ДЕЛЕГИРАН РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 311/2012 НА КОМИСИЯТА
от 21 декември 2011 година
за изменение на Регламент (ЕО) № 809/2004 относно прилагането на Директива 2003/71/ЕО на Европейския парламент и на Съвета по отношение на някои аспекти, свързани с проспекти и реклами
(текст от значение за ЕИП)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Директива 2003/71/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 4 ноември 2003 г. относно проспекта, който следва да се публикува, когато публично се предлагат ценни книжа или когато се допускат ценни книжа до търгуване, и за изменение на Директива 2001/34/ЕО (1), и по-специално член 7, параграф 1 от нея,
като има предвид, че:
(1)
Регламент (ЕО) № 809/2004 на Комисията (2) изисква от емитентите от трети държави да изготвят историческа финансова информация в проспекти за публично предлагане на ценни книжа или за допускането им до търгуване на регулиран пазар съгласно Международните стандарти за финансово отчитане (МСФО) или съгласно националните счетоводни стандарти на трета държава, при условие че са еквиваленти на МСФО.
(2)
За да се оцени еквивалентността между общоприетите счетоводни принципи (ОСП) на трета държава и приетите МСФО, с Регламент (ЕО) № 1569/2007 на Комисията (3) се регламентира определението на еквивалентност и се създава механизъм за определянето ѝ по отношение на ОСП на трета държава. Съгласно условията на механизма за определяне на еквивалентността емитенти от трети държави могат да използват ОСП на държави, които са поели ангажимент за приемане на МСФО или сближават системите си с тях в рамките на преходен период, приключващ на 31 декември 2011 г. Важно е да се оценят усилията на държавите, предприели стъпки за приемане на МСФО или за сближаване на собствените си счетоводни стандарти с тях. Вследствие на това Регламент (ЕО) № 1569/2007 бе изменен, за да се удължи преходният период до 31 декември 2014 г. Комисията взе предвид доклада, предоставен от Европейския орган за ценни книжа и пазари (ЕОЦКП) през ноември 2010 г., касаещ Китай, Канада, Индия и Южна Корея, които получиха преходен период, възприет като част от механизма за определяне на еквивалентността, съгласно Решение 2008/961/ЕО на Комисията от 12 декември 2008 г. за използване на националните счетоводни стандарти на някои трети държави и на Международните стандарти за финансово отчитане от емитенти на ценни книжа от трети държави при изготвянето на техните консолидирани финансови отчети (4) и Регламент (ЕО) № 1289/2008 на Комисията от 12 декември 2008 г. за изменение на Регламент (ЕО) № 809/2004 относно прилагането на Директива 2003/71/ЕО на Европейския парламент и на Съвета по отношение на някои аспекти, свързани с проспекти и реклами (5). Бе отчетена и актуалната информация за Китай и Индия от април 2011 г.
(3)
През април 2010 г. Министерството на финансите на Китай публикува документа „Roadmap for Continuing Convergence of the Accounting Standards for Business Enterprises with IFRS“ („Пътна карта за продължаващо сближаване на счетоводните стандарти за бизнес предприятия с МСФО“), в който се препотвърждава ангажиментът на Китай да продължи процеса на сближаване с МСФО. Към октомври 2010 г. в него бяха отразени всички настоящи стандарти и тълкувания, издадени от Съвета по международни счетоводни стандарти. Според данните на ЕОЦКП нивото на сближаване е удовлетворително, а различията не представляват нарушение на МСФО. Ето защо е целесъобразно от 1 януари 2012 г. счетоводните стандарти за бизнес предприятия на Китай да се считат за еквивалентни на възприетите МСФО.
(4)
През януари 2006 г. Съветът по счетоводни стандарти на Канада пое публичен ангажимент да приеме МСФО до 31 декември 2011 г. Той одобри включването на МСФО в Наръчника на Канадския институт на дипломираните счетоводители като канадски ОСП, важащи за всички публични дружества от 2011 г. Следователно е уместно, считано от 1 януари 2012 г., канадските ОСП да се приемат за еквивалентни на МСФО.
(5)
През март 2007 г. Корейската комисия за финансов надзор и Корейският институт по счетоводство поеха публичен ангажимент да приемат МСФО до 31 декември 2011 г. Съветът по счетоводни стандарти на Корея прие МСФО като корейски стандарти. Те са идентични с международните и от 2011 г. са задължителни за всички търгувани на борсата дружества в Южна Корея, както и за нетъргуваните на борсата финансови институции и държавни предприятия. Други нетъргувани на борсата дружества също могат да ги използват по избор. Следователно е уместно, считано от 1 януари 2012 г., ОСП на Южна Корея да се приемат за еквивалентни на МСФО.
(6)
През юли 2007 г. правителството на Индия и Индийският институт на дипломираните счетоводители поеха публичен ангажимент за приемане на МСФО до 31 декември 2011 г. с цел индийските ОСП да съответстват напълно на МСФО до завършването на програмата. След проверка на място през януари 2011 г. обаче ЕОЦКП констатира, че между индийските ОСП и МСФО има множество различия, които на практика могат да бъдат значими. Остават недоизяснени и сроковете за внедряване на съответстваща с МСФО система за отчитане. Тъй като в Индия няма емитенти, които да са се възползвали от доброволното ранно прилагане на МСФО, не съществува опит по отношение на прилагането им.
(7)
Следователно е целесъобразно преходният период да бъде продължен с не повече от три години до 31 декември 2014 г., за да се даде възможност на емитентите от трети държави да изготвят финансовите си отчети за годината и полугодието в съответствие с ОСП на Индия в Съюза.
(8)
Тъй като преходният период, за който по силата на Регламент (ЕС) № 809/2004 е даден статут на еквивалентност на ОСП на Китай, Канада, Южна Корея и Индия, изтича на 31 декември 2011 г., прилагането на настоящия регламент следва да започне от 1 януари 2012 г. Това е необходимо, за да се даде правна сигурност на емитентите от съответните трети държави, чиито ценни книжа са регистрирани в Съюза, и да се избегне рискът те да бъдат принудени да преизчисляват финансовите си отчети в съответствие с МСФО. По този начин разпоредбата за прилагане с обратно действие освобождава въпросните емитенти от евентуална допълнителна тежест.
(9)
Поради това Регламент (ЕО) № 809/2004 следва да бъде съответно изменен,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Член 35 от Регламент (ЕО) № 809/2004 се изменя, както следва:
1)
в параграф 5 се добавя следната втора алинея:
„В допълнение към стандартите, посочени в първа алинея, от 1 януари 2012 г. емитентите от трети държави могат да представят историческата си финансова информация в съответствие със следните стандарти:
а)
общоприетите счетоводни принципи на Китайската народна република;
б)
общоприетите счетоводни принципи на Канада;
в)
общоприетите счетоводни принципи на Република Корея.“
2)
параграф 5a се заменя със следното:
„5а. Емитентите от трети държави не подлежат на изискването съгласно приложение I, точка 20.1; приложение IV, точка 13.1; приложение VII, точка 8.2; приложение Х, точка 20.1 или приложение ХI, точка 11.1 за преизчисляване на историческата финансова информация, включена в проспекта и съответстваща на финансовите години преди финансовите години, започващи на или след 1 януари 2015 г., или на изискването съгласно приложение VII, точка 8.2.а; приложение IX, точка 11.1 или приложение Х, точка 20.1.а за предоставяне на описание на различията между Международните стандарти за финансово отчитане, приети с Регламент (ЕО) № 1606/2002, и счетоводните принципи, в съответствие с които е съставена съответната информация, по отношение на финансовите години, които предхождат финансовите години, започващи на или след 1 януари 2015 г., при условие че историческата финансова информация е подготвена в съответствие с общоприетите счетоводни принципи на Република Индия.“
Член 2
Настоящият регламент влиза в сила на третия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Той се прилага от 1 януари 2012 г.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Брюксел на 21 декември 2011 година.
REGOLAMENTO DELEGATO (UE) N. 311/2012 DELLA COMMISSIONE
del 21 dicembre 2011
che modifica il regolamento (CE) n. 809/2004 recante modalità di esecuzione della direttiva 2003/71/CE del Parlamento europeo e del Consiglio per quanto riguarda talune informazioni contenute nei prospetti e nei messaggi pubblicitari
(Testo rilevante ai fini del SEE)
LA COMMISSIONE EUROPEA,
visto il trattato sul funzionamento dell’Unione europea,
vista la direttiva 2003/71/CE del Parlamento europeo e del Consiglio, del 4 novembre 2003, relativa al prospetto da pubblicare per l’offerta pubblica o l’ammissione alla negoziazione di strumenti finanziari e che modifica la direttiva 2001/34/CE (1), in particolare l’articolo 7, paragrafo 1,
considerando quanto segue:
(1)
Il regolamento (CE) n. 809/2004 della Commissione (2) prevede che le informazioni finanziarie relative agli esercizi passati fornite dagli emittenti di paesi terzi nei prospetti per l’offerta al pubblico di titoli o l’ammissione di titoli alla negoziazione su un mercato regolamentato vengano redatte conformemente agli International Financial Reporting Standards (IFRS) o ai principi contabili di un paese terzo equivalenti a tali principi.
(2)
Al fine di valutare l’equivalenza dei Generally Accepted Accounting Principles (GAAP) di un paese terzo con gli IFRS adottati, il regolamento (CE) n. 1569/2007 della Commissione (3) definisce il concetto di equivalenza e stabilisce un meccanismo per determinare l’equivalenza dei GAAP di un paese terzo. Conformemente alle condizioni poste dal meccanismo di equivalenza gli emittenti di paesi terzi potevano essere autorizzati ad utilizzare, per un periodo transitorio con scadenza al 31 dicembre 2011, i GAAP di paesi terzi che stavano convergendo verso gli IFRS o si erano impegnati in tal senso. È importante valutare l’impegno dei paesi che hanno preso iniziative per far convergere i loro principi contabili verso gli IFRS o di adottarli. Pertanto il regolamento (CE) n. 1569/2007 è stato modificato in modo da estendere tale periodo transitorio al 31 dicembre 2014. La Commissione ha tenuto in debita considerazione la relazione trasmessa nel novembre 2010 dall’Autorità europea degli strumenti finanziari e dei mercati (Aesfem) su Cina, Canada, India e Corea del Sud, che avevano beneficiato di un periodo transitorio con la decisione n. 2008/961/CE della Commissione, del 12 dicembre 2008, sull’uso da parte di emittenti di titoli di paesi terzi di principi contabili nazionali di determinati paesi terzi e di International Financial Reporting Standard per la redazione dei loro bilanci consolidati (4) e con il regolamento (CE) n. 1289/2008 della Commissione, del 12 dicembre 2008, recante modifica del regolamento (CE) n. 809/2004 recante modalità di esecuzione della direttiva 2003/71/CE del Parlamento europeo e del Consiglio per quanto riguarda talune informazioni contenute nei prospetti e nei messaggi pubblicitari (5), così come gli aggiornamenti su Cina e India dell’aprile 2011.
(3)
Nell'aprile 2010 il ministro delle Finanze cinese ha adottato la «Roadmap for Continuing Convergence of the Accounting Standards for Business Enterprises with IFRS» (ASBE), in cui ribadisce l’impegno a proseguire nel processo di convergenza verso gli IFRS. Da ottobre 2010 tutti i principi attualmente in uso e le interpretazioni emesse dall’International Accounting Standards Board sono stati integrati nei principi ASBE. L’Aesfem ha ritento soddisfacente il livello di convergenza e le divergenze non sono imputabili al mancato allineamento agli IFRS. Pertanto, a partire dal 1o gennaio 2012, è opportuno considerare gli ASBE cinesi come equivalenti agli IFRS adottati.
(4)
Nel gennaio 2006 l’«Accounting Standards Board of Canada» si è impegnato pubblicamente ad adottare gli IFRS entro il 31 dicembre 2011. Esso ha approvato, a partire dal 2011, l’integrazione degli IFRS nel «Canadian Institute of Chartered Accountants Handbook» alla stregua di GAAP canadesi per tutte le società a scopo di lucro tenute a rendere conto al pubblico. Pertanto, a partire dal 1o gennaio 2012, è opportuno considerare i GAAP canadesi come equivalenti agli IFRS adottati.
(5)
Nel marzo 2007 la «Korean Financial Supervisory Commission» e il «Korean Accounting Institute» si sono impegnati pubblicamente ad adottare gli IFRS entro il 31 dicembre 2011. Il Korean Accounting Standards Board ha adottato gli IFRS come IFRS coreani (K-IFRS). I K-IFRS sono identici agli IFRS e dal 2011 sono vincolanti per tutte le società quotate nella Corea del Sud. L’obbligo di applicare i K-IFRS si estende anche agli enti finanziari non quotati e alle società di proprietà statale. Anche altre società non quotate hanno la facoltà di utilizzare tali principi. Pertanto, a partire dal 1o gennaio 2012, è opportuno considerare i GAAP della Corea del Sud come equivalenti agli IFRS adottati.
(6)
Nel luglio 2007 il governo indiano e l’«Indian Institute of Chartered Accountants» si sono impegnati pubblicamente ad adottare gli IFRS entro il 31 dicembre 2011, con l’obiettivo di conformare pienamente i GAAP indiani agli IFRS entro la fine del programma. Tuttavia da una verifica in loco effettuata nel gennaio 2011, l’Aesfem ha constatato che i GAAP indiani sembrano discostarsi dagli IFRS in diversi punti che potrebbero avere notevoli risvolti pratici. Permangono le incertezze sui tempi di realizzazione di un sistema di rendicontazione conforme agli IFRS. Visto che in India non vi sono emittenti che hanno beneficiato dell’applicazione preliminare su base volontaria degli IFRS, non ci sono dati empirici sull’impiego degli IFRS.
(7)
Di conseguenza è opportuno estendere il periodo transitorio di al massimo tre anni, ossia fino al 31 dicembre 2014, in modo da consentire agli emittenti dei paesi terzi di redigere conformemente ai GAAP indiani i loro bilanci annuali e semestrali all’interno dell’Unione.
(8)
Visto che il periodo transitorio per cui è stata riconosciuta l’equivalenza ai GAAP di Cina, Canada, Corea del Sud e India a norma del regolamento (CE) n. 809/2004 scade il 31 dicembre 2011, è necessario che il presente regolamento si applichi a decorrere dal 1o gennaio 2012. Ciò è necessario al fine di assicurare la certezza del diritto per gli emittenti di tali paesi terzi ammessi alle negoziazioni nell’Unione e di evitare il rischio che essi debbano riconciliare i loro bilanci con gli IFRS. La concessione della retroattività attenua pertanto qualsiasi potenziale onere supplementare a carico degli emittenti interessati.
(9)
È pertanto opportuno modificare il regolamento (CE) n. 809/2004 di conseguenza,
HA ADOTTATO IL PRESENTE REGOLAMENTO:
Articolo 1
L’articolo 35 del regolamento (CE) n. 809/2004 è modificato come segue:
1)
al paragrafo 5 è aggiunto il seguente secondo comma:
«Oltre ai principi di cui al primo comma, a decorrere dal 1o gennaio 2012 gli emittenti dei paesi terzi possono presentare le informazioni finanziarie relative agli esercizi passati conformemente ai seguenti principi contabili:
a)
i Generally Accepted Accounting Principles della Repubblica popolare cinese;
b)
i Generally Accepted Accounting Principles del Canada;
c)
i Generally Accepted Accounting Principles della Repubblica di Corea.»
2)
Il paragrafo 5 bis è sostituito dal testo seguente:
«5 bis Gli emittenti di paesi terzi non sono soggetti all’obbligo, di cui all’allegato I, punto 20.1; all’allegato IV, punto 13.1; all’allegato VII, punto 8.2; all’allegato X, punto 20.1 o all’allegato XI, punto 11.1, di riesporre le informazioni finanziarie relative agli esercizi passati incluse in un prospetto e relative agli esercizi finanziari anteriori agli esercizi finanziari che iniziano il 1o gennaio 2015 o in data successiva, o all’obbligo di cui all’allegato VII, punto 8.2 bis; all’allegato IX, punto 11.1 o all’allegato X, punto 20.1 bis, di fornire una descrizione delle differenze tra gli International Financial Reporting Standard adottati in conformità del regolamento (CE) n. 1606/2002 e i principi contabili in base ai quali sono redatte tali informazioni relative agli esercizi finanziari precedenti agli esercizi finanziari aventi inizio a partire dal 1o gennaio 2015, purché le informazioni finanziarie relative agli esercizi passati siano preparate conformemente ai Generally Accepted Accounting Principles della Repubblica d’India.»
Articolo 2
Il presente regolamento entra in vigore il terzo giorno successivo alla pubblicazione nella Gazzetta ufficiale dell’Unione europea.
Esso si applica a decorrere dal 1o gennaio 2012.
Il presente regolamento è obbligatorio in tutti i suoi elementi e direttamente applicabile in ciascuno degli Stati membri.
Fatto a Bruxelles, il 21 dicembre 2011