РЕГЛАМЕНТ ЗА ИЗПЪЛНЕНИЕ (ЕС) № 1189/2011 НА КОМИСИЯТА
от 18 ноември 2011 година
за определяне на подробни правила по отношение на някои разпоредби на Директива 2010/24/ЕС на Съвета относно взаимната помощ при събиране на вземания, свързани с данъци, такси и други мерки
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Директива 2010/24/ЕС на Съвета от 16 март 2010 година относно взаимната помощ при събиране на вземания, свързани с данъци, такси и други мерки (1), и по-специално член 26 от нея,
като има предвид, че:
(1)
Директива 2010/24/ЕС съществено измени правилата относно взаимната помощ при събиране на вземания, свързани с данъци, такси и други мерки и определи по нов начин изпълнителните правомощия на Комисията в сравнение с разпоредбите на Директива 2008/55/ЕО на Съвета (2). Следователно е целесъобразно действащите правила за изпълнение, приети от Комисията, да бъдат заменени с нов регламент за изпълнение.
(2)
С цел да се гарантира бърза комуникация между компетентните органи, следва да се приемат подробни правила относно практическите мерки и сроковете за комуникация между запитания и запитващия орган.
(3)
С цел да се осигури правна сигурност е целесъобразно да се посочи, че предаването на документите по електронен път не засяга тяхната валидност.
(4)
С цел да се потвърди, че предадените по пощата документи са изпратени от компетентен орган, е целесъобразно да се предвидят отделни правила, отнасящи се до този вид комуникация.
(5)
С цел да се гарантира предаването на подходящи данни и информация, следва да се изготвят образци на стандартния формуляр, придружаващ искането за уведомяване, и на инструмента за предприемане на изпълнителни мерки в запитаната държава-членка.
(6)
С цел да се осигури правна сигурност е целесъобразно да се посочат изрично правните последици от уведомяванията, направени от запитаната държава-членка по искане на запитващата държава-членка.
(7)
С цел да се осигури правна сигурност е целесъобразно също така да се уточни, че уведомяването или предоставянето на единния инструмент за предприемане на изпълнителни мерки в запитаната държава-членка не оказва каквото и да било влияние върху последиците от уведомяването за първоначалния инструмент за предприемане на изпълнителни мерки и че преработеният инструмент за предприемане на изпълнителни мерки в запитаната държава-членка не оказва каквото и да било влияние върху първоначалното вземане или върху първоначалния инструмент за предприемане на изпълнителни мерки.
(8)
Регламент (ЕО) № 1179/2008 на Комисията от 28 ноември 2008 година за установяване на подробни правила за прилагане на някои разпоредби на Директива 2008/55/ЕО на Съвета относно взаимопомощта при събиране на вземания, свързани с някои видове налози, мита, данъци и други мерки (3) следва да бъде отменен.
(9)
Мерките, предвидени в настоящия регламент, са в съответствие със становището на Комитета по събиране на вземания,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
ГЛАВА I
ОБЩИ РАЗПОРЕДБИ
Член 1
С настоящия регламент се определят подробните правила за прилагане на член 5, параграф 1, член 8, член 10, член 12, параграф 1, член 13, параграфи 2, 3, 4 и 5, член 15, член 16, параграф 1 и член 21, параграф 1 от Директива 2010/24/ЕС, включително подробните правила за конвертирането и прехвърлянето на събраните суми, както и средствата за комуникация, които могат да бъдат използвани от съответните органи.
Член 2
1. Всички искания за информация, уведомяване, събиране на вземания или за обезпечителни мерки в съответствие с член 5, параграф 1, член 8, член 10 и член 16, параграф 1 от Директива 2010/24/ЕС (наричани по-долу „искания за помощ“) и всички приложени инструменти, формуляри и други документи, както и всяка друга информация, предоставена във връзка с тези искания, се изпращат чрез „мрежа CCN“, освен в случаите, когато това е неприложимо по технически причини.
2. Приема се, че предадените по електронен път документи или тяхната разпечатка върху хартиен носител имат същите правни последици като документите, изпратени по пощата.
3. Ако дадено искане не може да бъде изпратено чрез „мрежа CCN“, то се изпраща по пощата. В този случай се прилагат следните правила:
а)
искането се подписва от длъжностно лице на запитващия орган, надлежно оправомощено да отправя такива искания;
б)
стандартният формуляр, придружаващ искането за уведомяване, посочен в член 8, параграф 1, втора алинея от Директива 2010/24/ЕС (наричан по-долу „единен формуляр за уведомяване“) или единният инструмент за предприемане на изпълнителни мерки в запитаната държава-членка, посочен в член 12 от посочената директива, се подписва от надлежно оправомощено длъжностно лице на запитващия орган;
в)
ако искането е придружено от копие на документ, различен от единния формуляр за уведомяване или от единния инструмент за предприемане на изпълнителни мерки в запитаната държава-членка, запитващият орган удостоверява съответствието на копието с оригинала, като вписва върху копието, на официалния език или на един от официалните езици на държавата-членка, в която се намира, думите „вярно с оригинала“, името на длъжностното лице, заверило документа, и датата на заверката.
За целите на първа алинея, буква б) държавите-членки използват единния формуляр за уведомяване, изготвен в съответствие с образеца, посочен в приложение I към настоящия регламент, и единния инструмент за предприемане на изпълнителни мерки в запитаната държава-членка, изготвен в съответствие с образеца, посочен в приложение II към настоящия регламент.
4. Когато единният формуляр за уведомяване или единният инструмент за предприемане на изпълнителни мерки в запитаната държава-членка се изпраща по електронен път, структурата и форматът му може да бъдат адаптирани към изискванията на системата за електронна комуникация с цел да се улесни комуникацията между компетентните органи, при условие че данните и информацията, съдържащи се в него, не са съществено променени в сравнение с образците, посочени в приложения I и II.
Член 3
1. Запитващият орган може да отправи искане за помощ във връзка с едно или няколко вземания, когато те са задължение на едно и също лице.
2. Искането за информация, за събиране на вземания или за обезпечителни мерки може да се отнася до всяко от следните лица:
а)
основния длъжник или съдлъжника;
б)
лице, различно от съдлъжника, отговорно за плащане на данъците, таксите и другите мерки, или за други вземания, отнасящи се до тези данъци, такси и други мерки съгласно действащото законодателство в държавата-членка, в която се намира запитващият орган;
в)
всяка трета страна, която държи активи, собственост на едно от лицата, посочени в буква а) или б) или имаща дългове към това лице.
Член 4
Информацията и другите елементи, съобщени от запитания орган на запитващия орган в съответствие с член 5, параграф 1, членове 8 и 10, и член 16, параграф 1 от Директива 2010/24/ЕС, се предоставят на официалния език или на един от официалните езици на държавата-членка на запитания орган или на друг език, договорен между запитващия и запитания орган.
Член 5
Ако запитаният орган откаже да изпълни искане за помощ, той уведомява запитващия орган за причините за своя отказ, като посочва разпоредбите от Директива 2010/24/ЕС, на които се позовава. Това уведомяване се извършва от запитания орган веднага след като той вземе съответното решение и при всички случаи в срок от един месец от датата на потвърждаване на получаването на искането.
Член 6
Във всяко искане за информация, за събиране на вземания или за обезпечителни мерки се посочва дали подобно искане е било отправено до който и да е друг орган.
ГЛАВА II
ИСКАНИЯ ЗА ИНФОРМАЦИЯ
Член 7
Запитаният орган потвърждава получаването на искането за информация във възможно най-кратък срок и при всички случаи в рамките на седем календарни дни от получаването.
При получаване на искането, ако е целесъобразно, запитаният орган се обръща към запитващия орган с молба за предоставяне на необходимата допълнителна информация. Запитващият орган предоставя цялата необходима допълнителна информация, до която обикновено има достъп.
Член 8
1. Запитаният орган предава всяка част от исканата информация до запитващия орган, както и когато тя е получена.
2. Когато, в зависимост от конкретния случай, цялата искана информация или част от нея не може да бъде получена в разумен срок, запитаният орган информира запитващия орган, като посочва причините за това.
Във всеки случай в края на шестмесечния период от датата на потвърждаване на получаването на искането запитаният орган информира запитващия орган за резултата от проучванията, които е провел, за да получи исканата информация.
Въз основа на получената от запитания орган информация запитващият орган може да поиска от запитания орган да продължи проучванията. Това искане се прави в срок от два месеца от получаването на уведомяването за резултата от проучванията, проведени от запитания орган, и се разглежда от запитания орган в съответствие с разпоредбите, които се прилагат към първоначалното искане.
Член 9
Запитващият орган може по всяко време да оттегли искането за информация, което е изпратил до запитания орган. Решението за оттегляне се изпраща на запитания орган.
ГЛАВА III
ИСКАНИЯ ЗА УВЕДОМЯВАНЕ
Член 10
1. Всяко искане за уведомяване включва оригинала или завереното копие на всеки документ, за който се иска уведомяване.
Единният формуляр за уведомяване, който придружава искането в съответствие с член 8, параграф 1, втора алинея от Директива 2010/24/ЕС, се попълва от запитващия орган или на негова отговорност. С него се предоставя информация на адресата относно документите, за които се иска помощ при уведомяване.
2. По отношение на информацията, посочена в единния формуляр за уведомяване, се прилага следното:
а)
размерът на вземането се посочва, когато вече е установен;
б)
периодът, в рамките на който трябва да се извърши уведомяването, може да се определи, като се посочи датата, преди която запитващият орган предвижда да се извърши уведомяването.
Член 11
Искането за уведомяване може да се отнася до всяко от лицата, посочени в член 3, буква в) от Директива 2010/24/ЕС, което, в съответствие с действащия закон в запитващата държава-членка, следва да бъде информирано за всеки документ, който се отнася до него.
Член 12
1. Запитаният орган потвърждава получаването на искането за уведомяване във възможно най-кратък срок и при всички случаи в рамките на седем календарни дни от получаването.
Веднага след получаване на искането за уведомяване запитаният орган взема необходимите мерки, за да извърши уведомяването в съответствие с действащото законодателство в държавата-членка, в която се намира.
При необходимост, но без да нарушава крайния срок за уведомяване, посочен в искането за уведомяване, запитаният орган иска от запитващия орган да му предостави допълнителна информация.
Запитващият орган предоставя цялата допълнителна информация, до която обикновено има достъп.
2. Запитаният орган незабавно информира запитващия орган за датата на уведомяването, като потвърждава уведомяването във формуляра на искането, който се връща на запитващия орган.
Член 13
1. Смята се, че уведомяване, извършено от запитаната държава-членка в съответствие с действащите в нея национални законови и подзаконови разпоредби и административни практики, има същите последици в запитващата държава-членка като уведомяване, извършено от самата запитващата държава-членка в съответствие с действащите в нея национални законови и подзаконови разпоредби и административни практики.
2. Уведомяване за документ, който се отнася за повече от един вид данък, такса или друга мярка, се счита за валидно, ако е извършено от орган на запитаната държава-членка, който е компетентен най-малко за един от видовете данъци, такси или други мерки, посочени в документа, за който е било извършено уведомяване, при условие че това е позволено от националното законодателство на запитаната държава-членка.
Член 14
За целите на уведомяването запитаната държава-членка може да използва единния формуляр за уведомяване, посочен в член 10, параграф1, на своя официален език или на един от официалните си езици в съответствие със своето национално законодателство.
ГЛАВА IV
ИСКАНИЯ ЗА СЪБИРАНЕ НА ВЗЕМАНЕ ИЛИ ЗА ОБЕЗПЕЧИТЕЛНИ МЕРКИ
Член 15
Исканията за събиране на вземане или за обезпечителни мерки включват декларация, че условията, предвидени в Директива 2010/24/ЕС за откриване на процедура за взаимна помощ, са изпълнени.
Член 16
1. Единният инструмент за предприемане на изпълнителни мерки в запитаната държава-членка, придружаващ искането за събиране на вземане или за обезпечителни мерки се попълва от запитващия орган или на негова отговорност въз основа на първоначалния инструмент за предприемане на изпълнителни мерки в запитващата държава-членка.
Административните наказания, глоби, такси и допълнителни такси, посочени в член 2, параграф 2, буква а) от Директива 2010/24/ЕС, и лихвите и разходите, посочени в член 2, параграф 2, буква в) от същата директива, които, в съответствие с действащите правила в запитващата държава-членка могат да са дължими от датата на първоначалния инструмент за предприемане на изпълнителни мерки до датата преди тази, на която е изпратено искането за събиране на вземане, могат да бъдат добавени в единния инструмент за предприемане на изпълнителни мерки в запитаната държава-членка.
2. За няколко вземания или за няколко лица може да бъде издаден само един единен инструмент за предприемане на изпълнителни мерки в запитаната държава-членка, в съответствие с първоначалния инструмент за предприемане на изпълнителни мерки в запитващата държава-членка.
3. Доколкото дадени първоначални инструменти за предприемане на изпълнителни мерки относно няколко вземания в запитващата държава-членка вече са били заменени с общ инструмент за предприемане на изпълнителни мерки за всички тези вземания в посочената държава-членка, единният инструмент за предприемане на изпълнителни мерки в запитаната държава-членка може да се основава на първоначалните инструменти за предприемане на изпълнителни мерки в запитващата държава-членка или на общия инструмент, който обединява първоначалните инструменти в запитващата държава-членка.
4. За да се изпълнят мерките относно вземанията, за които е поискана помощ при събирането, запитаната държава-членка може да използва единния инструмент за предприемане на изпълнителни мерки в нея на своя официален език или на един от официалните си езици в съответствие със своето национално законодателство.
Член 17
Адресатът на искане за събиране на вземане или за обезпечителни мерки не може да се позовава на уведомяване или съобщаване на единния инструмент за предприемане на изпълнителни мерки в запитаната държава-членка, за да иска удължаване или възстановяване на срока за обжалване на вземането или на първоначалния инструмент за предприемане на изпълнителни мерки, ако за него е направено валидно уведомяване.
Член 18
1. Ако паричната единица на запитаната държава-членка е различна от паричната единица на запитващата държава-членка, запитващият орган посочва размера на вземането, което подлежи на събиране, и в двете парични единици.
2. Обменният курс, който се използва за целите на помощта при събиране на вземане, е последният обменен курс, публикуван в Официален вестник на Европейския съюз преди датата на изпращане на искането.
Член 19
1. Запитаният орган потвърждава получаването на искането за събиране на вземането или за обезпечителни мерки във възможно най-кратък срок и във всички случаи в рамките на седем календарни дни от получаването на съответното искане.
2. Запитаният орган може, ако е необходимо, да поиска от запитващия орган да предостави допълнителна информация или да допълни единния инструмент за предприемане на изпълнителни мерки в запитаната държава-членка. Запитващият орган предоставя цялата необходима допълнителна информация, до която обикновено има достъп.
Член 20
1. Когато, в зависимост от конкретния случай, цялото вземане или част от него не може да бъде събрано или обезпечителните мерки не могат да бъдат предприети в разумен срок, запитаният орган информира запитващия орган, като посочва причините за това.
Въз основа на информацията, получена от запитания орган, запитващият орган може да поиска от запитания орган да открие отново процедурата за събиране на вземане или за обезпечителни мерки. Това искане се прави в срок от два месеца от получаване на уведомяването за резултата от тази процедура и се разглежда от запитания орган в съответствие с разпоредбите, приложими към първоначалното искане.
2. Не по-късно от края на всеки шестмесечен период, следващ датата на потвърждаване на получаването на искането, запитаният орган информира запитващия орган за етапа на изпълнение или за резултата от процедурата по събиране на вземане или за обезпечителни мерки.
Член 21
1. Запитващият орган уведомява писмено запитания орган за всяко действие за обжалване на вземането или на инструмента за предприемане на изпълнителни мерки по него в държавата-членка на запитващия орган веднага след получаване на информация за такова действие.
2. Ако законовите и подзаконовите разпоредби и административните практики, действащи в запитаната държава-членка, не позволяват налагането на обезпечителни мерки или събирането на вземане в съответствие с член 14, параграф 4, алинеи втора и трета от Директива 2010/24/ЕС, запитаният орган уведомява за това запитващия орган в най-кратък срок и при всички случаи в рамките на един месец от получаване на уведомяването, посочено в параграф 1.
3. За всяко действие, предприето в запитаната държава-членка, за възстановяване на събрани суми или на компенсация във връзка със събиране на обжалвани вземания в съответствие с член 14, параграф 4, алинея трета от Директива 2010/24/ЕС, запитаният орган уведомява запитващия орган веднага след получаване на информация за такова действие.
В рамките на възможното, запитаният орган осигурява участието на запитващия орган в процедурите по уреждане на сумата за възстановяване и на дължимата компенсация. При получаване на мотивирано искане от страна на запитания орган, запитващият орган превежда възстановените суми и платената компенсация в срок от два месеца от получаването на посоченото искане.
Член 22
1. Ако искането за събиране на вземане или за обезпечителни мерки стане безпредметно в резултат на изплащане на вземането или на неговото отменяне или по някаква друга причина, запитващият орган незабавно информира запитания орган, така че последният да може да спре всяко предприето от него действие.
2. Ако размерът на вземането, за което е отправено искане за възстановяване или за обезпечителни мерки, е коригиран с решение на компетентния орган, посочен в член 14, параграф 1 от Директива 2010/24/ЕС, запитващият орган информира запитания орган за решението и, ако е поискано възстановяване, предоставя преработен единен инструмент за предприемане на изпълнителни мерки в запитаната държава-членка. Преработеният единен инструмент за предприемане на изпълнителни мерки в запитаната държава-членка се изготвя от запитващия орган или на негова отговорност, въз основа на решението за коригиране на размера на вземането.
3. Преработеният единен инструмент за предприемане на изпълнителни мерки в запитаната държава-членка не води до каквито и да било последици по отношение на възможността да се обжалва първоначалното вземане, първоначалния инструмент за предприемане на изпълнителни мерки в запитващата държава-членка или решението, посочено в предходната алинея.
4. Ако корекцията, посочена в параграф 2, води до намаление на размера на вземането, запитаният орган продължава действието, което е предприел за събиране на вземане или за обезпечителни мерки, но това действие се отнася само до все още неуредената сума.
Ако по времето, когато запитаният орган е информиран за намалението на размера на вземането, вече е била събрана сума, надвишаваща все още неуредената сума по вземането, но процедурата по превода, посочена в член 23, все още не е започнала, запитаният орган връща надплатената сума на съответното лице.
5. Ако корекцията, посочена в параграф 2, води до увеличение на размера на вземането, запитващият орган може да отправи до запитания орган допълнително искане за събиране на вземане или за обезпечителни мерки.
Запитаният орган дава ход на допълнителното искане, доколкото е възможно, едновременно с първоначалното искане от запитващия орган. Когато, предвид етапа, до който е стигнала съществуващата процедура, не е възможна консолидация на допълнителното искане с първоначалното искане, запитаният орган е длъжен да се съобрази с допълнителното искане само ако то се отнася за сума, не по-малка от посочената в член 18, параграф 3 от Директива 2010/24/ЕС.
6. За превръщането на сумата на вземането, получена в резултат на корекцията, посочена в параграф 2, в паричната единица на държавата-членка на запитания орган, запитващият орган използва обменния курс, използван при първоначалното искане.
Член 23
1. Сумите, които трябва да бъдат изплатени на запитващия орган, в съответствие с член 13, параграф 5 от Директива 2010/24/ЕС, се превеждат на запитващия орган в паричната единица на запитаната държава-членка.
Събраните суми се превеждат в срок от два месеца от датата, на която е събрано вземането.
Ако обаче мерките за събиране на вземането, предприети от запитания орган, са обжалвани по причина, която не попада под отговорността на запитващата държава-членка, запитаният орган може да изчака с превеждането на събраните суми по вземането на запитващата държава-членка до уреждането на спора, ако са изпълнени едновременно следните условия:
а)
запитаният орган смята за възможно резултатът от обжалването да е благоприятен за съответната страна и
б)
запитващият орган не е декларирал, че ще възстанови вече преведените суми, ако резултатът от обжалването е благоприятен за съответната страна.
Ако запитващият орган е направил декларация за възстановяване в съответствие с трета алинея, буква б), той връща събраните по вземането суми, които са вече преведени от запитания орган, в срок от един месец от получаването на искането за възстановяване. Всяка друга дължима компенсация в този случай остава изцяло за сметка на запитания орган.
2. Компетентните органи на държавите-членки могат да договорят различни условия за превода на сумите под прага, посочен в член 18, параграф 3 от Директива 2010/24/ЕС.
Член 24
Независимо дали запитаният орган е събрал някакви суми от лихвата, посочена в член 13, параграф 4 от Директива 2010/24/ЕС, вземането се счита за събрано съразмерно на събраната сума, изразена в националната парична единица на държавата-членка на запитания орган, въз основа на обменния курс, посочен в член 18, параграф 2 от настоящия регламент.
ГЛАВА V
ЗАКЛЮЧИТЕЛНИ РАЗПОРЕДБИ
Член 25
Регламент (ЕО) № 1179/2008 се отменя.
Член 26
Настоящият регламент влиза в сила на двадесетия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Той се прилага от 1 януари 2012 г.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Брюксел на 18 ноември 2011 година.
REGOLAMENTO DI ESECUZIONE (UE) N. 1189/2011 DELLA COMMISSIONE
del 18 novembre 2011
recante modalità di applicazione in relazione a determinate disposizioni della direttiva 2010/24/UE del Consiglio sull’assistenza reciproca in materia di recupero dei crediti risultanti da dazi, imposte ed altre misure
LA COMMISSIONE EUROPEA,
visto il trattato sul funzionamento dell’Unione europea,
vista la direttiva 2010/24/UE del Consiglio, del 16 marzo 2010, sull’assistenza reciproca in materia di recupero dei crediti risultanti da dazi, imposte ed altre misure (1), in particolare l’articolo 26,
considerando quanto segue:
(1)
La direttiva 2010/24/UE ha modificato in modo sostanziale le norme relative all’assistenza reciproca in materia di recupero dei crediti risultanti da dazi, imposte ed altre misure e ha ridefinito le competenze di esecuzione conferite alla Commissione rispetto a quelle stabilite dalla direttiva 2008/55/CE del Consiglio (2). È opportuno pertanto sostituire le attuali modalità di applicazione adottate dalla Commissione con un nuovo regolamento di esecuzione.
(2)
Al fine di garantire comunicazioni rapide tra le autorità competenti, è opportuno adottare modalità di applicazione in relazione ai termini e alle modalità pratiche di comunicazione tra le autorità adite e le autorità richiedenti.
(3)
Al fine di garantire la certezza del diritto, è opportuno specificare che la validità dei documenti non è inficiata dal fatto che sono trasmessi per via elettronica.
(4)
Al fine di confermare che i documenti trasmessi per via postale sono inviati da un’autorità competente, è opportuno stabilire modalità specifiche per tale forma di comunicazione.
(5)
Al fine di garantire che vengano trasmessi i dati e le informazioni appropriati, è opportuno definire il modulo standard da allegare alla richiesta di notifica e il modulo standard del titolo che permette l’esecuzione nello Stato membro adito.
(6)
Al fine di garantire la certezza del diritto, è opportuno sancire esplicitamente che le notifiche eseguite dallo Stato membro adito su richiesta dello Stato membro richiedente hanno effetto giuridico.
(7)
Al fine di garantire la certezza del diritto è inoltre opportuno specificare che la notifica o la comunicazione del titolo uniforme che consente l’esecuzione negli Stati membri aditi non hanno alcun effetto sulle conseguenze della notifica del titolo iniziale che consente l’esecuzione e che il titolo modificato che permette l’esecuzione nello Stato membro adito non ha alcun effetto sul credito iniziale o sul titolo iniziale che consente l’esecuzione.
(8)
È opportuno abrogare il regolamento (CE) n. 1179/2008 della Commissione, del 28 novembre 2008, che stabilisce le modalità di applicazione di talune disposizioni della direttiva 2008/55/CE del Consiglio sull’assistenza reciproca in materia di recupero dei crediti risultanti da taluni contributi, dazi, imposte ed altre misure (3).
(9)
Le misure di cui al presente regolamento sono conformi al parere del comitato di recupero,
HA ADOTTATO IL PRESENTE REGOLAMENTO:
CAPO I
DISPOSIZIONI GENERALI
Articolo 1
Il presente regolamento stabilisce le modalità di applicazione dell’articolo 5, paragrafo 1, dell’articolo 8, dell’articolo 10, dell’articolo 12, paragrafo 1, dell’articolo 13, paragrafi 2, 3, 4 e 5, dell’articolo 15, dell’articolo 16, paragrafo 1, e dell’articolo 21, paragrafo 1, della direttiva 2010/24/UE, comprese le modalità di applicazione relative alla conversione e al trasferimento degli importi recuperati nonché alle modalità di comunicazione tra le autorità.
Articolo 2
1. Tutte le domande di informazioni, notifica, recupero o misure cautelari a norma degli articoli 5, paragrafo 1, 8, 10 e 16, paragrafo 1, della direttiva 2010/24/UE (di seguito le «domande di assistenza»), nonché tutti i titoli, i formulari e altri documenti ad esse allegati e qualsiasi altra informazione trasmessa in relazione a tali domande, sono inviate tramite la rete CCN, salvo quando ciò non sia possibile per ragioni tecniche.
2. I documenti trasmessi in forma elettronica o le versioni cartacee degli stessi sono considerati come aventi gli stessi effetti giuridici dei documenti inviati per posta.
3. Se una richiesta non può essere trasmessa tramite la rete CCN, viene inviata per posta. In tale caso, si procede come segue:
a)
la richiesta deve essere firmata da un funzionario dell’autorità richiedente debitamente autorizzato a tal fine;
b)
il modulo standard che accompagna la richiesta di notifica, di cui all’articolo 8, paragrafo 1, secondo comma, della direttiva 2010/24/UE (di seguito il «modulo standard di notifica») o il titolo uniforme che consente l’esecuzione nello Stato membro adito, di cui all’articolo 12 della stessa direttiva, devono essere firmati da un funzionario dell’autorità richiedente debitamente autorizzato a tal fine;
c)
se la richiesta è corredata di una copia di un documento diverso dal modulo standard di notifica o dal titolo uniforme che consente l’esecuzione nello Stato membro adito, l’autorità richiedente deve certificare la conformità di tale copia con l’originale, apponendo sulla copia, nella lingua ufficiale o in una delle lingue ufficiali dello Stato membro in cui ha sede, la menzione «copia certificata conforme», il nome del funzionario che procede alla certificazione e la data della certificazione.
Ai fini del primo comma, lettera b), gli Stati membri sono tenuti a utilizzare il modulo standard di notifica elaborato conformemente al modello di cui all’allegato I del presente regolamento e il titolo uniforme che consente l’esecuzione nello Stato membro adito elaborato conformemente al modello di cui all’allegato II del presente regolamento.
4. Se il modulo standard di notifica o il titolo uniforme che consente l’esecuzione nello Stato membro adito sono trasmessi per via elettronica, la loro struttura e lay-out possono essere adattati alle esigenze del sistema di comunicazione elettronico al fine di facilitare le comunicazioni tra le autorità competenti, purché le serie di dati e le informazioni in essi contenute non subiscano modifiche sostanziali rispetto ai modelli di cui agli allegati I e II.
Articolo 3
1. L’autorità richiedente può formulare una richiesta di assistenza per un solo credito o per diversi crediti qualora questi siano recuperabili nei confronti di una stessa persona.
2. Una richiesta di informazioni, recupero o misure cautelari può riguardare una delle seguenti persone:
a)
il debitore principale o un codebitore;
b)
una persona diversa dal codebitore tenuta al pagamento delle imposte, dazi o altre misure o di altri crediti relativi a tali imposte, dazi o altre misure, ai sensi della normativa in vigore nello Stato membro in cui ha sede l’autorità richiedente;
c)
un terzo che detenga beni appartenenti a una delle persone di cui alle lettere a) o b) o abbia debiti nei confronti delle stesse.
Articolo 4
Le informazioni e gli altri dati comunicati dall’autorità adita all’autorità richiedente a norma degli articoli 5, paragrafo 1, 8, 10 e 16, paragrafo 1, della direttiva 2010/24/UE sono trasmessi nella lingua ufficiale o in una delle lingue ufficiali dello Stato membro dell’autorità adita o in un’altra lingua concordata tra l’autorità richiedente e l’autorità adita.
Articolo 5
Qualora l’autorità adita rifiuti di trattare una richiesta di assistenza, notifica all’autorità richiedente i motivi del rifiuto, indicando le disposizioni della direttiva 2010/24/UE sui cui tale rifiuto si fonda. Tale comunicazione deve essere fatta dall’autorità adita non appena quest’ultima abbia preso la decisione e, in ogni caso, entro un mese dalla data in cui è stata accusata ricezione della richiesta.
Articolo 6
Ogni richiesta di informazioni o di recupero o di adozione di misure cautelari deve indicare se una richiesta analoga sia stata indirizzata a un’altra autorità.
CAPO II
RICHIESTA DI INFORMAZIONI
Articolo 7
L’autorità adita accusa ricezione della richiesta di informazioni quanto prima e in ogni caso entro sette giorni di calendario dalla data di ricevimento della richiesta.
Una volta ricevuta la richiesta, l’autorità adita invita, se del caso, l’autorità richiedente a fornire le informazioni supplementari necessarie. L’autorità richiedente fornisce tutte le informazioni supplementari necessarie a cui ha normalmente accesso.
Articolo 8
1. L’autorità adita trasmette all’autorità richiedente gli elementi delle informazioni richieste quando e nello stato in cui le pervengono.
2. Se, in relazione alle particolarità di un caso, non è possibile ottenere la totalità o parte delle informazioni richieste entro termini ragionevoli, l’autorità adita ne informa l’autorità richiedente, specificandone i motivi.
In ogni caso, allo scadere del termine di sei mesi dalla data in cui è stata accusata ricezione della richiesta, l’autorità adita informa l’autorità richiedente dell’esito delle ricerche effettuate allo scopo di ottenere le informazioni richieste.
L’autorità richiedente, tenuto conto delle informazioni comunicatele dall’autorità adita, può chiedere a quest’ultima di proseguire le ricerche. Detta richiesta viene formulata entro due mesi dalla data in cui è stata ricevuta comunicazione dell’esito delle ricerche effettuate dall’autorità adita, che dà seguito a tale richiesta secondo le disposizioni applicabili alla richiesta iniziale.
Articolo 9
L’autorità richiedente può in qualsiasi momento ritirare la richiesta di informazioni che ha inviato all’autorità adita. La decisione di ritiro viene comunicata all’autorità adita.
CAPO III
RICHIESTA DI NOTIFICA
Articolo 10
1. A ogni richiesta di notifica devono essere allegati l’originale o la copia certificata di ciascun documento di cui è richiesta la notifica.
Il modulo standard di notifica che accompagna la richiesta a norma dell’articolo 8, paragrafo 1, secondo comma, della direttiva 2010/24/UE deve essere compilato dall’autorità richiedente o sotto la responsabilità della stessa. Esso fornisce informazioni al destinatario in relazione ai documenti per i quali è stata chiesta l’assistenza.
2. In relazione alle informazioni menzionate nel modulo standard di notifica si procede come segue:
a)
l’importo del credito, se già stabilito, deve essere menzionato;
b)
il termine entro il quale deve avvenire la notifica può consistere nell’indicazione della data entro la quale, l’autorità richiedente, ritiene che la notifica debba essere effettuata.
Articolo 11
La richiesta di notifica può riguardare una delle persone di cui all’articolo 3, lettera c), della direttiva 2010/24/UE che, conformemente alla normativa in vigore nello Stato membro richiedente, deve essere informata di ogni documento che la concerne.
Articolo 12
1. L’autorità adita accusa ricezione della richiesta di notifica quanto prima e in ogni caso entro sette giorni di calendario dalla data di ricevimento della richiesta.
Una volta ricevuta la richiesta di notifica, l’autorità adita prende le misure necessarie per procedere alla notifica in conformità con la normativa vigente nello Stato membro in cui essa ha sede.
Se necessario, ma fatto salvo il rispetto del termine ultimo per la notifica indicato nella richiesta, l’autorità adita invita l’autorità richiedente a fornire informazioni supplementari.
L’autorità richiedente fornisce tutte le informazioni supplementari a cui ha normalmente accesso.
2. L’autorità adita informa l’autorità richiedente in merito alla data della notifica non appena quest’ultima è stata eseguita, attestando l’avvenuta notifica nel modulo di richiesta rinviato all’autorità richiedente.
Articolo 13
1. Una notifica eseguita dallo Stato membro adito conformemente alle disposizioni legislative e regolamentari e alle prassi amministrative in vigore in tale Stato membro, è considerata come avente nello Stato membro richiedente gli stessi effetti che se fosse stata eseguita dallo Stato membro richiedente conformemente alle disposizioni legislative e regolamentari e alle prassi amministrative in vigore in tale Stato membro.
2. La notifica di un documento relativo a più di un tipo di imposte, dazi o altre misure, è considerata valida se è eseguita dall’autorità dello Stato membro adito competente per almeno un tipo di imposte, dazi o altre misure menzionato nel documento di notifica e purché ciò sia consentito dalla legislazione nazionale dello Stato membro adito.
Articolo 14
Ai fini della notifica lo Stato membro adito può utilizzare il modulo standard di notifica di cui all’articolo 10, paragrafo 1, nella sua lingua ufficiale o in una delle sue lingue ufficiali in conformità della legislazione nazionale.
CAPO IV
RICHIESTA DI RECUPERO O DI ADOZIONE DI MISURE CAUTELARI
Articolo 15
La richiesta di recupero o di adozione di misure cautelari contiene una dichiarazione comprovante che sono soddisfatte le condizioni previste dalla direttiva 2010/24/UE per l’avvio della procedura di assistenza reciproca.
Articolo 16
1. Il titolo uniforme che consente l’esecuzione nello Stato membro adito, allegato alla richiesta di recupero o di adozione di misure cautelari è compilato dall’autorità richiedente o sotto la responsabilità della stessa, sulla base del titolo iniziale che consente l’esecuzione nello Stato membro richiedente.
Le penali, sanzioni, tasse e soprattasse di natura amministrativa di cui all’articolo 2, paragrafo 2, lettera a), della direttiva 2010/24/UE e gli interessi e le spese di cui all’articolo 2, paragrafo 2, lettera c), della stessa direttiva, il cui pagamento, conformemente alle norme in vigore nello Stato membro richiedente, può essere richiesto a decorrere dalla data del titolo iniziale che consente l’esecuzione e fino alla data in cui è inviata la richiesta di recupero, possono essere aggiunte al titolo uniforme che consente l’esecuzione nello Stato membro adito.
2. Un unico titolo uniforme che consente l’esecuzione nello Stato membro adito può essere rilasciato in relazione a crediti e persone diversi conformemente al titolo iniziale che consente l’esecuzione nello Stato membro richiedente.
3. Nella misura in cui i titoli iniziali che consentono l’esecuzione di diversi crediti nello Stato membro richiedente sono già stati sostituiti da un titolo collettivo che consente l’esecuzione di tutti i crediti in parola in tale Stato membro, il titolo uniforme che consente l’esecuzione nello Stato membro adito può essere basato sui titoli iniziali che consentono l’esecuzione nello Stato membro richiedente o sul titolo collettivo che raggruppa i titoli iniziali in parola nello Stato membro richiedente.
4. Ai fini dell’esecuzione dei crediti per il recupero dei quali è stata chiesta assistenza, lo Stato membro adito può utilizzare il titolo uniforme che consente l’esecuzione in tale Stato membro nella sua lingua ufficiale o in una delle sue lingue ufficiali in conformità della legislazione nazionale.
Articolo 17
Il destinatario di una richiesta di recupero o di misure cautelari non può basarsi sulla notifica o comunicazione del titolo uniforme che consente l’esecuzione nello Stato membro adito per chiedere una proroga o una riapertura dei termini per contestare il credito o il titolo iniziale che consente l’esecuzione, se essi sono stati correttamente notificati.
Articolo 18
1. Se la valuta dello Stato membro adito è diversa da quella dello Stato membro richiedente, l’autorità richiedente indica gli importi del credito da recuperare in entrambe le valute.
2. Il tasso di cambio da utilizzare ai fini dell’assistenza in materia di recupero è l’ultimo tasso di cambio pubblicato nella Gazzetta ufficiale dell’Unione europea prima della data di invio della richiesta.
Articolo 19
1. Quanto prima, e in ogni caso entro sette giorni di calendario dal ricevimento della richiesta di recupero o di adozione di misure cautelari, l’autorità adita conferma l’avvenuto ricevimento della richiesta.
2. L’autorità adita può, se necessario, chiedere all’autorità richiedente di fornire informazioni supplementari o di completare il titolo uniforme che consente l’esecuzione nello Stato membro adito. L’autorità richiedente fornisce tutte le informazioni supplementari necessarie a cui ha normalmente accesso.
Articolo 20
1. Se, in relazione alle particolarità di un caso, non è possibile recuperare la totalità o una parte del credito o le misure cautelari non possono essere adottate entro un lasso di tempo ragionevole, l’autorità adita ne informa l’autorità richiedente, specificandone i motivi.
L’autorità richiedente, tenuto conto delle informazioni comunicatele dall’autorità adita, può chiedere a quest’ultima di riaprire la procedura di recupero o di adozione di misure cautelari. Detta richiesta viene fatta entro due mesi dalla data in cui è stata ricevuta comunicazione dell’esito della procedura. L’autorità adita dà seguito a tale richiesta secondo le disposizioni applicabili alla richiesta iniziale.
2. Entro la scadenza di ciascun periodo di sei mesi dalla data in cui è stata accusata ricezione della richiesta, l’autorità adita informa l’autorità richiedente dello stato di avanzamento o dell’esito della procedura di recupero o di adozione di misure cautelari.
Articolo 21
1. Le azioni di contestazione del credito o del relativo titolo che ne consente l’esecuzione, avviate nello Stato membro dell’autorità richiedente, sono notificate da quest’ultima all’autorità adita non appena l’autorità richiedente ne è informata.
2. L’autorità adita notifica all’autorità richiedente quanto prima, e in ogni caso entro un mese dal ricevimento della notifica di cui al paragrafo 1, se le disposizioni legislative, regolamentari e le prassi amministrative vigenti nello Stato membro adito non consentono l’adozione delle misure cautelari o il recupero di cui all’articolo 14, paragrafo 4, secondo e terzo comma, della direttiva 2010/24/UE.
3. Ogni azione intrapresa nello Stato membro adito per ottenere il rimborso di somme recuperate o un indennizzo in relazione al recupero di crediti contestati, a norma dell’articolo 14, paragrafo 4, terzo comma, della direttiva 2010/24/UE, viene notificata all’autorità richiedente dall’autorità adita non appena quest’ultima ne è informata.
Per quanto possibile, l’autorità adita coinvolge l’autorità richiedente nelle procedure per liquidare l’importo da rimborsare e l’indennizzo dovuto. Su richiesta motivata dell’autorità adita, l’autorità richiedente trasferisce le somme rimborsate e l’indennizzo corrisposto entro due mesi dal ricevimento di tale richiesta.
Articolo 22
1. Se la richiesta di recupero o di adozione di misure cautelari diviene priva di oggetto in seguito al pagamento del credito, all’annullamento di quest’ultimo o per qualsiasi altro motivo, l’autorità richiedente ne informa immediatamente l’autorità adita affinché quest’ultima possa interrompere l’azione intrapresa.
2. Se l’importo del credito oggetto della richiesta di recupero o di misure cautelari viene modificato in virtù di una decisione dell’organo competente di cui all’articolo 14, paragrafo 1, della direttiva 2010/24/UE, l’autorità richiedente informa l’autorità adita di tale decisione e, in caso di richiesta di recupero, trasmette un titolo uniforme modificato che consente l’esecuzione nello Stato membro adito. Il titolo uniforme modificato che consente l’esecuzione nello Stato membro adito è redatto dall’autorità richiedente, o sotto la responsabilità della stessa, sulla base della decisione di modifica dell’importo del credito.
3. Il nuovo titolo uniforme modificato che consente l’esecuzione nello Stato membro adito non incide sulla possibilità di contestare il credito iniziale, il titolo iniziale che consente l’esecuzione nello Stato membro richiedente o la decisione di cui al precedente comma.
4. Se la modifica di cui al paragrafo 2, comporta una riduzione dell’importo del credito, l’autorità adita prosegue l’azione avviata ai fini del recupero o dell’adozione di misure cautelari ma limitatamente all’importo ancora dovuto..
Se, quando viene informata della riduzione dell’importo del credito, l’autorità adita ha già recuperato un importo superiore a quello ancora dovuto, ma la procedura di trasferimento di cui all’articolo 23 non è ancora stata avviata, detta autorità rimborsa all’avente diritto l’importo riscosso in eccesso.
5. Se la modifica di cui al paragrafo 2 comporta un aumento dell’importo del credito, l’autorità richiedente può trasmettere all’autorità adita una richiesta complementare di recupero o di adozione di misure cautelari.
Nella misura del possibile, l’autorità adita dà seguito a tale richiesta complementare insieme alla richiesta iniziale dell’autorità richiedente. Quando, tenuto conto dello stato di avanzamento della procedura in corso, non è possibile unire la richiesta complementare alla richiesta iniziale, l’autorità adita è tenuta a dare seguito alla richiesta complementare soltanto se riguarda un importo pari o superiore a quello di cui all’articolo 18, paragrafo 3, della direttiva 2010/24/UE.
6. Per la conversione dell’importo del credito risultante dalla modifica di cui al paragrafo 2 nella valuta dello Stato membro dell’autorità adita, l’autorità richiedente utilizza il tasso di cambio applicato nella propria richiesta iniziale.
Articolo 23
1. Gli importi da trasferire all’autorità richiedente conformemente all’articolo 13, paragrafo 5, della direttiva 2010/24/UE, sono versati a tale autorità nella valuta dello Stato membro adito.
Il trasferimento degli importi recuperati ha luogo entro due mesi dalla data di esecuzione del recupero.
Tuttavia, se le misure di recupero applicate dall’autorità adita sono contestate per motivi che non rientrano nella responsabilità dello Stato membro richiedente, l’autorità adita può sospendere il trasferimento degli importi recuperati in relazione al credito dello Stato membro richiedente fino a quando la controversia non sia stata risolta e se sono rispettate contemporaneamente le seguenti condizioni:
a)
l’autorità adita ritiene probabile che l’esito della contestazione sarà favorevole alla parte interessata, e
b)
l’autorità richiedente non ha dichiarato che rimborserà le somme già trasferite se l’esito della contestazione è favorevole alla parte interessata.
Se l’autorità richiedente ha rilasciato una dichiarazione di rimborso conformemente al terzo comma, lettera b), essa è tenuta a restituire gli importi recuperati già trasferiti dall’autorità adita entro un mese dal ricevimento della richiesta di rimborso. Eventuali altre compensazioni dovute in relazione a tale caso sono esclusivamente a carico dell’autorità adita.
2. Le autorità competenti degli Stati membri possono concordare disposizioni diverse per il trasferimento degli importi inferiori alla soglia di cui all’articolo 18, paragrafo 3, della direttiva 2010/24/UE.
Articolo 24
Indipendentemente dagli importi eventualmente riscossi dall’autorità adita per gli interessi di cui all’articolo 13, paragrafo 4, della direttiva 2010/24/UE, il credito è considerato recuperato in proporzione al recupero dell’importo espresso nella valuta nazionale dello Stato membro dell’autorità adita, in base al tasso di cambio di cui all’articolo 18, paragrafo 2, del presente regolamento.
CAPO V
DISPOSIZIONI FINALI
Articolo 25
Il regolamento (CE) n. 1179/2008 è abrogato.
Articolo 26
Il presente regolamento entra in vigore il ventesimo giorno successivo alla pubblicazione nella Gazzetta ufficiale dell’Unione europea.
Esso si applica a decorrere dal 1o gennaio 2012.
Il presente regolamento è obbligatorio in tutti i suoi elementi e direttamente applicabile in ciascuno degli Stati membri.
Fatto a Bruxelles, il 18 novembre 2011