РЕШЕНИЕ № 1104/2011/ЕС НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
от 25 октомври 2011 година
относно правилата за достъп до публично регулираната услуга, предоставяна от глобалната навигационна спътникова система, създадена по програмата „Галилео“
ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взеха предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 172 от него,
като взеха предвид предложението на Европейската комисия,
след предаване на проекта на законодателния акт на националните парламенти,
като взеха предвид становището на Европейския икономически и социален комитет (1),
след консултация с Комитета на регионите,
в съответствие с обикновената законодателна процедура (2),
като имат предвид, че:
(1)
В приложението към Регламент (ЕО) № 683/2008 на Европейския парламент и на Съвета от 9 юли 2008 г. за продължаване на изпълнението на европейските програми за спътникова навигация (EGNOS и Галилео) (3) се предвижда, че специфичните цели на програмата „Галилео“ трябва да позволят сигналите, излъчвани от системата, създадена по тази програма, да могат да бъдат използвани по-специално за предоставяне на публично регулирана услуга (PRS), запазена за оправомощени от правителствата потребители, за приложения с чувствително съдържание, които изискват ефективен контрол на достъпа и висока степен на непрекъснатост на услугата.
(2)
Въпреки че съответните разпоредби от Регламент (ЕО) № 683/2008 се прилагат и за услугите, включително за PRS, изброени в приложението към посочения регламент, предвид взаимовръзката между системата, създадена по програмата „Галилео“, и PRS от правна, техническа, оперативна и финансова гледна точка и от гледна точка на собствеността, е целесъобразно възпроизвеждането на съответните правила относно прилагането на разпоредбите относно сигурността за целите на настоящото решение.
(3)
По различни поводи Европейският парламент и Съветът припомниха, че системата, създадена по програмата „Галилео“, е система за граждански цели, която е под граждански контрол, т.е. тя е създадена в съответствие със стандарти за граждански цели, основани на изискванията за такива цели, и е под контрола на институциите на Съюза.
(4)
Програмата „Галилео“ е от стратегическо значение за независимостта на Съюза по отношение на спътниковата навигация и услугите за определяне на местоположението и за синхронизация и допринася съществено за изпълнението на стратегията „Европа 2020“ за интелигентен, устойчив и приобщаващ растеж.
(5)
Измежду различните услуги, предлагани от европейските системи за спътникова навигация, PRS е услугата, която е и най-защитена, и с най-чувствително съдържание и следователно е подходяща за услугите, при които трябва да бъдат гарантирани стабилност и пълна надеждност. Тя трябва да осигурява на своите ползватели непрекъснатост дори в условията на най-сериозни кризи. Последиците от нарушаването на правилата по отношение на сигурността при използването на услугата не са ограничени до съответния потребител, а се разпростират потенциално и върху други потребители. Ето защо използването и управлението на PRS налагат обща отговорност на държавите-членки за защита на сигурността на Съюза и на тяхната собствена сигурност. В този контекст достъпът до PRS трябва да бъде строго ограничен до определени категории потребители, подлежащи на постоянно наблюдение.
(6)
Поради тази причина е необходимо да се определят правилата за достъп до PRS и правилата за управлението ѝ, по-специално като се уточнят общите принципи за достъп, функциите на различните органи за управление и надзор, условията, касаещи производството и сигурността на приемника, и системата за наблюдение на износа.
(7)
Що се отнася до общите принципи за достъп до PRS, поради самата цел на услугата и нейните характеристики ползването ѝ трябва да бъде строго ограничено, като на държавите-членки, Съвета, Комисията и Европейската служба за външна дейност (ЕСВД) се предостави дискреционен, неограничен и непрекъснат достъп във всички части на света. Освен това всяка държава-членка трябва да бъде в състояние да вземе суверенно решение кои потребители на PRS да бъдат оправомощени и за какви цели може да бъде ползвана PRS, включително ползване за целите на сигурността, в съответствие с общите минимални стандарти.
(8)
За да се насърчи използването на европейската технология в световен план, следва да бъде възможно за някои трети държави и международни организации да станат ползватели на PRS, като с тях бъдат сключени отделни споразумения. За защитените правителствени приложения в областта на спътниковата радионавигация редът и условията, при които трети държави и международни организации могат да ползват PRS, следва да се предвидят в международни споразумения, като се приема, че спазването на изискванията за сигурност следва винаги да е задължително. В контекста на такива споразумения следва да е възможно да се позволи производството на приемници за PRS при специфични условия и изисквания, при условие че те са най-малкото равностойни на условията и изискванията, приложими за държавите-членки. В такива споразумения обаче не следва да се включват въпроси, които са особено чувствителни от гледна точка на сигурността, като производството на модули за сигурност.
(9)
Споразумения с трети държави или международни организации следва да се договарят, като се взема изцяло предвид важността на това да се гарантира зачитане на демокрацията, принципите на правовата държава, универсалността и неделимостта на правата на човека и на основните свободи, свободата на мисълта, съвестта и религията, както и свободата на изразяване на мнение и свободата на информацията, човешкото достойнство, принципите на равенство и солидарност, както и зачитането на принципите на Устава на Организацията на обединените нации и на международното право.
(10)
Разпоредбите относно сигурността на Европейската космическа агенция следва да осигуряват степен на защита, съответстваща най-малко на степента, осигурявана с правилата за сигурност, установени в приложението към Решение 2001/844/ЕО, ЕОВС, Евратом на Комисията (4), и с Решение 2011/292/ЕС на Съвета от 31 март 2011 г. относно правилата за сигурност за защита на класифицирана информация на ЕС (5).
(11)
Съюзът и държавите-членки трябва да направят всичко необходимо, за да гарантират безопасността и сигурността както на системата, създадена по програмата „Галилео“, така и на технологията и оборудването за PRS, за да се избегне ползването от неоправомощени физически или юридически лица на излъчените за PRS сигнали и за да се предотврати ползването на PRS за враждебни цели спрямо Съюза и държавите-членки.
(12)
В това отношение е важно държавите-членки да установят система от санкции, приложими при неспазване на задълженията, произтичащи от настоящото решение, и да осигурят прилагането на тези санкции. Санкциите трябва да бъдат ефективни, пропорционални и възпиращи.
(13)
Що се отнася до органите за управление и надзор, изглежда, че решението ползвателите на PRS да определят „компетентен орган за PRS“, който да отговаря за управлението и надзора на потребителите, е най-добрият начин за ефективно управление на ползването на PRS, тъй като улеснява отношенията между различните участници, отговарящи за сигурността, и гарантира постоянен надзор върху потребителите, по-специално националните потребители, при спазване на общите минимални стандарти. Следва обаче да се осигури известна гъвкавост, за да се даде възможност на държавите-членки да организират отговорностите си ефикасно.
(14)
При изпълнението на настоящото решение обработването на лични данни следва да се извършва в съответствие с правото на Съюза, както е уредено по-специално в Директива 95/46/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 24 октомври 1995 г. за защита на физическите лица при обработването на лични данни и за свободното движение на тези данни (6) и Директива 2002/58/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 12 юли 2002 г. относно обработката на лични данни и защита на правото на неприкосновеност на личния живот в сектора на електронните комуникации (Директива за правото на неприкосновеност на личния живот и електронни комуникации) (7).
(15)
Освен това една от задачите на центъра за сигурност на „Галилео“ (центърът за наблюдение на сигурността на „Галилео“ или ЦНСГ), посочен в член 16, буква а), подточка ii) от Регламент (ЕО) № 683/2008, следва да бъде осигуряване на оперативна връзка между различните участници, отговарящи за сигурността на PRS.
(16)
Съветът и върховният представител на Съюза по въпросите на външните работи и политиката на сигурност следва да играят роля в управлението на PRS чрез прилагане на Съвместно действие 2004/552/ОВППС на Съвета от 12 юли 2004 г. за някои аспекти на експлоатацията на европейската спътникова радионавигационна система, свързани със сигурността на Европейския съюз (8). Съветът следва да одобрява международните споразумения, с които се оправомощават трети държави или международни организации да ползват PRS.
(17)
По отношение на производството и сигурността на приемниците, изискванията за сигурност налагат тази задача да се поверява само на държава-членка, която е определила компетентен орган за PRS, или на предприятия, установени на територията на държава-членка, която е определила компетентен орган за PRS. В допълнение производителят на приемници трябва да е бил надлежно акредитиран от Съвета за акредитация на сигурността на европейските системи на ГНСС, създаден с Регламент (ЕС) № 912/2010 на Европейския парламент и на Съвета (9) (Съветът за акредитация на сигурността) и трябва да спазва неговите решения. Компетентните органи за PRS отговарят за осъществяване на постоянно наблюдение на спазването както на това изискване за акредитация и на тези решения, така и на специфичните технически изисквания, произтичащи от общите минимални стандарти.
(18)
Държава-членка, която не е определила компетентен орган за PRS, следва във всеки случай да определи точка за контакт за управление на установени вредни електромагнитни смущения, засягащи PRS. Тази точка за контакт следва да бъде физическо или юридическо лице, изпълняващо ролята на център за докладване, или адрес, с който Комисията да може да се свърже в случай на потенциално вредни електромагнитни смущения, с оглед тези смущения да бъдат отстранени.
(19)
Що се отнася до ограниченията на износа, износът извън Съюза на оборудване или технологии и софтуер, свързани с ползването на PRS и също така с разработването на PRS и с предназначеното за нея производство, независимо дали това оборудване, софтуер или технологии са включени в приложение I към Регламент (ЕО) № 428/2009 на Съвета от 5 май 2009 г. за въвеждане режим на Общността за контрол на износа, трансфера, брокерската дейност и транзита на изделия и технологии с двойна употреба (10), трябва да бъде ограничен до онези трети държави, които са надлежно оправомощени да имат достъп до PRS по силата на международно споразумение със Съюза. Сам по себе си фактът, че на територията на трета държава е инсталирана референтна станция, която съдържа оборудване за PRS и е част от системата, създадена по програмата „Галилео“, не дава основание тази държава да бъде считана за ползвател на PRS.
(20)
На Комисията следва да бъде делегирано правомощието да приема актове в съответствие с член 290 от Договора за функционирането на Европейския съюз във връзка с общите минимални стандарти в областите, посочени в приложението, и при необходимост, да го актуализира и изменя с цел да се отчита развитието на програмата „Галилео“. От особена важност е по време на подготвителната си работа Комисията да проведе подходящи консултации, включително на експертно равнище. При подготвянето и съставянето на делегирани актове Комисията следва да осигури едновременното и своевременно предаване на съответните документи по подходящ начин на Европейския парламент и на Съвета.
(21)
Предвид потенциалното въздействие върху сигурността на системата, създадена по програмата „Галилео“, за Съюза и за неговите държави-членки, както поотделно, така и заедно, е от първостепенно значение общите правила за достъп до PRS и производството на приемници и модули за сигурност за нея да бъдат прилагани по еднакъв начин във всяка държава-членка. Ето защо е необходимо Комисията да бъде оправомощена да приема подробни изисквания, насоки и други мерки за привеждане в действие на общите минимални стандарти. За да се осигурят единни условия за изпълнение на настоящото решение, на Комисията следва да бъдат предоставени изпълнителни правомощия. Тези правомощия следва да бъдат упражнявани в съответствие с Регламент (ЕС) № 182/2011 на Европейския парламент и на Съвета от 16 февруари 2011 г. за установяване на общите правила и принципи относно реда и условията за контрол от страна на държавите-членки върху упражняването на изпълнителните правомощия от страна на Комисията (11).
(22)
Одитите и инспекциите, които Комисията предстои да провежда със съдействието на държавите-членки, следва, по целесъобразност, да бъдат провеждани по начин, сходен с предвидения в част VII от приложение III към Решение 2011/292/ЕС.
(23)
Правилата за достъп до PRS, предоставян от системата, създадена по програмата „Галилео“, са предпоставка за изпълнението на PRS. Комисията следва да анализира въпроса, дали следва да се прилага политика за таксуване за PRS, включително по отношение на третите държави и международните организации, и да докладва пред Парламента и Съвета относно резултатите от този анализ.
(24)
Доколкото целта на настоящото решение, а именно да се определят правилата, при които държавите-членки, Съветът, Комисията, ЕСВД, агенциите на Съюза, третите държави и международните организации могат да имат достъп до PRS, не може да бъде постигната в достатъчна степен от държавите-членки и следователно поради мащаба на предлаганото действие може да бъде по-добре постигната на равнище Съюз, Съюзът може да приеме мерки в съответствие с принципа на субсидиарност, уреден в член 5 от Договора за Европейския съюз. В съответствие с принципа на пропорционалност, уреден в същия член, настоящото решение не надхвърля необходимото за постигане на тази цел.
(25)
Веднага след като PRS стане оперативна, следва да се установи механизъм за докладване и преглед,
ПРИЕХА НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
Предмет
Настоящото решение определя правилата, при които държавите-членки, Съветът, Комисията, ЕСВД, агенциите на Съюза, трети държави и международни организации могат да имат достъп до публично регулираната услуга (PRS), предоставяна от глобалната навигационна спътникова система, създадена по програмата „Галилео“.
Член 2
Определения
За целите на настоящото решение се прилагат следните определения:
а)
„ползватели на PRS“ са държавите-членки, Съветът, Комисията и ЕСВД, както и агенциите на Съюза, трети държави и международни организации, доколкото тези агенции, трети държави и международни организации са надлежно оправомощени;
б)
„потребители на PRS“ са физически или юридически лица, които са надлежно оправомощени от ползвател на PRS да притежават или да ползват приемник за PRS.
Член 3
Общи принципи за достъп до PRS
1. Държавите-членки, Съветът, Комисията и ЕСВД имат право на неограничен и непрекъснат достъп до PRS във всички части на света.
2. Всяка отделна държава-членка, Съветът, Комисията и ЕСВД сами вземат решение дали да ползват PRS в рамките на своите съответни области на компетентност.
3. Всяка държава-членка, която ползва PRS, взема самостоятелно решение кои категории физически лица, пребиваващи на територията ѝ или изпълняващи официални функции в чужбина от името на тази държава-членка, и кои категории юридически лица, установени на територията ѝ, са оправомощени да бъдат потребители на PRS, както и кои са целите, за които може да бъде ползвана PRS в съответствие с член 8 и точка 1, подточки i) и ii) от приложението. Целите за ползване могат да включват такива, свързани със сигурността.
Съветът, Комисията и ЕСВД решават кои категории техни служители са оправомощени да бъдат потребители на PRS в съответствие с член 8 и точка 1, подточки i) и ii) от приложението.
4. Агенциите на Съюза могат да станат ползватели на PRS само доколкото това е необходимо за изпълнение на задачите им и в съответствие с подробните правила, установени в административно споразумение, сключено между Комисията и съответната агенция.
5. Трети държави или международни организации могат да станат ползватели на PRS само ако, в съответствие с процедурата, предвидена в член 218 от Договора за функционирането на Европейския съюз, те участват в следните две споразумения между Съюза и съответната трета държава или международна организация:
а)
споразумение за сигурност на информацията, определящо рамката за обмен и защита на класифицираната информация и осигуряващо степен на защита, най-малко равностойна на защитата в държавите-членки;
б)
споразумение за определяне на реда и условията за достъп до PRS от трета държава или международна организация; такова споразумение би могло да включва производството, при определени условия, на приемници за PRS, с изключение на модули за сигурност.
Член 4
Прилагане на разпоредби относно сигурността
1. Всяка държава-членка гарантира, че нейните национални разпоредби относно сигурността осигуряват степен на защита на класифицираната информация най-малко съответстваща на степента, предоставяна с разпоредбите относно сигурността, установени в приложението към Решение 2001/844/ЕО, ЕОВС, Евратом и в Решение 2011/292/ЕС, както и че тези национални разпоредби относно сигурността се прилагат спрямо всички потребители на PRS и спрямо всички физически лица, които пребивават на нейна територия, и всички юридически лица, установени на нейна територия, които работят с класифицирана информация на ЕС относно PRS.
2. Държавите-членки незабавно информират Комисията за приемането на националните разпоредби относно сигурността, посочени в параграф 1.
3. Ако стане известно, че класифицирана информация на ЕС относно PRS е била оповестена на лица, които не са оправомощени за това, Комисията, след изчерпателно консултиране със съответната държава-членка:
а)
уведомява създателя на класифицираните данни относно PRS;
б)
извършва оценка на потенциалните вреди, причинени на интересите на Съюза или на държавите-членки;
в)
уведомява съответните органи относно резултатите от тази оценка, придружени от препоръка за коригиране на ситуацията; в този случай съответните органи незабавно уведомяват Комисията относно действията, които възнамеряват да предприемат или вече са предприели, включително действията, имащи за цел предотвратяването на нови случаи, както и относно резултатите от тези действия; и
г)
надлежно информира Европейския парламент и Съвета за резултатите.
Член 5
Компетентен орган за PRS
1. Компетентен орган за PRS се определя от:
а)
всяка държава-членка, ползваща PRS, и всяка държава-членка, на чиято територия е установен някой от органите, посочени в член 7, параграф 1; в такива случаи компетентният орган за PRS се установява на територията на въпросната държава-членка, която без отлагане нотифицира Комисията за определянето на органа;
б)
Съвета, Комисията и ЕСВД, ако ползват PRS. В такъв случай Европейската агенция за ГНСС, създадена с Регламент (ЕС) № 912/2010 (Европейската агенция за ГНСС) може да бъде определена за компетентен орган за PRS в съответствие с подходящи договорености;
в)
агенциите на Съюза и международните организации в съответствие с разпоредбите на споразуменията, посочени в член 3, параграфи 4 и 5. В такъв случай Европейската агенция за ГНСС може да бъде определена за компетентен орган за PRS;
г)
трети държави в съответствие с разпоредбите на споразуменията, посочени в член 3, параграф 5.
2. Разходите за функционирането на компетентния орган за PRS се поемат от ползвателите на PRS, които са го определили за такъв.
3. Държава-членка, която не е определила компетентен орган за PRS в съответствие с параграф 1, буква а), във всеки случай определя точка за контакт, която да оказва необходимото съдействие за докладване на установени потенциално вредни електромагнитни смущения, засягащи PRS. Съответната държава-членка нотифицира без отлагане Комисията за това определяне.
4. Компетентният орган за PRS гарантира, че ползването на PRS се осъществява в съответствие с член 8 и точка 1 от приложението и че:
а)
за управлението на PRS нейните потребители са групирани с ЦНСГ;
б)
правата за достъп до PRS са определени и се управляват за всяка група или потребител;
в)
ключовете за PRS и друга свързана класифицирана информация са получени от ЦНСГ;
г)
ключовете за PRS и друга свързана класифицирана информация са предоставени на потребителите;
д)
сигурността на приемниците и свързаните класифицирани технологии и информация се управлява и рисковете се подлагат на оценка;
е)
е създадена точка за контакт, която да оказва необходимото съдействие за докладване на установени потенциално вредни електромагнитни смущения, засягащи PRS.
5. Компетентният орган за PRS на държава-членка гарантира, че образувание, установено на територията на тази държава-членка, може да разработва или произвежда приемници за PRS или модули за сигурност само ако това образувание:
а)
е надлежно акредитирано от Съвета за акредитация на сигурността в съответствие с член 11, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 912/2010, и
б)
спазва както решенията на Съвета за акредитация на сигурността, така и член 8 и точка 2 от приложението относно разработването и производството на приемници за PRS или модули за сигурност, доколкото те са свързани с дейността му.
Всяка акредитация за производство на оборудване, предвидена в настоящия параграф, се преглежда най-малко на всеки пет години.
6. В случай на разработване или производство, посочено в параграф 5 от настоящия член, или в случай на износ извън Съюза компетентният орган за PRS на съответната държава-членка действа като връзка за органите, отговарящи за ограничението на износа на съответното оборудване, технологии и софтуер във връзка с ползването и разработването на PRS и предназначеното за нея производство, с цел да се осигури прилагане на разпоредбите на член 9.
7. Компетентният орган за PRS е свързан с ЦНСГ в съответствие с член 8 и точка 4 от приложението.
8. Параграфи 4 и 7 не засягат възможността държавите-членки да делегират някои от специфичните задачи на съответните им компетентни органи за PRS, по взаимно съгласие, на друга държава-членка, с изключение на задачите, свързани с упражняването на суверенитета върху собствените им територии. Задачите по параграфи 4 и 7, както и по параграф 5, могат да се извършват съвместно от няколко държави-членки. Съответните държави-членки нотифицират без отлагане Комисията за тези мерки.
9. Компетентният орган за PRS може да поиска техническа помощ от Европейската агенция за ГНСС при изпълнението на задачите си на основата на специфични договорености. Съответните държави-членки нотифицират без отлагане Комисията за тези договорености.
10. На всеки три години компетентните органи за PRS докладват на Комисията и на Европейската агенция за ГНСС относно спазването на минималните общи стандарти.
11. На всеки три години Комисията, с помощта на Европейската агенция за ГНСС, докладва на Европейския парламент и на Съвета относно спазването на минималните общи стандарти от страна на компетентните органи за PRS, както и относно всеки случай на сериозно нарушение на тези стандарти.
12. Когато компетентен орган за PRS не спазва минималните общи стандарти, установени в член 8, Комисията може, при надлежно отчитане на принципа на субсидиарност и след консултиране със съответната държава-членка - и, при необходимост, след получаване на допълнителна специфична информация - да издаде препоръка. В срок от три месеца след издаването на препоръката компетентният орган за PRS се съобразява с препоръката на Комисията или изисква или предлага промени с оглед гарантиране на спазването на общите минимални стандарти и ги прилага при съгласие на Комисията.
Ако след изтичането на тримесечния срок съответният компетентен орган за PRS продължава да не спазва общите минимални стандарти, Комисията информира Европейския парламент и Съвета и предлага предприемането на подходящи мерки.
Член 6
Роля на ЦНСГ
ЦНСГ осигурява оперативна връзка между компетентните органи за PRS, Съвета и върховния представител на Съюза по въпросите на външните работи и политиката на сигурност, действащи съгласно Съвместно действие 2004/552/ОВППС, и контролните центрове. Той информира Комисията за всяко събитие, което може да засегне доброто функциониране на PRS.
Член 7
Производство и сигурност на приемниците и модулите за сигурност
1. При спазване на посочените в член 5, параграф 5 изисквания държава-членка може да възложи задачата за производство на приемници за PRS или свързаните модули за сигурност на образувания, установени на територията ѝ или на територията на друга държава-членка. Съветът, Комисията или ЕСВД могат да възложат задачата за производство на приемници за PRS или свързаните модули за сигурност за собствено ползване на образувания, установени на територията на държава-членка.
2. Съветът за акредитация на сигурността може по всяко време да оттегли акредитацията, която е дал на образувание, посочено в параграф 1 от настоящия член, за производство на приемници за PRS или свързани модули за сигурност, ако не са изпълнени мерките, предвидени в член 5, параграф 5, буква б).
Член 8
Общи минимални стандарти
1. Общите минимални стандарти, които да се спазват от компетентните органи за PRS, посочени в член 5, обхващат областите, посочени в приложението.
2. Комисията се оправомощава да приема делегирани актове в съответствие с член 11, отнасящи се до приемането на общи минимални стандарти за областите, посочени в приложението, и ако това е необходимо - изменения, с които да актуализира приложението, с цел отчитане на развитието на програмата „Галилео“, по-специално по отношение на технологиите и промените в нуждите на сигурността.
3. Въз основа на общите минимални стандарти, посочени в параграф 2 от настоящия член, Комисията може да приема необходимите технически изисквания, насоки и други мерки. Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 12, параграф 2.
4. Комисията осигурява предприемането на необходимите стъпки за изпълнение на посочените в параграфи 2 и 3 мерки, както и на изискванията, свързани със сигурността на PRS, нейните потребители и свързаните технологии, като взема предвид в пълна степен експертните препоръки.
5. С цел да съдейства за спазването на настоящия член Комисията организира заседание на всички компетентни органи за PRS поне веднъж годишно.
6. Със съдействието на държавите-членки и Европейската агенция за ГНСС Комисията осигурява спазването на минималните общи стандарти от страна на компетентните органи за PRS, а именно като извършва проверки или инспекции.
Член 9
Ограничения на износа
Износът извън Съюза на оборудване, технологии и софтуер във връзка с ползването и разработването на PRS и предназначеното за нея производство е разрешен само в съответствие с член 8 и точка 3 от приложението и съгласно споразуменията, посочени в член 3, параграф 5, или съгласно договореностите относно реда и условията за приемане и експлоатиране на референтни станции.
Член 10
Прилагане на Съвместно действие 2004/552/ОВППС
Настоящото решение се прилага, без да се засягат мерките, приети съгласно Съвместно действие 2004/552/ОВППС.
Член 11
Упражняване на делегирането
1. Правомощието да приема делегирани актове се предоставя на Комисията при спазване на предвидените в настоящия член условия.
2. Правомощието да приема делегираните актове, посочени в член 8, параграф 2, се предоставя на Комисията за срок от пет години, считано от 5 ноември 2011 г. Комисията изготвя доклад относно делегирането на правомощия не по-късно от девет месеца преди изтичането на петгодишния срок.
3. Делегирането на правомощията, посочени в член 8, параграф 2, може да бъде оттеглено по всяко време от Европейския парламент или от Съвета. С решението за оттегляне се прекратява посоченото в него делегиране на правомощия. То поражда действие в деня след публикуването на решението в Официален вестник на Европейския съюз или на по-късна, посочена в решението дата. То не засяга действителността на делегираните актове, които вече са в сила.
4. Веднага след като приеме делегиран акт, Комисията нотифицира акта едновременно на Европейския парламент и на Съвета.
5. Делегиран акт, приет съгласно член 8, параграф 2, влиза в сила единствено ако нито Европейският парламент, нито Съветът не са представили възражения в срок от два месеца след нотифицирането на акта на Европейския парламент и Съвета или ако преди изтичането на този срок и Европейският парламент, и Съветът са уведомили Комисията, че няма да предоставят възражения. Този срок се удължава с два месеца по инициатива на Европейския парламент или на Съвета.
Член 12
Процедура на комитет
1. Комисията се подпомага от комитета, създаден с Регламент (ЕО) № 683/2008. Този комитет е комитет по смисъла на Регламент (ЕС) № 182/2011.
2. При позоваване на настоящия параграф се прилага член 5 от Регламент (ЕС) № 182/2011. Когато комитетът не даде становище, Комисията не приема проекта за акт за изпълнение и се прилага член 5, параграф 4, трета алинея от Регламент (ЕС) № 182/2011.
Член 13
Преглед и докладване
Най-късно две години след обявяване на PRS за оперативна Комисията докладва на Европейския парламент и на Съвета относно правилното функциониране и целесъобразността на установените правила за достъп до PRS и, ако е необходимо, предлага съответни изменения на настоящото решение.
Член 14
Специфични правила за изпълнението на програмата „Галилео“
Независимо от останалите разпоредби на настоящото решение и за да се осигури доброто функциониране на системата, създадена съгласно програмата „Галилео“, оправомощени да имат достъп до технологиите за PRS и да притежават или ползват приемници за PRS, при спазване на принципите, установени в член 8 и приложението, са:
а)
Комисията, когато тя действа като управител на програмата „Галилео“;
б)
операторите на системата, създадена съгласно програмата „Галилео“ - единствено за целите съобразно тяхната компетентност, както е предвидено в специфична договореност с Комисията;
в)
Европейската агенция за ГНСС - с цел да ѝ се даде възможност да изпълнява възложените ѝ задачи, както е предвидено в специфична договореност с Комисията;
г)
Европейската космическа агенция - единствено за целите на проучването, разработването и разполагането на инфраструктура, както е предвидено в специфична договореност с Комисията.
Член 15
Санкции
Държавите-членки определят санкциите, приложими при нарушения на националните разпоредби, които са приети в съответствие с настоящото решение. Санкциите са ефективни, пропорционални и възпиращи.
Член 16
Влизане в сила и прилагане
1. Настоящото решение влиза в сила в деня след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
2. Държавите-членки прилагат член 5 най-късно от 6 ноември 2013 г.
Член 17
Адресати
Адресати на настоящото решение са държавите-членки.
Съставено в Страсбург на 25 октомври 2011 година.
DECISIONE N. 1104/2011/UE DEL PARLAMENTO EUROPEO E DEL CONSIGLIO
del 25 ottobre 2011
relativa alle regole di accesso al servizio pubblico regolamentato offerto dal sistema globale di navigazione satellitare istituito dal programma Galileo
IL PARLAMENTO EUROPEO E IL CONSIGLIO DELL’UNIONE EUROPEA,
visto il trattato sul funzionamento dell'Unione europea, in particolare l'articolo 172,
vista la proposta della Commissione europea,
previa trasmissione del progetto di atto legislativo ai parlamenti nazionali,
visto il parere del Comitato economico e sociale europeo (1),
previa consultazione del Comitato delle regioni,
deliberando secondo la procedura legislativa ordinaria (2),
considerando quanto segue:
(1)
L'allegato del regolamento (CE) n. 683/2008 del Parlamento europeo e del Consiglio, del 9 luglio 2008, concernente il proseguimento dell'attuazione dei programmi europei di navigazione satellitare (EGNOS e Galileo) (3), stabilisce che gli obiettivi specifici del programma Galileo consistono nel far sì che i segnali emessi dal sistema istituito da tale programma possano essere utilizzati specialmente per offrire un servizio pubblico regolamentato («PRS»), riservato unicamente agli utilizzatori autorizzati dai governi per applicazioni sensibili che richiedono un efficace controllo dell'accesso e un elevato livello di continuità di servizio.
(2)
Poiché le pertinenti disposizioni del regolamento (CE) n. 683/2008 si applicano altresì ai servizi, compreso il PRS, di cui all'allegato di detto regolamento, tenendo conto dell'interconnessione tra il sistema istituito dal programma Galileo e il PRS sotto il profilo giuridico, tecnico, operativo, finanziario e dal punto di vista della proprietà, ai fini della presente decisione è opportuno riprendere le disposizioni pertinenti in materia di applicazione delle norme di sicurezza.
(3)
Il Parlamento europeo e il Consiglio hanno ricordato a più riprese che il sistema istituito dal programma Galileo è un sistema civile sotto controllo civile, ovvero realizzato secondo norme civili e in base a esigenze civili e sotto il controllo delle istituzioni dell'Unione.
(4)
Il programma Galileo riveste un'importanza strategica per l'indipendenza dell'Unione a livello di servizi di navigazione, posizionamento e invio di segnali orari via satellite; il programma offre un contributo importante in vista dell'attuazione della strategia «Europa 2020» per una crescita intelligente, sostenibile e inclusiva.
(5)
Tra i diversi servizi offerti dai sistemi di navigazione satellitare europei, il PRS è contemporaneamente quello più protetto e quello più sensibile ed è quindi adatto ai servizi che richiedono una garanzia di solidità e di assoluta affidabilità. Deve garantire una continuità di servizio a beneficio degli utenti, anche nelle situazioni più gravi di crisi. Le conseguenze di un'infrazione alle regole di sicurezza durante l'utilizzo di questo servizio non si limitano all'utilizzatore interessato, ma potrebbero potenzialmente estendersi ad altri utilizzatori. L'impiego e la gestione del PRS fanno dunque appello alla responsabilità comune degli Stati membri ai fini della sicurezza dell'Unione e della loro stessa sicurezza. In questo contesto l'accesso al PRS deve essere rigorosamente limitato a determinate categorie di utilizzatori che saranno oggetto di un controllo permanente.
(6)
È pertanto necessario definire le regole di accesso al PRS e le sue regole di gestione, precisando in particolare i principi generali relativi a tale accesso, le funzioni dei diversi organismi di gestione e controllo, le condizioni legate alla fabbricazione e alla sicurezza dei ricevitori e il regime di controllo delle esportazioni.
(7)
Per quanto concerne i principi generali dell'accesso al PRS, l'oggetto stesso del servizio in questione e le sue caratteristiche impongono che il suo impiego sia rigorosamente limitato e che gli Stati membri, il Consiglio, la Commissione e il servizio europeo per l'azione esterna («SEAE») possano accedervi in modo discrezionale, illimitato e continuativo in tutto il mondo. Ogni Stato membro deve inoltre essere in grado di decidere autonomamente quali siano gli utilizzatori del PRS autorizzati e quali siano gli utilizzi che possano esserne fatti, compresi gli impieghi associati alla sicurezza, in conformità alle norme minime comuni.
(8)
Al fine di promuovere l'utilizzo della tecnologia europea su scala mondiale, dovrebbe essere possibile per determinati paesi terzi e organizzazioni internazionali diventare partecipanti al PRS mediante la conclusione di accordi separati. Per le applicazioni governative protette di navigazione satellitare, è opportuno prevedere le condizioni in cui paesi terzi e organizzazioni internazionali possono fare ricorso al PRS nell'ambito di accordi internazionali, fermo restando che il rispetto dei requisiti di sicurezza dovrebbe sempre essere obbligatorio. Nel contesto di tali accordi dovrebbe essere possibile autorizzare la fabbricazione di ricevitori PRS in presenza di condizioni e requisiti specifici, purché siano di livello almeno equivalente a quello delle condizioni e dei requisiti applicabili agli Stati membri. Gli accordi in questione non dovrebbero tuttavia contemplare aspetti particolarmente sensibili sotto il profilo della sicurezza come ad esempio la fabbricazione di moduli di sicurezza.
(9)
Gli accordi con i paesi terzi o le organizzazioni internazionali dovrebbero essere negoziati tenendo pienamente conto dell'importanza di garantire il rispetto della democrazia, dello Stato di diritto, dell'universalità e indivisibilità dei diritti umani e delle libertà fondamentali, nonché della libertà di pensiero, di coscienza e di religione così come di espressione e di informazione, della dignità umana, dei principi di uguaglianza e solidarietà e dei principi sanciti dalla Carta delle Nazioni Unite e dal diritto internazionale.
(10)
Le norme di sicurezza dell'Agenzia spaziale europea dovrebbero offrire un livello di protezione almeno equivalente a quello garantito dalle norme di sicurezza di cui all'allegato della decisione 2001/844/CE, CECA, Euratom della Commissione (4) e dalla decisione 2011/292/UE del Consiglio, del 31 marzo 2011, sulle norme di sicurezza per la protezione delle informazioni classificate UE (5).
(11)
L'Unione e gli Stati membri devono fare quanto in loro potere per garantire la protezione e la sicurezza del sistema istituito dal programma Galileo e delle tecnologie e attrezzature del PRS, al fine di impedire l'impiego dei segnali emessi per il PRS da parte di persone fisiche o giuridiche non autorizzate, e per evitare un utilizzo ostile del servizio nei confronti dell'Unione e degli Stati membri.
(12)
A questo proposito è opportuno che gli Stati membri definiscano un sistema di sanzioni applicabili in caso di inosservanza degli obblighi derivanti dalla presente decisione e che vigilino sull'applicazione di tali sanzioni, le quali devono essere effettive, proporzionate e dissuasive.
(13)
Per quanto riguarda gli organismi di gestione e controllo, la soluzione che prevede che i partecipanti al PRS nominino una «autorità responsabile per il PRS» per la gestione e il controllo degli utilizzatori, risulterebbe quella più adeguata a garantire una gestione efficace dell'impiego del PRS, in quanto facilita le relazioni tra i diversi attori incaricati della sicurezza e assicura il controllo permanente degli utilizzatori, in particolare degli utilizzatori nazionali, nel rispetto delle norme minime comuni. Tuttavia, dovrebbe esserci una certa flessibilità al fine di consentire agli Stati membri un'efficiente organizzazione delle competenze.
(14)
In sede di attuazione della presente decisione è opportuno che il trattamento dei dati personali avvenga sempre nel rispetto delle norme dell'Unione europea, in particolare di quelle sancite dalla direttiva 95/46/CE del Parlamento europeo e del Consiglio, del 24 ottobre 1995, relativa alla tutela delle persone fisiche con riguardo al trattamento dei dati personali, nonché alla libera circolazione di tali dati (6), e dalla direttiva 2002/58/CE del Parlamento europeo e del Consiglio, del 12 luglio 2002, relativa al trattamento dei dati personali e alla tutela della vita privata nel settore delle comunicazioni elettroniche (direttiva relativa alla vita privata e alle comunicazioni elettroniche) (7).
(15)
Inoltre, una delle missioni del centro della sicurezza Galileo («centro di monitoraggio della sicurezza Galileo» o «GSMC») di cui all'articolo 16, lettera a), punto ii), del regolamento (CE) n. 683/2008 dovrebbe essere di garantire un'interfaccia operativa tra i diversi attori responsabili della sicurezza del PRS.
(16)
Il Consiglio e l'alto rappresentante dell’Unione europea per gli affari esteri e la politica di sicurezza dovrebbero svolgere un ruolo nella gestione del PRS tramite l'attuazione dell'azione comune 2004/552/PESC del Consiglio, del 12 luglio 2004, sugli aspetti del funzionamento del sistema europeo di radionavigazione via satellite che hanno incidenza sulla sicurezza dell'Unione europea (8). Il Consiglio dovrebbe approvare accordi internazionali che autorizzano un paese terzo o un'organizzazione internazionale a fare ricorso al PRS.
(17)
Per quanto concerne la fabbricazione e la sicurezza dei ricevitori, le esigenze di sicurezza fanno sì che questo compito debba essere affidato solo agli Stati membri che hanno nominato un'autorità responsabile per il PRS o a imprese situate nel territorio di uno Stato membro che ha nominato un'autorità responsabile per il PRS. Inoltre, il fabbricante di ricevitori deve essere stato autorizzato dal consiglio di accreditamento di sicurezza per i sistemi GNSS istituito dal regolamento (UE) n. 912/2010 (9) del Parlamento europeo e del Consiglio («consiglio di accreditamento di sicurezza») ed è tenuto a conformarsi alle decisioni di questo. È compito delle autorità responsabili per il PRS vigilare in modo continuato sul rispetto sia del requisito di tale autorizzazione, sia delle suddette decisioni e delle specifiche tecniche particolari derivanti dalle norme minime comuni.
(18)
Gli Stati membri che non hanno nominato un'autorità responsabile per il PRS dovrebbero in ogni caso designare un punto di contatto per la gestione delle interferenze elettromagnetiche dannose con ripercussioni sul PRS eventualmente individuate. Tale punto di contatto dovrebbe essere una persona fisica o giuridica che svolga il ruolo di punto di riferimento, oppure un recapito che la Commissione possa contattare in caso di interferenze elettromagnetiche potenzialmente dannose al fine di porvi rimedio.
(19)
Per quanto riguarda le restrizioni alle esportazioni, le esportazioni al di fuori dell'Unione di attrezzature o di tecnologie e software relativi all'utilizzo e allo sviluppo del PRS nonché alla fabbricazione a esso finalizzata al PRS, indipendentemente dal fatto che le attrezzature, software o tecnologie figurino nell'elenco di cui all'allegato I del regolamento (CE) n. 428/2009 del Consiglio, del 5 maggio 2009, che istituisce un regime comunitario di controllo delle esportazioni, del trasferimento, dell'intermediazione e del transito di prodotti a duplice uso (10), devono essere limitate ai soli paesi terzi debitamente autorizzati ad avere accesso al PRS da un accordo internazionale stipulato con l'Unione. Un paese terzo non è considerato un partecipante al PRS per il solo fatto che nel suo territorio è installata una stazione di riferimento che ospita attrezzature PRS e fa parte del sistema istituito dal programma Galileo.
(20)
Dovrebbe essere delegato alla Commissione il potere di adottare atti conformemente all'articolo 290 del trattato sul funzionamento dell'Unione europea riguardo alle norme minime comuni nei settori indicati nell'allegato e, ove necessario, di aggiornarlo e modificarlo al fine di tenere conto delle evoluzioni del programma Galileo. È di particolare importanza che durante i lavori preparatori la Commissione svolga adeguate consultazioni, anche a livello di esperti. Nella preparazione e nell'elaborazione degli atti delegati la Commissione dovrebbe provvedere alla contestuale, tempestiva e appropriata trasmissione dei documenti pertinenti al Parlamento europeo e al Consiglio.
(21)
Alla luce del potenziale impatto sulla sicurezza del sistema istituito dal programma Galileo, dell'Unione e dei suoi Stati membri, sia sul piano individuale che su quello collettivo, è essenziale che le norme comuni relative all'accesso al PRS nonché alla fabbricazione dei ricevitori PRS e dei moduli di sicurezza siano applicate in modo uniforme nei singoli Stati membri. È pertanto necessario che la Commissione abbia la facoltà di adottare prescrizioni dettagliate, orientamenti e altre misure al fine di dare attuazione alle norme minime comuni. Al fine di garantire condizioni uniformi di esecuzione della presente decisione, dovrebbero essere conferite alla Commissione competenze di esecuzione. Tali competenze dovrebbero essere esercitate conformemente al regolamento (UE) n. 182/2011 del Parlamento europeo e del Consiglio, del 16 febbraio 2011, che definisce le regole e i principi generali relativi alle modalità di controllo da parte degli Stati membri dell'esercizio delle competenze di esecuzione attribuite alla Commissione (11).
(22)
È opportuno che gli audit e le ispezioni che la Commissione è tenuta a effettuare con l'assistenza degli Stati membri siano realizzati, se del caso, con modalità analoghe a quelle previste alla parte VII dell'allegato III della decisione 2011/292/UE.
(23)
Le regole di accesso al PRS offerto dal sistema istituito dal programma Galileo costituiscono un prerequisito per l'attuazione del PRS. La Commissione dovrebbe valutare l'opportunità di adottare una politica di tariffazione, anche per i paesi terzi e le organizzazioni internazionali, e riferire al Parlamento europeo e al Consiglio in merito all'esito di tale valutazione.
(24)
Poiché l'obiettivo della presente decisione, vale a dire definire le regole in base alle quali gli Stati membri, il Consiglio, la Commissione, il SEAE, le agenzie dell'Unione, i paesi terzi e le organizzazioni internazionali possono avere accesso al PRS, non può essere conseguito in maniera sufficiente dagli Stati membri, e può dunque, a motivo dell'ampiezza dell'azione, essere conseguito meglio a livello di Unione, quest'ultima può intervenire in base al principio di sussidiarietà sancito dall'articolo 5 del trattato sull'Unione europea. La presente decisione si limita a quanto è necessario per conseguire tale obiettivo in ottemperanza al principio di proporzionalità enunciato nello stesso articolo.
(25)
Non appena il PRS sia dichiarato operativo, dovrebbe essere introdotto un meccanismo di informazione e riesame,
HANNO ADOTTATO LA PRESENTE DECISIONE:
Articolo 1
Oggetto
La presente decisione definisce le regole in base alle quali gli Stati membri, il Consiglio, la Commissione, il SEAE, le agenzie dell'Unione, i paesi terzi e le organizzazioni internazionali possono avere accesso al servizio pubblico regolamentato (PRS) offerto dal sistema globale di navigazione satellitare (GNSS) istituito dal programma Galileo.
Articolo 2
Definizioni
Ai fini della presente decisione si intende per:
a)
«partecipanti al PRS», gli Stati membri, il Consiglio, la Commissione e il SEAE nonché, se debitamente autorizzati, le agenzie dell'Unione, i paesi terzi e le organizzazioni internazionali;
b)
«utilizzatori del PRS», le persone fisiche o giuridiche debitamente autorizzate dai partecipanti al PRS a possedere o utilizzare un ricevitore PRS.
Articolo 3
Principi generali in materia di accesso al PRS
1. Gli Stati membri, il Consiglio, la Commissione e il SEAE hanno diritto di accesso al PRS in modo illimitato e continuativo in tutto il mondo.
2. Spetta a ogni singolo Stato membro, al Consiglio, alla Commissione e al SEAE decidere, nell'ambito delle rispettive competenze, se fare ricorso al PRS.
3. Ogni Stato membro che fa ricorso al PRS determina autonomamente le categorie di persone fisiche residenti sul proprio territorio o che esercitano funzioni ufficiali all'estero per conto dello Stato membro stesso, nonché le categorie di persone giuridiche situate sul proprio territorio autorizzate a essere utilizzatori del PRS, unitamente agli usi previsti per il PRS, conformemente all'articolo 8 e al punto 1, lettere i) e ii), dell'allegato. Detti impieghi possono essere legati anche alla sicurezza.
Il Consiglio, la Commissione e il SEAE determinano le categorie dei propri agenti autorizzati a essere utilizzatori del PRS in conformità all'articolo 8 e al punto 1, lettere i) e ii), dell'allegato.
4. Un'agenzia dell'Unione può diventare un partecipante al PRS solo nella misura in cui ciò sia necessario per l'esercizio delle sue funzioni e in conformità delle disposizioni dettagliate stabilite da un accordo amministrativo stipulato tra la Commissione e l'agenzia in questione.
5. I paesi terzi o le organizzazioni internazionali possono diventare partecipanti al PRS solo se, in base alla procedura stabilita dall'articolo 218 del trattato sul funzionamento dell'Unione europea, aderiscono a entrambi i seguenti accordi tra l'Unione e il paese terzo o l'organizzazione internazionale interessati:
a)
un accordo sulla sicurezza dell'informazione che stabilisce il quadro per lo scambio e la protezione delle informazioni classificate e che prevede un livello di protezione almeno equivalente a quello degli Stati membri;
b)
un accordo volto a fissare le condizioni e le regole di accesso al PRS da parte del paese terzo o dell'organizzazione internazionale; tale accordo potrebbe includere la fabbricazione, in presenza di specifiche condizioni, di ricevitori PRS, a esclusione dei moduli di sicurezza.
Articolo 4
Applicazione delle norme di sicurezza
1. Ciascuno Stato membro assicura che le proprie norme di sicurezza nazionali garantiscano un livello di protezione delle informazioni classificate almeno equivalente a quello garantito dalle norme di sicurezza di cui all'allegato della decisione 2001/844/CE, CECA, Euratom e dalla decisione 2011/292/UE e che tali norme di sicurezza nazionali si applichino ai suoi utilizzatori del PRS nonché a tutte le persone fisiche residenti nel suo territorio e a tutte le persone giuridiche con sede nel suo territorio che trattano informazioni classificate UE relative al PRS.
2. Gli Stati membri informano senza indugio la Commissione dell'adozione delle norme di sicurezza nazionali di cui al paragrafo 1.
3. Se emerge che informazioni classificate UE relative al PRS siano state divulgate a persone non autorizzate a venirne a conoscenza, la Commissione, in piena consultazione con lo Stato membro interessato:
a)
informa l'originatore dei dati classificati PRS;
b)
valuta i potenziali danni causati agli interessi dell'Unione o degli Stati membri;
c)
comunica alle autorità competenti gli esiti di tale valutazione unitamente alla raccomandazione di porre rimedio alla situazione, nel qual caso le autorità competenti informano senza indugio la Commissione in merito all'azione che hanno intrapreso o intendono intraprendere, compresa quella volta a impedire il ripetersi della medesima situazione, e ai risultati con essa conseguiti; e
d)
informa, ove opportuno, il Parlamento europeo e il Consiglio di tali risultati.
Articolo 5
Autorità responsabile per il PRS
1. Un'autorità responsabile per il PRS è nominata:
a)
da ogni Stato membro che fa ricorso al PRS e da ogni Stato membro nel cui territorio sono stabiliti gli organismi di cui all'articolo 7, paragrafo 1; in tali casi, l'autorità responsabile per il PRS è stabilita nel territorio dello Stato membro interessato, che notifica senza indugio la nomina alla Commissione;
b)
dal Consiglio, dalla Commissione e dal SEAE, se fanno ricorso al PRS. In tal caso, l'agenzia del GNSS europeo istituita dal regolamento (UE) n. 912/2010 («agenzia del GNSS europeo») può essere nominata autorità responsabile per il PRS, secondo modalità appropriate;
c)
dalle agenzie dell'Unione e dalle organizzazioni internazionali, secondo le disposizioni degli accordi di cui all'articolo 3, paragrafi 4 e 5; in tal caso, l'agenzia del GNSS europeo può essere nominata autorità responsabile per il PRS;
d)
da paesi terzi, secondo le disposizioni degli accordi di cui all'articolo 3, paragrafo 5.
2. I costi di funzionamento di un'autorità responsabile per il PRS sono sostenuti dai partecipanti al PRS che l'hanno nominata.
3. Uno Stato membro che non ha nominato un'autorità responsabile per il PRS a norma del paragrafo 1, lettera a), nomina in ogni caso un punto di contatto per contribuire per quanto necessario a riferire di eventuali interferenze elettromagnetiche potenzialmente dannose che influenzano il PRS. Lo Stato membro interessato notifica senza indugio tale nomina alla Commissione.
4. Un'autorità responsabile per il PRS assicura che l'utilizzo del PRS sia conforme all'articolo 8 e al punto 1 dell'allegato e che:
a)
gli utilizzatori del PRS siano raggruppati per la gestione del PRS con il GSMC;
b)
i diritti d'accesso al PRS per ogni gruppo o utilizzatore siano determinati e gestiti;
c)
le chiavi del PRS e altre informazioni classificate correlate siano ottenute dal GSMC;
d)
le chiavi del PRS e altre informazioni classificate correlate siano distribuite agli utilizzatori;
e)
la sicurezza dei ricevitori e la tecnologia e le informazioni classificate correlate siano gestite e i rischi valutati;
f)
un punto di contatto sia istituito per contribuire per quanto necessario a riferire di eventuali interferenze elettromagnetiche potenzialmente dannose che influenzano il PRS.
5. L'autorità responsabile per il PRS di uno Stato membro assicura che un organismo stabilito nel territorio di detto Stato membro possa sviluppare o fabbricare ricevitori PRS o moduli di sicurezza solo se tale organismo:
a)
è stato debitamente autorizzato dal consiglio di accreditamento di sicurezza conformemente all'articolo 11, paragrafo 2, del regolamento (UE) n. 912/2010; e
b)
è conforme sia alle decisioni del consiglio di accreditamento di sicurezza sia all'articolo 8 e al punto 2 dell'allegato riguardo allo sviluppo e alla fabbricazione dei ricevitori PRS o dei moduli di sicurezza, nella misura in cui queste sono correlate alla sua attività.
Le autorizzazioni per la fabbricazione di attrezzature di cui al presente paragrafo sono riesaminate almeno ogni cinque anni.
6. In caso di sviluppo o fabbricazione di cui al paragrafo 5 del presente articolo o in caso di esportazione al di fuori dell'Unione, l'autorità responsabile per il PRS dello Stato membro interessato funge da interfaccia verso i soggetti competenti in materia di restrizioni all'esportazione di attrezzature, tecnologia e software pertinenti riguardo all'utilizzo e allo sviluppo del PRS e alla fabbricazione finalizzata al PRS, al fine di assicurare che siano applicate le disposizioni dell'articolo 9.
7. Un'autorità responsabile per il PRS è connessa al GSMC in conformità all'articolo 8 e al punto 4 dell'allegato.
8. I paragrafi 4 e 7 lasciano impregiudicata la possibilità per gli Stati membri di delegare determinati compiti specifici della rispettiva autorità responsabile per il PRS, di comune intesa, a un altro Stato membro, a esclusione dei compiti correlati all'esercizio della sovranità sui rispettivi territori. I compiti di cui ai paragrafi 4 e 7, nonché quelli elencati al paragrafo 5, possono essere svolti congiuntamente dagli Stati membri. Gli Stati membri interessati notificano senza indugio tali misure alla Commissione.
9. Un'autorità responsabile per il PRS può richiedere l'assistenza tecnica dell'agenzia del GNSS europeo per svolgere i suoi compiti, fatte salve specifiche modalità. Gli Stati membri interessati notificano senza indugio tali modalità alla Commissione.
10. Le autorità responsabili per il PRS riferiscono ogni tre anni alla Commissione e all'agenzia del GNSS europeo circa l'osservanza delle norme minime comuni.
11. La Commissione, con l'assistenza dell'agenzia del GNSS europeo, riferisce ogni tre anni al Parlamento europeo e al Consiglio in merito all'osservanza delle norme minime comuni per il PRS da parte delle autorità responsabili, nonché in tutti i casi di violazione grave di tali norme.
12. Nel caso in cui un'autorità responsabile per il PRS non si conformi alle norme minime comuni di cui all'articolo 8, la Commissione può emanare una raccomandazione, tenendo debitamente conto del principio di sussidiarietà e in consultazione con lo Stato membro interessato, nonché, se del caso, dopo aver ottenuto ulteriori informazioni. Entro tre mesi dall'emanazione della raccomandazione, l'autorità competente per il PRS interessata si conforma alla raccomandazione della Commissione oppure chiede o propone modifiche per conformarsi alle norme minime comuni e le applica d'intesa con la Commissione.
Se al termine dei tre mesi l'autorità responsabile per il PRS interessata continua a non conformarsi alle norme minime comuni, la Commissione ne informa il Parlamento europeo e il Consiglio e propone l'adozione di misure appropriate.
Articolo 6
Ruolo del GSMC
Il GSMC garantisce l'interfaccia operativa tra le autorità responsabili per il PRS, il Consiglio e l'alto rappresentante dell'Unione per gli affari esteri e la politica di sicurezza operanti a titolo dell'azione comune 2004/552/PESC e i centri di controllo. Informa la Commissione di qualsiasi evento che potrebbe compromettere il buon funzionamento del PRS.
Articolo 7
Fabbricazione e sicurezza dei ricevitori e dei moduli di sicurezza
1. Uno Stato membro può, fatti salvi i requisiti di cui all'articolo 5, paragrafo 5, affidare la fabbricazione dei ricevitori PRS o dei moduli di sicurezza associati a organismi stabiliti nel suo territorio o nel territorio di un altro Stato membro. Il Consiglio, la Commissione o il SEAE possono affidare la fabbricazione dei ricevitori PRS o dei moduli di sicurezza associati per proprio uso a organismi stabiliti nel territorio di uno Stato membro.
2. Il consiglio di accreditamento di sicurezza può revocare in qualsiasi momento l'autorizzazione concessa a un organismo di cui al paragrafo 1 del presente articolo per la fabbricazione dei ricevitori PRS o dei moduli di sicurezza associati se le misure previste all'articolo 5, paragrafo 5, lettera b), non sono state rispettate.
Articolo 8
Norme minime comuni
1. Le norme minime comuni cui devono conformarsi le autorità responsabili per il PRS di cui all'articolo 5 riguardano i settori indicati nell'allegato.
2. La Commissione è autorizzata ad adottare atti delegati a norma dell'articolo 11 riguardo all'adozione delle norme minime comuni nei settori precisati nell'allegato e, se del caso, modifiche volte ad aggiornare l'allegato per tener conto degli sviluppi nel programma Galileo, in particolare per quanto riguarda l'evoluzione tecnologica e i cambiamenti in relazione alle esigenze di sicurezza.
3. Sulla base delle norme minime di cui al paragrafo 2 del presente articolo la Commissione può adottare le specifiche tecniche, le linee guida e altre misure. Tali atti di esecuzione sono adottati secondo la procedura d’esame di cui all'articolo 12, paragrafo 2.
4. La Commissione provvede affinché siano adottate le iniziative necessarie per conformarsi alle misure di cui ai paragrafi 2 e 3 e affinché le disposizioni relative alla sicurezza del PRS e dei suoi utilizzatori nonché della relativa tecnologia siano rispettate, tenendo pienamente conto del parere degli esperti.
5. Al fine di contribuire all'attuazione del presente articolo, la Commissione organizza una riunione di tutte le autorità responsabili per il PRS almeno una volta all'anno.
6. La Commissione, assistita dagli Stati membri e dall'agenzia del GNSS europeo, garantisce il rispetto delle norme minime comuni da parte delle autorità responsabili per il PRS, in particolar modo effettuando audit o ispezioni.
Articolo 9
Restrizioni alle esportazioni
Le esportazioni al di fuori dell'Unione di attrezzature, tecnologie e software relativi all'utilizzo e allo sviluppo del PRS e alla fabbricazione a esso finalizzata sono autorizzate unicamente in conformità dell'articolo 8 e del punto 3 dell'allegato e a norma degli accordi di cui all'articolo 3, paragrafo 5, o nel quadro degli accordi recanti le disposizioni dettagliate in materia di sistemazione e funzionamento delle stazioni di riferimento.
Articolo 10
Applicazione dell'azione comune 2004/552/PESC
La presente decisione si applica fatte salve le misure decise ai sensi dell'azione comune 2004/552/PESC.
Articolo 11
Esercizio della delega
1. Il potere di adottare atti delegati è conferito alla Commissione alle condizioni stabilite nel presente articolo.
2. Il potere di adottare atti delegati di cui all'articolo 8, paragrafo 2, è conferito alla Commissione per un periodo di cinque anni a decorrere dal 5 novembre 2011. La Commissione elabora una relazione sulla delega di potere al più tardi nove mesi prima del termine del periodo di cinque anni.
3. La delega di potere di cui all'articolo 8, paragrafo 2, può essere revocata in qualsiasi momento dal Parlamento europeo o dal Consiglio. La decisione di revoca pone fine alla delega di potere ivi specificata. Gli effetti della decisione decorrono dal giorno successivo alla pubblicazione della decisione nella Gazzetta ufficiale dell'Unione europea o da una data successiva ivi specificata. Essa non pregiudica la validità degli atti delegati già in vigore.
4. Non appena adotta un atto delegato, la Commissione ne dà contestualmente notifica al Parlamento europeo e al Consiglio.
5. L'atto delegato adottato conformemente all'articolo 8, paragrafo 2, entra in vigore solo se né il Parlamento europeo né il Consiglio hanno sollevato obiezioni entro il termine di due mesi dalla data in cui esso è stato loro notificato o se, prima della scadenza di tale termine, sia il Parlamento europeo che il Consiglio hanno informato la Commissione che non intendono sollevare obiezioni. Tale termine è prorogato di due mesi su iniziativa del Parlamento europeo o del Consiglio.
Articolo 12
Procedura di comitato
1. La Commissione è assistita dal comitato istituito dal regolamento (CE) n. 683/2008. Esso è un comitato ai sensi del regolamento (UE) n. 182/2011.
2. Nei casi in cui si è fatto riferimento al presente paragrafo, si applica l'articolo 5 del regolamento (UE) n. 182/2011. Qualora il comitato non esprima alcun parere, la Commissione non adotta il progetto di atto di esecuzione e si applica l'articolo 5, paragrafo 4, terzo comma, del regolamento (UE) n. 182/2011.
Articolo 13
Riesame e presentazione di relazioni
Entro due anni dalla dichiarazione che il PRS è operativo, la Commissione riferisce al Parlamento europeo e al Consiglio in merito al funzionamento corretto e all'adeguatezza delle norme stabilite per l'accesso al PRS e, se del caso, propone le opportune modifiche alla presente decisione.
Articolo 14
Disposizioni specifiche per l'attuazione del programma Galileo
In deroga alle altre disposizioni della presente decisione, per garantire il buon funzionamento del sistema istituito dal programma Galileo, l'accesso alla tecnologia PRS e la proprietà o l'utilizzo di ricevitori PRS sono autorizzati, nel rispetto dei principi di cui all'articolo 8 e all'allegato, per:
a)
la Commissione, quando agisce in qualità di gestore del programma Galileo;
b)
gli operatori del sistema istituito dal programma Galileo, rigorosamente ai fini del rispetto del capitolato d'oneri a cui si devono conformare, definito in un accordo specifico con la Commissione;
c)
l'agenzia del GNSS europeo, affinché possa svolgere i compiti a essa affidati, definiti in un accordo specifico con la Commissione;
d)
l'agenzia spaziale europea, rigorosamente a fini di ricerca, sviluppo e realizzazione dell'infrastruttura, conformemente a un accordo specifico con la Commissione.
Articolo 15
Sanzioni
Gli Stati membri determinano le sanzioni da irrogare in caso di violazione delle disposizioni nazionali adottate a norma della presente decisione. Le sanzioni sono effettive, proporzionate e dissuasive.
Articolo 16
Entrata in vigore e applicazione
1. La presente decisione entra in vigore il giorno successivo alla pubblicazione nella Gazzetta ufficiale dell'Unione europea.
2. Gli Stati membri applicano l'articolo 5 entro il 6 novembre 2013.
Articolo 17
Destinatari
Gli Stati membri sono destinatari della presente decisione.
Fatto a Strasburgo, il 25 ottobre 2011