restrizioni. Il parere tuttavia non afferma che le altre condizioni relative all'esposizione diretta alla concorrenza sono state rispettate nel caso dell'estrazione di carbone bituminoso nella Repubblica ceca.
(3)
L'unico soggetto che svolge attività di estrazione di carbone bituminoso nella Repubblica ceca è la OKD a.s., una società privata che appartiene al 100 % a una holding olandese privata, la NWR (New World Resources).
II. QUADRO GIURIDICO
(4)
L'articolo 30 della direttiva 2004/17/CE prevede che gli appalti destinati a permettere la prestazione di un'attività alla quale la direttiva si applica non sono soggetti alla direttiva se, nello Stato membro in cui è esercitata l'attività, questa è direttamente esposta alla concorrenza su mercati liberamente accessibili. L'esposizione diretta alla concorrenza si valuta sulla base di criteri oggettivi, tenendo conto delle caratteristiche specifiche del settore interessato. Un mercato è considerato liberamente accessibile se lo Stato membro ha attuato e applicato le norme della legislazione UE che aprono un determinato settore o parte di esso. Tali norme figurano nell'allegato XI della direttiva 2004/17/CE. Per la prospezione e l'estrazione del carbone e di altri combustibili solidi, tuttavia, l'allegato XI non menziona alcuna norma che liberalizzi il settore. Non si può pertanto presumere il libero accesso al mercato, che deve essere dimostrato de facto e de jure.
(5)
Un esame delle disposizioni di legge applicabili al rilascio di licenze minerarie nella Repubblica ceca mostra che tali licenze sono attualmente concesse in maniera non discriminatoria, sulla base della valutazione delle qualifiche professionali del richiedente, nonché della sua capacità tecnica e finanziaria di realizzare i lavori. Ai fini della presente decisione, l'ottenimento di una licenza mineraria ha potuto, de jure, essere ritenuto libero.
(6)
L'esposizione diretta alla concorrenza dovrebbe essere valutata sulla base di vari indicatori, nessuno dei quali, di per sé, è necessariamente decisivo. Per i mercati interessati da questa decisione, uno dei criteri di cui si dovrebbe tenere conto è rappresentato dalle quote di mercato aggregate dei tre principali operatori su un determinato mercato (2). Un altro criterio è il grado di concentrazione dei mercati interessati. Date le caratteristiche dei mercati interessati, si dovrebbe tener conto anche di altri criteri, quale il grado di cambiamento di fornitore da parte dei clienti.
(7)
La presente decisione non pregiudica l'applicazione delle regole di concorrenza.
III. VALUTAZIONE
(8)
La richiesta della Repubblica ceca riguarda l'estrazione di carbone bituminoso nella Repubblica ceca.
(9)
La richiesta della Repubblica ceca riguarda il cosiddetto «mercato primario del carbone bituminoso», che include la produzione di carbone bituminoso e la distribuzione all'ingrosso di carbone (3). Quando si analizza la concorrenza sul mercato della produzione di carbone bituminoso, si deve tenere conto dei legami tra la produzione e la prima vendita/distribuzione all'ingrosso del carbone bituminoso estratto. Questa definizione è in linea anche con le precedenti decisioni della Commissione (4) relative alla produzione di altri tipi di combustibili.
(10)
Il carbone bituminoso estratto presenta una composizione chimica e una qualità che variano in funzione delle condizioni geologiche dei singoli filoni. Il carbone bituminoso si distingue in carbone da coke e carbone per caldaie. Benché i due tipi di carbone bituminoso vengano estratti nello stesso modo e usando le stesse tecnologie, i loro usi finali e i loro bacini di utenza sono completamente diversi. I prezzi sono diversi e i prodotti non sono intercambiabili.
(11)
Il carbone da coke è un carbone bituminoso la cui qualità consente la produzione di coke in altiforni e che non viene usato per il riscaldamento diretto né per la produzione di energia. Il carbone da coke viene acquistato esclusivamente da società che producono coke. È l'unica materia prima per la produzione di coke e al momento non ne vengono fatti altri usi. Il carbone da coke non può essere sostituito dal carbone per caldaie.
(12)
Il carbone per caldaie è il carbone che non serve per la produzione di coke. Il carbone per caldaie è usato nelle centrali elettriche come combustibile per la produzione di elettricità, calore e vapore nell'ambito del processo di produzione di zucchero raffinato, mattoni, cemento, calce, carta, ecc. Può essere sostituito dal carbone da coke, ma tale opzione non è economicamente conveniente.
(13)
Il carbone da coke si distingue in diverse categorie di qualità: quello di qualità migliore è detto duro, seguito dal semi duro e dal semi morbido. Tuttavia, dato che non esiste un mercato per ciascun tipo di carbone da coke, non sarà fatta alcuna distinzione ai fini della valutazione da effettuare nel quadro della presente decisione.
(14)
Alla luce di quanto sopra e in linea con la richiesta, ai fini della valutazione delle condizioni di cui all'articolo 30, paragrafo 1, della direttiva 2004/17/CE, il carbone da coke e il carbone per caldaie sono considerati come prodotti destinati a mercati separati e dovrebbero quindi essere esaminati separatamente.
(15)
Nella sua richiesta, la Repubblica ceca afferma che per il carbone da coke il mercato geografico pertinente sarebbe un mercato che va al di là del territorio nazionale, comprendente i territori della Repubblica ceca, della Slovacchia, dell'Austria, della Polonia e dell'Ungheria. Per il carbone per caldaie, la Repubblica ceca afferma che il mercato geografico dovrebbe comprendere il proprio territorio e quello della Slovacchia, dell'Austria, della Polonia, dell'Ungheria e della Germania. La ragione principale addotta a sostegno di questa definizione del mercato risiede nella forte offerta reciproca transfrontaliera, nel cambiamento di fornitore da parte dei clienti e nell'assenza di ostacoli amministrativi (barriere doganali, quote, ecc.).
(16)
Secondo la richiesta (5), la Repubblica ceca è un esportatore netto sia di carbone da coke che di carbone per caldaie. Nel 2009 la Repubblica ceca ha esportato 3 581 000 tonnellate di carbone da coke e 2 389 000 tonnellate di carbone per caldaie (6), ossia rispettivamente il 61 % e il 47 % della produzione interna. Nello stesso anno, le importazioni verso la Repubblica ceca sono state pari a 771 000 tonnellate di carbone da coke e 954 000 tonnellate di carbone per caldaie, ossia rispettivamente il 13 % e il 19 % della produzione interna (7). Le importazioni provenivano in massima parte dalla Polonia. Rispetto al totale, le importazioni dalla Polonia erano pari a circa il 90 % per il carbone da coke e a circa l'80 % per il carbone per caldaie.
(17)
Benché la richiesta affermi che il carbone prodotto dalla OKD nella Repubblica ceca (indipendentemente dal fatto che si tratti di carbone da coke o di carbone per caldaie) è competitivo in un raggio di 500 km, si osserva che i clienti della OKD sono ubicati in un raggio di circa 350 km dal luogo di produzione del carbone (Ostrava).
(18)
Per le vendite di carbone da coke, la OKD ha un cliente importante nella Repubblica slovacca, che nel 2007 ha acquistato circa il 26 % e nel 2009 circa il 30 % della produzione della OKD, e un altro cliente importante in Austria, che nel 2007 ha acquistato il 13 % e nel 2009 il 19 % della produzione della OKD. Nella richiesta la Repubblica ceca menziona tra i suoi principali clienti esteri una società in Polonia, che però acquista soltanto l'8 % circa della produzione della OKD.
(19)
Per quanto riguarda le vendite di carbone per caldaie, al di là dei clienti cechi la OKD menziona un cliente importante in Austria (che ha acquistato nel 2007 il 12 % circa e nel 2009 il 21 % circa delle vendite) e un cliente in Germania (che ha acquistato nel 2007 il 5 % circa e nel 2009 il 3 % circa delle vendite).
(20)
Secondo la richiesta, «i tre principali concorrenti sono fortemente concentrati» (8), cosa che in effetti si osserva in tutti i singoli mercati nazionali, sia per il carbone per caldaie che per il carbone da coke. Il richiedente riconosce inoltre che «la grande maggioranza del carbone estratto viene consumato sul mercato locale» (9), dato confermato in tutti i paesi dell'area geografica interessata dalla richiesta che producono carbone bituminoso (Repubblica ceca, Polonia, Germania).
(21)
Secondo la comunicazione della Commissione sulla definizione del mercato rilevante (10), il mercato geografico rilevante comprende l'area nella quale le condizioni di concorrenza sono sufficientemente omogenee e che può essere tenuta distinta dalle zone geografiche contigue perché in queste ultime le condizioni di concorrenza sono sensibilmente diverse. È pertanto opportuno ricordare che le regioni costiere dell'Europa centrale (in particolare la Germania e la Polonia settentrionali) sono esposte alle importazioni di carbone via mare. Dato - tra l'altro - che i prezzi del trasporto via mare sono nettamente inferiori rispetto a quelli del trasporto terrestre, in queste zone le condizioni di concorrenza possono essere diverse (11).
(22)
La richiesta menziona che un fattore importante per determinare il prezzo del carbone è rappresentato dalla stabilità e dalla sicurezza dell'approvvigionamento nonché dalla durata del contratto (12), e che generalmente i contratti per la fornitura di carbone, a prescindere dal fatto che si tratti di carbone per caldaie o di carbone da coke, sono contratti di lungo periodo.
(23)
I clienti che acquistano carbone bituminoso nella Repubblica ceca lo fanno dalla OKD o, in quantità limitate, da società polacche. Le importazioni da altri paesi, benché in crescita, sono al momento scarsamente significative (13).
(24)
Alla luce di quanto sopra, ai fini della valutazione delle condizioni di cui all'articolo 30, paragrafo 1, della direttiva 2004/17/CE, il mercato geografico viene ritenuto limitato alla Repubblica ceca e alla Polonia, sia per il carbone per caldaie che per il carbone da coke. Date le differenze di cui sopra tra le regioni che possono facilmente approvvigionarsi di carbone via mare e quelle che sono troppo lontane da qualsiasi costa, il mercato potrebbe addirittura essere più ristretto, ossia limitato alla Repubblica ceca e alla Polonia meridionale. La questione, tuttavia, può rimanere aperta, dato che la definizione più ampia del mercato è quella più favorevole al richiedente. Il risultato dell'analisi resta invariato con l'una o l'altra definizione del mercato.
(25)
Per quanto riguarda l'estrazione di carbone bituminoso, si ritiene che un indicatore del grado di concorrenza sui mercati nazionali sia rappresentato dalla quota totale di mercato dei tre produttori principali.
(26)
La OKD e due fornitori polacchi di carbone da coke sono di gran lunga i fornitori più importanti nel mercato geografico in questione. La OKD è il principale fornitore di carbone da coke nella Repubblica ceca (75,5 % del mercato ceco nel 2008). I due fornitori di carbone da coke polacchi sono i principali fornitori in Polonia (60,2 % e 19,3 % del mercato polacco nel 2008). Sul mercato geografico che comprende la Repubblica ceca e la Polonia, la quota di mercato aggregata dei tre principali produttori nel 2008 era di circa il 93 %. Si deve inoltre osservare che il principale concorrente della OKD detiene, da solo, una quota di mercato pari a circa il 49 %.
(27)
Anche considerando un mercato più ampio, comprendente la Repubblica ceca, la Slovacchia, l'Austria, la Polonia e l'Ungheria, come ritenuto appropriato dal richiedente, le quote di mercato aggregate dei tre concorrenti principali resterebbero molto elevate (91,3 % nel 2005, 87,7 % nel 2006, 85 % nel 2007 e 86,6 % nel 2008 (14)) e non possono costituire un'indicazione di una sufficiente esposizione alla concorrenza del mercato del carbone da coke.
(28)
Come ricordato nel considerando 22, la sicurezza e la stabilità degli approvvigionamenti svolgono un ruolo importante nelle relazioni contrattuali. Le informazioni fornite dal richiedente circa il cambiamento di fornitore da parte dei clienti per il carbone da coke indicano che per questo prodotto non c'è praticamente nessun cambiamento. I contratti di fornitura di carbone da coke sono contratti a lungo termine, e non sono state fornite prove che dimostrino che clienti della OKD siano passati ad altri fornitori. Non si può pertanto supporre che un cliente per il carbone da coke avrebbe la volontà o la possibilità di cambiare facilmente fornitore in caso di modesto ma significativo aumento del prezzo da parte della OKD.
(29)
La OKD e due fornitori polacchi di carbone per caldaie sono di gran lunga i produttori più importanti nel mercato geografico in questione. La OKD è il principale fornitore di carbone per caldaie nella Repubblica ceca (61,6 % del mercato ceco nel 2008). Due fornitori di carbone per caldaie polacchi sono i principali fornitori in Polonia (52,5 % e 17,7 % del mercato polacco nel 2008). Sul mercato geografico che comprende la Repubblica ceca e la Polonia, la quota di mercato aggregata dei tre principali produttori nel 2008 era pari a circa il 72 %. Si deve inoltre osservare che il principale concorrente della OKD detiene, da solo, una quota di mercato pari a circa il 50 % del mercato geografico, che comprende la Repubblica ceca e la Polonia.
(30)
Inoltre, in tutti e tre i mercati geografici per il carbone per caldaie di cui al considerando 29 (la Repubblica ceca da sola, la Polonia da sola e un mercato geografico che comprende entrambe) è presente un operatore economico che, da solo, detiene una quota di mercato di circa il 50 % o superiore. Occorre pertanto ricordare in questo contesto una giurisprudenza costante (15), secondo la quale «quote di mercato molto alte costituiscono di per sé, e salvo circostanze eccezionali, la prova dell'esistenza di una posizione dominante. Tale è il caso di una quota di mercato del 50 %».
(31)
Anche considerando un mercato più ampio di quello nazionale, comprendente la Repubblica ceca, la Slovacchia, l'Austria, la Polonia, l'Ungheria e la Germania, come ritenuto appropriato dal richiedente, le quote di mercato aggregate dei tre concorrenti principali resterebbero molto elevate [62,7 % nel 2005, 60,2 % nel 2006, 56,9 % nel 2007 e 57,3 % nel 2008 (16)].
(32)
Come per il carbone da coke, la sicurezza e la stabilità degli approvvigionamenti di carbone per caldaie svolgono un ruolo importante nelle relazioni contrattuali. Le informazioni fornite dal richiedente circa il cambiamento di fornitore da parte dei clienti indicano che, per il carbone per caldaie, diversi clienti della OKD interrompono, in alcuni anni, l'approvvigionamento presso la OKD, o che alcuni contratti da un anno o «spot» non sono mai stati rinnovati. Tuttavia, dato che il richiedente, contrariamente a quanto richiesto, non ha fornito informazioni sul volume degli approvvigionamenti interessati né sulla loro proporzione rispetto alla produzione della OKD, sarebbe difficile concludere che un cliente della OKD cambierebbe facilmente fornitore in caso di modesto ma significativo aumento del prezzo da parte della OKD.
IV. CONCLUSIONI
(33)
Per quanto riguarda l'estrazione di carbone bituminoso nella Repubblica ceca, la situazione può quindi essere riassunta come segue: sia per il carbone per caldaie che per il carbone da coke, le quote di mercato aggregate dei tre concorrenti principali sul mercato geografico, così come definito ai fini della presente decisione, sono elevate, e, soprattutto, il principale produttore rappresenta, da solo, una quota di mercato pari a circa il 50 %. I mercati dovrebbero quindi essere considerati come fortemente concentrati e, come ricordato al considerando 20, la grande maggioranza di carbone estratto viene consumato sul mercato locale. Le informazioni sul grado di cambiamento di fornitore da parte dei clienti non portano a concludere che un cliente di carbone bituminoso avrebbe la volontà o la possibilità di cambiare facilmente fornitore in caso di modesto ma significativo aumento del prezzo.
(34)
Il richiedente ha inoltre riconosciuto che, essendo l'estrazione di carbone bituminoso redditizia soltanto in luoghi già attivi (in particolare quelli sfruttati dalla OKD), «l'accesso di un'altra entità sul mercato ceco non è una possibilità realistica e non si è verificata negli ultimi cinque anni» (17). Lo stesso vale per l'approvvigionamento di carbone, dove il richiedente indica di non essere a conoscenza di accessi significativi al mercato ceco, e dove la maggior parte dei clienti all'ingrosso ha concluso contratti a lungo termine (18).
(35)
Alla luce dei fattori esaminati nei considerandi da 8 a 34, si dovrebbe concludere che il mercato dell'estrazione del carbone bituminoso (carbone da coke e carbone per caldaie) non è al momento direttamente esposto alla concorrenza nella Repubblica ceca. Pertanto, l'articolo 30, paragrafo 1, della direttiva 2004/17/CE non è applicabile agli appalti destinati a permettere la prestazione di tali attività nella Repubblica ceca. Di conseguenza, la direttiva 2004/17/CE continua ad applicarsi quando gli enti aggiudicatori attribuiscono appalti destinati a consentire l'estrazione di carbone bituminoso nella Repubblica ceca o quando organizzano gare per lo svolgimento di tali attività nella Repubblica ceca.
(36)
La presente decisione si basa sulla situazione di diritto e di fatto nel periodo tra novembre 2010 e marzo 2011, quale risulta dalle informazioni presentate dalla Repubblica ceca. Essa può essere riesaminata qualora, in seguito a significativi cambiamenti della situazione di diritto o di fatto, le condizioni di applicabilità dell'articolo 30, paragrafo 1, della direttiva 2004/17/CE siano rispettate.
(37)
Le misure di cui alla presente decisione sono conformi al parere del comitato consultivo per gli appalti pubblici,
HA ADOTTATO LA PRESENTE DECISIONE:
Articolo 1
L'articolo 30, paragrafo 1, della direttiva 2004/17/CE non è applicabile all'estrazione di carbone bituminoso nella Repubblica ceca. La direttiva 2004/17/CE continua pertanto ad applicarsi agli appalti attribuiti da enti aggiudicatori e destinati a consentire lo svolgimento di tali attività nella Repubblica ceca.
Articolo 2
La Repubblica ceca è destinataria della presente decisione.
Fatto a Bruxelles, il 20 maggio 2011.