РЕШЕНИЕ НА КОМИСИЯТА
от 5 август 2010 година
за изменение на Решение 2004/558/ЕО за прилагане на Директива 64/432/ЕИО на Съвета по отношение на допълнителните гаранции при търговията в Съюза с говеда във връзка с инфекциозния ринотрахеит по говедата
(нотифицирано под номер C(2010) 5352)
(текст от значение за ЕИП)
(2010/433/ЕС)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Директива 64/432/ЕИО на Съвета от 26 юни 1964 г. относно проблеми, свързани със здравето на животните, които засягат търговията в Общността с говеда и свине (1), и по-специално член 9, параграф 2 и член 10, параграф 2 от нея,
като има предвид, че:
(1)
При инфекциозния ринотрахеит по говедата се проявяват явни клинични симптоми на инфекция, дължаща се на вирус херпес от тип 1 (BHV-1) по говедата. Тъй като редица инфекции с този вирус имат субклинична фаза, мерките за борба трябва да бъдат насочени към изкореняване на инфекцията, а не към потискане на симптомите.
(2)
В част II от приложение Д към Директива 64/432/ЕИО „инфекциозният ринотрахеит“ се посочва в списъка на болестите, за които могат да бъдат одобрявани национални програми за борба и изисквани допълнителни гаранции.
(3)
В приложение I към Решение 2004/558/ЕО на Комисията от 15 юли 2004 г. за прилагане на Директива 64/432/ЕИО на Съвета относно допълнителните гаранции при търговията в Общността с говеда във връзка с инфекциозния ринотрахеит по говедата и одобрението на представените от някои държави-членки програми за изкореняване на болестта (2) са изброени държавите-членки или части от тях, които изпълняват програма за изкореняване на BHV-1, а в приложение II - тези, които вече са изпълнили критериите за статут на незасегнати от болестта. В приложение III към същото решение са посочени критериите за определяне на дадено стопанство като незасегнато от инфекция с BHV-1.
(4)
С цел да се предотврати пренасянето на BHV-1 към стопанства, незасегнати от BHV-1, решението съдържа изискване при преместването на говеда от зона с неопределен BHV-1 статут или включена в приложение I към стопанство, разположено в зона, включена в приложение II, да бъде извършен, с отрицателен резултат, тест за наличието на антитела на вируса на BHV-1, направен върху проби, взети през карантинен период от тридесет дни преди началото на придвижването.
(5)
Въз основа на натрупания до момента опит при изпълнението на одобрените програми за изкореняване на инфекцията от BHV-1 придвижването на животни от стопанства, незасегнати от инфекция с BHV-1, пряко към затворени обекти за угояване в държави-членки или части от тях, незасегнати от инфекция с BHV-1, би могло да бъде разрешено, в случай че бъде създадена система за превоз, посредством която компетентните органи на мястото, където се намира обектът за угояване, осигуряват допълнителни тестове при пристигане и животните се извеждат само в посока към кланицата.
(6)
Понастоящем всички райони на Германия, с изключение на административните единици Regierungsbezirke Oberpfalz и Oberfranken във федерална провинция Бавария, са включени в приложение I към Решение 2004/558/ЕО.
(7)
Сега Германия представи документация в подкрепа на своето заявление, с която декларира и административните единици Regierungsbezirke Mittelfranken и Unterfranken във федерална провинция Бавария за незасегнати от инфекция с BHV-1 и предвижда правила за движението в рамките на страната на говеда във и към тази част от територията си. Германия съответно поиска прилагането на допълнителните гаранции съгласно член 10 от Директива 64/432/ЕИО да бъде разширено към тези административни единици в Бавария.
(8)
След разглеждане на заявлението, подадено от Германия, е целесъобразно тези две незасегнати от BHV-1 административни единици в Германия да бъдат включени в приложение II към Решение 2004/558/ЕО, като бъдат заличени от приложение I, и да бъде разрешено прилагането към тях на допълнителните гаранции, установени съгласно член 10 от Директива 64/432/ЕИО.
(9)
Поради това Решение 2004/558/ЕО следва да бъде съответно изменено.
(10)
Мерките, предвидени в настоящото решение, са в съответствие със становището на Постоянния комитет по хранителната верига и здравето на животните,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
Решение 2004/558/ЕО се изменя, както следва:
1.
Член 2, параграф 2, буква б), подточка ii) се заменя със следния текст:
„ii)
се превозват, без да влизат в контакт с животни от по-нисък санитарен статус на път за стопанство, чийто BHV-1 статут е неизвестен, разположено в получаващата държава-членка, която фигурира в приложение I, където в съответствие с одобрената национална програма за изкореняване всички животни са угоявани в закрити помещения и откъдето те могат да бъдат отпращани единствено към кланицата;“.
2.
Член 3 се изменя, както следва:
а)
в параграф 3 буква б) се заменя със следното:
„б)
след второто тире: „член 3, параграф …, буква … от Решение 2004/558/ЕО на Комисията“;“
б)
добавят се следните параграфи:
„4. Чрез дерогация от параграф 1, букви а) и б) компетентният орган в получаващата държава-членка може да позволи въвеждането на говеда, предназначени за производство на месо, в стопанство, незасегнато от BHV-1 съгласно определението в приложение III („стопанство, незасегнато от BHV-1“), разположено в район от посочената държава-членка, включен в приложение II, при следните условия:
а)
животните трябва да не са били ваксинирани срещу BHV-1 и трябва да произхождат и от раждането си да са били отглеждани в незасегнати от BHV-1 стопанства;
б)
животните се превозват, без да влизат в контакт с животни с по-нисък здравен статус;
в)
най-малко 30 дни непосредствено преди изпращането или от раждането в случаите, в които животните са на възраст под 30 дни, животните са отглеждани в стопанството, от което произхождат, или в изолиращо помещение, одобрено от компетентния орган, разположено в държава-членка, в която инфекциозният ринотрахеит по говедата е сред болестите, за които съществува задължение за нотифициране, и в радиус от 5 km около стопанството или изолиращото помещение не е имало клинични или патологични доказателства за инфекция с BHV-1 през последните 30 дни;
г)
животните са били подложени - с отрицателен резултат - на серологичен тест за наличие на антитела на gE-гликопротеина на BHV-1, при животни, произхождащи от ваксинирано за BHV-1 стадо, или, във всички останали случаи, на серологичен тест за антитела на пълен BHV-1, направени върху кръвна проба, взета в рамките на 7 дни преди изпращането от упоменатото в буква в) стопанство;
д)
в получаващото стопанство, незасегнато от BHV-1, всички животни се угояват в закрито помещение и напускат стопанството само за да бъдат превозени до кланицата;
е)
животните, упоменати в буква г), са подложени на серологичен тест за антитела на gE-гликопротеина на BHV-1 или на пълен BHV-1, направен върху проба, взета в рамките на 21 до 28 дни след пристигането в стопанството, упоменато в буква д),
i)
с отрицателен резултат при всеки от случаите; или
ii)
статутът на стопанството като незасегнато от BHV-1 се отнема, докато заразените животни бъдат заклани в рамките на по-малко от 45 дни след пристигане в стопанството, и
-
животните, намиращи се в пряк контакт със заразените животни, са дали отрицателни резултати на тест за наличие на антитела на gE-гликопротеина на BHV-1 или на пълния BHV-1, направен върху кръвна проба, взета не по-рано от 28 дни след преместването на заразените животни, или
-
животните, отглеждани в едно и също пространство със заразените животни, са дали отрицателни резултати на тест за наличие на антитела на пълния BHV-1, направен върху кръвна проба, взета не по-рано от 28 дни след преместването на заразените животни, или
-
останалите животни в стопанството са дали отрицателни резултати при теста за наличие на антитела на пълния BHV-1, направен върху кръвна проба, взета не по-рано от 28 дни след преместването на заразените животни, или
-
статутът на незасегнато от BHV-1 стопанство е възстановен в съответствие с точка 4 от приложение III.
5. Получаващата държава-членка, упомената в параграф 4, съобщава на Комисията и на останалите държави-членки регионите, изброени в приложение II, в които ще бъдат прилагани разпоредбите на параграф 4, както и датата на плануваното прилагане.“
3.
Приложение I се заменя с текста в приложение I към настоящото решение.
4.
Приложение II се заменя с текста в приложение II към настоящото решение.
Член 2
Адресати на настоящото решение са държавите-членки.
Съставено в Брюксел на 5 август 2010 година.
DECISIONE DELLA COMMISSIONE
del 5 agosto 2010
che modifica la decisione 2004/558/CE che stabilisce le modalità d’applicazione della direttiva 64/432/CEE del Consiglio per quanto riguarda le garanzie complementari per gli scambi intracomunitari di animali della specie bovina in relazione alla rinotracheite bovina infettiva
[notificata con il numero C(2010) 5352]
(Testo rilevante ai fini del SEE)
(2010/433/UE)
LA COMMISSIONE EUROPEA,
visto il trattato sul funzionamento dell’Unione europea,
vista la direttiva 64/432/CEE del Consiglio, del 26 giugno 1964, relativa a problemi di polizia sanitaria in materia di scambi intracomunitari di animali della specie bovina e suina (1), in particolare l’articolo 9, paragrafo 2, e l’articolo 10, paragrafo 2,
considerando quanto segue:
(1)
La rinotracheite bovina infettiva è la descrizione dei segni clinici più evidenti dell’infezione dovuta all’herpesvirus bovino tipo 1 (BHV-1). Poiché molte infezioni causate da tale virus hanno un decorso subclinico, le misure di lotta devono mirare all’eradicazione dell’infezione piuttosto che alla soppressione dei sintomi.
(2)
L’allegato E (II) della direttiva 64/432/CEE elenca la «rinotracheite bovina infettiva» fra le malattie per le quali possono essere approvati programmi nazionali di lotta e chieste garanzie complementari.
(3)
La decisione 2004/558/CE della Commissione, del 15 luglio 2004, che stabilisce le modalità d’applicazione della direttiva 64/432/CEE del Consiglio per quanto riguarda le garanzie complementari per gli scambi intracomunitari di animali della specie bovina in relazione alla rinotracheite bovina infettiva (2) e l’approvazione dei programmi di eradicazione presentati da alcuni Stati membri, elenca nell’allegato I gli Stati membri o le parti degli stessi in cui è attuato un programma di eradicazione di BHV1 e nell’allegato II quelli che risultano già indenni da tale malattia. L’allegato III di detta decisione stabilisce i criteri in base ai quali un’azienda è considerata indenne dall’infezione da BHV1.
(4)
Per evitare la trasmissione di BHV1 nelle aziende indenni da BHV1, la decisione prevede che per lo spostamento di bovini da un’area senza qualifica di indenne da BHV1 o figurante nell’allegato I verso un’azienda situata in un’area indicata nell’allegato II, si effettui un esame per la ricerca di anticorpi contro il virus BHV1 con esito negativo su campioni prelevati durante una quarantena di 30 giorni precedenti lo spostamento.
(5)
In base all’attuale esperienza nell’attuazione dei programmi approvati di eradicazione dell’infezione da BHV1, lo spostamento diretto di bovini dalle aziende indenni da BHV1 verso le stalle da ingrasso chiuse di Stati membri o parti degli stessi indenni da BHV1 può essere consentito a condizione che sia messo in atto un sistema di canalizzazione che permetta alle autorità competenti del luogo in cui è situata la stalla da ingrasso di effettuare esami supplementari all’arrivo e il trasporto degli animali solo verso il macello.
(6)
Attualmente, tutte le regioni della Germania, ad eccezione dei distretti (Regierungsbezirke) Oberpfalz e Oberfranken nello stato federale della Baviera, sono indicate nell’allegato I della decisione 2004/558/CE.
(7)
La Germania ha presentato ora una documentazione a sostegno della sua richiesta di dichiarare indenni da BHV1 anche i distretti Mittelfranken e Unterfranken nello Stato federale della Baviera e ha stabilito norme per gli spostamenti nazionali di bovini all’interno e verso questa parte del suo territorio. Di conseguenza, essa ha chiesto che l’applicazione delle garanzie complementari, a norma dell’articolo 10 della direttiva 64/432/CEE, venga estesa a tali distretti della Baviera.
(8)
In seguito alla valutazione della domanda presentata dalla Germania, è opportuno che questi due distretti tedeschi esenti da BHV1 non siano più elencati nell’allegato I, bensì inclusi nell’allegato II della decisione 2004/558/CE; inoltre, è opportuno estendere a tali distretti l’applicazione delle garanzie complementari stabilite in conformità all’articolo 10 della direttiva 64/432/CEE.
(9)
Occorre pertanto modificare di conseguenza la decisione 2004/558/CE.
(10)
Le misure di cui alla presente decisione sono conformi al parere del comitato permanente per la catena alimentare e la salute degli animali,
HA ADOTTATO LA PRESENTE DECISIONE:
Articolo 1
La decisione 2004/558/CE è così modificata:
1)
all’articolo 2, paragrafo 2, lettera b), il punto ii) è sostituito dal seguente:
«ii)
sono trasportati, senza entrare in contatto con animali di stato sanitario inferiore, in un’azienda la cui situazione sanitaria rispetto al virus BHV1 è ignota, situata nello Stato membro di destinazione indicato nell’allegato I, dove, secondo il programma nazionale approvato di eradicazione, tutti gli animali sono ingrassati al chiuso e dalla quale possono essere trasportati solo al macello;»
2)
l’articolo 3 è così modificato:
a)
al paragrafo 3, la lettera b) è sostituita dalla seguente:
«b)
dopo il secondo trattino: “articolo 3, paragrafo …, lettera …, della decisione 2004/558/CE della Commissione”»;
b)
sono aggiunti i paragrafi seguenti:
«4. In deroga al paragrafo 1, lettere a) e b), l’autorità competente dello Stato membro di destinazione può autorizzare l’introduzione di bovini destinati alla produzione di carne in un’azienda indenne da BHV1, secondo la definizione dell’allegato III (“azienda indenne da BHV1”), situata in una regione di tale Stato membro figurante nell’allegato II alle seguenti condizioni:
a)
gli animali non sono stati vaccinati contro il BHV1, sono originari di aziende indenni da BHV1 e vi sono rimasti sin dalla nascita;
b)
gli animali sono trasportati senza entrare in contatto con animali di stato sanitario inferiore;
c)
negli ultimi 30 giorni precedenti la spedizione o dalla nascita nel caso di animali di età inferiore a 30 giorni, gli animali sono rimasti nell’azienda di origine o in un impianto di isolamento approvato dall’autorità competente, situato in uno Stato membro dove la rinotracheite bovina infettiva è una malattia soggetta a denuncia obbligatoria e dove, in un raggio di 5 km attorno all’azienda o all’impianto di isolamento, non sono state riscontrate prove cliniche o patologiche di infezione da BHV1 negli ultimi 30 giorni;
d)
gli animali sono stati sottoposti, con esito negativo, a un esame sierologico per la ricerca di anticorpi contro la glicoproteina gE del virus BHV1, nel caso in cui gli animali provengano da una mandria vaccinata contro il BHV1, o, in tutti gli altri casi, a un esame sierologico per la ricerca di anticorpi contro tutto il virus BHV1 effettuato su un campione di sangue prelevato nei 7 giorni precedenti la spedizione dall’azienda di cui alla lettera c);
e)
nell’azienda di destinazione indenne da BHV1 tutti gli animali sono ingrassati al chiuso e sono spostati solo per essere trasportati al macello;
f)
gli animali di cui alla lettera d) sono sottoposti a un esame sierologico per la ricerca di anticorpi contro la glicoproteina gE del virus BHV1 o tutto il virus BHV1, effettuato su un campione di sangue prelevato entro 21-28 giorni dall’arrivo nell’azienda di cui alla lettera e):
i)
con esito negativo in ciascun caso; oppure
ii)
la qualifica di indenne da BHV1 dell’azienda è sospesa fino alla macellazione degli animali infetti entro meno di 45 giorni dall’arrivo nell’azienda; e
-
gli animali a contatto diretto con gli animali infetti hanno reagito negativamente all’esame per la ricerca di anticorpi contro la glicoproteina gE del virus BHV1 o tutto il virus BHV1 eseguito su un campione di sangue prelevato non prima di 28 giorni dopo l’eliminazione degli animali infetti, oppure
-
gli animali che hanno condiviso uno spazio aereo comune con gli animali infetti hanno reagito negativamente a un esame per la ricerca di anticorpi contro tutto il virus BHV1 eseguito su un campione di sangue prelevato non prima di 28 giorni dopo l’eliminazione degli animali infetti, oppure
-
gli animali rimasti nell’azienda hanno reagito negativamente a un esame per la ricerca di anticorpi contro tutto il virus BHV1 eseguito su un campione di sangue prelevato non prima di 28 giorni dopo l’eliminazione degli animali infetti, oppure
-
la qualifica di indenne da BHV1 è riattribuita in conformità del punto 4 dell’allegato III.
5. Lo Stato membro di destinazione di cui al paragrafo 4 comunica alla Commissione e agli altri Stati membri le regioni figuranti nell’allegato II in cui sono attuati i provvedimenti di cui al paragrafo 4 e la data prevista per l’applicazione.»;
3)
l’allegato I è sostituito dall’allegato I della presente decisione.
4)
l’allegato II è sostituito dall’allegato II della presente decisione.
Articolo 2
Gli Stati membri sono destinatari della presente decisione.
Fatto a Bruxelles, il 5 agosto 2010.