РЕШЕНИЕ ЗА ИЗПЪЛНЕНИЕ НА СЪВЕТА
от 18 януари 2011 година
за предоставяне разрешение на Франция да прилага диференцирано ниво на данъчно облагане върху моторните горива в съответствие с член 19 от Директива 2003/96/ЕО
(2011/38/ЕС)
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Директива 2003/96/ЕО на Съвета от 27 октомври 2003 г. относно преструктурирането на правната рамка на Общността за данъчно облагане на енергийните продукти и електроенергията (1), и по-специално член 19 от нея,
като взе предвид предложението на Европейската комисия,
като има предвид, че:
(1)
С Решение 2005/767/ЕО (2) на Съвета на Франция се предоставя разрешение да прилага, за срок от три години, диференцирано ниво на данъчно облагане за газьол и безоловен бензин. Франция е поискала това разрешение в контекста на административна реформа, включваща децентрализацията на някои специфични правомощия, упражнявани преди това от централното правителство. Срокът на действие на Решение 2005/767/ЕО изтече на 31 декември 2009 г.
(2)
С писмо с дата 12 август 2009 г. Франция поиска разрешение да продължи да прилага диференцирано ниво на данъчно облагане при същите условия за още шест години след 31 декември 2009 г.
(3)
Решение 2005/767/ЕО е било прието въз основа на това, че поисканата от Франция мярка е отговаряла на всички условия, посочени в член 19 от Директива 2003/96/ЕО. По-специално е било счетено, че мярката няма да бъде пречка за нормалното функциониране на вътрешния пазар. Счетено е било също, че тя е в съответствие с политиките на Общността в тази връзка.
(4)
Националната мярка е част от политиката, имаща за цел да увеличи административната ефективност чрез развиване на обществени услуги с по-добро качество и на по-ниска цена, както и на политика на субсидиарност. Тя предлага на регионите допълнителен стимул да подобрят качеството на своята администрация по прозрачен начин. В това отношение Решение 2005/767/ЕО изисква намаленията да бъдат свързани със социално-икономическите условия на регионите, в които се прилагат. Като цяло националната мярка се основава на конкретни, свързани с провежданата политика, съображения.
(5)
Тесните граници, установени за диференцирането на данъчните ставки на регионална основа, както и изключването от мярката на газьола за търговско приложение, предполагат, че рискът от нарушения на конкуренцията на вътрешния пазар е много малък. Освен това прилагането на мярката до този момент е показало силна тенденция при регионите да налагат максималната допустима данъчна ставка, което допълнително е намалило опасността от нарушения на конкуренцията.
(6)
Не се съобщава и за пречки пред нормалното функциониране на вътрешния пазар с оглед по-специално на движението на въпросните продукти в тяхното качество на продукти, облагани с акциз.
(7)
По времето на първоначалното искане националната мярка е била предшествана от увеличение на данъчната ставка, равно на маржа за регионалните намаления. При тези обстоятелства и с оглед на условията за даване на разрешение, както и на натрупания опит, на настоящия етап не изглежда, че националната мярка е в противоречие с политиките на Съюза в областта на енергетиката и климата.
(8)
От член 19, параграф 2 от Директива 2003/96/ЕО следва, че всяко разрешение, дадено съгласно този член, трябва да бъде строго ограничено във времето. Поради възможните бъдещи развития на рамката на Съюза за облагане с данъци на енергията настоящото разрешение следва да бъде ограничено до срок от три години. Освен това е уместно да не се допуска прекъсване във времето на прилагането на разрешението,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
1. С настоящото решение на Франция се предоставя разрешение да прилага намалени ставки на данъчно облагане върху безоловен бензин и газьол, използвани като гориво. За газьола за търговско приложение по смисъла на член 7, параграф 2 от Директива 2003/96/ЕО не се допускат такива намаления.
2. На административните региони може да се разреши да прилагат диференцирано намаление, ако са спазени следните условия:
а)
намаленията не са по-големи от 35,4 EUR на 1 000 литра безоловен бензин или 23,0 EUR на 1 000 литра газьол;
б)
намаленията не са по-големи от разликата между нивата на данъчно облагане на газьола за нетърговско приложение и газьола за търговско приложение;
в)
намаленията са свързани със социално-икономическите условия на регионите, в които се прилагат;
г)
прилагането на регионални намаления не води до предоставяне на конкурентно предимство на даден регион в търговията в рамките на Съюза.
3. Намалените ставки трябва да съответстват на изискванията на Директива 2003/96/ЕО и по-специално на минималните данъчни ставки, посочени в член 7.
Член 2
Настоящото решение поражда действие в деня на нотификацията му.
Прилага се от 1 януари 2010 г.
Срокът му на действие изтича на 31 декември 2012 г.
Член 3
Адресат на настоящето решение е Френската република.
Съставено в Брюксел на 18 януари 2011 година.
DECISIONE DI ESECUZIONE DEL CONSIGLIO
del 18 gennaio 2011
che autorizza la Francia ad applicare un livello di tassazione differenziato su taluni carburanti per motori, in conformità dell’articolo 19 della direttiva 2003/96/CE
(2011/38/UE)
IL CONSIGLIO DELL’UNIONE EUROPEA,
visto il trattato sul funzionamento dell’Unione europea,
vista la direttiva 2003/96/CE del Consiglio, del 27 ottobre 2003, che ristruttura il quadro comunitario per la tassazione dei prodotti energetici e dell’elettricità (1), in particolare l’articolo 19,
vista la proposta della Commissione europea,
considerando quanto segue:
(1)
La decisione 2005/767/CE del Consiglio (2) autorizza la Francia ad applicare, per un periodo di tre anni, un livello differenziato di tassazione per il gasolio e per la benzina senza piombo. La Francia aveva richiesto tale autorizzazione nel quadro di una riforma amministrativa concernente il decentramento di determinate competenze in precedenza esercitate a livello centrale. La decisione 2005/767/CE ha cessato di produrre effetti il 31 dicembre 2009.
(2)
Con lettera datata 12 agosto 2009 la Francia ha chiesto l’autorizzazione a continuare ad applicare aliquote differenziate di tassazione alle medesime condizioni per ulteriori sei anni a far data dal 31 dicembre 2009.
(3)
La decisione 2005/767/CE è stata adottata sulla base del fatto che la misura richiesta dalla Francia ottemperava alle condizioni di cui all’articolo 19 della direttiva 2003/96/CE. In particolare è stato considerato che la misura non era tale da compromettere il buon funzionamento del mercato interno e che era compatibile con le pertinenti politiche comunitarie.
(4)
La misura nazionale rientra nel quadro di una politica volta ad aumentare l’efficacia amministrativa tramite il miglioramento della qualità e la riduzione del costo dei servizi pubblici, nonché di una politica di sussidiarietà. Essa offre alle regioni un ulteriore incentivo complementare per migliorare in modo trasparente la qualità della loro gestione. A tal proposito la decisione 2005/767/CE impone che le riduzioni siano stabilite in funzione delle condizioni socioeconomiche delle regioni in cui sono applicate. Nel complesso, la misura nazionale si basa su considerazioni politiche specifiche.
(5)
In virtù dei rigidi limiti posti alla differenziazione delle aliquote di accisa applicabili nelle regioni e dell’esclusione del gasolio commerciale dal campo di applicazione della misura, il rischio di distorsioni della concorrenza nel mercato interno è molto limitato. Inoltre, fino ad oggi l’applicazione della misura ha evidenziato una forte tendenza da parte delle regioni ad applicare l’aliquota massima consentita, fatto che ha ulteriormente ridotto l’eventualità di distorsione della concorrenza.
(6)
Non sono stati individuati ostacoli al buon funzionamento del mercato interno per quanto concerne in particolare la circolazione dei prodotti in questione in quanto prodotti soggetti ad accisa.
(7)
La misura nazionale era stata preceduta, all’epoca della richiesta, da un aumento dell’accisa pari al margine fissato per le riduzioni regionali. In questo contesto e alla luce delle condizioni dell’autorizzazione nonché in virtù dell’esperienza maturata, allo stato attuale la misura nazionale non sembra essere in contrasto con le politiche dell’Unione in materia di energia e di clima.
(8)
Dall’articolo 19, paragrafo 2, della direttiva 2003/96/CE si desume che ciascuna autorizzazione concessa a norma di detto articolo deve essere rigorosamente limitata nel tempo. Considerati i possibili sviluppi futuri del quadro dell’Unione in materia di tassazione sull’energia, la presente autorizzazione deve essere limitata a un periodo di tre anni. È inoltre appropriato evitare ogni soluzione di continuità riguardo all’applicazione dell’autorizzazione,
HA ADOTTATO LA PRESENTE DECISIONE:
Articolo 1
1. La Francia è autorizzata ad applicare aliquote ridotte di tassazione sulla benzina senza piombo e sul gasolio utilizzati come carburante. Il gasolio per uso commerciale, ai sensi dell’articolo 7, paragrafo 2, della direttiva 2003/96/CE, non beneficia di tale possibilità di riduzione.
2. Le regioni amministrative possono essere autorizzate ad applicare riduzioni differenziate, purché siano rispettate le seguenti condizioni:
a)
le riduzioni non sono superiori a 35,4 EUR per 1 000 litri di benzina senza piombo e a 23,0 EUR per 1 000 litri di gasolio;
b)
le riduzioni non sono superiori alla differenza tra il livello di tassazione del gasolio per uso non commerciale e quello del gasolio per uso commerciale;
c)
le riduzioni sono stabilite in funzione delle condizioni socioeconomiche oggettive delle regioni in cui sono applicate;
d)
l’applicazione di riduzioni regionali non comporta la concessione, a una determinata regione, di un vantaggio competitivo negli scambi intracomunitari.
3. Le aliquote ridotte devono rispettare gli obblighi previsti dalla direttiva 2003/96/CE, in particolare le aliquote minime di cui all’articolo 7.
Articolo 2
La presente decisione produce effetti a decorrere dal giorno della notifica.
Essa si applica dal 1o gennaio 2010.
Essa cessa di produrre effetti il 31 dicembre 2012.
Articolo 3
La Repubblica francese è destinataria della presente decisione.
Fatto a Bruxelles, il 18 gennaio 2011.