РЕГЛАМЕНТ ЗА ИЗПЪЛНЕНИЕ (ЕС) № 456/2012 НА КОМИСИЯТА
от 30 май 2012 година
за изменение на Регламент (ЕО) № 1266/2007 относно правилата за прилагане на Директива 2000/75/ЕО на Съвета по отношение на контрола, наблюдението, надзора и ограниченията за движението на някои животни от видовете, възприемчиви към болестта син език
(текст от значение за ЕИП)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Директива 2000/75/ЕО на Съвета от 20 ноември 2000 г. за определяне на условията за борба и ликвидиране на болестта син език (1), и по-специално член 9, параграф 1, буква в), членове 11 и 12 и член 19, трета алинея от нея,
като има предвид, че:
(1)
С Регламент (ЕО) № 1266/2007 на Комисията (2) се определят правила за контрола, наблюдението, надзора и ограниченията за движението на животни към и от зоните с ограничен достъп във връзка с болестта син език. С него се определят и условията за изключение от забраната за напускане на зоните, приложима за придвижването на възприемчиви към болестта животни и за пренасянето на тяхната сперма, яйцеклетки и ембриони, предвидено в Директива 2000/75/ЕО, включително и правилата за използване на ваксини против болестта син език.
(2)
Според настоящите правила, определени в Директива 2000/75/ЕО, използването на ваксини против болестта син език не е разрешено извън защитените зони. С Директива 2012/5/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 14 март 2012 г. за изменение на Директива 2000/75/ЕО на Съвета по отношение на ваксинацията против болестта син език (3) се правят по-гъвкави правилата за ваксинация, определени в Директива 2000/75/ЕО, за да се разреши ваксинацията с инактивирани ваксини против болестта син език и извън районите, за които са наложени ограничения за движение. Вследствие на това Регламент (ЕО) № 1266/2007 следва да бъде изменен. Освен това са необходими и изменения за опростяване на процеса на наблюдение и надзор, както и за съобразяване на установените в Регламент (ЕО) № 1266/2007 процедури с последните научни становища.
(3)
С цел да се събира и анализира епидемиологична информация за болестта син език в Регламент (ЕО) № 1266/2007 е предвидено държавите членки да подават в системата BlueTongue NETwork application (система BT-Net) информация за болестта син език, събирана в хода на прилагането на програмите за наблюдение и надзор.
(4)
Досегашният опит обаче показа, че има достатъчно налична информация във връзка с други задължения в Съюза за уведомление и сигнализиране на болести. Следователно вече не е необходимо да има задължение за обмен на информация чрез системата BT-Net.
(5)
С Регламент (ЕО) № 1266/2007, изменен с Регламент (ЕО) № 123/2009 на Комисията (4), се въвежда възможността при определени условия държавите членки да определят „район с по-нисък риск“, за да се улесни превантивната ваксинация в части от територията им, в които няма разпространение на вируса. Вследствие на влизането в сила на Директива 2012/5/ЕС, според която ваксинацията срещу болестта син език може да се прави извън зоните с ограничен достъп, разпоредбите за определянето на „райони с по-нисък риск“ вече не са необходими.
(6)
В съответствие с член 6, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1266/2007 държава членка може да реши да премахне епидемиологично значим географски район от зона с ограничен достъп, като докаже липса на болестта в съответния район след изтичането на две години, през които е липсвало разпространение на вируса на болестта син език, доказано посредством наблюдение.
(7)
Частите от зоните с ограничен достъп обаче, където в продължение на поне една година, включително пълен сезон на активност на вектора, наблюдението и надзорът са показали, че няма разпространение на вируса на болестта син език от конкретен серотип или серотипове, са изложени на риск от повторно въвеждане на болестта посредством въвеждането на заразени животни от други части на същата зона с ограничен достъп, в които вирусът на болестта син език все още се разпространява. В тези ситуации - с цел да се осигури безопасно преминаване към статус на липса на болестта при благоприятни епидемиологични условия - на държавите членки следва да се разреши да определят „райони с липса на болестта с временен статус“, при условие че се извършва наблюдение и надзор за установяване на липсата на разпространение на вируса.
(8)
В съответствие с научното становище на групата по въпросите на здравето на животните и хуманното отношение към тях към Европейския орган за безопасност на храните относно риска от предаване на болестта син език при придвижване на животни, прието на 11 септември 2008 г. (5), съществува теоретичната възможност заразени насекоми да бъдат пренесени заедно с животните. Този риск може да се овладее, като превозното средство се почиства и третира с инсектициди или репеленти преди животните да бъдат натоварени или когато животните се придвижват през райони, за които се знае, че са с нисък риск, или че придвижването се извършва в период, характеризиращ се с нисък риск. С цел да се ограничи нежеланото въздействие на тези вещества върху околната среда и да се избегнат евентуални проблеми по отношение на периодите на изчакване и евентуално наличие на остатъчни вещества в животните, третирането им с разрешени инсектициди или репеленти не следва да продължи да се изисква, тъй като това третиране осигурява ограничена допълнителна сигурност.
(9)
С Регламент (ЕО) № 1266/2007, изменен с Регламент за изпълнение (ЕС) № 648/2011 (6), се разрешава за преходен период държавите членки по местоназначение, в които въвеждането при определени условия на животни, които нямат имунитет, може да представлява риск за здравето на животните, да изискат движението на такива животни да подлежи на някои допълнителни условия. Тъй като в настоящия регламент са определени правилата относно критериите за защитените от вектори помещения, тази преходна разпоредба вече не е необходима.
(10)
Поради различните степени на разпространение на вируса, условията на околната среда и различните стратегии за ваксинация в държавите членки е възможно епидемиологичните ситуации по отношение на болестта син език да се различават значително в различните райони на Съюза. Практиката е показала, че могат да бъдат успешно изпълнени различни стратегии за наблюдение, с които да се постигне желаният резултат. Следователно минималните хармонизирани изисквания относно програмите за наблюдение и надзор на болестта син език, определени в приложение I към Регламент (ЕО) № 1266/2007, следва да бъдат опростени, за да се позволи повече гъвкавост на държавите членки при изготвянето на националните им програми за наблюдение и надзор, като се отчете научното становище на групата по въпросите на здравето на животните и хуманното отношение към тях към ЕОБХ относно наблюдението и надзора на болестта син език (7).
(11)
Въз основа на гореспоменатото научно становище минималният размер на пробата, с който се откриват 5 % случаи на болестта с 95 % надеждност сред популация от възприемчиви към болестта син език видове, следва да е достатъчен за наблюдение с цел да се докаже липсата на разпространение на вируса за период от две години в епидемиологично значим географски район.
(12)
Да се държат възприемчивите към болестта син език животни в защитени от вектори помещения за определен период е важно изискване при някои условия за прилагане на изключението от забраната за напускане на зоната, посочени в приложение III към Регламент (ЕО) № 1266/2007. Практиката е показала, че е трудно държавите членки да определят съответните критерии за създаването на защитени от вектори помещения при движението с цел търговия с животни от възприемчивите към болестта син език видове, като например едрия рогат добитък, овцете и козите.
(13)
С цел да се повиши резултатността от защитените от вектори помещения и да се съдейства на държавите членки при изпълнението на въпросната мярка за контрол следва да се установи набор от критерии. Въпросните критерии следва да се основават на опита на държавите членки и на разпоредбите в Ръководството за сухоземни животни на Световната организация за здравеопазване на животните (OIE). С цел хармонизиране на терминологията с тази на OIE терминът „vector proof establishment“, който в момента се използва в Регламент (ЕО) № 1266/2007, следва да се промени на „vector protected establishment“ (на български „защитено от вектори помещение“).
(14)
С оглед на последните научни данни, според които има вероятност за предаване на вируса на болестта син език през плацентата, по-конкретно по отношение на вируса на син език от серотип 8, в Регламент (ЕО) № 1266/2007, изменен с Регламент (ЕО) № 384/2008 (8), бяха въведени предпазни мерки за предотвратяване на евентуално разпространение на болестта син език от бременни животни или някои новородени животни.
(15)
Според научното становище на групата по въпросите на здравето на животните и хуманното отношение към тях към ЕОБХ относно серотип 8 на вируса на болестта син език (9) съществуват научни сведения за възможността за предаване през плацентата на серотип 8 на вируса на болестта син език, който бе въведен в Съюза през 2006 г. Няма данни обаче за предаване през плацентата на други серотипове на вируса на болестта син език в засегнати райони, където не са използвани модифицирани живи ваксини. Предвид заключенията в посоченото становище предпазната мярка по отношение на движението на бременните животни следва да се прилага само за зони, които са с ограничен достъп по отношение на серотип 8 на вируса на болестта син език.
(16)
Поради това Регламент (ЕО) № 1266/2007 следва да бъде съответно изменен.
(17)
Мерките, предвидени в настоящия регламент, са в съответствие със становището на Постоянния комитет по хранителната верига и здравето на животните,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Регламент (ЕО) № 1266/2007 се изменя, както следва:
1)
Член 4 се заменя със следното:
„Член 4
Програми за наблюдение и надзор над болестта син език
Държавите членки са длъжни да изпълняват програми за наблюдение и надзор в съответствие с минималните изисквания, предвидени в приложение I.“
2)
Член 5 се заличава.
3)
В член 6 параграф 2 се заменя със следното:
„2. Преди да се вземе решение за премахване на определен епидемиологично значим географски район от зона с ограничен достъп, държавите членки предоставят на Комисията аргументирана информация, доказваща липсата на разпространение на вируса на болестта син език в този район в продължение на период от две години, включващ два пълни сезона на активност на вектора, след изпълнението на програмата за наблюдение и надзор над болестта син език в съответствие с точка 3 от приложение I.“
4)
В член 7 параграф 2а се заменя със следното:
„2а. Държавите членки могат да определят граници на епидемиологично значим географски район в зона с ограничен достъп като „район с липса на болестта с временен статус“, при условие че за период от една година, включващ един пълен сезон на вектора, при наблюдението и надзора в съответствие с точка 3 от приложение I е доказана липсата на разпространение на вируса на болестта син език в тази част на зоната с ограничен достъп за конкретния серотип на болестта син език или за комбинация от серотипове.
Когато дадена държава членка възнамерява да определи граници на зона с ограничен достъп или на част от зона с ограничен достъп като „район с липса на болестта с временен статус“, тя уведомява Комисията за намерението си. Това уведомление се придружава от информацията, упомената в точка 3 от приложение I.
Комисията информира държавите членки посредством Постоянния комитет по хранителната верига и здравето на животните за списъка на „районите с липса на болестта с временен статус“.
Движението на животни в рамките на една и съща зона с ограничен достъп от район, където се разпространява един и същи вирусен серотип или серотипове на болестта син език, към част от същата зона с ограничен достъп, обозначена като „район с липса на болестта с временен статус“, може да бъде разрешено само ако:
а)
животните отговарят на условията, определени в приложение III; или
б)
животните отговарят на условията на останалите подходящи гаранции за тяхното здраве, основаващи се на положителен резултат от оценка на риска на мерките срещу разпространението на вируса на болестта син език и за защита срещу атаките на вектори на този вирус, изисквани от компетентния орган на мястото на произход на животните и одобрени от компетентния орган на мястото на местоназначение на животните, преди началото на тяхното придвижване; или
в)
животните са предназначени за незабавно клане.“
5)
В член 8, параграф 5 третата алинея се заменя със следното:
„Информацията относно определените кланици се предоставя на останалите държави членки и се прави общественодостъпна.“
6)
Член 9 се заменя със следното:
„Член 9
Допълнителни условия за транзитния превоз на животни
1. Транзитният превоз на животни се разрешава от компетентния орган, при условие че:
а)
превозните средства, в които се превозват животните, се третират с позволени инсектициди и/или репеленти след адекватното им почистване и дезинфекция на мястото на натоварването на животните. Третирането във всички случаи трябва да се извърши преди напускането или влизането в зоната с ограничен достъп;
б)
когато по време на транзитното преминаване през зона с ограничен достъп е предвидено време за почивка от повече от един ден в пункт за контрол, животните трябва да бъдат защитени от атаки на вектори в защитени от вектори помещения в съответствие с критериите, определени в приложение II.
2. Параграф 1 не се прилага, ако транзитното преминаване се осъществява:
а)
изключително от и през епидемиологично значими географски райони на зоната с ограничен достъп през сезонния период на отсъствие на вектори на вируса, определен в съответствие с приложение V; или
б)
от и през части на зоната с ограничен достъп, определени като „район с липса на болестта с временен статус“ в съответствие с член 7, параграф 2а.
3. За животните, посочени в параграф 1 от настоящия член, се добавя следният допълнителен текст към съответните здравни сертификати, предвидени в директиви 64/432/ЕИО, 91/68/ЕИО и 92/65/ЕИО или в Решение 93/444/ЕИО: „Третиране с инсектицид/репелент … (име на продукта) на … (дата) в … (час) в съответствие с член 9 от Регламент (ЕО) № 1266/2007“.“
7)
Член 9а се заличава.
8)
Приложения I, II, III и V се изменят в съответствие с приложението към настоящия регламент.
Член 2
Настоящият регламент влиза в сила на петия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави членки.
Съставено в Брюксел на 30 май 2012 година.
REGOLAMENTO DI ESECUZIONE (UE) N. 456/2012 DELLA COMMISSIONE
del 30 maggio 2012
che modifica il regolamento (CE) n. 1266/2007 relativo alle misure di applicazione della direttiva 2000/75/CE del Consiglio per quanto riguarda la lotta, il controllo, la vigilanza e le restrizioni dei movimenti di alcuni animali appartenenti a specie ricettive alla febbre catarrale
(Testo rilevante ai fini del SEE)
LA COMMISSIONE EUROPEA,
visto il trattato sul funzionamento dell’Unione europea,
vista la direttiva 2000/75/CE del Consiglio, del 20 novembre 2000, che stabilisce disposizioni specifiche relative alle misure di lotta e di eradicazione della febbre catarrale degli ovini (1), in particolare l’articolo 9, paragrafo 1, lettera c), gli articoli 11 e 12 e l’articolo 19, terzo comma,
considerando quanto segue:
(1)
Il regolamento (CE) n. 1266/2007 (2) della Commissione fissa norme per la lotta, il controllo, la vigilanza e le restrizioni dei movimenti di animali, per quanto concerne la febbre catarrale, all’interno e dalle zone soggette a restrizioni. Esso stabilisce anche le condizioni per l’esenzione dal divieto di uscita, applicabili ai sensi della direttiva 2000/75/CE agli spostamenti di animali appartenenti a specie ricettive e ai loro ovuli, embrioni e sperma, nonché le norme sull’uso di vaccini contro la febbre catarrale ovina.
(2)
Secondo le norme vigenti, reperibili alla direttiva 2000/75/CE, non è consentito l’uso di vaccini contro la febbre catarrale al di fuori delle zone di protezione. La direttiva 2010/5/UE del Parlamento europeo e del Consiglio, del 14 marzo 2012, che modifica la direttiva 2000/75/CE del Consiglio per quanto riguarda la vaccinazione contro la febbre catarrale degli ovini (3), rende più flessibili le norme sulla vaccinazione fissate dalla direttiva 2000/75/CE, in modo da permettere la vaccinazione contro la febbre catarrale degli ovini con vaccini inattivi anche al di fuori delle zone in cui sono state imposte restrizioni allo spostamento del bestiame. Il regolamento (CE) n. 1266/2007 deve essere modificato di conseguenza. È inoltre necessario introdurre modifiche per semplificare il processo di controllo e di vigilanza e per adeguare le procedure istituite dal regolamento (CE) n. 1266/2007 ai più recenti pareri scientifici.
(3)
Per raccogliere e analizzare le informazioni epidemiologiche sulle febbre catarrale degli ovini, il regolamento (CE) n. 1266/2007 stabilisce che gli Stati membri trasmettano al sistema BlueTongue NETwork (BT-NET system) informazioni sulla febbre catarrale raccolte durante l’attuazione dei programmi di controllo e di vigilanza della febbre catarrale.
(4)
L’esperienza mostra tuttavia che esistono e sono disponibili sufficienti informazioni nell’ambito di obblighi, vigenti nella UE, di notifica e di relazione riguardanti altre malattie. Pertanto, l’obbligo di scambiare informazioni attraverso il sistema BT-NET non è più necessario.
(5)
Il regolamento (CE) n. 1266/2007, come modificato dal regolamento (CE) n. 123/2009 della Commissione (4) ha introdotto la possibilità che gli Stati membri delimitino, a determinate condizioni, «zone a basso rischio» per facilitare la vaccinazione preventiva in zone del loro territorio in cui il virus non circola. In seguito all’entrata in vigore della direttiva 2012/5/UE, grazie alla quale la vaccinazione contro la febbre catarrale degli ovini può essere effettuata anche al di fuori di zone soggette a restrizioni, non è più necessario neppure delimitare delle «zone a basso rischio».
(6)
Ai sensi del regolamento (CE) n. 1266/2007, articolo 6, paragrafo 2, gli Stati membri possono decidere di espungere un’area geografica epidemiologicamente rilevante da una zona soggetta a restrizioni, e dichiararla libera dalla malattia dopo 2 anni di assenza di circolazione del virus, accertata da opportuni controlli.
(7)
Le parti di una zona soggetta a restrizioni - in cui monitoraggio e sorveglianza indicano che per almeno un anno, compresa una stagione completa di attività del vettore, vi è stata assenza di circolazione del virus di un sierotipo/i specifico/i di febbre catarrale - sono tuttavia a rischio di reintroduzione della malattia a causa dell’introduzione di animali infetti provenienti da altre parti della stessa zona soggetta a restrizioni in cui il virus della febbre catarrale è ancora in circolazione. In tali casi, per garantire una transizione sicura verso l’indennità dalla malattia in condizioni epidemiologiche favorevoli, è opportuno consentire agli Stati membri di delimitare «zone provvisoriamente indenni» purché siano effettuati controlli ed esista una vigilanza atti ad accertare l’assenza di circolazione del virus.
(8)
Secondo il parere del gruppo di esperti scientifici sulla salute e il benessere degli animali dell’EFSA sul «Rischio di trasmissione della febbre catarrale degli ovini durante il transito degli animali» (5), adottato in data 11 settembre 2008, esiste una possibilità teorica che insetti infetti si spostino insieme agli animali trasportati. Il rischio potrebbe essere tenuto sotto controllo pulendo il veicolo e trattandolo con insetticidi o repellenti prima di caricarvi gli animali o quando esso trasporti animali attraverso zone note per essere a basso rischio o in un periodo in cui il rischio è basso. Per limitare gli effetti indesiderati di tali sostanze sull’ambiente e per evitare eventuali problemi riguardo ai periodi di attesa ed eventuali residui negli animali, il trattamento di animali con insetticidi o repellenti autorizzati dovrebbe cessare di essere obbligatorio in quanto esso aggiunge elementi di sicurezza solo limitati.
(9)
Il regolamento (CE) n. 1266/2007, come modificato dal regolamento di esecuzione (UE) n. 648/2011 (6), consente per un periodo transitorio, a Stati membri di destinazione, nei quali l’introduzione di animali non immuni potrebbe rappresentare, in determinate circostanze, un rischio per la salute degli animali, di chiedere che il movimento di tali animali sia soggetto a determinate condizioni aggiuntive. Poiché il presente regolamento contiene norme sui criteri che definiscono gli stabilimenti a prova di vettore, tale disposizione transitoria non è più necessaria.
(10)
A causa dei diversi livelli di circolazione del virus, di condizioni ambientali e di strategie di vaccinazione negli Stati membri, le situazioni epidemiologiche sulla febbre catarrale degli ovini possono variare notevolmente da zona a zona dell’UE. L’esperienza ha dimostrato che si possono attuare con successo varie strategie di vigilanza per cogliere gli obiettivi desiderati. I requisiti minimi armonizzati per i controlli e la vigilanza, di cui al regolamento (CE) n. 1266/2007, allegato I, vanno pertanto semplificati affinché gli Stati membri possano elaborare i programmi di controllo e vigilanza nazionali con maggior flessibilità, tenendo conto del parere che il gruppo di esperti scientifici sulla salute e il benessere degli animali ha reso in merito al controllo e alla vigilanza sulla febbre catarrale (7).
(11)
In base a tale parere scientifico, un campione di dimensione minima atto a rivelare una prevalenza del 5 % con affidabilità del 95 % nella popolazione delle specie sensibili, dovrebbe bastare alla vigilanza per dimostrare l’assenza di circolazione del virus in un’area geografica epidemiologicamente rilevante per un periodo di 2 anni.
(12)
Mantenere animali sensibili alla febbre catarrale degli ovini in stabilimenti a prova di vettore per un determinato periodo di tempo è un requisito importante per stabilire a quali condizioni possa scattare l’esenzione dal divieto di uscita di cui al regolamento (CE) n. 1266/2007, allegato III. L’esperienza mostra quali difficoltà gli Stati membri incontrino nello stabilire criteri precisi per far funzionare uno stabilimento a prova di vettore per i normali movimenti commerciali di animali delle specie sensibili, come bovini, ovini e caprini.
(13)
Per migliorare l’efficienza degli stabilimenti a prova di vettore e per assistere gli Stati membri nell’attuare tale misura di controllo, occorre fissare tutta una serie di criteri. Tali criteri si dovranno fondare sulle esperienze degli Stati membri e sul Codice sanitario per gli animali terrestri dell’Organizzazione mondiale per la salute animale (OIE). Per allineare la terminologia a quella dell’OIE, il termine «stabilimento a prova di vettore», attualmente usata nel regolamento (CE) n. 1266/2007, dovrà essere sostituita da «stabilimento protetto dai vettori».
(14)
In esito a nuove informazioni scientifiche che ritengono possibile la trasmissione transplacentare del virus della febbre catarrale degli ovini, soprattutto del sierotipo 8 della medesima, sono state introdotte nel regolamento (CE) n. 1266/2007, quale modificato dal regolamento (CE) n. 384/2008 (8), misure precauzionali per impedire la possibile diffusione della malattia da parte di femmine gravide o di animali appena nati.
(15)
Secondo il parere del gruppo di esperti scientifici sulla salute e il benessere degli animali dell’EFSA relativo al sierotipo 8 del virus della febbre catarrale degli ovini (9), la trasmissione transplacentale del sierotipo 8 del virus della febbre catarrale degli ovini, introdotto nell’UE nel 2006, è scientificamente provata. La trasmissione transplacentale di altri sierotipi del virus della febbre catarrale degli ovini in zone infette in cui non sono stati usati vaccini vivi modificati, non è stata tuttavia dimostrata. Alla luce delle conclusioni di questo parere, la misura precauzionale riguardante il movimento delle femmine gravide va applicata solo alle zone soggette a restrizioni per il sierotipo 8 del virus della febbre catarrale degli ovini.
(16)
Il regolamento (CE) n. 1266/2007 va quindi modificato di conseguenza.
(17)
Le disposizioni di cui al presente regolamento sono conformi al parere del comitato permanente per la catena alimentare e la salute degli animali,
HA ADOTTATO IL PRESENTE REGOLAMENTO:
Articolo 1
Il regolamento (CE) n. 1266/2007 è modificato come segue:
1)
l’articolo 4 è sostituito dal seguente:
«Articolo 4
Programmi di controllo e vigilanza della febbre catarrale
Gli Stati membri attuano programmi di controllo e di vigilanza della febbre catarrale degli ovini conformemente ai requisiti minimi di cui all’allegato I.»;
2)
l’articolo 5 è soppresso;
3)
all’articolo 6, il paragrafo 2 è sostituito dal seguente:
«2. Prima di decidere se espungere un’area geografica epidemiologicamente rilevante da una zona soggetta a restrizioni, gli Stati membri forniscono alla Commissione informazioni circostanziate che dimostrino l’assenza di circolazione del virus della febbre catarrale in tale zona per un periodo di 2 anni, comprese 2 stagioni complete di attività del vettore, dopo aver attuato il programma di controllo e di vigilanza della febbre catarrale degli ovini, ai sensi dell’allegato I, punto 3.»;
4)
all’articolo 7, la lettera a) del paragrafo 2 è sostituita dalla seguente:
«a) gli Stati membri possono delimitare un’area geografica epidemiologicamente rilevante in una zona soggetta a restrizioni come “zona provvisoriamente indenne” purché per un anno, compresa una stagione completa di attività del vettore, il monitoraggio e la sorveglianza ai sensi dell’allegato I, punto 3, abbiano dimostrato l’assenza di circolazione del virus della febbre catarrale in tale parte della zona soggetta a restrizioni per tale sierotipo specifico o combinazione di sierotipi del virus della febbre catarrale.
Uno Stato membro che intenda delimitare una zona soggetta a restrizioni o parte di una zona soggetta a restrizioni come “zona provvisoriamente indenne” deve notificare tale intenzione alla Commissione. La notifica va corredata delle informazioni di cui all’allegato I, punto 3.
La Commissione invia agli Stati membri, nel quadro del comitato permanente per la catena alimentare e la salute degli animali, l’elenco delle “zone provvisoriamente indenni”.
I movimenti di animali all’interno di una zona soggetta a restrizioni, in cui circolano lo/gli stesso/i sierotipo/i del virus della febbre catarrale, verso una parte della stessa zona soggetta a restrizioni, delimitata come “zona provvisoriamente indenne”, possono essere autorizzati solo se:
a)
gli animali risultano conformi alle condizioni di cui all’allegato III; o
b)
gli animali soddisfano altre adeguate garanzie di salute animale, in base a una valutazione dei rischi, risultata positiva, sulle misure adottate contro il diffondersi del virus della febbre catarrale e per la protezione contro gli attacchi dei vettori stabilite dall’autorità competente del luogo d’origine e approvate dall’autorità competente del luogo di destinazione prima del movimento di tali animali; oppure
c)
gli animali sono destinati alla macellazione immediata.»;
5)
all’articolo 8, paragrafo 5, il terzo comma è sostituito dal seguente:
«Le informazioni relative ai macelli designati sono rese disponibili agli altri Stati membri e al pubblico.»;
6)
l’articolo 9 è sostituito dal seguente:
«Articolo 9
Ulteriori condizioni per il transito di animali
1. Il transito di animali è autorizzato dall’autorità competente, purché:
a)
dopo un’adeguata pulizia e disinfezione presso il luogo del carico, i mezzi con i quali sono trasportati gli animali siano trattati con insetticidi e/o repellenti autorizzati. Questo trattamento deve avvenire in ogni caso prima che essi lascino la zona soggetta a restrizioni, o vi entrino;
b)
se è previsto un periodo di riposo di oltre un giorno in un punto di sosta durante il movimento attraverso una zona soggetta a restrizioni, gli animali siano protetti dall’eventuale attacco dei vettori della malattia in uno stabilimento protetto dai vettori, ai sensi dei criteri di cui all’allegato II.
2. Il paragrafo 1 non si applica se il transito avviene:
a)
esclusivamente da, o attraverso, aree geografiche epidemiologicamente rilevanti della zona soggetta a restrizioni durante il periodo stagionalmente libero da vettori, così definito ai sensi dell’allegato V; o
b)
da, o attraverso, parti della zona soggetta a restrizioni delimitata come “zona provvisoriamente indenne” ai sensi dell’articolo 7, paragrafo 2, lettera a).
3. Per gli animali di cui al paragrafo 1 del presente articolo, ai certificati sanitari previsti dalle direttive 64/432/CEE, 91/68/CEE e 92/65/CEE, o ai quali si fa riferimento nella decisione 93/444/CEE, è aggiunta la seguente dicitura: “Trattamento insetticida/repellente con … (inserire il nome del prodotto) il … (inserire la data) in conformità al regolamento (CE) n. 1266/2007, articolo 9.”»;
7)
la lettera a) del paragrafo 1 dell’articolo 9 viene soppressa;
8)
gli allegati I, II, III e V sono modificati in conformità all’allegato del presente regolamento.
Articolo 2
Il presente regolamento entra in vigore il quinto giorno successivo a quello della sua pubblicazione nella Gazzetta ufficiale dell’Unione europea.
Il presente regolamento è obbligatorio in tutti i suoi elementi e direttamente applicabile in ciascuno degli Stati membri.
Fatto a Bruxelles, il 30 maggio 2012