РЕШЕНИЕ ЗА ИЗПЪЛНЕНИЕ НА КОМИСИЯТА
от 7 май 2012 година
относно определянето на периодите на пускане и спиране за целите на Директива 2010/75/ЕС на Европейския парламент и на Съвета относно емисиите от промишлеността
(нотифицирано под номер C(2012) 2948)
(текст от значение за ЕИП)
(2012/249/ЕС)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Директива 2010/75/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 24 ноември 2010 г. относно емисиите от промишлеността (комплексно предотвратяване и контрол на замърсяването) (1), и по-специално член 41, първа алинея, буква а) от нея,
като има предвид, че:
(1)
В Директива 2010/75/ЕС не се определят периодите на пускане и спиране, макар тези периоди да са свързани с няколко разпоредби от посочената директива.
(2)
За горивни инсталации, попадащи в обхвата на глава III от Директива 2010/75/ЕС, се изисква определянето на периодите на пускане и спиране с цел оценяване на съответствието с пределните стойности на емисии, посочени в приложение V към Директива 2010/75/ЕС, като се взема предвид част 4 от въпросното приложение, както и с цел определяне на броя часове на експлоатация на горивните инсталации, когато това е необходимо за прилагането на посочената директива.
(3)
В член 14, параграф 1, буква е) от Директива 2010/75/ЕС се изисква разрешителното да включва мерки, съответстващи на условия, различни от нормалните експлоатационни условия, като например операции по пускане и спиране. Съгласно член 6 от Директива 2010/75/ЕС такива мерки могат да бъдат включени към общи задължителни правила.
(4)
Емисиите от горивните инсталации по време на периодите на пускане и спиране по принцип са с повишени концентрации в сравнение с нормалните експлоатационни условия. С оглед на целта на Директива 2010/75/ЕС да бъдат предотвратени емисии, въпросните периоди трябва да бъде възможно най-кратки.
(5)
Мерките, предвидени в настоящото решение, са в съответствие със становището на комитета, създаден съгласно член 75 от Директива 2010/75/ЕС,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
Предмет и обхват
Настоящото решение установява правила относно определянето на периодите на пускане и спиране, посочени в точка 27 от член 3 и в точка 1 от част 4 на приложение V към Директива 2010/75/ЕС.
Настоящото решение се прилага за горивни инсталации, попадащи в обхвата на глава III на Директива 2010/75/ЕС.
Член 2
Определения
За целите на настоящото решение се прилагат следните определения:
1.
„Минимален пусков товар за стабилно генериране“ означава минималният товар, съвместим с устойчивата експлоатация на генериращата горивна инсталация след начално пускане, след което инсталацията е в състояние да отдава безопасно и надеждно мощността си към система, електроенергийна мрежа, топлинен акумулатор или промишлен обект;
2.
„Минимален товар на спиране за стабилно генериране“ означава минималният товар, под който инсталацията вече не е в състояние да отдава мощността си безопасно и надеждно към система, електроенергийна мрежа, топлинен акумулатор или промишлен обект, и се счита, че е в процес на спиране.
Член 3
Общи правила за определяне на периодите на пускане и спиране
За определяне на края на периода на пускане и началото на периода на спиране се прилагат следните правила:
1.
Критериите или параметрите, използвани за определяне на периодите на пускане и спиране, следва да бъдат прозрачни и външно проверими;
2.
Определянето на периодите на пускане и спиране следва да се основава на условия, които позволяват стабилен процес на генериране при гарантиране на здравето и безопасността;
3.
Периоди, по време на които дадена горивна инсталация след пускане работи устойчиво и безопасно с подаване на гориво, но без отдаване на топлина, електроенергия или механична енергия, не са част от периодите на пускане и спиране.
Член 4
Определяне на периодите на пускане и спиране в разрешителното
1. За целите на определянето на периодите на пускане и спиране в разрешителното на инсталацията, включваща горивната инсталация, мерките, посочени в член 14, параграф 1, буква е) от Директива 2010/75/ЕС включват:
а)
поне един от следните елементи:
i)
крайната точка на периода на пускане и началната точка на периода на спиране, изразени като прагове на товара, в съответствие с членове 6, 7 и 8 и като се има предвид, че минималният товар на спиране за стабилно генериране може да бъде по-нисък от минималния пусков товар за стабилно генериране, тъй като горивната инсталация може да работи стабилно при по-нисък товар веднъж след като е достигнала достатъчна температура след период на работа;
ii)
дискретни процеси или прагове за работните параметри, които са свързани с края на периода на пускане и с началото на периода на спиране и които са ясни, лесно наблюдаеми и приложими за използваната технология, както е определено в член 9;
б)
мерки, които гарантират, че периодите на пускане и спиране се свеждат до минимум, доколкото е практически възможно;
в)
мерки, които гарантират, че всякакво оборудване за намаляване на емисиите се пуска в експлоатация веднага щом това е технически възможно.
За целите на първата алинея се вземат предвид техническите и работните характеристики на горивната инсталация и нейните блокове и техническите изисквания за работата на наличните методи за пречистване.
2. Ако се променят някои аспекти във връзка с инсталацията, които засягат периодите на пускане и спиране, включително инсталираното оборудване, типът гориво, ролята на инсталацията в системата и инсталираните методи за пречистване, условията на разрешителното, свързани с периодите на пускане и спиране, следва да бъдат преразгледани и, при необходимост, актуализирани от компетентния орган.
Член 5
Определяне на периодите на пускане и спиране за горивни инсталации, състоящи се от два или повече блока
1. За целите на изчисляването на средните стойности на емисиите, както е посочено в част 4, точка 1 от приложение V към Директива 2010/75/ЕС, се прилагат следните правила за определяне на периодите на пускане и спиране на горивни инсталации, състоящи се от два или повече блока:
а)
стойностите, измерени по време на периода на пускане на първия блок и по време на периода на спиране на последния блок за изгаряне, не се вземат под внимание;
б)
стойностите, определени по време на други периоди на пускане и спиране на отделни блокове не се вземат под внимание само ако са измерени, или когато по технически или икономически причини измерване не е осъществимо, изчислени поотделно за всеки от съответните блокове.
2. За целите на член 3, точка 27 от Директива 2010/75/ЕС периодите на пускане и спиране на горивни инсталации, състоящи се от два или повече блока, се състоят само от периода на пускане на първия блок за изгаряне, който се пуска, и от периода на спиране на последния блок за изгаряне, който се спира.
За горивни инсталации, за които в точки 2, 4 и 6 от част 1 от приложение V към Директива 2010/75/ЕС се разрешава прилагането на пределна стойност за емисии за част (от инсталацията), отвеждаща отпадъчните си газове през един или повече отделни димохода в общ комин, периодите на пускане и спиране могат да бъдат определяни поотделно за всяка от тези части на горивната инсталация. Периодите на пускане и спиране за част от инсталацията в такъв случай се състоят от периода на пускане на първия блок за изгаряне, пуснат в тази част от инсталацията, и от периода на спиране на последния блок за изгаряне, спрян в тази част от инсталацията.
Член 6
Определяне на периодите на пускане и спиране за горивни инсталации, произвеждащи електроенергия или подаващи мощност за механично задвижване, с използване на прагове на товара
1. За горивни инсталации, произвеждащи електроенергия, и за горивни инсталации за механично задвижване периодът на пускане се счита за край в момента, в който инсталацията достигне минимален пусков товар за стабилно генериране.
2. За периода на спиране се счита, че започва в началото на прекратяването на подаването на гориво след достигането на точката на минималния товар на спиране за стабилно генериране, от която нататък вече не се генерира електроенергия за електроенергийната мрежа или подаваната механична мощност вече не се използва за механичния товар.
3. Праговете на товара, които трябва да бъдат използвани за определяне на края на периода на пускане и началото на периода на спиране на горивните инсталации, произвеждащи електроенергия, и които трябва да бъдат включени в разрешителното на инсталацията, следва да бъдат фиксиран процент от номиналната електрическа мощност на горивната инсталация.
4. Праговете на товара, които следва да бъдат използвани за определяне на края на периода на пускане и началото на периода на спиране на горивните инсталации за механично задвижване, и които следва да бъдат включени в разрешителното на инсталацията, следва да бъдат фиксиран процент от номиналната електрическа мощност на горивната инсталация.
Член 7
Определяне на периодите на пускане и спиране за отоплителни горивни инсталации с използване на прагове на товара
1. За отоплителни горивни инсталации за край на периода на пускане се счита моментът, в който инсталацията достигне минималния пусков товар за стабилно генериране и топлината може да бъде безопасно и надеждно подавана към разпределителна мрежа, топлинен акумулатор или да бъде използвана директно на местен промишлен обект.
2. За периода на спиране се счита, че започва след достигане на минималния товар на спиране за стабилно генериране, когато топлината вече не може да бъде подавана безопасно и надеждно към мрежа или да се използва директно на местен промишлен обект.
3. Праговете на товара, които следва да бъдат използвани за определяне на края на периода на пускане и началото на периода на спиране на отоплителните горивни инсталации и които следва да бъдат включени в разрешителното на инсталацията, следва да бъдат фиксиран процент от номиналната топлинна мощност на горивната инсталация.
4. Периодите, през които отоплителните горивни инсталации нагряват акумулатор или резервоар, без да изнасят топлина навън, се считат за часове на експлоатация, а не за периоди на пускане или спиране.
Член 8
Определяне на периодите на пускане и спиране за горивни инсталации, произвеждащи топлинна и електроенергия, с използване на прагове на товара
За горивни инсталации, произвеждащи топлинна и електроенергия периодите на пускане и спиране се определят, както е изложено в членове 6 и 7, като се отчита както произведената електроенергия, така и произведената топлинна енергия.
Член 9
Определяне на периодите на пускане и спиране при използване на работни параметри или дискретни процеси
За определянето на минималния товар на спиране и на минималния пусков товар за стабилно генериране се дефинират минимум три критерия, като краят на периода на пускане или на периода на спиране се достига, когато са изпълнени поне два от критериите.
Тези критерии се избират между следните:
1.
Дискретните процеси, определени в приложението, или еквивалентни процеси, съответстващи на техническите характеристики на инсталацията;
2.
Праговете за работните параметри, определени в приложението, или еквивалентни работни параметри, съответстващи на техническите характеристики на инсталацията;
Член 10
Адресати на настоящото решение са държавите-членки.
Съставено в Брюксел на 7 май 2012 година.
DECISIONE DI ESECUZIONE DELLA COMMISSIONE
del 7 maggio 2012
relativa alla determinazione dei periodi di avvio e di arresto ai fini della direttiva 2010/75/UE del Parlamento europeo e del Consiglio relativa alle emissioni industriali
[notificata con il numero C(2012) 2948]
(Testo rilevante ai fini del SEE)
(2012/249/UE)
LA COMMISSIONE EUROPEA,
visto il trattato sul funzionamento dell’Unione europea,
vista la direttiva 2010/75/UE del Parlamento europeo e del Consiglio, del 24 novembre 2010, relativa alle emissioni industriali (prevenzione e riduzione integrate dell’inquinamento) (1), in particolare l’articolo 41, paragrafo 1, lettera a),
considerando quanto segue:
(1)
La direttiva 2010/75/UE non determina i periodi di avvio e di arresto, pur contenendo diverse disposizioni a essi correlate.
(2)
Per gli impianti di combustione di cui al capo III della direttiva 2010/75/UE, la determinazione di periodi di avvio e di arresto è necessaria per valutare la conformità ai valori limite di emissione stabiliti nell’allegato V della medesima direttiva, tenendo in considerazione la parte 4 dello stesso allegato, e per stabilire il numero di ore operative degli impianti di combustione, laddove rilevante ai fini dell’applicazione della direttiva in questione.
(3)
L’articolo 14, paragrafo 1, lettera f), della direttiva 2010/75/UE, stabilisce che l’autorizzazione debba includere le misure relative a condizioni di esercizio diverse dalle condizioni di esercizio normali, tra cui le operazioni di avvio e di arresto. Conformemente all’articolo 6 della direttiva 2010/75/UE, tali misure possono essere inserite in disposizioni generali vincolanti.
(4)
Le emissioni dagli impianti di combustione nei periodi di avvio e di arresto si presentano generalmente in concentrazioni elevate rispetto alle condizioni di esercizio normali. Visto che la direttiva 2010/75/UE ha come obiettivo la prevenzione delle emissioni, è auspicabile che tali periodi durino il minor tempo possibile.
(5)
Le disposizioni di cui alla presente decisione sono conformi al parere del comitato istituito a norma dell’articolo 75 della direttiva 2010/75/UE,
HA ADOTTATO LA PRESENTE DECISIONE:
Articolo 1
Oggetto e campo di applicazione
La presente decisione disciplina la determinazione dei periodi di avvio e di arresto di cui all’articolo 3, punto 27), e alla parte 4, punto 1, dell’allegato V della direttiva 2010/75/UE.
La presente decisione si applica agli impianti di combustione di cui al capo III della direttiva 2010/75/UE.
Articolo 2
Definizioni
Ai fini della presente decisione si intende per:
1)
«carico minimo di avvio per la produzione a regime», il carico minimo compatibile con il funzionamento a regime continuo in seguito all’avvio dell’impianto di combustione e a partire da cui l’impianto è in grado di fornire energia in maniera sicura e affidabile a una rete, a un sistema di reti, a un accumulatore di calore o a un sito industriale;
2)
«carico minimo di arresto per la produzione a regime», il carico minimo a partire da cui l’impianto di combustione non è più in grado di fornire energia a una rete, a un sistema di reti, a un accumulatore di calore o a un sito industriale in maniera sicura ed affidabile ed è considerato in via di arresto.
Articolo 3
Regole generali per determinare i periodi di avvio e di arresto
Al fine di stabilire la fine del periodo di avvio e l’inizio del periodo di arresto, si applicano le seguenti regole:
1)
i criteri o i parametri utilizzati per stabilire i periodi di avvio e di arresto sono trasparenti e verificabili da terzi;
2)
la determinazione dei periodi di avvio e di arresto è basata su condizioni che consentono un processo di produzione a regime nel rispetto della salute e della sicurezza;
3)
i periodi in cui un impianto di combustione, una volta avviato, produce a regime e in maniera sicura fornendo combustibile senza però esportare calore o elettricità o energia meccanica, non rientrano nei periodi di avvio o di arresto.
Articolo 4
Determinazione dei periodi di avvio e di arresto nell’autorizzazione
1. Ai fini della determinazione dei periodi di avvio e di arresto nell’autorizzazione dell’installazione che comprende l’impianto di combustione, le misure di cui all’articolo 14, paragrafo 1, lettera f), della direttiva 2010/75/UE, includono:
a)
almeno uno dei seguenti criteri:
i)
il termine del periodo di avvio e l’inizio del periodo di arresto espressi in termini di valori soglia di carico conformemente agli articoli 6, 7 e 8 e considerando che il carico minimo di arresto per la produzione a regime può essere più basso del carico minimo di avvio per la produzione a regime, poiché l’impianto di combustione potrebbe essere in grado di funzionare a regime con un carico inferiore una volta raggiunta la temperatura sufficiente in seguito a un periodo di funzionamento;
ii)
processi specifici o valori soglia per parametri di esercizio associati alla fine del periodo di avvio e all’inizio del periodo di arresto e che sono chiari, facilmente monitorabili e applicabili alla tecnologia impiegata, conformemente a quanto disposto all’articolo 9;
b)
misure che assicurino che i periodi di avvio e di arresto siano ridotti al minimo necessario;
c)
misure che assicurino che tutti i dispositivi di abbattimento siano messi in funzione non appena tecnicamente possibile.
Ai fini dell’applicazione del primo comma, si tengono in considerazione le caratteristiche tecniche e di esercizio dell’impianto di combustione e delle sue entità nonché le condizioni di esercizio dei dispositivi di abbattimento applicati.
2. Se si verificano cambiamenti inerenti all’impianto che si ripercuotono sui periodi di avvio e di arresto, compresi i dispositivi applicati, il tipo di combustibile, il ruolo dell’impianto nel sistema e le tecniche di abbattimento applicate, le condizioni di autorizzazione relative ai periodi di avvio e di arresto sono riconsiderate e, se necessario, aggiornate dall’autorità competente.
Articolo 5
Determinazione dei periodi di avvio e di arresto di impianti di combustione composti da due o più entità
1. Ai fini del calcolo dei valori medi di emissione a norma dell’allegato V, parte 4, punto 1, della direttiva 2010/75/UE, si applicano le seguenti regole per determinare i periodi di avvio e di arresto di impianti di combustione composti da due o più entità:
a)
non sono considerati i valori misurati nel periodo di avvio della prima entità che si avvia e nel periodo di arresto dell’ultima entità di combustione che si arresta;
b)
i valori determinati nel corso di altri periodi di avvio e di arresto di entità individuali non sono considerati solamente se misurati o, se la misurazione non è fattibile sotto il profilo tecnico o economico, se calcolati separatamente per ciascuna delle entità considerate.
2. Ai fini dell’applicazione dell’articolo 3, punto 27), della direttiva 2010/75/UE, i periodi di avvio e di arresto degli impianti di combustione composti da due o più entità consistono solo nel periodo di avvio della prima entità che si avvia e nel periodo di arresto dell’ultimo impianto di combustione che si arresta.
Per quanto riguarda gli impianti di combustione di cui all’allegato V, parte 1, punti 2, 4 e 6, della direttiva 2010/75/UE, si prevede l’applicazione di valori limite di emissione per una parte dell’impianto che disperde il suo scarico gassoso attraverso una o più canne di scarico in un camino comune, i periodi di avvio e di arresto possono essere determinati separatamente per ciascuna parte dell’impianto di combustione. In questo caso i periodi di avvio e di arresto di una parte di un impianto di combustione consistono nel periodo di avvio della prima entità che si avvia in tale parte dell’impianto di combustione e nel periodo di arresto dell’ultima entità che si arresta in tale parte dell’impianto di combustione.
Articolo 6
Determinazione dei periodi di avvio e di arresto di impianti di combustione che producono o forniscono energia per trasmissioni meccaniche utilizzando valori soglia di carico
1. Per impianti di combustione che producono elettricità e per impianti di combustione per trasmissioni meccaniche, la fine del periodo di avvio corrisponde al momento in cui l’impianto raggiunge il carico minimo di avvio per la produzione a regime.
2. Il periodo di arresto si considera iniziato nel momento in cui comincia l’arresto della fornitura di combustibile in seguito al raggiungimento del momento di carico minimo di arresto per il funzionamento a regime a partire da cui l’elettricità prodotta non è più disponibile per sistema di reti o l’energia meccanica non è più utilizzabile per il carico meccanico.
3. I valori soglia di carico da utilizzare per stabilire la fine del periodo di avvio e l’inizio del periodo di arresto per impianti di combustione che producono elettricità, e che vanno inclusi nell’autorizzazione dell’impianto, corrispondono a una percentuale fissa dell’energia elettrica stimata dell’impianto di combustione.
4. I valori soglia di carico da utilizzare per stabilire la fine del periodo di avvio e l’inizio del periodo di arresto per impianti di combustione per trasmissioni meccaniche e che vanno inclusi nell’autorizzazione dell’impianto corrispondono a una percentuale fissa della potenza meccanica dell’impianto di combustione.
Articolo 7
Determinazione dei periodi di avvio e di arresto per impianti di combustione che producono calore utilizzando valori soglia di carico
1. Per impianti di combustione che producono calore, il periodo di avvio si ritiene terminato quando l’impianto raggiunge il carico minimo di avvio per la produzione a regime e il calore può essere fornito in maniera sicura e affidabile a una rete di distribuzione, a un accumulatore di calore oppure usato direttamente in un sito industriale locale.
2. Il periodo di arresto si ritiene iniziato dopo che l’impianto ha raggiunto il carico minimo di arresto per la produzione a regime e nel momento in cui il calore non può più essere fornito in maniera sicura e affidabile a una rete o usato direttamente in un sito industriale locale.
3. I valori soglia di carico da utilizzare per stabilire la fine del periodo di avvio e l’inizio del periodo di arresto per impianti di combustione che producono calore e che vanno inclusi nell’autorizzazione dell’impianto corrispondono a una percentuale fissa della potenza termica stimata dell’impianto di combustione.
4. I periodi in cui gli impianti che producono calore scaldano un accumulatore o un serbatoio senza esportare calore sono da considerarsi come ore operative e non come periodi di avvio o di arresto.
Articolo 8
Determinazione dei periodi di avvio e di arresto per impianti di combustione che producono calore ed elettricità utilizzando valori soglia di carico
Per impianti di combustione che producono elettricità e calore, i periodi di avvio e di arresto vanno stabiliti conformemente agli articoli 6 e 7, tenendo in considerazione l’elettricità e il calore prodotti.
Articolo 9
Determinazione dei periodi di avvio e di arresto utilizzando parametri di esercizio o processi specifici
Al fine di determinare il carico minimo di avvio e il carico minimo di arresto per la produzione a regime, si definiscono almeno tre criteri e la fine del periodo di avvio o l’inizio del periodo di arresto si ritengono raggiunti quando ne sono soddisfatti almeno due.
I criteri si scelgono tra:
1)
processi specifici di cui all’allegato o processi equivalenti che si prestano per le caratteristiche tecniche dell’impianto;
2)
valori soglia per i parametri di esercizio di cui all’allegato o parametri di esercizio equivalenti che si prestano per le caratteristiche dell’impianto.
Articolo 10
Gli Stati membri sono destinatari della presente decisione.
Fatto a Bruxelles, il 7 maggio 2012