РЕГЛАМЕНТ ЗА ИЗПЪЛНЕНИЕ (ЕС) № 1206/2011 НА КОМИСИЯТА
от 22 ноември 2011 година
за определяне на изисквания за идентификация на въздухоплавателните средства с цел наблюдение в рамките на системата Единно европейско небе
(текст от значение за ЕИП)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Регламент (ЕО) № 552/2004 на Европейския парламент и на Съвета от 10 март 2004 година относно оперативната съвместимост на европейската мрежа за управление на въздушното движение (Регламент за оперативна съвместимост) (1), и по-специално член 3, параграф 5 от него,
като има предвид, че:
(1)
Комисията даде мандат на Евроконтрол съгласно член 8, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 549/2004 на Европейския парламент и на Съвета от 10 март 2004 г. за определяне на рамката за създаването на единно европейско небе (Рамков регламент) (2) да разработи изисквания за функционирането и оперативната съвместимост на наблюдението в рамките на европейската мрежа за управление на въздушното движение (ЕМУВД). Настоящият регламент се основава на представения в рамките на този мандат доклад от 9 юли 2010 г.
(2)
Преди на дадено въздухоплавателно средство да бъде предоставено обслужване на въздушното движение с помощта на система за наблюдение следва да се установи неговата идентификация в съответствие с процедурите на Международната организация за гражданско въздухоплаване (ИКАО).
(3)
Непрекъснатостта на работа зависи от еднозначното и непрекъснато идентифициране на отделните въздухоплавателни средства, които оперират като общо въздушно движение съгласно правилата за полети по прибори в рамките на въздушното пространство на Единното европейско небе.
(4)
Настоящият метод за идентифициране на индивидуални въздухоплавателни средства използва дискретни кодове за транспондери на вторични обзорни РЛС („SSR кодове“), разпределени съгласно процедурите на ИКАО и аеронавигационния план за европейския регион.
(5)
Ръстът на трафика през последното десетилетие доведе до хроничен недостиг на дискретни SSR кодове, които да удовлетворят търсенето през пиковите периоди, и понастоящем идентифицирането на индивидуални въздухоплавателни средства в европейското въздушно пространство не може да бъде гарантирано.
(6)
Като начало в рамките на определена част от Единното европейско небе следва да се изгради хармонизирана възможност за ефективно използване на технологията въздух-земя за идентифициране на въздухоплавателни средства, с цел да се намали общата нужда от дискретни SSR кодове за постигането на индивидуална идентификация на въздухоплавателни средства.
(7)
С цел да се оптимизира наличността на дискретни SSR кодове, доставчиците на аеронавигационно обслужване, които няма да могат да използват технологията въздух-земя за идентифициране на въздухоплавателни средства, следва да осигурят по-добри и хармонизирани функции за автоматично предоставяне на SSR кодове на въздухоплавателни средства.
(8)
Следва да се осигури възможност за използване на технологията въздух-земя за идентифициране на въздухоплавателни средства в цялото въздушно пространство на Единното европейско небе, за да бъде задоволена нуждата от дискретни SSR кодове за идентифициране на общия въздушен трафик, опериращ по правилата за полети по прибори.
(9)
Облекчаването на изискванията за предоставяне на дискретни SSR кодове, когато се използва технологията въздух-земя за идентифициране на въздухоплавателни средства, може най-добре да бъде постигнато от интегрираната система за обработка на начални полетни планове, която идентифицира полетите, отговарящи на условията за предоставяне на съгласуван идентификационен код, и от доставчиците на аеронавигационно обслужване, които предоставят съгласувания идентификационен код на тези полети, след като идентифицирането на въздухоплавателното средство с помощта на технологията въздух-земя е извършено успешно.
(10)
Идентифицирането на въздухоплавателно средство с помощта на технологията въздух-земя може да бъде използвано само за идентифициране на дадено въздухоплавателно средство в случаите, в които доставчиците на аеронавигационно обслужване разполагат с подходящи сензори за наблюдение, функции на системата за обработка и разпространение на данните от наблюдение, функции на системата за обработка на полетни данни, комуникации въздух-земя и земя-земя, функции на дисплея на контрольора, и предвиждат процедури и обучение на личния състав.
(11)
Степента, в която един доставчик на аеронавигационно обслужване може действително да използва възможностите на технологията въздух-земя за намаляване на необходимостта от дискретни SSR кодове, зависи от нивото на оборудване на въздухоплавателното средство за използване на тази технология за идентифициране, от степента, в която маршрутите на това въздухоплавателно средство са покрити от системи, предоставящи такава функционална възможност, и от основното изискване да се осигури ефикасна и безопасна експлоатация.
(12)
Контрольорите следва да получават предупреждения за непреднамерено предоставяне на един и същ SSR код на повече от едно въздухоплавателно средство, за да се предотврати погрешното идентифициране на въздухоплавателни средства.
(13)
Еднородното прилагане на специфични процедури във въздушното пространство на Единното европейско небе е от изключително значение за постигането на оперативна съвместимост и непрекъснатост на работата.
(14)
Всички промени в съоръжения и услуги вследствие прилагането на настоящия регламент, следва да бъдат отразени от държавите-членки в Европейския план за въздухоплаване на ИКАО чрез обичайната процедура за изменения.
(15)
Настоящият регламент не следва да обхваща военните операции и учения, посочени в член 1, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 549/2004.
(16)
С оглед на поддържането или повишаването на съществуващите равнища на безопасност на операциите от държавите-членки следва да се изисква да гарантират, че заинтересованите страни извършват оценка на безопасността, включваща процеси за определяне на опасностите и за оценка и намаляване на риска. Хармонизираното прилагане на тези процеси спрямо системите, обхванати от настоящия регламент, налага определянето на конкретни изисквания за безопасност по отношение на всички изисквания за оперативна съвместимост и експлоатационни характеристики.
(17)
В съответствие с Регламент (ЕО) № 552/2004 правилата за въвеждане на оперативната съвместимост следва да описват конкретните процедури за оценка на съответствието, които се прилагат за оценка на съответствието или на годността за използване на компонентите, както и за проверка на системите.
(18)
Когато обслужването на въздушното движение се предоставя предимно на въздухоплавателни средства, опериращи като общ въздушен трафик под военно наблюдение, е възможно ограничения, свързани с възлагането на поръчки, да попречат на спазването на настоящия регламент.
(19)
Мерките, предвидени в настоящия регламент, са в съответствие със становището на Комитета за единно небе,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Предмет
Настоящият регламент определя изискванията относно системите, подпомагащи предоставянето на информация за наблюдение, техните компоненти и свързаните с тях процедури, с цел осигуряване на еднозначна и непрекъсната индивидуална идентификация на въздухоплавателни средства в рамките на ЕМУВД.
Член 2
Приложно поле
1. Настоящият регламент се прилага за верига за наблюдение, състояща се от:
а)
бордови компоненти на системи за наблюдение, както и свързаните с тях процедури;
б)
наземни системи за наблюдение, техните компоненти и свързаните с тях процедури;
в)
системи и процедури за обслужване на въздушното движение и по-специално системи за обработка на полетни данни, системи за обработка на данни от наблюдения и системи за взаимодействие човек-машина;
г)
комуникационни системи земя-земя, въздух-земя, техните компоненти и свързаните с тях процедури, използвани за разпространението на данните от наблюдението.
2. Настоящият регламент се прилага за всички полети, изпълнявани като общо въздушно движение съгласно правилата за полети по прибори в рамките на въздушното пространство, определено в член 1, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 551/2004 на Европейския парламент и на Съвета (3).
Член 3
Определения
За целите на настоящия регламент се прилагат определенията от член 2 от Регламент (ЕО) № 549/2004.
Прилагат се също и следните определения:
1.
„идентификация на въздухоплавателното средство“ означава група от букви, цифри или комбинация от тях, която или е идентична на или е кодираният еквивалент на позивната на въздухоплавателното средство, която трябва да се употребява в комуникацията въздух-земя и която се използва, за да се идентифицира въздухоплавателното средство в комуникациите земя-земя по обслужването на въздушното движение;
2.
„SSR код“ означава един от 4 096 кода за идентифициране на вторични обзорни РЛС, който може да бъде предаван от бордови компоненти на системи за наблюдение;
3.
„дискретен SSR код“ означава четирицифрен код за идентифициране на вторична обзорна РЛС, чиито две последни цифри не са „00“;
4.
„идентификация въздух-земя на въздухоплавателни средства“ означава идентификацията на въздухоплавателно средство, която се предава от бордови компоненти на системите за наблюдение посредством система за наблюдение въздух-земя;
5.
„идентификационен код“ означава индивидуален SSR код, предоставен със специално предназначение;
6.
„прелитане“ означава полет, който навлиза в даден участък от въздушното пространство, идвайки от прилежащ участък, преминава през дадения участък и го напуска, навлизайки в съседен участък;
7.
„пристигащ полет“ означава полет, който навлиза в даден участък от въздушното пространство, идвайки от прилежащ участък, преминава през дадения участък и се приземява в точка, намираща се в този участък;
8.
„заминаващ полет“ означава полет, който започва на летище в даден участък от въздушното пространство, преминава през този участък, след което или се приземява на летище в същия участък или го напуска, навлизайки в съседен участък;
9.
„оператор“ означава лице, организация или предприятие, осъществяващо или предлагащо услуги по експлоатация на въздухоплавателни средства;
10.
„списък за разпределяне на кодове“ означава документ, в който е описано общото разпределение на SSR кодовете по държави-членки и органи за обслужване на въздушното движение, които са съгласувани между държавите-членки и публикувани в аеронавигационен план на ИКАО за европейския регион.
11.
„верига за съвместно наблюдение“ означава верига на наблюдение, изискваща както наземни, така и бордови компоненти за определяне на елементите на данните от наблюдението;
12.
„интегрирана система за обработка на начални полетни планове“ означава система в Европейската мрежа за управление на въздушното движение, посредством която се предоставя централизирана услуга за полетно планиране и разпространение и която се занимава с приемане, потвърждаване и разпространение на полетни планове във въздушното пространство, попадащо в обхвата на настоящия регламент;
Член 4
Изисквания относно експлоатационните характеристики
1. Държавите-членки, отговорни за предоставяне на обслужване на въздушното движение във въздушното пространство, определено в приложение I, гарантират, че е създадена възможност за използване на индивидуална идентификация на въздухоплавателни средства с помощта на технологията за идентифициране въздух-земя при:
а)
поне 50 % от всички прелитания на определения участък от въздушното пространство на дадената държава-членка; и
б)
поне 50 % от общия брой на всички пристигащи и заминаващи полети в рамките на определения участък от въздушното пространство на дадената държава-членка.
2. Доставчиците на аеронавигационно обслужване гарантират, че най-късно до 2 януари 2020 г. съвместната верига за наблюдение ще разполага с необходимите функционални възможности, позволяващи на доставчиците да прилагат индивидуална идентификация на въздухоплавателни средства с помощта на технологията въздух-земя за идентифициране на въздухоплавателни средства.
3. Доставчиците на аеронавигационно обслужване, използващи индивидуална идентификация на въздухоплавателни средства с помощта на технологията въздух-земя за идентифициране на въздухоплавателни средства, гарантират, че спазват изискванията, определени в приложение II.
4. Доставчиците на аеронавигационно обслужване, ползващи индивидуална идентификация на въздухоплавателни средства с помощта на дискретни SSR кодове извън въздушното пространство, определено в приложение I, гарантират, че спазват изискванията, определени в приложение III.
5. Доставчиците на аеронавигационно обслужване гарантират, че:
а)
са инсталирани системите, посочени в член 2, параграф 1, букви б), в) и г), доколкото това е необходимо за спазване на изискванията, определени в параграфи 3 и 4 от настоящия член;
б)
са инсталирани системите или са въведени процедурите, посочени в член 2, параграф 1, букви б), в) и г), доколкото това е необходимо, за да бъдат информирани контрольорите, когато е налице непреднамерено повторно предоставяне на SSR кодове.
6. Държавите-членки гарантират, че:
а)
частите от въздушното пространство, посочени в точка 1 от приложение II, са декларирани пред службата за централизирано планиране на полети и разпределение, с цел подкрепа на изискванията на параграфи 1 и 2 от настоящия член и буква б) от настоящия параграф;
б)
интегрираната система за обработка на начални полетни планове информира всички заинтересовани доставчици на аеронавигационно обслужване за полетите, които отговарят на условията за ползване на идентификационния код, посочен в буква в);
в)
даден идентификационен код се съгласува между всички държави-членки и се координира с трети европейски държави с цел определянето му само на въздухоплавателни средства, при които индивидуалната идентификация се извършва с помощта на технологията въздух-земя за идентифициране на въздухоплавателни средства.
Член 5
Изисквания за безопасност
1. Държавите-членки гарантират, че всички промени в съществуващите системи, посочени в член 2, параграф 1, букви б), в) и г), или въвеждането на нови системи, се предхождат от оценка на безопасността, включително определяне на заплахите, оценка на риска и възможностите за намаляването му, извършвана от заинтересованите страни.
2. За целите на оценката на безопасността, посочена в параграф 1, се спазват най-малко изискванията, определени в приложение IV.
Член 6
Съответствие или годност за използване на компонентите
Преди издаването на декларацията на ЕО за съответствие или годност за използване, предвидена в член 5 от Регламент (ЕО) № 552/2004, производителите на компоненти за системите, посочени в член 2, параграф 1 от настоящия регламент, или техните упълномощени представители, установени в Съюза, оценяват съответствието или годността за използване на тези компоненти в съответствие с изискванията, определени в приложение V.
Въпреки това, процедурите за сертифициране, които съответстват на Регламент (ЕО) № 216/2008 на Европейския парламент и на Съвета (4), се считат също за приемливи процедури за оценката на съответствието на компонентите, ако в рамките на тези процедури се доказва съответствие с приложимите изисквания относно експлоатационните характеристики и безопасността, предвидени в настоящия регламент.
Член 7
Проверка на системите
1. Доставчиците на аеронавигационно обслужване, които могат да докажат или са доказали, че изпълняват условията, посочени в приложение VI, провеждат проверка на системите, посочени в член 2, параграф 1, букви б), в) и г), съгласно изискванията, изложени в приложение VII, част А.
2. Доставчиците на аеронавигационно обслужване, които не могат да докажат, че изпълняват условията, посочени в приложение VI, възлагат на нотифициран орган проверката на системите, посочени в член 2, параграф 1, букви б), в) и г). Тази проверка се провежда в съответствие с изискванията, изложени в приложение VII, част Б.
3. Процесите на сертифициране, отговарящи на изискванията на Регламент (ЕО) № 216/2008, се считат за приемливи процедури за проверка на системите, ако в рамките на тези процеси се доказва съответствие с приложимите изисквания относно експлоатационните характеристики и безопасността, предвидени в настоящия регламент.
Член 8
Допълнителни изисквания за доставчиците на аеронавигационно обслужване
1. Доставчиците на аеронавигационно обслужване гарантират, че всички техни ангажирани в тази област служители, са надлежно запознати с изискванията, определени в настоящия регламент и са подходящо обучени за служебните си задължения.
2. Доставчиците на аеронавигационно обслужване:
а)
изготвят и поддържат работни наръчници, съдържащи необходимите инструкции и информация, позволяващи на съответните служители да прилагат настоящия регламент;
б)
гарантират, че наръчниците, посочени в буква а), са достъпни и актуални, като актуализацията и разпространението им са обект на съответно управление на качеството и на конфигуриране на документацията;
в)
гарантират, че работните методи и оперативните процедури са в съответствие с настоящия регламент.
Член 9
Допълнителни изисквания за операторите
1. Операторите предприемат необходимите мерки, за да гарантират, че персоналът, експлоатиращ и поддържащ оборудване за наблюдение, е надлежно запознат със съответните разпоредби на настоящия регламент, че е подходящо обучен за служебните си задължения, както и че в пилотската кабина са на разположение инструкции за използване на това оборудване.
2. Операторите предприемат необходимите мерки, за да гарантират, че идентификация по технологията въздух-земя за идентифициране на въздухоплавателни средства е предоставена на въздухоплавателно средство, когато това се изисква оперативно, както е посочено в член 4, параграфи 1 и 2.
3. Операторите гарантират, че настройките за идентифициране на въздухоплавателното средство по технологията въздух-земя, посочена в параграф 4, са в съответствие с точка 7 „идентификация на въздухоплавателното средство“ на полетния план, посочена в точка 2 от приложението към Регламент (ЕО) № 1033/2006 на Комисията (5).
4. Операторите на въздухоплавателните средства, които могат да променят по време на полета своята идентификация по технологията въздух-земя, посочена в параграф 2, гарантират, че тази идентификация не се променя по време на полета, освен ако това не бъде изискано от доставчика на аеронавигационно обслужване.
Член 10
Допълнителни изисквания за държавите-членки
Държавите-членки гарантират спазването на настоящия регламент, включително публикуването на съответната информация в националните сборници за публикуване на аеронавигационна информация.
Член 11
Изключения
1. В специалния случай на участъци, в които обслужването на въздушното движение се извършва от военни единици или под военен надзор и когато ограничения, свързани с възлагането на поръчки, препятстват спазването на член 4, параграф 2, държавите-членки съобщават на Комисията най-късно до 31 декември 2017 г. датата за постигане на съвместимост с технологията въздух-земя за идентифициране на въздухоплавателни средства, която не може да бъде по-късно от 2 януари 2025 г.
2. След консултация с управителния орган на мрежата и не по-късно от 31 декември 2018 г., Комисията може да направи преглед на изключенията, съобщени по параграф 1, които могат да се отразят значително на ЕМУВД.
Член 12
Влизане в сила и прилагане
Настоящият регламент влиза в сила на двадесетия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Той се прилага от 9 февруари 2012 г.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Брюксел на 22 ноември 2011 година.
REGOLAMENTO DI ESECUZIONE (UE) N. 1206/2011 DELLA COMMISSIONE
del 22 novembre 2011
che stabilisce i requisiti relativi all’identificazione degli aeromobili ai fini della sorveglianza nel cielo unico europeo
(Testo rilevante ai fini del SEE)
LA COMMISSIONE EUROPEA,
visto il trattato sul funzionamento dell’Unione europea,
visto il regolamento (CE) n. 552/2004 del Parlamento europeo e del Consiglio, del 10 marzo 2004, sull’interoperabilità della rete europea di gestione del traffico aereo (“regolamento sull’interoperabilità”) (1), in particolare l’articolo 3, paragrafo 5,
considerando quanto segue:
(1)
In conformità dell’articolo 8, paragrafo 1, del regolamento (CE) n. 549/2004 del Parlamento europeo e del Consiglio, del 10 marzo 2004, che stabilisce i principi generali per l’istituzione del cielo unico europeo (“regolamento quadro”) (2), la Commissione ha affidato a Eurocontrol il mandato di definire requisiti relativi alle prestazioni e all’interoperabilità della sorveglianza nell’ambito della rete europea di gestione del traffico aereo (European Air Traffic Management Network, “EATMN”). Il presente regolamento si basa sulla relazione del 9 luglio 2010 concernente tale mandato.
(2)
Occorre provvedere all’identificazione dei singoli aeromobili a norma delle procedure dell’Organizzazione internazionale dell’aviazione civile ( “ICAO”) prima di fornire all’aeromobile stesso servizi di traffico aereo mediante un sistema di sorveglianza.
(3)
Il funzionamento ininterrotto delle operazioni dipende dall’identificazione precisa e continua dei singoli aeromobili che operano come traffico aereo generale conformemente alle regole del volo strumentale in tutto lo spazio aereo del cielo unico europeo.
(4)
Il metodo attualmente utilizzato per provvedere all’identificazione dei singoli aeromobili è basato su codici transponder individuali per il radar secondario di sorveglianza (“codici SSR”), assegnati conformemente alle procedure ICAO e al piano di navigazione aerea per la regione europea.
(5)
L’aumento del traffico verificatosi nell’ultimo decennio ha determinato il frequente esaurimento dei codici SSR individuali disponibili per far fronte alla domanda nei periodi di punta, con la conseguenza che non è più possibile garantire l’identificazione dei singoli aeromobili nello spazio aereo europeo.
(6)
È necessario disporre di una capacità operativa iniziale per utilizzare l’elemento di identificazione degli aeromobili in downlink, in modo armonizzato entro un volume definito di spazio aereo del cielo unico europeo, per ridurre la domanda complessiva di assegnazioni di codici SSR individuali al fine di provvedere all’identificazione dei singoli aeromobili.
(7)
Per ottimizzare la disponibilità di codici SSR individuali, è necessario che i fornitori di servizi di navigazione aerea che non sono attrezzati per l’uso dell’elemento di identificazione dell’aeromobile in downlink si muniscano di capacità migliorate e armonizzate per l’assegnazione automatica di codici SSR.
(8)
Occorre mettere in atto la capacità di utilizzare l’elemento di identificazione dell’aeromobile in downlink in tutto lo spazio aereo del cielo unico europeo per eliminare la necessità di disporre di codici SSR individuali per identificare il traffico aereo generale operante conformemente alle regole del volo strumentale.
(9)
Per ottenere una riduzione del fabbisogno di assegnazioni di codici SSR individuali con l’uso dell’elemento di identificazione degli aeromobili in downlink occorre che il sistema integrato di elaborazione iniziale dei piani di volo identifichi i voli a cui può essere assegnato un codice di cospicuità concordato e che i fornitori di servizi di navigazione aerea assegnino tale codice ai suddetti voli in seguito all’avvenuta identificazione mediante l’elemento di identificazione degli aeromobili in downlink.
(10)
Per conseguire la capacità di utilizzare l’elemento di identificazione degli aeromobili in downlink al fine di identificare i singoli aeromobili occorre che i fornitori di servizi di navigazione aerea dispongano di adeguati sensori di sorveglianza, funzionalità di trattamento dei dati di sorveglianza, funzionalità di sistema di distribuzione, funzionalità di sistema di trattamento dei dati di volo, comunicazioni bordo-terra e terra-terra, funzionalità di schermo di controllore, procedure e formazione del personale.
(11)
Il grado in cui i fornitori di servizi di navigazione aerea possono effettivamente avvalersi della capacità di utilizzare l’elemento di identificazione dell’aeromobile in downlink per ridurre il fabbisogno di assegnazione di codici SSR individuali dipende dal livello di equipaggiamento dell’aeromobile con l’elemento di identificazione dell’aeromobile in downlink, dalla misura in cui le rotte di detti aeromobili rientrano nella copertura contigua di sistemi che forniscono tale capacità e dall’esigenza generale di garantire operazioni efficienti e sicure.
(12)
Occorre prevedere avvisi ai controllori in caso di duplicazione involontaria di assegnazioni di codici SSR a più aeromobili, per prevenire il rischio di identificazione erronea degli aeromobili stessi.
(13)
L’applicazione uniforme di procedure specifiche all’interno dello spazio aereo del cielo unico europeo è essenziale per conseguire l’interoperabilità e l’operatività senza discontinuità.
(14)
Gli Stati membri devono ripercuotere tutti i cambiamenti ad impianti e servizi effettuati in conseguenza dell’attuazione del presente regolamento nel piano di navigazione aerea europeo dell’ICAO, attraverso la procedura ordinaria di modifica.
(15)
È opportuno che il presente regolamento non includa le operazioni e l’addestramento militari di cui all’articolo 1, paragrafo 2, del regolamento (CE) n. 549/2004.
(16)
Per mantenere o migliorare i livelli di sicurezza attuali delle operazioni, occorre imporre agli Stati membri di garantire che le parti interessate effettuino una valutazione della sicurezza che comprenda l’individuazione dei pericoli e la valutazione e la riduzione dei rischi. L’applicazione armonizzata di tali procedure ai sistemi disciplinati dal presente regolamento richiede l’individuazione di prescrizioni specifiche di sicurezza per tutti i requisiti relativi all’interoperabilità e alle prestazioni.
(17)
A norma del regolamento (CE) n. 552/2004, è opportuno che le norme di attuazione in materia di interoperabilità descrivano le procedure specifiche per la valutazione della conformità o dell’idoneità all’uso dei componenti nonché della verifica dei sistemi.
(18)
Nel caso di servizi di traffico aereo prestati principalmente ad aeromobili in traffico aereo generale sotto supervisione militare, vincoli contrattuali potrebbero prevenire l’applicazione del presente regolamento.
(19)
Le misure di cui al presente regolamento sono conformi al parere del comitato per il cielo unico europeo,
HA ADOTTATO IL PRESENTE REGOLAMENTO:
Articolo 1
Oggetto
Il presente regolamento stabilisce requisiti per i sistemi che contribuiscono alla fornitura di informazioni di sorveglianza, per i loro componenti e per le relative procedure, al fine di garantire la precisa e continua identificazione dei singoli aeromobili nell’ambito dell’EATMN.
Articolo 2
Campo d’applicazione
1. Il presente regolamento si applica alla catena di sorveglianza costituita:
a)
dai componenti di sistemi di sorveglianza installati a bordo di aeromobili e alle relative procedure;
b)
dai sistemi di sorveglianza a terra, ai loro componenti e alle relative procedure;
c)
dai sistemi e alle procedure per i servizi del traffico aereo, in particolare i sistemi di trattamento dei dati di volo, i sistemi di trattamento dei dati di sorveglianza e i sistemi di interfaccia utente;
d)
dai sistemi di comunicazione terra-terra e bordo-terra, ai loro componenti e alle relative procedure utilizzati per la distribuzione di dati di sorveglianza.
2. Il presente regolamento si applica a tutti i voli operanti come traffico aereo generale conformemente alle regole del volo strumentale entro lo spazio aereo definito all’articolo 1, paragrafo 3, del regolamento (CE) n. 551/2004 del Parlamento europeo e del Consiglio (3).
Articolo 3
Definizioni
Ai fini del presente regolamento si applicano le definizioni di cui all’articolo 2 del regolamento (CE) n. 549/2004.
Si applicano inoltre le seguenti definizioni:
1)
per “identificazione dell’aeromobile” si intende un gruppo di lettere o di cifre o una combinazione di entrambe che sia identica all’indicativo di chiamata dell’aeromobile utilizzato nelle comunicazioni bordo-terra o ne sia l’equivalente codificato, utilizzato per identificare l’aeromobile nelle comunicazioni terra-terra dei servizi di traffico aereo;
2)
per “codice SSR” si intende uno dei 4 096 codici di identità del radar secondario di sorveglianza che possono essere trasmessi da componenti di bordo dei sistemi di sorveglianza;
3)
per “codice SSR individuale” si intende un codice di identificazione di quattro cifre per il radar secondario di sorveglianza le cui ultime due cifre sono diverse da “00”;
4)
per “identificazione dell’aeromobile in downlink” (downlinked aircraft identification) si intende l’identificazione dell’aeromobile trasmessa da componenti di bordo di sistemi di sorveglianza mediante un sistema di sorveglianza bordo-terra;
5)
per “codice di cospicuità” (conspicuity code) si intende un codice SSR individuale designato per scopi speciali;
6)
per “sorvolo” si intende un volo che entra in uno spazio aereo definito proveniente da un settore adiacente, attraversa tale spazio aereo definito e ne fuoriesce per entrare in un settore adiacente esterno;
7)
per “volo in arrivo” si intende un volo che entra in uno spazio aereo definito proveniente da un settore adiacente, percorre tale spazio aereo definito e atterra in una destinazione situata all’interno del medesimo spazio aereo definito;
8)
per “volo in partenza” si intende un volo che ha inizio in un aeroporto all’interno dello spazio aereo definito, percorre tale spazio aereo definito e atterra in un aeroporto situato all’interno del medesimo spazio aereo definito oppure ne fuoriesce per entrare in un settore adiacente esterno;
9)
per “operatore” si intende la persona, l’organizzazione o l’impresa che effettua o che offre di effettuare operazioni di trasporto aereo;
10)
per “elenco di attribuzione dei codici” si intende un documento che specifica la ripartizione complessiva dei codici SSR agli Stati membri e alle unità di servizi del traffico aereo, approvato dagli Stati membri e pubblicato nel piano di navigazione aerea per la regione europea dell’ICAO;
11)
“catena di sorveglianza cooperativa”, una catena di sorveglianza che necessita di componenti di terra e di bordo per determinare gli elementi dei dati di sorveglianza;
12)
“sistema integrato di elaborazione iniziale dei piani di volo”: un sistema che fa parte della rete europea di gestione del traffico aereo, mediante il quale viene fornito un servizio centralizzato di elaborazione e diffusione dei piani di volo, che si occupa di ricevere, convalidare e distribuire i piani di volo all’interno dello spazio aereo di cui al presente regolamento.
Articolo 4
Requisiti relativi alle prestazioni
1. Gli Stati membri responsabili della prestazione di servizi di traffico aereo nello spazio aereo definito nell’allegato I provvedono alla realizzazione della capacità di provvedere all’identificazione dei singoli aeromobili mediante l’identificazione degli aeromobili in downlink per:
a)
almeno il 50% di tutti i sorvoli dello spazio aereo definito del singolo Stato membro; e
b)
almeno il 50% del numero totale di voli in arrivo e in partenza nello spazio aereo definito del singolo Stato membro.
2. I fornitori di servizi di navigazione aerea garantiscono che entro e non oltre il 2 gennaio 2020 la catena di sorveglianza cooperativa abbia la capacità necessaria per consentire di provvedere all’identificazione dei singoli aeromobili mediante l’identificazione dell’aeromobile in downlink.
3. I fornitori di servizi di navigazione aerea che provvedono all’identificazione dei singoli aeromobili mediante l’identificazione dell’aeromobile in downlink adempiono ai requisiti stabiliti nell’allegato II.
4. I fornitori di servizi di navigazione aerea che provvedono all’identificazione dei singoli aeromobili mediante codici SSR individuali al di fuori dello spazio aereo definito nell’allegato I adempiono ai requisiti stabiliti nell’allegato III.
5. I fornitori di servizi di navigazione aerea garantiscono che:
a)
i sistemi di cui all’articolo 2, paragrafo 1, lettere b), c) e d), siano utilizzati nella misura necessaria per supportare i requisiti di cui ai paragrafi 3 e 4 del presente articolo;
(b)
i sistemi o le procedure di cui all’articolo 2, paragrafo 1, lettere b), c) e d), siano utilizzati per avvertire i controllori di eventuali duplicazioni non intenzionali nelle assegnazioni dei codici SSR.
6. Gli Stati membri provvedono affinché:
a)
i volumi di spazio aereo siano comunicati al servizio centralizzato di elaborazione e distribuzione dei piani di volo di cui al punto 1) dell’allegato II, a sostegno dei requisiti di cui ai paragrafi 1 e 2 del presente articolo e della lettera b) del presente paragrafo.
b)
il sistema integrato di elaborazione iniziale dei piani di volo comunichi a tutti i fornitori di servizi di navigazione aerea interessati quali voli sono ammessi all’utilizzazione del codice di cospicuità di cui alla lettera c);
c)
un unico codice di cospicuità sia approvato da tutti gli Stati membri e coordinato con paesi terzi europei per l’attribuzione esclusivamente ad aeromobili per i quali si provveda all’identificazione dell’aeromobile mediante l’identificazione degli aeromobili in downlink.
Articolo 5
Requisiti in materia di sicurezza
1. Gli Stati membri provvedono affinché qualsiasi modifica degli attuali sistemi di cui all’articolo 2, paragrafo 1, lettere b), c) e d), oppure l’introduzione di nuovi sistemi, sia preceduta da una valutazione di sicurezza che comprenda l’individuazione dei pericoli e la valutazione e la riduzione dei rischi, eseguita dalle parti interessate.
2. Durante le valutazioni di cui al paragrafo 1, i requisiti di cui all’allegato IV sono presi in considerazione come livello minimo.
Articolo 6
Conformità o idoneità all’uso dei componenti
Prima di rilasciare una dichiarazione CE di conformità o idoneità all’uso, di cui all’articolo 5 del regolamento (CE) n. 552/2004, i fabbricanti dei componenti dei sistemi di cui all’articolo 2, paragrafo 1, del presente regolamento, o i loro rappresentanti autorizzati stabiliti nell’Unione, valutano la conformità o l’idoneità all’uso di tali componenti conformemente ai requisiti fissati nell’allegato V.
Tuttavia, i processi di certificazione a norma del regolamento (CE) n. 216/2008 del Parlamento europeo e del Consiglio (4) sono considerati procedure accettabili ai fini della valutazione di conformità dei componenti se comprendono la dimostrazione della conformità alle disposizioni in materia di prestazioni e di sicurezza di cui al presente regolamento.
Articolo 7
Verifica dei sistemi
1. I fornitori di servizi di navigazione aerea che possono dimostrare, o che hanno dimostrato, di rispettare le condizioni di cui all’allegato VI effettuano una verifica dei sistemi di cui all’articolo 2, paragrafo 1, lettere b), c) e d), conformemente ai requisiti di cui all’allegato VII, parte A.
2. I fornitori di servizi di navigazione aerea che non possono dimostrare di rispettare le condizioni fissate nell’allegato VI affidano in appalto a un organismo notificato la verifica dei sistemi di cui all’articolo 2, paragrafo 1, lettere b), c) e d). Tale verifica è effettuata in conformità ai requisiti di cui all’allegato VII, parte B.
3. I processi di certificazione a norma del regolamento (CE) n. 216/2008 sono considerati procedure accettabili per la verifica dei sistemi se comprendono la dimostrazione della conformità alle disposizioni in materia di prestazioni e di sicurezza di cui al presente regolamento.
Articolo 8
Ulteriori requisiti per i fornitori di servizi di navigazione aerea
1. I fornitori di servizi di navigazione aerea provvedono affinché tutto il personale interessato abbia una conoscenza soddisfacente dei requisiti stabiliti dal presente regolamento e sia adeguatamente formato per le funzioni che deve svolgere.
2. I fornitori di servizi di navigazione aerea:
a)
elaborano e conservano manuali operativi che contengono le istruzioni e le informazioni necessarie per permettere al loro personale interessato di applicare le disposizioni del presente regolamento;
b)
provvedono affinché i manuali di cui alla lettera a) siano accessibili e continuamente aggiornati e affinché il loro aggiornamento e la loro distribuzione siano sottoposti a un’adeguata gestione della qualità e della configurazione della documentazione;
c)
provvedono affinché i metodi di lavoro e le procedure operative siano conformi al presente regolamento.
Articolo 9
Ulteriori requisiti per gli operatori
1. Gli operatori adottano le misure necessarie affinché il personale responsabile del funzionamento e della manutenzione delle apparecchiature di sorveglianza sia a conoscenza delle disposizioni pertinenti del presente regolamento e sia adeguatamente formato per le mansioni che deve svolgere e affinché siano disponibili a bordo le istruzioni per l’uso di tali apparecchiature.
2. Gli operatori adottano le misure necessarie affinché l’identificazione degli aeromobili in downlink sia disponibile quando lo svolgimento delle operazioni lo richiede, ai sensi dell’articolo 4, paragrafi 1 e 2.
3. Gli operatori adottano le misure necessarie affinché l’impostazione dell’identificazione dell’aeromobile in downlink di cui al paragrafo 4 sia conforme al punto 7 "identificazione dell’aeromobile" del piano di volo di cui al punto 2 dell'allegato del regolamento (CE) n. 1033/2006 della Commissione (5).
4. Gli operatori di aeromobili dotati della capacità di modificare l’identificazione dell’aeromobile in downlink di cui al paragrafo 2 durante il volo provvedono affinché l’identificazione dell’aeromobile in downlink non subisca alcuna modifica durante il volo, eccetto su richiesta del fornitore di servizi di navigazione aerea.
Articolo 10
Ulteriori requisiti per gli Stati membri
Gli Stati membri provvedono affinché sia garantita la conformità al presente regolamento, compresa la pubblicazione di informazioni pertinenti nelle pubblicazioni nazionali di informazione aeronautica.
Articolo 11
Deroghe
1. Per il caso specifico di zone di avvicinamento in cui i servizi di traffico aereo sono forniti da unità militari o sotto supervisione militare e allorché vincoli contrattuali impediscono l’adempimento dell’articolo 4, paragrafo 2, gli Stati membri comunicano alla Commissione entro e non oltre il 31 dicembre 2017 la data di attuazione dell’identificazione dell’aeromobile in downlink, data questa non successiva al 2 gennaio 2025.
2. Previa consultazione del gestore della rete e non oltre il 31 dicembre 2018 la Commissione può procedere al riesame delle deroghe comunicate a norma del paragrafo 1 che potrebbero avere un impatto significativo sull’EATMN.
Articolo 12
Entrata in vigore e applicazione
Il presente regolamento entra in vigore il ventesimo giorno successivo alla pubblicazione nella Gazzetta ufficiale dell’Unione europea.
Esso si applica a decorrere dal 9 febbraio 2012.
Il presente regolamento è obbligatorio in tutti i suoi elementi e direttamente applicabile in ciascuno degli Stati membri.
Fatto a Bruxelles, il 22 novembre 2011