РЕГЛАМЕНТ (ЕС, ЕВРАТОМ) № 617/2010 НА СЪВЕТА
от 24 юни 2010 година
относно съобщаването на Комисията на инвестиционни проекти за енергийна инфраструктура в Европейския съюз, както и за отмяна на Регламент (ЕО) № 736/96
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 337 от него,
като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност за атомна енергия, и по-специално член 187 от него,
като взе предвид предложението на Европейската комисия,
като взе предвид становището на Европейския парламент,
като има предвид, че:
(1)
За Европейската комисия е от съществено значение да придобие цялостна картина за развитието на инвестициите в енергийната инфраструктура в Съюза, за да може да изпълнява задачите си в областта на енергетиката. Наличието на редовна и актуална информация следва да даде възможност на Комисията да прави необходимите сравнения и оценки или да предлага подходящи мерки въз основа на съответните данни и анализи, по-специално по отношение на бъдещия баланс на предлагането и търсенето на енергия.
(2)
През последните години енергийната обстановка в Съюза и извън него значително се промени, поради което инвестициите в енергийната инфраструктура се превръщат в ключов въпрос за осигуряването на енергийните доставки за Съюза, за функционирането на вътрешния пазар и за започнатия от Съюза преход към енергийна система с ниски нива на въглеродни емисии.
(3)
Новият енергиен контекст изисква значителни инвестиции във всички видове инфраструктура във всички енергийни сектори, както и разработването на нови видове инфраструктура и нови технологии, които да навлязат на пазара. Либерализацията на енергийния сектор и по-нататъшното интегриране на вътрешния пазар отреждат по-важна роля на стопанските оператори в инвестиционния процес. В същото време някои нови изисквания на енергийната политика, като например целите, засягащи структурното разпределение на енергоносителите, ще доведат до промяна в енергийната политика на държавите-членки по посока на създаването на нова и/или модернизирана енергийна инфраструктура.
(4)
Във връзка с това следва да се обърне по-голямо внимание на инвестициите в енергийна инфраструктура в Съюза, по-специално за да се предвидят проблемите, да се насърчат добрите практики и да се установи по-голяма прозрачност по отношение на бъдещото развитие на енергийната система на Съюза.
(5)
Ето защо Комисията, и по-специално нейната служба за наблюдение на енергийния пазар, следва да разполагат с точни данни и информация за проектите за инвестиции, включително относно извеждането от експлоатация, в най-значимите съставни части на енергийната система на Съюза.
(6)
Данните и информацията за обозримите промени в производството, преноса и капацитетите за съхраняване на енергия и за проектите в различните сектори на енергетиката са от интерес за Съюза и имат значение за бъдещите инвестиции. Ето защо е необходимо да се гарантира съобщаването на Комисията на инвестиционните проекти, по които работата по изграждане или извеждане от експлоатация е започнала или по които е взето окончателно решение за инвестиране.
(7)
Съгласно членове 41 и 42 от Договора за Евратом предприятията са длъжни да съобщават инвестиционните си проекти. Необходимо е тази информация да бъде допълнена, по-специално с периодично докладване относно изпълнението на инвестиционните проекти. Такова допълнително докладване не засяга членове 41-44 от Договора за Евратом.
(8)
За да може Комисията да разполага с надеждна картина за бъдещото развитие на енергийната система на Съюза като цяло, е необходимо да има хармонизирана рамка за докладване по отношение на инвестиционните проекти, основана на актуализирани категории за официални данни и информация, които да се предоставят от държавите-членки.
(9)
За тази цел държавите-членки следва да съобщят на Комисията данни и информация за инвестиционните проекти за енергийна инфраструктура по отношение на производството, съхраняването и преноса на петрол, природен газ, електроенергия, включително електроенергия от възобновяеми източници, биогорива и улавянето и съхранението на въглероден диоксид, които са планирани или са в процес на изграждане на тяхна територия, включително междусистемните връзки с трети държави. Съответните предприятия следва да са задължени да съобщят на държавите-членки въпросните данни и информация.
(10)
Като се има предвид времетраенето на инвестиционните проекти в енергийния сектор, докладването веднъж на всеки две години би трябвало да е достатъчно.
(11)
С оглед да бъдат избегнати непропорционални административни тежести и да се сведат до минимум разходите на държавите-членки и на предприятията, по-специално на малките и средните предприятия, в настоящия регламент следва да се даде възможност за освобождаване на държавите-членки и на предприятията от задължения за докладване, при условие че на Комисията се предостави равностойна информация в съответствие със специфичните правни актове на Съюза за енергийния сектор, приети от институциите на Съюза и насочени към постигане на целите за изграждане на конкурентни енергийни пазари в Съюза, за устойчивост на енергийната система на Съюза и за сигурност на енергийните доставки за Съюза. Ето защо следва да се избягва дублирането на изискванията за докладване, предвидени в третия пакет за вътрешния пазар на електроенергия и природен газ.
(12)
За обработката на данните, както и за да се опрости и обезпечи сигурността на съобщаването на данните, Комисията, и по-специално нейната служба за наблюдение на енергийния пазар, следва да могат да вземат всички подходящи мерки в това отношение, по-специално използването на интегрирани инструменти и процедури от областта на информационните технологии.
(13)
Защитата на физическите лица при обработването на лични данни от държавите-членки е уредена с Директива 95/46/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (1), а защитата на физическите лица при обработването на лични данни от Комисията е уредена с Регламент (ЕО) № 45/2001 на Европейския парламент и на Съвета (2). Настоящият регламент не променя тези разпоредби.
(14)
Държавите-членки или техните упълномощени образувания и Комисията следва да запазват поверителността на чувствителните от търговска гледна точка данни и информация. Ето защо държавите-членки или техните упълномощени образувания следва да обобщават такива данни и информация на национално равнище преди предаването им на Комисията, с изключение на данни и информация, свързани с трансгранични проекти за пренос на енергия. Ако е необходимо, Комисията следва допълнително да обобщи тази информация, така че да бъде невъзможно данни за отделните предприятия или инсталации да бъдат разкрити или изведени по дедуктивен път.
(15)
Комисията, и по-специално нейната служба за наблюдение на енергийния пазар следва да изготвят периодичен междусекторен анализ на структурното развитие и перспективите на енергийната система на Съюза и, когато това е подходящо, по-подробен анализ на определени аспекти на енергийната система. Тези анализи следва по-специално да допринасят за установяването на възможни инфраструктурни и инвестиционни несъответствия от гледна точка на баланса на предлагането и търсенето на енергия. Анализите следва също да спомогнат за обсъждане на равнище на Съюза на енергийните инфраструктури и затова следва да бъдат изпращани на Европейския парламент, Съвета и Европейския икономически и социален комитет и да бъдат предоставяни на разположение на заинтересованите страни.
(16)
Експерти от държавите-членки или други компетентни експерти могат да съдействат на Комисията, за да се стигне до общо разбиране на потенциалните несъответствия в инфраструктурата и свързаните с тях рискове и за да се насърчи прозрачността по отношение на бъдещото развитие.
(17)
Като се използва в максимална степен форматът за нотифициране, посочен в Регламент (ЕО) № 2386/96 на Комисията (3), с който се прилага Регламент (ЕО) № 736/96 на Съвета от 22 април 1996 г. относно нотифицирането на Комисията за инвестиционни проекти в секторите на петрол, природен газ и в електроенергийния сектор от интерес за Общността (4), и след консултация с националните експерти техническите мерки, необходими за прилагането на настоящия регламент, следва да се приемат от Комисията.
(18)
Поради обхвата на измененията, необходими за неговото адаптиране към съвременните енергийни предизвикателства, и за по-голяма яснота Регламент (ЕО) № 736/96 следва да бъде отменен и заменен от нов регламент,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Предмет и обхват
1. С настоящия регламент се въвежда обща рамка за съобщаване на Комисията на данни и информация за инвестиционни проекти за енергийна инфраструктура в секторите на петрола, природния газ, електроенергията, в т.ч. електроенергия от възобновяеми енергийни източници, и биогоривата, както и за инвестиционните проекти, свързани с улавянето и съхранението на въглеродния диоксид, генериран от тези сектори.
2. Настоящият регламент се прилага за видовете инвестиционни проекти, изброени в приложението, по които е започната работа по изграждане или извеждане от експлоатация или по които е взето окончателно решение за инвестиране.
Освен това държавите-членки могат да предоставят прогнозни данни или предварителна информация за видовете инвестиционни проекти, изброени в приложението, чието строителство е предвидено да започне в рамките на пет години или чието извеждане от експлоатация е предвидено в рамките на три години, но за които още не са взети окончателни решения за инвестиране.
Член 2
Определения
За целите на настоящия регламент се прилагат следните определения:
1.
„инфраструктура“ означава всякакъв вид инсталации или част от инсталации, свързани с производството, преноса и съхраняването;
2.
„инвестиционни проекти“ означава проекти, имащи за цел:
i)
изграждане на нова инфраструктура;
ii)
преобразуване, модернизация, увеличаване или намаляване на капацитета на съществуваща инфраструктура;
iii)
частично или пълно извеждане от експлоатация на съществуваща инфраструктура;
3.
„окончателно решение за инвестиране“ означава решението, взето на равнище на предприятието, за окончателно отделяне на средства за инвестиционния етап на даден проект, като инвестиционен етап означава етапът, по време на който се извършва изграждането или извеждането от експлоатация и се правят капиталови разходи. Инвестиционният етап изключва етапа на планиране, по време на който се подготвя изпълнението на проекта и който включва при необходимост оценка на осъществимостта, подготвителни и технически проучвания, получаване на лицензи и разрешения и капиталови разходи;
4.
„инвестиционни проекти в процес на изграждане“ означава инвестиционни проекти, чиито строителни работи са започнали и за които вече са направени капиталови разходи;
5.
„извеждане от експлоатация“ означава етапът, по време на който окончателно се спира експлоатацията на даден инфраструктурен обект;
6.
„производство“ означава генерирането на електроенергия и производството на горива, включително биогорива;
7.
„пренос“ означава транспортирането на енергийни източници или продукти или въглероден диоксид по мрежа, по-специално:
i)
по тръбопроводи, различни от добивната тръбопроводна мрежа и различни от частта от тръбопроводите, използвани предимно за местно разпределение; или
ii)
по взаимосвързани системи за свръхвисоко и високо напрежение, различни от системите, използвани предимно за местно разпределение;
8.
„съхраняване“ означава временното или постоянното складиране на енергия или енергийни източници в надземна или подземна инфраструктура или геоложки обекти или задържането на въглероден диоксид в подземни геоложки образувания;
9.
„предприятие“ означава всяко физическо или юридическо частно или публично лице, което взема решения за инвестиционни проекти или ги изпълнява;
10.
„енергийни източници“ означава:
i)
първични енергийни източници, като например петрол, природен газ или въглища;
ii)
преобразувани енергийни източници, като например електроенергия;
iii)
възобновяеми източници на енергия, включително водноелектрическа енергия, биомаса, биогаз, вятърна енергия, слънчева енергия, енергия на приливите и отливите, енергия на вълните и геотермална енергия; и
iv)
енергийни продукти, като например рафинирани петролни продукти и биогорива;
11.
„специален орган“ означава орган, на който по силата на специфичен за енергийния сектор правен акт на Съюза са възложени подготовката и приемането на многогодишни планове за развитие на мрежите и за инвестиции в целия Съюз в областта на енергийната инфраструктура, като например Европейската мрежа на операторите на преносни системи за електроенергия („ЕМОПС за електроенергия“), посочена в член 4 от Регламент (ЕО) № 714/2009 на Европейския парламент и на Съвета от 13 юли 2009 г. относно условията за достъп до мрежата за трансграничен обмен на електроенергия (5) и Европейската мрежа на операторите на преносни системи за газ („ЕМОПС за газ“), посочена в член 4 от Регламент (ЕО) № 715/2009 на Европейския парламент и на Съвета от 13 юли 2009 г. относно условията за достъп до газопреносни мрежи за природен газ (6).
Член 3
Съобщаване на данни
1. Без да излизат извън рамките на пропорционалното натоварване за събиране и докладване на данни, държавите-членки или образуванията, на които възложат тази задача, събират всички данни и информация, посочени в настоящия регламент, от 1 януари 2011 г. и след това - на всеки две години.
Те съобщават на Комисията данните и съответната проектна информация, посочени в настоящия регламент, през 2011 г., като тази година е първата година на докладване, и след това - на всеки две години. Това съобщаване се извършва в сумарен вид, освен данните и съответната информация, свързани с трансгранични проекти за пренос на енергия.
Държавите-членки или оправомощените от тях образувания съобщават данните и съответната проектна информация в сумарен вид в срок до 31 юли от съответната година на докладване.
2. Държавите-членки или оправомощените от тях образувания се освобождават от задълженията, установени в параграф 1, ако и доколкото в съответствие със специфичното право на Съюза за енергийния сектор или Договора за Евратом:
а)
съответната държава-членка или оправомощеното от нея образувание вече са съобщили на Комисията исканите данни или информация, отговарящи на изискванията на настоящия регламент, и са посочили датата на съобщаването и съответния специфичен правен акт; или
б)
на специален орган е възложена подготовката на многогодишен инвестиционен план за енергийна инфраструктура на равнище на Съюза и за тази цел той събира данни и информация, отговарящи на изискванията на настоящия регламент. В този случай и за целите на настоящия регламент специалният орган съобщава всички относими данни и информация на Комисията.
Член 4
Източници на данни
Съответните предприятия съобщават посочените в член 3 данни или информация на държавите-членки или на техните оправомощени образувания, на чиято територия планират да изпълнят инвестиционни проекти преди 1 юни от всяка година на докладване. Съобщените данни и информация отразяват състоянието на инвестиционните проекти към 31 март от съответната година на докладване.
Изискването в първа алинея обаче не се отнася за предприятия, по отношение на които държавата-членка решава да използва други начини за предоставяне на Комисията на посочените в член 3 данни или информация.
Член 5
Съдържание на съобщаването
1. По отношение на видовете инвестиционни проекти, изброени в приложението, съобщаването по член 3 включва, когато е уместно:
а)
обема на планираните мощности или на мощностите, които са в процес на изграждане;
б)
вида и основните характеристики на инфраструктурата или на планираните мощности, или на мощностите, които са в процес на изграждане, включително, където е приложимо, местонахождението на трансграничните проекти за пренос на енергия;
в)
вероятната година на пускане в експлоатация;
г)
вида на използваните енергийни източници;
д)
инсталациите, чрез които може да се реагира при кризи в сигурността на доставките, като например съоръжения, даващи възможност за обратни потоци или за преминаване към друго гориво; и
е)
съоръженията за системи за улавяне на въглерод или механизмите за постигане на съответствие с изискванията за улавяне и съхранение на въглерод.
2. По отношение на всяко предложено извеждане от експлоатация на мощности съобщаването по член 3 включва:
а)
естество и капацитет на съответния инфраструктурен обект; и
б)
вероятната година на извеждане от експлоатация.
3. Съобщаването на информация по член 3 включва, когато е уместно, целия обем на инсталирани мощности за производство, пренос и съхранение, които са готови за експлоатация в началото на съответната година на докладване или чиято експлоатация е прекратена за срок, по-дълъг от три години.
Държавите-членки, техните оправомощени образувания или специалният орган, посочени в член 3, параграф 2, буква б), могат да добавят към съобщаваната от тях информация съответни обяснителни бележки, като например бележки относно закъснения или пречки пред изпълнението на инвестиционните проекти.
Член 6
Качество и публичност на данните
1. Държавите-членки, техните оправомощени образувания или, когато е уместно, специалните органи се стремят да осигурят качеството, приложимостта, точността, яснотата, навременността и последователността на данните и информацията, които съобщават на Комисията.
В случая със специалните органи съобщаваните данни и информация могат да бъдат придружени от подходящи обяснителни бележки от държавите-членки.
2. Комисията може да публикува предоставените съгласно настоящия регламент данни и информация, по-специално в посочените в член 10, параграф 3 анализи, при условие че данните и информацията бъдат публикувани в сумарен вид, който не позволява разкриването на данни, нито извеждането им по дедуктивен път, относно отделните предприятия и инсталации.
3. Държавите-членки, Комисията или оправомощените от тях образувания запазват поверителността на чувствителните от търговска гледна точка данни и информация, с които разполагат.
Член 7
Разпоредби за прилагане
В рамките, установени с настоящия регламент, и до 31 октомври 2010 г. Комисията приема разпоредбите, необходими за прилагането на регламента по отношение на формата и другите технически подробности във връзка със съобщаването на данни и информация, посочено в членове 3 и 5.
Член 8
Обработка на данни
Комисията носи отговорност за разработването, хостинга, управлението и поддръжката на информационно-технологичните ресурси, необходими за получаване, съхраняване и извършване на обработка на данните или информацията относно енергийните инфраструктури, съобщени на Комисията съгласно настоящия регламент.
Член 9
Защита на лицата във връзка с обработването на данни
Настоящият регламент не засяга правото на Съюза, и по-специално не променя задълженията на държавите-членки по отношение на обработването на лични данни, формулирани в Директива 95/46/ЕО, или задълженията на институции и органи на Съюза съгласно Регламент (ЕО) № 45/2001 по отношение на обработването от тяхна страна на лични данни при изпълнение на задълженията им.
Член 10
Мониторинг и докладване
1. На основата на предоставените данни и информация и, ако е подходящо, на основата на други източници на данни, включително придобитите от Комисията данни, и като се отчитат съответните анализи, като например многогодишните планове за развитие на мрежите за газ и електроенергия, Комисията изпраща на Европейския парламент, на Съвета и на Европейския икономически и социален комитет и публикува на всеки две години междусекторен анализ на структурното развитие и перспективи на енергийната система на Съюза. Тези анализи имат за цел по-специално:
а)
установяването на потенциални бъдещи несъответствия между търсенето и предлагането на енергия, които са значителни от гледна точка на енергийната политика на Съюза;
б)
установяването на пречки за инвестициите и насърчаването на най-добрите практики за тяхното преодоляване; и
в)
увеличаването на прозрачността за съществуващите участници и за потенциалните участници, навлизащи на пазара.
На основата на тези данни и информация Комисията може също да предостави специфични анализи, които сметне за необходими или подходящи.
2. При подготовката на посочените в параграф 1 анализи Комисията може да бъде подпомагана от експерти от държавите-членки и/или други експерти и професионални асоциации, имащи специфична за разглежданата област компетентност.
Комисията дава възможност на всички държави-членки да направят коментари по проектите за анализи.
3. Комисията обсъжда анализите със заинтересовани страни, като ЕМОПС за електроенергия, ЕМОПС за газ, Газовата координационна група и Групата по доставките на петрол.
Член 11
Преглед
До 23 юли 2015 г. Комисията прави преглед на прилагането на настоящия регламент и представя доклад за резултатите от прегледа на Европейския парламент и на Съвета. В прегледа Комисията inter alia разглежда възможността за разширяване на обхвата с цел включване на добиването на газ, петрол и въглища.
Член 12
Отмяна
Регламент (ЕО) № 736/96 се отменя.
Член 13
Влизане в сила
Настоящият регламент влиза в сила на двадесетия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Люксембург на 24 юни 2010 година.
REGOLAMENTO (UE, EURATOM) N. 617/2010 DEL CONSIGLIO
del 24 giugno 2010
sulla comunicazione alla Commissione di progetti di investimento nelle infrastrutture per l’energia nell’Unione europea e che abroga il regolamento (CE) n. 736/96
IL CONSIGLIO DELL’UNIONE EUROPEA,
visto il trattato sul funzionamento dell’Unione europea, in particolare l’articolo 337,
visto il trattato che istituisce la Comunità europea dell’energia atomica, in particolare l’articolo 187,
vista la proposta della Commissione europea,
visto il parere del Parlamento europeo,
considerando quanto segue:
(1)
Ottenere un quadro complessivo dello sviluppo degli investimenti nelle infrastrutture per l’energia nell’Unione è essenziale per consentire alla Commissione di svolgere i suoi compiti nel settore dell’energia. La disponibilità di dati e informazioni sistematiche e aggiornate dovrebbe consentire alla Commissione di fare i necessari raffronti e valutazioni o di proporre le misure pertinenti sulla base di cifre e analisi adeguate, in particolare per quanto riguarda il futuro equilibrio fra domanda e offerta di energia.
(2)
Il contesto energetico all’interno e all’esterno dell’Unione è notevolmente mutato negli ultimi anni e fa degli investimenti nelle infrastrutture dell’energia una questione cruciale per garantire le forniture di energia all’Unione, per il funzionamento del mercato interno e per la transizione ad un sistema energetico a basse emissioni che l’Unione ha iniziato.
(3)
Il nuovo contesto energetico richiede importanti investimenti in tutti i tipi di infrastrutture e in tutti i settori dell’energia, nonché lo sviluppo di nuovi tipi di infrastrutture e di nuove tecnologie che devono essere assorbite dal mercato. La liberalizzazione del settore energetico e l’ulteriore integrazione del mercato interno attribuiscono maggiormente un ruolo di primo piano agli operatori per gli investimenti. Al tempo stesso, nuovi requisiti di politica energetica, come gli obiettivi che influenzano il mix di carburanti, modificheranno le politiche degli Stati membri indirizzandole verso nuove e/o più moderne infrastrutture per l’energia.
(4)
In tale contesto, è necessario riservare una maggiore attenzione agli investimenti nelle infrastrutture per l’energia nell’Unione, in particolare allo scopo di anticipare i problemi, promuovere le migliori pratiche e introdurre una maggiore trasparenza sui futuri sviluppi del sistema energetico dell’Unione.
(5)
La Commissione e in particolare il suo Osservatorio del mercato dell’energia dovrebbero quindi avere a disposizione informazioni e dati accurati sui progetti di investimento, inclusa la disattivazione, nei componenti più importanti del sistema energetico dell’Unione.
(6)
I dati e le informazioni relativi ai prevedibili sviluppi nella produzione, nel trasporto e nella capacità di stoccaggio e i progetti nei vari settori dell’energia interessano l’Unione e sono importanti per i progetti di investimento futuri. È quindi necessario garantire che siano comunicati alla Commissione i progetti d’investimento per i quali i lavori di costruzione o disattivazione sono stati avviati o sui quali è stata presa una decisione finale relativa all’investimento.
(7)
Ai sensi degli articoli 41 e 42 del trattato Euratom, le imprese hanno l’obbligo di comunicare i loro progetti di investimento. È necessario completare tali informazioni, in particolare, con una comunicazione periodica sull’attuazione dei progetti di investimento. Tale ulteriore comunicazione fa salvi gli articoli da 41 a 44 del trattato Euratom.
(8)
Affinché la Commissione disponga di una visione coerente dei futuri sviluppi del sistema energetico dell’Unione nel suo complesso, è necessario disporre di un quadro armonizzato di comunicazione per i progetti di investimento basato su categorie aggiornate per dati e informazioni ufficiali che gli Stati membri devono trasmettere.
(9)
A tale scopo, gli Stati membri dovrebbero comunicare alla Commissione dati e informazioni sui progetti d’investimento nelle infrastrutture per l’energia concernenti la produzione, lo stoccaggio e il trasporto di petrolio, gas naturale, energia elettrica, compresa l’energia elettrica da fonti rinnovabili, biocarburanti e la cattura e lo stoccaggio dell’anidride carbonica programmati o in costruzione sul loro territorio, comprese le interconnessioni con paesi terzi. Le imprese interessate dovrebbero essere tenute a comunicare ai rispettivi Stati membri i dati e le informazioni in questione.
(10)
Dato l’orizzonte temporale dei progetti di investimento nel settore dell’energia, dovrebbero essere sufficienti comunicazioni effettuate a intervalli biennali.
(11)
Allo scopo di evitare oneri amministrativi sproporzionati e ridurre al minimo i costi per gli Stati membri e le imprese, in particolare le piccole e medie imprese, il presente regolamento dovrebbe offrire la possibilità di esentare gli Stati membri e le imprese dagli obblighi di comunicazione, a condizione che informazioni equivalenti siano fornite alla Commissione ai sensi degli atti giuridici specifici del settore energetico adottati dalle istituzioni dell’Unione, finalizzati a realizzare gli obiettivi di mercati dell’energia dell’Unione competitivi, della sostenibilità del sistema dell’energia dell’Unione e della sicurezza delle forniture di energia all’Unione. Dovrebbe pertanto evitarsi qualsiasi duplicazione degli obblighi di comunicazione specificati nel terzo pacchetto sul mercato interno dell’elettricità e del gas naturale.
(12)
Al fine di elaborare i dati e semplificare e rendere sicura la comunicazione dei dati, la Commissione e in particolare il suo Osservatore del mercato dell’energia dovrebbero poter adottare tutte le misure appropriate a questo fine, in particolare attraverso l’utilizzo di strumenti e procedure informatici integrati.
(13)
La tutela delle persone in relazione al trattamento dei dati personali da parte degli Stati membri è disciplinata dalla direttiva 95/46/CE del Parlamento europeo e del Consiglio (1), mentre la tutela delle persone in relazione al trattamento dei dati personali da parte della Commissione è disciplinata dal regolamento (CE) n. 45/2001 del Parlamento europeo e del Consiglio (2). Il presente regolamento lascia impregiudicate tali disposizioni.
(14)
Gli Stati membri, o gli organismi da essi delegati, e la Commissione dovrebbero tutelare la riservatezza di dati e informazioni sensibili sotto il profilo commerciale. Gli Stati membri o gli organismi da essi delegati dovrebbero pertanto aggregare tali dati e informazioni a livello nazionale, ad eccezione dei dati e delle informazioni riguardanti progetti di trasporto transfrontalieri, prima di trasmetterli alla Commissione. Se necessario, la Commissione dovrebbe aggregare ulteriormente tali dati in modo tale che non sia rivelato o possa essere dedotto alcun particolare riguardo alle singole imprese e ai singoli impianti.
(15)
La Commissione e in particolare il suo Osservatorio del mercato dell’energia dovrebbero effettuare delle analisi periodiche e transettoriali dell’andamento strutturale e delle prospettive del sistema energetico dell’Unione e, se opportuno, delle analisi maggiormente focalizzate su taluni aspetti di questo sistema dell’energia. Tali analisi dovrebbero in particolare contribuire a individuare eventuali carenze nelle infrastrutture e negli investimenti ai fini dell’equilibrio della domanda e dell’offerta di energia. Le analisi dovrebbero inoltre apportare un contributo alla discussione a livello dell’Unione sulle infrastrutture per l’energia e dovrebbero pertanto essere trasmesse al Parlamento europeo, al Consiglio e al Comitato economico e sociale europeo, nonché essere rese disponibili ai soggetti interessati.
(16)
La Commissione può essere assistita da esperti degli Stati membri o da eventuali altri esperti competenti, allo scopo di sviluppare una visione comune delle potenziali carenze infrastrutturali e rischi connessi e di promuovere la trasparenza per quanto riguarda i futuri sviluppi.
(17)
Fondandosi il più possibile sul sistema di comunicazione utilizzato nel regolamento (CE) n. 2386/96 della Commissione (3), che applica il regolamento (CE) n. 736/96 del Consiglio, del 22 aprile 1996, sulla comunicazione alla Commissione dei progetti di investimento di interesse comunitario nei settori del petrolio, del gas naturale e dell’elettricità (4), e previa consultazione degli esperti nazionali, le misure tecniche necessarie ai fini dell’attuazione del presente regolamento dovrebbero essere adottate dalla Commissione.
(18)
In considerazione della portata delle modifiche necessarie per adeguarlo alle sfide odierne nel settore dell’energia e a fini di maggiore chiarezza, è opportuno abrogare il regolamento (CE) n. 736/96 e sostituirlo con un nuovo regolamento,
HA ADOTTATO IL PRESENTE REGOLAMENTO:
Articolo 1
Oggetto e ambito di applicazione
1. Il presente regolamento istituisce un quadro comune per la comunicazione alla Commissione di dati e informazioni sui progetti di investimento in infrastrutture nei settori del petrolio, del gas naturale, dell’energia elettrica, compresa l’energia elettrica da fonti rinnovabili, e dei biocarburanti, nonché sui progetti di investimento connessi alla cattura e allo stoccaggio dell’anidride carbonica prodotta da tali settori.
2. Il presente regolamento si applica ai progetti di investimento dei tipi elencati nell’allegato per i quali i lavori di costruzione o disattivazione sono stati avviati o sui quali è stata presa una decisione finale relativa all’investimento.
Gli Stati membri possono inoltre presentare dati stimati o informazioni preliminari sui progetti di investimento dei tipi elencati nell’allegato per i quali l’avvio dei lavori di costruzione è previsto entro cinque anni o la disattivazione è prevista entro tre anni, ma per i quali non è stata ancora adottata una decisione definitiva di investimento.
Articolo 2
Definizioni
Ai fini del presente regolamento valgono le seguenti definizioni:
1)
«infrastruttura», qualsiasi tipo di impianto o parte di impianto connesso alla produzione, al trasporto e allo stoccaggio;
2)
«progetti di investimento», progetti finalizzati:
i)
alla costruzione di nuove infrastrutture;
ii)
alla trasformazione, all’ammodernamento, all’aumento o alla riduzione di capacità di infrastrutture esistenti;
iii)
alla disattivazione parziale o totale di infrastrutture esistenti;
3)
«decisione finale relativa all’investimento», la decisione adottata a livello di impresa riguardo allo stanziamento definitivo di fondi destinati alla fase di investimento di un progetto, ossia la fase durante la quale avviene la costruzione o la disattivazione e si sostengono i costi di capitale. La fase di investimento esclude la fase di pianificazione, nel corso della quale è preparata la realizzazione del progetto, ivi compresi, se del caso, una valutazione della fattibilità, gli studi preparatori e tecnici, l’ottenimento di licenze e autorizzazioni e si sostengono i costi di capitale;
4)
«progetti di investimento in costruzione», i progetti di investimento di cui è iniziata la costruzione e si sostengono i costi di capitale;
5)
«disattivazione», la fase in cui un’infrastruttura è smantellata in via definitiva;
6)
«produzione», la generazione di energia elettrica e il trattamento di carburanti, inclusi i biocarburanti;
7)
«trasporto», la trasmissione di fonti di energia o di prodotti o di anidride carbonica, attraverso una rete, in particolare:
i)
attraverso condotte, diverse dalla rete di condotte upstream e diverse dalla parte di condotte utilizzata principalmente nel contesto della distribuzione locale; o
ii)
attraverso sistemi interconnessi ad alta e ad altissima tensione e diversi dai sistemi utilizzati principalmente nel contesto della distribuzione locale;
8)
«stoccaggio», lo stoccaggio su base permanente o temporanea di energia o fonti di energia in infrastrutture in superficie o sotterranee o in siti geologici o il confinamento dell’anidride carbonica in formazioni geologiche sotterranee;
9)
«impresa», qualsiasi persona fisica o giuridica, privata o pubblica, che decide o realizza progetti di investimento;
10)
«fonti di energia»:
i)
fonti primarie di energia, come il petrolio, il gas naturale o il carbone;
ii)
fonti trasformate di energia, come l’energia elettrica;
iii)
fonti rinnovabili di energia comprese l’energia idroelettrica, da biomasse, da biogas, eolica, solare, delle maree, delle onde e geotermica; e
iv)
prodotti dell’energia, come i prodotti petroliferi raffinati e i biocarburanti;
11)
«organismo specifico», un organismo cui un atto giuridico dell’Unione specifico del settore energetico affida l’incarico di predisporre ed approvare piani pluriennali di sviluppo della rete e di investimenti in infrastrutture per l’energia a livello dell’UE, come la rete europea di gestori di sistemi di trasmissione dell’energia elettrica («REGST dell’energia elettrica») di cui all’articolo 4 del regolamento (CE) n. 714/2009 del Parlamento europeo e del Consiglio, del 13 luglio 2009, relativo alle condizioni di accesso alla rete per gli scambi transfrontalieri di energia elettrica (5), e la rete europea di gestori del sistema di trasporto del gas («REGST del gas») di cui all’articolo 4 del regolamento (CE) n. 715/2009 del Parlamento europeo e del Consiglio, del 13 luglio 2009, relativo alle condizioni di accesso alle reti di trasporto del gas naturale (6).
Articolo 3
Comunicazione dei dati
1. Pur mantenendo proporzionato l’onere amministrativo relativo alla raccolta e alla comunicazione, gli Stati membri o gli organismi a cui essi delegano questo compito, compilano tutti i dati e le informazioni specificati nel presente regolamento a partire dal 1o gennaio 2011 e successivamente ogni due anni.
Essi comunicano i dati e le informazioni pertinenti relative al progetto specificati nel presente regolamento alla Commissione nel 2011, che diviene il primo anno di riferimento, e successivamente ogni due anni. Tale comunicazione è effettuata in forma aggregata, salvo per i dati e le informazioni pertinenti relative ai progetti di trasmissione transfrontaliera.
Gli Stati membri o i loro organismi delegati comunicano i dati aggregati e le informazioni rilevanti entro il 31 luglio dell’anno di riferimento in questione.
2. Gli Stati membri o i loro organismi delegati sono esenti dagli obblighi enunciati al paragrafo 1 purché e nella misura in cui, ai sensi della normativa settoriale dell’Unione in campo energetico o del trattato Euratom:
a)
lo Stato membro in questione o il suo organismo delegato abbiano già comunicato alla Commissione dati o informazioni equivalenti a quelli richiesti dal presente regolamento e abbiano indicato la data della comunicazione e il pertinente atto normativo specifico; o
b)
un organismo specifico sia incaricato della preparazione di un piano di investimenti pluriennale nelle infrastrutture per l’energia a livello dell’Unione e compili a questo fine dati e informazioni equivalenti a quelli richiesti dal presente regolamento. In questo caso e ai fini del presente regolamento, tale organismo specifico comunica tutti i dati e le informazioni pertinenti alla Commissione.
Articolo 4
Fonti dei dati
Le imprese interessate comunicano i dati o le informazioni di cui all’articolo 3 agli Stati membri, o agli organismi da essi delegati, sul cui territorio intendono realizzare dei progetti di investimento, entro il 1o giugno di ogni anno di riferimento. I dati o le informazioni comunicati riflettono la situazione dei progetti di investimento a partire dal 31 marzo del pertinente anno di riferimento.
Il primo comma, tuttavia, non si applica alle imprese quando lo Stato membro interessato decide di ricorrere ad altri mezzi per trasmettere alla Commissione i dati e le informazioni di cui all’articolo 3.
Articolo 5
Contenuto della comunicazione
1. In merito ai progetti di investimento dei tipi elencati all’allegato, la comunicazione di cui all’articolo 3 indica, ove opportuno:
a)
il volume di capacità programmata o in costruzione;
b)
il tipo e le caratteristiche principali dell’infrastruttura o le capacità programmate o in costruzione, compresa l’ubicazione dei progetti di trasmissione transfrontaliera, ove pertinente;
c)
l’anno probabile di attivazione;
d)
il tipo di fonti di energia utilizzate;
e)
gli impianti capaci di rispondere alle crisi in materia di sicurezza delle forniture, come impianti che consentano i flussi inversi o il cambio di combustibile; e
f)
l’installazione di sistemi di cattura del carbonio o di meccanismi di messa in conformità per la cattura e lo stoccaggio del carbonio.
2. In merito a eventuali disattivazioni di impianti, la comunicazione di cui all’articolo 3 precisa:
a)
la natura e la capacità dell’infrastruttura interessata; e
b)
l’anno probabile di disattivazione.
3. Le comunicazioni di cui all’articolo 3 includono, se del caso, il volume totale delle capacità installate di produzione, trasporto e stoccaggio all’inizio dell’anno di riferimento in questione o il cui funzionamento è interrotto per un periodo superiore a tre anni.
Gli Stati membri, i loro organismi delegati o l’organismo specifico di cui all’articolo 3, paragrafo 2, lettera b), possono aggiungere alle loro comunicazioni osservazioni pertinenti, ad esempio sui ritardi o sugli ostacoli incontrati alla realizzazione dei progetti di investimento.
Articolo 6
Qualità e pubblicità dei dati
1. Gli Stati membri, gli organismi da essi delegati o, ove opportuno, gli organismi specifici mirano ad assicurare la qualità, la pertinenza, l’accuratezza, la chiarezza, la tempestività e la coerenza dei dati e delle informazioni che essi comunicano alla Commissione.
Nel caso di organismi specifici, i dati e le informazioni comunicati possono essere accompagnati da opportune osservazioni degli Stati membri.
2. La Commissione può pubblicare dati e informazioni ad essa trasmessi ai sensi del presente regolamento, in particolare nelle analisi di cui all’articolo 10, paragrafo 3, a condizione che dati e informazioni siano pubblicati in forma aggregata e senza che siano diffusi o possano essere dedotti particolari concernenti singole imprese e singoli impianti.
3. Gli Stati membri, la Commissione o gli organismi da essi delegati tutelano ciascuno la riservatezza di dati e informazioni sensibili sotto il profilo commerciale in loro possesso.
Articolo 7
Disposizioni di attuazione
Entro i limiti stabiliti dal presente regolamento, la Commissione adotta, entro il 31 ottobre 2010, le disposizioni necessarie per l’attuazione del presente regolamento, concernenti la forma e altri particolari tecnici della comunicazione di dati e informazioni di cui agli articoli 3 e 5.
Articolo 8
Trattamento dei dati
La Commissione è responsabile dello sviluppo, della custodia, della gestione e del mantenimento delle risorse informatiche necessarie per ricevere, immagazzinare ed eseguire il trattamento dei dati o delle informazioni sulle infrastrutture per l’energia notificati alla Commissione ai sensi del presente regolamento.
Articolo 9
Tutela delle persone fisiche con riguardo al trattamento di dati personali
Il presente regolamento fa salvo il diritto dell’Unione europea e, in particolare, non modifica gli obblighi degli Stati membri in merito al trattamento dei dati personali stabiliti dalla direttiva 95/46/CE o gli obblighi incombenti alle istituzioni e organismi dell’Unione a norma del regolamento (CE) n. 45/2001 in relazione al trattamento dei dati personali nell’esercizio delle loro funzioni.
Articolo 10
Monitoraggio e relazioni
1. Sulla base dei dati e delle informazioni ricevute e, se opportuno, di eventuali altre fonti di dati, inclusi quelli acquistati dalla Commissione, e tenendo conto delle analisi pertinenti tra cui i piani pluriennali di sviluppo della rete per gas naturale ed energia elettrica, la Commissione trasmette al Parlamento europeo, al Consiglio e al Comitato economico e sociale europeo e pubblica ogni due anni un’analisi transettoriale dell’andamento strutturale e delle prospettive del sistema dell’energia dell’Unione. Tale analisi mira in particolare a:
a)
individuare potenziali futuri divari tra la domanda e l’offerta di energia, rilevanti in una prospettiva di politica energetica dell’Unione;
b)
individuare gli ostacoli agli investimenti e promuovere le migliori pratiche per superarli; e
c)
aumentare la trasparenza per gli attori di mercato e per i potenziali nuovi operatori sul mercato.
Sulla base di questi dati e informazioni, la Commissione può inoltre fornire le analisi specifiche che essa reputi necessarie o opportune.
2. Nel preparare le analisi di cui al paragrafo 1, la Commissione può farsi assistere da esperti di Stati membri e/o eventuali altri esperti, nonché associazioni professionali con competenze specifiche nel settore interessato.
La Commissione offre a tutti gli Stati membri la possibilità di formulare osservazioni sui progetti di analisi.
3. La Commissione discute delle analisi con i soggetti interessati, quali le REGST dell’energia elettrica e le REGST del gas, il gruppo di coordinamento del gas e il gruppo approvvigionamento petrolio.
Articolo 11
Riesame
Entro il 23 luglio 2015, la Commissione procede ad un riesame dell’applicazione del presente regolamento e ne presenta i risultati in una relazione al Parlamento europeo e al Consiglio. Nel riesame la Commissione prende in considerazione tra l’altro l’eventualità di estendere l’ambito di applicazione all’estrazione di gas, petrolio e carbone.
Articolo 12
Abrogazione
Il regolamento (CE) n. 736/96 è abrogato.
Articolo 13
Entrata in vigore
Il presente regolamento entra in vigore il ventesimo giorno successivo alla pubblicazione nella Gazzetta ufficiale dell’Unione europea.
Il presente regolamento è obbligatorio in tutti i suoi elementi e direttamente applicabile in ciascuno degli Stati membri.
Fatto a Lussemburgo, addì 24 giugno 2010.