РЕШЕНИЕ ЗА ИЗПЪЛНЕНИЕ НА КОМИСИЯТА
от 16 август 2011 година
относно някои защитни мерки във връзка с класическата чума по свинете в Литва
(нотифицирано под номер C(2011) 5798)
(текст от значение за ЕИП)
(2011/508/ЕС)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Директива 89/662/ЕИО на Съвета от 11 декември 1989 г. относно ветеринарните проверки по отношение на търговията вътре в Общността с оглед доизграждането на вътрешния пазар (1), и по-специално член 9, параграф 4 от нея,
като взе предвид Директива 90/425/ЕИО на Съвета от 26 юни 1990 г. относно ветеринарните и зоотехническите проверки, приложими при търговията в Общността с определени видове живи животни и продукти с оглед завършване изграждането на вътрешния пазар (2), и по-специално член 10, параграф 4 от нея,
като взе предвид Директива 2001/89/ЕО на Съвета от 23 октомври 2001 г. относно мерки на Общността за борба с класическата чума по свинете (3), и по-специално член 11, параграф 1, буква е) от нея,
като взе предвид Директива 2002/99/ЕО на Съвета от 16 декември 2002 г. за установяване на ветеринарно-санитарни правила, регулиращи производството, преработката, разпространението и пускането на пазара на продукти от животински произход за консумация от човека (4), и по-специално член 4, параграф 3, първа алинея от нея,
като има предвид, че:
(1)
В Литва са възникнали огнища на класическа чума по свинете.
(2)
Тези огнища могат да се окажат заплаха за стадата на други държави-членки по отношение на търговията с живи свине и определени продукти от свине.
(3)
Необходимо е мерките, предприети от Литва в рамките на Директива 2001/89/ЕО, да бъдат засилени.
(4)
В Решение 2002/106/ЕО на Комисията от 1 февруари 2002 г. за одобряване на диагностично ръководство, с което се определят диагностичните процедури, методите за вземане на проби и критериите за оценка на лабораторните тестове за потвърждаване на класическата чума по свинете (5) са предвидени протоколи за наблюдение, съобразени с риска.
(5)
Ветеринарно-санитарните условия и изискванията за сертифициране при търговията с живи свине са установени с Директива 64/432/ЕИО на Съвета от 26 юни 1964 г. относно проблеми, свързани със здравето на животните, които засягат търговията в Общността с говеда и свине (6).
(6)
Ветеринарно-санитарните условия и изискванията за сертифициране при търговия със сперма от свине са установени с Директива 90/429/ЕИО на Съвета от 26 юни 1990 г. за определяне на ветеринарно-санитарните изисквания за внос и търговия в рамките на Общността със сперма от животни от рода на свинете (7).
(7)
Директива 92/65/ЕИО на Съвета от 13 юли 1992 г. за определяне на ветеринарно-санитарните изисквания относно търговията и вноса в Общността на животни, сперма, яйцеклетки и ембриони, които не са предмет на ветеринарно-санитарните изисквания, определени в специалните правила на Общността, посочени в приложение А, раздел I към Директива 90/425/ЕИО (8), се отнася, наред с другото, до търговията с ембриони от животни от рода на свинете.
(8)
Образците на здравни сертификати за търговия в Съюза със сперма, яйцеклетки и ембриони от животни от рода на овцете и козите, както и с яйцеклетки и ембриони от животни от рода на свинете, са установени в Решение 2010/470/ЕС на Комисията от 26 август 2010 г. за установяване на образци на здравни сертификати за търговия в Съюза със сперма, яйцеклетки и ембриони от животни от рода на конете, овцете и козите, както и с яйцеклетки и ембриони от животни от рода на свинете (9).
(9)
Регламент (ЕО) № 853/2004 на Европейския парламент и на Съвета от 29 април 2004 г. относно определяне на специфични хигиенни правила за храните от животински произход (10) се отнася, наред с другото, до санитарните условия при производството и пускането на пазара на прясно месо, мляно месо, механично отделено месо, месни полуфабрикати, месо от дивеч, отглеждан в стопанства, месни продукти, включително обработени стомаси, мехури и черва, както и млечни продукти.
(10)
Регламент (ЕО) № 854/2004 на Европейския парламент и на Съвета от 29 април 2004 г. за определяне на специфичните правила за организирането на официален контрол върху продуктите от животински произход, предназначени за човешка консумация (11), се отнася, наред с другото, до здравната маркировка на храните от животински произход.
(11)
Необходимо е сертификатът, установен с Регламент (ЕО) № 599/2004 на Комисията от 30 март 2004 г. относно приемане на хармонизиран образец на сертификат и инспекционен доклад, свързан с търговията в рамките на Общността с животни и продукти от животински произход (12), да бъде попълнен с официално ветеринарно-санитарно удостоверение, което следва да бъде установено в приложение към настоящото решение.
(12)
В член 6 от Решение 2007/275/ЕО на Комисията от 17 април 2007 г. относно списъците с животни и продукти, които подлежат на проверка в граничните инспекционни пунктове съгласно Директиви 91/496/ЕИО и 97/78/ЕО на Съвета (13), се предвижда дерогация от ветеринарните проверки за някои продукти, които съдържат животински продукти. Целесъобразно е да бъде разрешено изпращането на такива продукти от зони, в които има ограничения, при опростен режим на сертифициране.
(13)
В Директива 92/118/ЕИО на Съвета (14) са определени ветеринарно-санитарните и здравните изисквания относно търговията и вноса в Общността на продукти, които по отношение на посочените изисквания не са подчинени на специалните правила на Общността, установени в глава I от приложение А към Директива 89/662/ЕИО, а по отношение на патогените - на Директива 90/425/ЕИО.
(14)
В Регламент (ЕО) № 1069/2009 на Европейския парламент и на Съвета от 21 октомври 2009 г. за установяване на здравни правила относно странични животински продукти и производни продукти, непредназначени за консумация от човека и за отмяна на Регламент (ЕО) № 1774/2002 (Регламент за страничните животински продукти) (15) са предвидени ветеринарно-санитарни условия за преработката на странични животински продукти от животни в зони с ограничен достъп.
(15)
Доколкото лекарствените продукти, определени в Директива 2001/82/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 6 ноември 2001 г. относно кодекса на Общността за ветеринарните лекарствени продукти (16), Директива 2001/83/ЕО на Европейския парламент и на Съвета 6 ноември 2001 г. за утвърждаване на кодекс на Общността относно лекарствени продукти за хуманна употреба (17) и Директива 2001/20/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 4 април 2001 г. относно сближаване на законовите, подзаконовите и административните разпоредби на държавите-членки относно прилагането на добрата клинична практика при провеждането на клинични изпитвания на лекарствени продукти за хуманна употреба (18), вече не попадат в обхвата на Регламент (ЕО) № 1069/2009, те следва да бъдат изключени от ветеринарно-санитарните ограничения, въведени с настоящото решение.
(16)
Въз основа на информацията, предоставена от Литва, е целесъобразно да бъдат установени защитни мерки по отношение на класическата чума по свинете в Литва за период от време, който е достатъчен за провеждането на необходимите изследвания.
(17)
Също така е необходимо да бъдат въведени мерки, чрез които в някои части на Литва да се сведат до минимум контактите със свиневъдни обекти и между тях, а също и да се изиска регионално ограничаване на някои услуги във връзка с отглеждането на свине, за да се предотврати разпространението на вируса.
(18)
Мерките, предвидени в настоящото решение, са в съответствие със становището на Постоянния комитет по хранителната верига и здравето на животните,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
Литва гарантира, че към други държави-членки и към трети държави няма да бъдат изпращани свине от:
а)
районите, изброени в приложение I;
б)
свиневъдни обекти на нейна територия, разположени извън районите, изброени в приложение I, които са получили свине след 1 март 2011 г. от свиневъден обект, разположен в рамките на районите, изброени в приложение I.
Член 2
Литва гарантира, че:
а)
няма да бъдат транспортирани свине от свиневъдните обекти, намиращи се в районите, изброени в част А от приложение I;
б)
транспортът на свине за клане от свиневъдни обекти, разположени извън районите, изброени в част А от приложение I, към кланици, разположени в рамките на тези райони, както и преминаването на свине през тези райони, се разрешават единствено:
i)
по главни пътища или железопътни линии; и
ii)
в съответствие с подробните инструкции, установени от компетентния орган с цел избягване на пряк или непряк контакт на посочените свине с други свине по време на транспорта, както и в кланицата;
в)
от районите, изброени в част Б от приложение I, няма да бъдат изпращани свине към други райони в Литва, освен в случаи на пряко транспортиране на:
i)
свине за клане към кланица за непосредствено клане, при условие че свинете са с произход от един и същи свиневъден обект;
ii)
свине за доотглеждане и разплод до свиневъден обект, при условие че свинете са престояли в един и същи обект най-малко 30 дни или са там от раждането си, ако са на възраст под 30 дни, и:
-
обектът не е получавал живи свине по време на 30-дневния период, непосредствено предшестващ датата на изпращане на свинете; и
-
клиничните прегледи, извършени в обекта в съответствие с глава IV, част Г, точка 2 от приложението към Решение 2002/106/ЕО, са показали отрицателни резултати.
Член 3
1. Чрез дерогация от член 2, буква а) компетентният орган може да разреши превозването на свине от свиневъден обект, разположен в районите, изброени в част А от приложение I, но извън дадена защитна или надзорна зона:
а)
директно до кланица, разположена в посочените райони, или, в извънредни случаи, до определени кланици в Литва, разположени извън тези райони, когато свинете са за непосредствено клане, при условие че свинете са изпратени от свиневъден обект, в който клиничните прегледи, извършени в съответствие с глава IV, част Г, точка 3 от приложението към Решение 2002/106/ЕО, са показали отрицателни резултати;
б)
до свиневъден обект, разположен в посочените райони, при условие че свинете са престояли в един и същи обект на произход най-малко 45 дни или са там от раждането си, ако са на възраст под 45 дни, и:
i)
обектът не е получавал живи свине по време на 45-дневния период непосредствено предшестващ датата на изпращане на свинете;
ii)
клиничните прегледи, извършени в обекта в съответствие с глава IV, част Г, точка 2 и точка 4, втора, трета и четвърта алинея от приложението към Решение 2002/106/ЕО, са показали отрицателни резултати;
в)
до обект, който се намира в посочените райони, при условие че свинете са престояли в един и същи обект на произход най-малко 45 дни или са там от раждането си, ако са на възраст под 45 дни, и:
i)
обектът не е получавал живи свине по време на 20-дневния период непосредствено предшестващ датата на изпращане на свинете, при условие че по време на шестмесечния период непосредствено преди датата на изпращане на свинете, обектът на произход не е получил други свине, освен млади женски свине от един и същи обект;
ii)
клиничните прегледи, извършени в обекта в съответствие с глава IV, част Г, точка 2 и точка 4, втора, трета и четвърта алинея от приложението към Решение 2002/106/ЕО, са показали отрицателни резултати;
г)
към свиневъден обект, разположен в посочените райони, при условие че свинете са престояли в един и същи свиневъден обект на произход най-малко 45 дни или са там от раждането си, ако са на възраст под 45 дни, и:
i)
обектът на произход не е получавал други свине освен млади женски свине, на които са били направени лабораторни тестове с проби, взети в рамките на 10 дни от датата на изпращане, и тестовете са показали отрицателни резултати при:
-
тест за откриване на антитела;
-
два последователни теста, проведени в интервал от седем дни, за откриване на вирусен геном за класическа чума по свинете (RT-PCR) и извършени в националната референтна лаборатория;
ii)
клиничните прегледи, извършени в обекта на произход в съответствие с глава IV, част Г, точка 2 и точка 4, втора, трета и четвърта алинея от приложението към Решение 2002/106/ЕО, са показали отрицателни резултати.
2. Чрез дерогация от член 2, буква а) компетентният орган може да разреши директно транспортиране на свине от свиневъден обект в дадена надзорна зона към определен обект в същата надзорна зона, в който няма свине, ако:
а)
условията, посочени в член 11, параграф 1, буква е) и параграф 2 от Директива 2001/89/ЕО, са спазени по отношение на определения обект на местоназначение;
б)
прегледите, предвидени в глава IV, част Г, точка 2 от приложението към Решение 2002/106/ЕО, са извършени в свиневъдния обект, от който са изпратени свинете и са показали отрицателни резултати.
3. Чрез дерогация от член 2, буква а) компетентният орган може да разреши директно транспортиране на свине от обект в дадена надзорна зона към определен обект в защитната зона, при условие че:
а)
определеният свиневъден обект на местоназначение се намира най-малко на 10 km от националната граница с друга държава-членка или с трета държава и в него не е имало свине в продължение на не по-малко от 21 дни след датата на извършване на почистването и дезинфекцията съгласно член 12 от Директива 2001/89/ЕО;
б)
определеният свиневъден обект на местоназначение е преминал за трети път почистване и дезинфекция при ветеринарен контрол, преди свинете да бъдат въведени в него;
в)
всички свине пристигнат в определения свиневъден обект на местоназначение в срок от 20 дни;
г)
свинете в определения свиневъден обект на местоназначение са подложени на серологичен тест в съответствие с глава IV, част Д от приложението към Решение 2002/106/ЕО, извършен чрез проби, взети не по-рано от 40 дни след датата на пристигане на последните свине в посочения обект;
д)
свинете не напускат определения обект на местоназначение, освен ако не бъдат преместени за непосредствено клане в кланица, разположена в районите, изброени в част А от приложение I, при условие че тестовете, посочени в буква г), са показали отрицателни резултати.
4. Компетентният орган регистрира всяко транспортиране на свине, описано в параграфи 1-3, като уведомява Комисията за него в рамките на Постоянния комитет по хранителната верига и здравето на животните.
Член 4
Литва гарантира, че към други държави-членки или към трети държави няма да бъдат изпращани пратки, съдържащи следните стоки:
а)
сперма от свине, освен ако спермата не е с произход от нерези, намиращи се в център за събиране на сперма, посочен в член 3, буква а) от Директива 90/429/ЕИО, който е разположен извън районите, изброени в приложение I;
б)
яйцеклетки и ембриони от животни от рода на свинете, освен ако яйцеклетките и ембрионите не са с произход от животни от рода на свинете, намиращи се в свиневъден обект извън районите, изброени в приложение I.
Член 5
Литва гарантира, че:
1.
здравният сертификат, посочен в приложение Е (образец 2) към Директива 64/432/ЕИО, който придружава животните от рода на свинете, изпратени от Литва до други държави-членки, включва следния текст:
„Животни в съответствие с Решение за изпълнение 2011/508/ЕС на Комисията от 16 август 2011 г. относно някои защитни мерки във връзка с класическата чума по свинете в Литва“;
2.
здравният сертификат, посочен в приложение Г към Директива 90/429/ЕИО, който придружава спермата от нерези, изпратена от Литва до други държави-членки, включва следния текст:
„Сперма в съответствие с Решение за изпълнение 2011/508/ЕС на Комисията от 16 август 2011 г. относно някои защитни мерки във връзка с класическата чума по свинете в Литва“;
3.
здравните сертификати, посочени в приложение V към Решение 2010/470/ЕС, които придружават изпратените от Литва до други държави-членки яйцеклетки и ембриони от животни от рода на свинете, включват следния текст:
„Яйцеклетки/ембриони (ненужното се зачертава) в съответствие с Решение за изпълнение 2011/508/ЕС на Комисията от 16 август 2011 г. относно някои защитни мерки във връзка с класическата чума по свинете в Литва“.
Член 6
1. Чрез дерогация от член 10, параграф 3, буква е), четвърто тире от Директива 2001/89/ЕО Литва може да използва здравната маркировка, установена в член 5, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 854/2004, и може да разреши прясното месо да не бъде подлагано на по-нататъшна обработка в съответствие с член 4, параграф 1 от Директива 2002/99/ЕО, ако се отнася до свинско месо, добито от свине, които отговарят на следните изисквания:
а)
клането на свинете е осъществено в рамките на 12 часа от пристигането им в кланицата;
б)
произходът на свинете е от свиневъден обект, който:
i)
е разположен в надзорна зона, установена съгласно член 9, параграф 1 от Директива 2001/89/ЕО, в районите, изброени в част А от приложение I към настоящото решение, и около защитна зона, в която:
-
не е имало огнище на класическа чума по свинете в продължение на 21 дни преди преместването на свинете в кланицата и в която от момента на дезинфекция на заразените свиневъдни обекти са изминали не по-малко от 21 дни;
-
след откриването на класическа чума по свинете, във всички обекти в посочените защитни и надзорни зони са проведени клинични прегледи за класическа чума по свинете, които са показали отрицателен резултат;
ii)
е получил разрешение от компетентния орган за преместване на свинете в определена кланица и:
-
който не е бил в контакт със заразен обект след епидемиологичното проучване;
-
който след установяването на надзорната зона е бил предмет на редовни проверки от ветеринарен лекар и те са обхванали всички свине, намиращи се в обекта;
-
в който всички свине са били предмет на клинични и лабораторни прегледи в съответствие с глава IV, част Г, точки 1, 3, 4 и 5 от приложението към Решение 2002/106/ЕО.
2. Литва гарантира, че кланицата, посочена в параграф 1, буква а):
а)
се намира в районите, изброени в част А от приложение I;
б)
в рамките на същия ден не приема други свине за клане, освен свинете, посочени в параграф 1.
3. Литва гарантира, че превозните средства, използвани за транспорт на свинете, посочени в параграф 1, се почистват и дезинфекцират два пъти след всяко превозване.
Член 7
1. Литва гарантира, че свинското месо, посочено в член 6, се придружава от сертификат, издаден в съответствие с приложението към Регламент (ЕО) № 599/2004 и попълнен от официалния ветеринарен лекар с ветеринарно-санитарното удостоверение, представено в приложение II към настоящото решение.
2. Литва гарантира, че на Комисията и на държавите-членки е предоставена следната информация относно свинете, посочени в член 6:
а)
преди клането на свинете - наименованието и местоположението на кланиците, определени да приемат свинете за клане;
б)
след клането на свинете - ежеседмичен доклад, който съдържа информация за:
i)
броя на закланите свине в определените кланици;
ii)
използваната система за идентификация и извършените проверки при преместванията с цел осигуряване на съответствие с член 11, параграф 1, буква е) от Директива 2001/89/ЕО.
Член 8
1. Литва не следва да изпраща до други държави-членки или до трети държави пратки, съдържащи:
а)
продукти от животни от рода на свинете, които не са посочени в членове 6 и 7, с произход от районите, изброени в част А от приложение I;
б)
продукти от животни от рода на свинете с произход от районите, изброени в част А от приложение I;
в)
твърд или течен оборски тор от животни от рода на свинете от районите, изброени в част А от приложение I.
2. Забраната, посочена в параграф 1, букви а) и б), не се прилага спрямо:
а)
продукти от животни от рода на свинете, които:
i)
са преминали топлинна обработка:
-
в херметично затворен контейнер при стойност на Fo от 3,00 или повече, или
-
при която температурата в центъра е не по-малко от 70 °C; или
ii)
са произведени извън районите, изброени в приложение I, в съответствие с условията, посочени в Регламент (ЕО) № 1069/2009, и които след влизането им в Литва са били транспортирани и складирани отделно от животински продукти, които не отговарят на условията за изпращане в съответствие с параграф 1;
б)
кръв и кръвни продукти според посоченото в точки 2 и 4 от приложение I към Регламент (ЕС) № 142/2011 на Комисията (19), които са били подложени на поне един вид обработка от посочените в приложение XIV, глава II, раздел 2, точка 3.1 от Регламент (ЕС) № 142/2011 обработки, която е последвана от изпитване за ефикасност, или които са били внесени в съответствие с приложение XIV, глава II, раздел 2 от Регламент (ЕС) № 142/2011;
в)
мас и топени мазнини, които са били преработени чрез метод на преработка 1 (стерилизация под налягане) или в съответствие с един от останалите методи на преработка, посочени в приложение IV, глава III от Регламент (ЕС) № 142/2011;
г)
храна за домашни любимци, която отговаря на изискванията, посочени в приложение XIII, глава II, точка 3, буква а) и буква б), подточки i)-iii) от Регламент (ЕС) № 142/2011;
д)
ловни трофеи в съответствие с приложение XIII, глава VI, буква В, точка 2 от Регламент (ЕС) № 142/2011;
е)
свинска четина, която е била предмет на фабрично пране или която е получена при дъбене, както и необработена свинска четина, която е надлежно опакована и суха;
ж)
опаковани животински продукти, предназначени за използване при диагностика in-vitro или за лабораторни реагенти;
з)
лекарствени продукти, както са определени в Директива 2001/83/ЕО, медицински изделия, изработени чрез използване на животинска тъкан, която е нежизнеспособна, както е посочено в член 1, параграф 5, буква ж) от Директива 93/42/ЕИО на Съвета (20), ветеринарни лекарствени продукти, посочени в Директива 2001/82/ЕО, и опитни лекарствени продукти, посочени в Директива 2001/20/ЕО;
и)
животински черва, които отговарят на условията в приложение I, глава 2, част А от Директива 92/118/ЕИО и които са били почистени, остъргани и след това осолени, избелени или изсушени, след което са били предприети стъпки за предпазване от повторно замърсяване на червата;
й)
съставни продукти, които не подлежат на по-нататъшна обработка и които съдържат продукти от животински произход, като се приема, че обработката не е необходима за крайни продукти, чиито съставки отговарят на съответните ветеринарно-санитарни условия, установени в настоящото решение.
3. Литва гарантира, че животинските продукти, посочени в параграф 2, които са изпращани в други държави-членки, са придружени от официален сертификат, в който е включен следният текст:
„Животни в съответствие с Решение за изпълнение 2011/508/ЕС на Комисията от 16 август 2011 г. относно някои защитни мерки срещу класическата чума по свинете в Литва“.
Член 9
Чрез дерогация от член 8, параграф 3 е достатъчно:
а)
за продуктите, посочени в член 8, параграф 2, букви а)-г) и и), съответствието с изискванията за обработка, посочени в търговския документ, който се изисква съгласно съответното законодателство на Съюза, да бъде потвърдено в съответствие с член 10;
б)
продуктите, посочени в член 8, параграф 2, буква е), да бъдат придружени от търговски документ, показващ, че те:
i)
са били предмет на фабрично пране; или
ii)
са добити при дъбене; или
iii)
отговарят на условията, определени в приложение XIII, глава VII, буква А, точка 1 от Регламент (ЕС) № 142/2011;
в)
продуктите, посочени в член 8, параграф 2, букви ж) и з), да бъдат придружени от търговски документ, показващ, че те са предназначени за използване при диагностика in-vitro, като лабораторни реагенти, медицински продукти или медицински изделия, при положение че върху продуктите е поставен следният етикет: „само за използване при диагностика in-vitro“ или „само за лабораторна употреба“, „лекарствени продукти“ или „медицински изделия“;
г)
за продуктите, посочени в член 8, параграф 2, буква й), които са били произведени в предприятие, извършващо анализ на риска и контрол на критичните точки (НАССР), както и стандартна оперативна процедура, подлежаща на одит, която гарантира, че предварително обработените съставки отговарят на съответните ветеринарно-санитарни условия, посочени в настоящото решение, това да бъде посочено в търговския документ, който придружава пратката и който е потвърден с документ за проведен контрол съгласно член 10;
д)
съставните продукти, които отговарят на условията, определени в член 6, параграф 1 от Решение 2007/275/ЕО, да бъдат придружени от търговски документ, който включва следния текст:
„Тези съставни продукти са дълготрайни при стайна температура или при изработването им със сигурност са преминали през цялостен процес на готварска или топлинна обработка на цялото вещество, така че първичните суровини са денатурирани“.
Член 10
1. При позоваване на настоящия член компетентните органи гарантират, че търговският документ, изискван съгласно законодателството на Съюза за търговия между държавите-членки, е потвърден чрез добавено копие на официален сертификат, в който се посочва, че:
а)
съответните продукти са били произведени:
i)
при производствен процес, който е преминал одит и е установено съответствие със съответните изисквания на ветеринарно-санитарното законодателство на Съюза, и който е подходящ за унищожаване на вируса на класическата чума по свинете; или
ii)
от предварително обработени материали, които са били съответно сертифицирани като отговарящи на изискванията, определени в членове 8 и 9; и че
б)
са взети необходимите мерки за избягване на възможно повторно заразяване с вируса на класическа чума по свинете след обработка.
2. Сертификатът, посочен в параграф 1:
а)
включва позоваване на настоящото решение;
б)
е валиден за период от 30 дни;
в)
включва информация за датата, на която изтича;
г)
може да бъде подновен след инспекция на предприятието.
Член 11
1. Компетентният орган следва да установи рискови зони в рамките на районите, изброени в приложение I.
2. Услугите, които се извършват от лица в пряк контакт със свине или които изискват достъп до местата, обитавани от свине, се ограничават до посочените рискови зони и не се извършват съвместно в други части от Съюза. Същото се прилага по отношение на услугите, изискващи използване на превозни средства при транспорта на храни, тор или мъртви животни до и от свиневъдните обекти в районите, изброени в приложение I.
3. Параграф 2 не се прилага по отношение на услуги, за които са изпълнени следните условия:
а)
превозните средства, оборудването, както и всички други предмети, които могат да са заразени, са били почистени и дезинфекцирани;
б)
лицата, превозните средства и оборудването не са били в пряк контакт със свинете или свиневъдните обекти от поне три дни.
4. Литва гарантира, че:
а)
следните мерки за надзор се извършват в районите, изброени в приложение I:
i)
всеки от случаите на заразно заболяване в свиневъдни обекти, за които е предписано лечение с антибиотици или други антибактериални медикаменти, се обявява пред компетентния органи незабавно и преди началото на лечението;
ii)
в свиневъдните обекти, посочени в буква а), клиничните прегледи и процедурите за вземане на проби, описани в глава IV, част А от приложението към Решение 2002/106/ЕО, се извършват незабавно от ветеринарен лекар;
б)
при необходимост се прилагат превантивни мерки за контрол на заболяването в съответствие с член 4, параграф 3, буква а) от Директива 2001/89/ЕО;
в)
за свиневъдите се организира съответна разяснителна кампания.
Член 12
Литва гарантира, че в районите, изброени в част А от приложение I:
а)
мерките в защитните и в надзорните зони продължават да се прилагат в продължение на най-малко 40 дни след приключване на мероприятията по предварителното почистване и дезинфекция на заразените свиневъдни обекти;
б)
в допълнение към прегледите, посочени в член 11, параграф 3, буква б) от Директива 2001/89/ЕО и преди мерките, предвидени в Директива 2001/89/ЕО, да бъдат отменени в надзорната зона, свинете във всички обекти в надзорните зони са преминали през клинични и лабораторни изследвания, проведени в съответствие с глава IV, част Е от приложението към Решение 2002/106/ЕО; посочените изследвания не трябва да се извършват преди да са изминали 30 дни от приключването на мероприятията по предварителното почистване и дезинфекция на заразените обекти.
Член 13
1. Останалите държави-членки, с изключение на Литва, не изпращат свине към кланици в районите, изброени в част А от приложение I.
2. Държавите-членки гарантират, че:
а)
превозните средства, които са били използвани за транспорт на свине в Литва, се почистват и дезинфекцират два пъти след всяко превозване в тази държава-членка и не се използват за транспорт на свине поне три дни след дезинфекцията;
б)
превозните средства, които са навлезли в обект в Литва, където са държани свине, се почистват и дезинфекцират два пъти след напускане на обекта и не се използват за транспорт на свине поне три дни след дезинфекцията;
в)
превозвачите представят на компетентния орган документи, доказващи извършването на почистването и дезинфекцията.
Член 14
Държавите-членки изменят мерките, които прилагат към търговията, така че да ги приведат в съответствие с настоящото решение, и гарантират незабавно целесъобразно разгласяване на приетите мерки. Държавите-членки незабавно информират Комисията за това.
Член 15
Настоящото решение се прилага до 31 октомври 2011 г.
Член 16
Адресати на настоящото решение са държавите-членки.
Съставено в Брюксел на 16 август 2011 година.
DECISIONE DI ESECUZIONE DELLA COMMISSIONE
del 16 agosto 2011
relativa ad alcune misure di protezione contro la peste suina classica in Lituania
[notificata con il numero C(2011) 5798]
(Testo rilevante ai fini del SEE)
(2011/508/UE)
LA COMMISSIONE EUROPEA,
visto il trattato sul funzionamento dell’Unione europea,
vista la direttiva 89/662/CEE del Consiglio, dell’11 dicembre 1989, relativa ai controlli veterinari applicabili negli scambi intracomunitari, nella prospettiva della realizzazione del mercato interno (1), in particolare l’articolo 9, paragrafo 4,
vista la direttiva 90/425/CEE del Consiglio, del 26 giugno 1990, relativa ai controlli veterinari e zootecnici applicabili negli scambi intracomunitari di taluni animali vivi e prodotti di origine animale, nella prospettiva della realizzazione del mercato interno (2), in particolare l’articolo 10, paragrafo 4,
vista la direttiva 2001/89/CE del Consiglio, del 23 ottobre 2001, relativa a misure comunitarie di lotta contro la peste suina classica (3), in particolare l’articolo 11, paragrafo 1, lettera f),
vista la direttiva 2002/99/CE del Consiglio, del 16 dicembre 2002, che stabilisce norme di polizia sanitaria per la produzione, la trasformazione, la distribuzione e l’introduzione di prodotti di origine animale destinati al consumo umano (4), in particolare l’articolo 4, paragrafo 3, primo comma,
considerando quanto segue:
(1)
In Lituania si sono manifestati focolai di peste suina classica.
(2)
Considerati gli scambi di suini vivi e di alcuni prodotti derivati dai suini, tali focolai possono mettere in pericolo il patrimonio suinicolo di altri Stati membri.
(3)
Occorre rafforzare le misure adottate dalla Lituania nel quadro della direttiva 2001/89/CE.
(4)
La decisione 2002/106/CE della Commissione, del 1o febbraio 2002, recante approvazione di un manuale di diagnostica che stabilisce procedure diagnostiche, metodi per il prelievo di campioni e criteri per la valutazione degli esami di laboratorio ai fini della conferma della peste suina classica (5), stabilisce protocolli di sorveglianza adeguati ai rischi.
(5)
Le condizioni di polizia sanitaria e i certificati richiesti per gli scambi di suini vivi sono fissati dalla direttiva 64/432/CEE del Consiglio, del 26 giugno 1964, relativa a problemi di polizia sanitaria in materia di scambi intracomunitari di animali delle specie bovina e suina (6).
(6)
Le condizioni di polizia sanitaria e i certificati richiesti per gli scambi di sperma di suini sono fissati dalla direttiva 90/429/CEE del Consiglio, del 26 giugno 1990, che stabilisce le esigenze di polizia sanitaria applicabili agli scambi intracomunitari ed alle importazioni di sperma di animali della specie suina (7).
(7)
La direttiva 92/65/CEE del Consiglio, del 13 luglio 1992, che stabilisce norme sanitarie per gli scambi e le importazioni nella Comunità di animali, sperma, ovuli e embrioni non soggetti, per quanto riguarda le prescrizioni di polizia sanitaria, alle normative comunitarie specifiche di cui all’allegato A, sezione I, della direttiva 90/425/CEE (8), riguarda tra l’altro gli scambi di embrioni di suini.
(8)
I modelli di certificati sanitari per gli scambi all’interno dell’Unione di sperma, ovuli ed embrioni di animali delle specie ovina e caprina nonché di ovuli ed embrioni di animali della specie suina sono definiti dalla decisione 2010/470/UE, del 26 agosto 2010, che stabilisce modelli di certificati sanitari per gli scambi all’interno dell’Unione di sperma, ovuli ed embrioni di animali delle specie equina, ovina e caprina nonché di ovuli ed embrioni di animali della specie suina (9).
(9)
Il regolamento (CE) n. 853/2004 del Parlamento europeo e del Consiglio, del 29 aprile 2004, che stabilisce norme specifiche in materia di igiene per gli alimenti di origine animale (10), concerne tra l’altro le condizioni sanitarie per la produzione e la commercializzazione di carni fresche, carni macinate, carni separate meccanicamente, preparazioni di carni, carni di selvaggina d’allevamento, prodotti a base di carne, compresi stomachi, vesciche e intestini trattati, e prodotti lattiero-caseari.
(10)
Il regolamento (CE) n. 854/2004 del Parlamento europeo e del Consiglio, del 29 aprile 2004, che stabilisce norme specifiche per l’organizzazione di controlli ufficiali sui prodotti di origine animale destinati al consumo umano (11), concerne tra l’altro la bollatura sanitaria dei prodotti alimentari di origine animale.
(11)
Il certificato definito nel regolamento (CE) n. 599/2004 della Commissione, del 30 marzo 2004, concernente l’adozione di un modello armonizzato di certificato e di verbale d’ispezione relativi agli scambi intracomunitari di animali e di prodotti di origine animale (12) deve essere completato con un attestato zoosanitario ufficiale definito in un allegato della presente decisione.
(12)
L’articolo 6 della decisione 2007/275/CE della Commissione, del 17 aprile 2007, relativa agli elenchi di animali e prodotti da sottoporre a controlli presso i posti d’ispezione frontalieri a norma delle direttive del Consiglio 91/496/CEE e 97/78/CE (13), prevede una deroga ai controlli veterinari per alcuni prodotti contenenti prodotti di origine animale. Occorre consentire la spedizione di tali prodotti dalle aree soggette a restrizioni in base a un regime di certificazione semplificato.
(13)
La direttiva 92/118/CEE del Consiglio (14) stabilisce le condizioni sanitarie e di polizia sanitaria per gli scambi e le importazioni nella Comunità di prodotti non soggetti, per quanto riguarda tali condizioni, alle normative comunitarie specifiche di cui all’allegato A, capo I, della direttiva 89/662/CEE e, per quanto riguarda i patogeni, alla direttiva 90/425/CEE.
(14)
Il regolamento (CE) n. 1069/2009 del Parlamento europeo e del Consiglio, del 21 ottobre 2009, recante norme sanitarie relative ai sottoprodotti di origine animale e ai prodotti derivati non destinati al consumo umano e che abroga il regolamento (CE) n. 1774/2002 (regolamento sui sottoprodotti di origine animale) (15) stabilisce le condizioni di polizia sanitaria per la trasformazione dei sottoprodotti di origine animale derivati da animali delle aree soggette a restrizioni.
(15)
Dato che i medicinali di cui alla direttiva 2001/82/CE del Parlamento europeo e del Consiglio, del 6 novembre 2001, recante un codice comunitario relativo ai medicinali veterinari (16), alla direttiva 2001/83/CE del Parlamento europeo e del Consiglio, del 6 novembre 2001, recante un codice comunitario relativo ai medicinali per uso umano (17), e alla direttiva 2001/20/CE del Parlamento europeo e del Consiglio, del 4 aprile 2001, concernente il ravvicinamento delle disposizioni legislative, regolamentari ed amministrative degli Stati membri relative all’applicazione della buona pratica clinica nell’esecuzione della sperimentazione clinica di medicinali ad uso umano (18), non rientrano più nell’ambito di applicazione del regolamento (CE) n. 1069/2009, tali medicinali devono essere esclusi dalle restrizioni di polizia sanitaria introdotte dalla presente decisione.
(16)
In base alle informazioni fornite dalla Lituania è opportuno adottare misure protettive contro la peste suina classica in tale Stato membro per un periodo sufficiente a completare le indagini necessarie.
(17)
Occorre inoltre adottare misure in modo da ridurre al minimo i contatti con e tra le aziende suinicole di alcune zone della Lituania e imporre una restrizione regionale di alcuni servizi connessi ai suini al fine di evitare la diffusione del virus.
(18)
Le misure di cui alla presente decisione sono conformi al parere del comitato permanente per la catena alimentare e la salute degli animali,
HA ADOTTATO LA PRESENTE DECISIONE:
Articolo 1
La Lituania provvede affinché non vengano spediti suini verso altri Stati membri e paesi terzi:
a)
dalle aree indicate nell’allegato I;
b)
da aziende del suo territorio, situate al di fuori delle aree indicate nell’allegato I, che abbiano ricevuto, dopo il 1o marzo 2011, suini provenienti da aziende situate in tali aree.
Articolo 2
La Lituania provvede affinché:
a)
non vengano effettuati trasporti di suini dalle aziende situate nelle aree indicate nell’allegato I, parte A;
b)
il trasporto di suini da macello, provenienti da aziende situate al di fuori delle aree indicate nell’allegato I, parte A, e diretti verso macelli situati in tali aree, così come il transito di suini attraverso tali aree siano autorizzati unicamente:
i)
su strade principali o per ferrovia;
ii)
in conformità alle istruzioni dettagliate impartite dall’autorità competente, al fine di evitare che tali suini entrino direttamente o indirettamente in contatto con altri suini durante il trasporto e nei mattatoi;
c)
non vengano spediti suini dalle aree indicate nell’allegato I, parte B, verso altre aree della Lituania, salvo nel caso di trasporti diretti di:
i)
suini da macello diretti a un mattatoio per essere immediatamente abbattuti, a condizione che provengano da un’unica azienda;
ii)
suini da riproduzione e da produzione diretti a un’azienda, a condizione che siano rimasti per almeno 30 giorni, o dalla nascita se di età inferiore a 30 giorni, in un’unica azienda:
-
nella quale non sono stati introdotti suini vivi nei 30 giorni immediatamente precedenti la data di spedizione dei suini, e
-
nella quale sono stati eseguiti con esito negativo gli esami clinici di cui al capitolo IV, parte D, punto 2, dell’allegato della decisione 2002/106/CE.
Articolo 3
1. In deroga all’articolo 2, lettera a), l’autorità competente può autorizzare il trasporto di suini da un’azienda situata nelle aree indicate nell’allegato I, parte A, ma al di fuori di una zona di protezione o sorveglianza:
a)
direttamente verso un mattatoio situato in tali aree o, in casi eccezionali, verso mattatoi designati in Lituania situati al di fuori di tali zone, per essere abbattuti immediatamente, a condizione che i suini vengano spediti da un’azienda in cui sono stati eseguiti con esito negativo gli esami clinici di cui al capitolo IV, parte D, punto 3, dell’allegato della decisione 2002/106/CE;
b)
verso un’azienda situata in tali aree, a condizione che i suini siano rimasti per almeno 45 giorni, o dalla nascita se di età inferiore a 45 giorni, in un’unica azienda d’origine:
i)
nella quale non sono stati introdotti suini vivi nei 45 giorni immediatamente precedenti la data di spedizione dei suini;
ii)
nella quale sono stati eseguiti con esito negativo gli esami clinici di cui al capitolo IV, parte D, punto 2, e al capitolo IV, parte D, punto 4, dal secondo al quarto comma, dell’allegato della decisione 2002/106/CE;
c)
verso un’azienda situata in tali aree, a condizione che i suini siano rimasti per almeno 45 giorni, o dalla nascita se di età inferiore a 45 giorni, in un’unica azienda d’origine:
i)
nella quale non sono stati introdotti suini vivi nei 20 giorni immediatamente precedenti la data di spedizione dei suini, a condizione che nei 6 mesi immediatamente precedenti la data di spedizione dei suini nell’azienda d’origine non siano stati introdotti altri suini, se non scrofette, provenienti da un’unica e medesima azienda;
ii)
nella quale sono stati eseguiti con esito negativo gli esami clinici di cui al capitolo IV, parte D, punto 2 e al capitolo IV, parte D, punto 4, dal secondo al quarto comma, dell’allegato della decisione 2002/106/CE;
d)
verso un’azienda situata in tali aree, a condizione che i suini siano rimasti per almeno 45 giorni, o dalla nascita se di età inferiore a 45 giorni, in un’unica azienda d’origine; e che:
i)
nell’azienda d’origine non siano stati introdotti altri suini, se non scrofette, sottoposte con esito negativo ai seguenti esami di laboratorio, effettuati su campioni prelevati entro 10 giorni dalla data di spedizione:
-
un esame per l’individuazione di anticorpi,
-
due esami successivi per l’individuazione del genoma del virus della peste suina classica (RT-PCR), eseguiti a sette giorni d’intervallo l’uno dall’altro presso il laboratorio nazionale di riferimento;
ii)
nell’azienda di origine siano stati eseguiti con esito negativo gli esami clinici di cui al capitolo IV, parte D, punto 2, e al capitolo IV, parte D, punto 4, dal secondo al quarto comma, dell’allegato della decisione 2002/106/CE.
2. In deroga all’articolo 2, lettera a), l’autorità competente può autorizzare il trasporto diretto di suini da un’azienda situata in una zona di sorveglianza verso un’azienda designata in cui non sono presenti suini, situata nella stessa zona di sorveglianza, a condizione che:
a)
nell’azienda di destinazione designata vengano applicate le disposizioni di cui all’articolo 11, paragrafo 1, lettera f), e all’articolo 11, paragrafo 2, della direttiva 2001/89/CE;
b)
nell’azienda da cui vengono spediti i suini siano stati eseguiti con esito negativo gli esami di cui al capitolo IV, parte D, punto 2, dell’allegato della decisione 2002/106/CE.
3. In deroga all’articolo 2, lettera a), l’autorità competente può autorizzare il trasporto diretto di suini da un’azienda situata in una zona di sorveglianza verso un’azienda designata situata nella zona di protezione, a condizione che:
a)
l’azienda di destinazione designata sia situata ad almeno 10 km di distanza dal confine nazionale con un altro Stato membro o un paese terzo e in tale azienda non siano stati presenti suini per almeno 21 giorni dalla data di completamento delle operazioni di pulizia e disinfezione di cui all’articolo 12 della direttiva 2001/89/CE;
b)
l’azienda di destinazione designata sia stata sottoposta a una terza pulizia e disinfezione sotto controllo veterinario prima dell’introduzione dei suini;
c)
tutti i suini arrivino nell’azienda di destinazione designata entro un periodo di 20 giorni;
d)
i suini dell’azienda di destinazione designata siano sottoposti a un esame sierologico conformemente al capitolo IV, parte E, dell’allegato della decisione 2002/106/CE, eseguito su campioni prelevati non prima di 40 giorni dalla data di arrivo degli ultimi suini nell’azienda;
e)
nessun suino lasci l’azienda di destinazione designata, salvo che per la macellazione diretta in un mattatoio situato nelle aree indicate nell’allegato I, parte A, a condizione che siano stati eseguiti con esito negativo gli esami di cui alla lettera d).
4. L’autorità competente registra i trasporti di suini di cui ai paragrafi da 1 a 3 e ne informa la Commissione in sede di comitato permanente per la catena alimentare e la salute degli animali.
Articolo 4
La Lituania provvede affinché non venga spedita verso altri Stati membri o paesi terzi alcuna partita dei seguenti prodotti:
a)
sperma suino, a meno che non provenga da verri tenuti in un centro di raccolta previsto all’articolo 3, lettera a), della direttiva 90/429/CEE, situato al di fuori delle aree indicate nell’allegato I;
b)
ovuli ed embrioni di animali della specie suina, a meno che non provengano da suini tenuti in un’azienda situata al di fuori delle aree indicate nell’allegato I.
Articolo 5
La Lituania provvede affinché:
1)
il certificato sanitario, di cui all’allegato F (modello 2) della direttiva 64/432/CEE, che accompagna gli animali della specie suina spediti dalla Lituania verso altri Stati membri rechi la dicitura:
«Animali conformi alla decisione di esecuzione 2011/508/CE della Commissione, del 16 agosto 2011, relativa ad alcune misure di protezione contro la peste suina classica in Lituania»;
2)
il certificato sanitario, di cui all’allegato D della direttiva 90/429/CEE, che accompagna lo sperma di verri spedito dalla Lituania verso altri Stati membri rechi la dicitura:
«Sperma conforme alla decisione di esecuzione 2011/508/CE della Commissione, del 16 agosto 2011, relativa ad alcune misure di protezione contro la peste suina classica in Lituania»;
3)
i certificati sanitari, di cui all’allegato V della decisione 2010/470/UE, che accompagnano gli ovuli e gli embrioni di animali della specie suina spediti dalla Lituania verso altri Stati membri rechino la dicitura:
«Ovuli/Embrioni (cancellare il termine non pertinente) conformi alla decisione di esecuzione 2011/508/CE della Commissione, del 16 agosto 2011, relativa ad alcune misure di protezione contro la peste suina classica in Lituania».
Articolo 6
1. In deroga all’articolo 10, paragrafo 3, lettera f), quarto trattino, della direttiva 2001/89/CE, la Lituania può applicare la bollatura sanitaria di cui all’articolo 5, paragrafo 2, del regolamento (CE) n. 854/2004 e può autorizzare che le carni fresche non vengano sottoposte a un trattamento successivo, conformemente all’articolo 4, paragrafo 1, della direttiva 2002/99/CE, nel caso di carni ottenute da suini che:
a)
sono stati abbattuti entro 12 ore dall’arrivo al mattatoio;
b)
sono originari di un’azienda:
i)
situata in una zona di sorveglianza istituita in conformità all’articolo 9, paragrafo 1, della direttiva 2001/89/CE nelle aree indicate nell’allegato I, parte A, della presente decisione, e attorno a una zona di protezione in cui:
-
non sono stati individuati focolai di peste suina classica nei 21 giorni precedenti l’invio dei suini al mattatoio e sono trascorsi almeno 21 giorni dalla disinfezione delle aziende infette,
-
successivamente all’individuazione della peste suina classica sono stati eseguiti con esito negativo gli esami clinici per tale malattia in tutte le aziende delle zone di protezione e sorveglianza;
ii)
autorizzata dall’autorità competente a trasportare i suini verso un mattatoio designato e:
-
che non ha avuto contatti con un’azienda infetta successivamente all’indagine epidemiologica,
-
che è stata sottoposta dopo l’istituzione della zona di sorveglianza a regolari ispezioni di un veterinario, durante le quali sono stati esaminati tutti i suini presenti nell’azienda,
-
dove tutti i suini hanno subito esami clinici e di laboratorio, in conformità al capitolo I, parte D, punti 1, 3, 4 e 5, dell’allegato della decisione 2002/106/CE.
2. La Lituania provvede affinché il mattatoio di cui al paragrafo 1, lettera a):
a)
sia situato nelle aree indicate nell’allegato I, parte A;
b)
non accetti nello stesso giorno suini da macello diversi dai suini di cui al paragrafo 1.
3. La Lituania provvede affinché i veicoli utilizzati per il trasporto dei suini di cui al paragrafo 1 siano puliti e disinfettati due volte dopo ciascun trasporto.
Articolo 7
1. La Lituania provvede affinché le carni suine di cui all’articolo 6 siano accompagnate da un certificato rilasciato in conformità all’allegato del regolamento (CE) n. 599/2004 e completato dal veterinario ufficiale con l’attestato zoosanitario figurante nell’allegato II della presente decisione.
2. La Lituania provvede affinché siano fornite alla Commissione e agli Stati membri le seguenti informazioni concernenti i suini di cui all’articolo 6:
a)
prima dell’abbattimento dei suini, il nome e l’indirizzo dei mattatoi destinati a ricevere suini da macello;
b)
dopo l’abbattimento dei suini, una relazione settimanale contenente informazioni riguardanti:
i)
il numero di suini abbattuti nei mattatoi designati;
ii)
il sistema di identificazione e i controlli dei movimenti applicati per garantire la conformità all’articolo 11, paragrafo 1, lettera f), della direttiva 2001/89/CE.
Articolo 8
1. La Lituania non spedisce verso altri Stati membri o paesi terzi partite di:
a)
prodotti di animali della specie suina non compresi negli articoli 6 e 7, provenienti dalle aree indicate nell’allegato I, parte A;
b)
prodotti ottenuti da animali della specie suina originari delle aree indicate nell’allegato I, parte A;
c)
stallatico e letame ottenuti da animali della specie suina originari delle aree indicate nell’allegato I, parte A.
2. Il divieto di cui al paragrafo 1, lettere a) e b), non si applica a:
a)
prodotti derivati da animali della specie suina che:
i)
hanno subito un trattamento termico
-
in un recipiente sigillato ermeticamente con un valore Fo pari o superiore a 3,00, oppure
-
durante il quale la temperatura al centro della massa raggiunge almeno 70 °C, oppure
ii)
sono stati prodotti al di fuori delle aree indicate nell’allegato I in conformità al regolamento (CE) n. 1069/2009 e che dopo l’introduzione in Lituania sono stati immagazzinati e trasportati separatamente dai prodotti di origine animale la cui spedizione non è autorizzata a norma del paragrafo 1;
b)
sangue e prodotti sanguigni definiti nell’allegato I, punti 2 e 4, del regolamento (UE) n. 142/2011 della Commissione (19), che sono stati sottoposti ad almeno uno dei trattamenti di cui all’allegato XIV, capo II, sezione 2, parte 3, punto 1, di tale regolamento, seguito da un controllo dell’efficacia, o che sono stati importati in conformità all’allegato XIV, capo II, sezione 2, di detto regolamento;
c)
strutto e grassi pressati o fusi che sono stati trattati mediante il metodo di trasformazione 1 (sterilizzazione sotto pressione) o uno degli altri metodi di trasformazione di cui all’allegato IV, capo III, del regolamento (UE) n. 142/2011;
d)
alimenti per animali da compagnia conformi alle prescrizioni dell’allegato XIII, capo II, punto 3, lettera a) e lettera b), punti i), ii) e iii), del regolamento (UE) n. 142/2011;
e)
trofei di caccia conformi all’allegato XIII, capo VI, parte C, punto 2, del regolamento (UE) n. 142/2011;
f)
setole di suino che sono state sottoposte a lavaggio industriale o ottenute dalla concia e setole di suino non trattate, saldamente chiuse in imballaggi e asciutte;
g)
prodotti di origine animale imballati e destinati all’utilizzo come reagenti diagnostici in vitro o reagenti di laboratorio;
h)
medicinali definiti nella direttiva 2001/83/CE, dispositivi medici fabbricati utilizzando tessuti animali resi non vitali, di cui all’articolo 1, paragrafo 5, lettera g), della direttiva 93/42/CEE del Consiglio (20), medicinali veterinari definiti nella direttiva 2001/82/CE e medicinali in fase di sperimentazione definiti nella direttiva 2001/20/CE;
i)
involucri di origine animale conformi alle disposizioni dell’allegato I, capitolo 2, parte A, della direttiva 92/118/CEE e che sono stati puliti, raschiati e successivamente salati, decolorati o essiccati, e per i quali sono state adottate precauzioni dopo il trattamento al fine da evitare la loro ricontaminazione;
j)
prodotti composti che non sono sottoposti a ulteriori trattamenti e che contengono prodotti di origine animale, restando inteso che il trattamento non è necessario per i prodotti finiti, i cui ingredienti soddisfano le rispettive condizioni zoosanitarie stabilite dalla presente decisione;
3. La Lituania provvede affinché i prodotti di origine animale di cui al paragrafo 2, che sono spediti in altri Stati membri, siano accompagnati da un certificato ufficiale recante la seguente dicitura:
«Prodotti di origine animale conformi alla decisione di esecuzione 2011/508/CE della Commissione, del 16 agosto 2011, relativa ad alcune misure di protezione contro la peste suina classica in Lituania».
Articolo 9
In deroga all’articolo 8, paragrafo 3:
a)
per i prodotti di cui all’articolo 8, paragrafo 2, lettere da a) a d) e i), è sufficiente che la conformità alle condizioni di trattamento, attestata nel documento commerciale prescritto dalla relativa normativa dell’Unione, sia convalidata in conformità all’articolo 10;
b)
per i prodotti di cui all’articolo 8, paragrafo 2, lettera f), è sufficiente che siano accompagnati da un documento commerciale che attesti che:
i)
sono stati sottoposti a un lavaggio industriale; oppure
ii)
sono stati ottenuti dalla concia; oppure
iii)
sono conformi alle condizioni stabilite nell’allegato XIII, capo VII, parte A, punto 1, del regolamento (UE) n. 142/2011;
c)
per i prodotti di cui all’articolo 8, paragrafo 2, lettere g) e h), è sufficiente che siano accompagnati da un documento commerciale attestante che sono destinati all’utilizzo come reagenti diagnostici in vitro, reagenti di laboratorio, medicinali o dispositivi medici, a condizione che i prodotti rechino chiaramente la dicitura «solo per uso diagnostico in vitro», «solo per uso di laboratorio», «medicinali» o «dispositivi medici»;
d)
per i prodotti di cui all’articolo 8, paragrafo 2, lettera j), ottenuti in uno stabilimento che applica il sistema HACCP e una procedura operativa standard verificabile che garantisca che gli ingredienti pretrattati siano conformi alle relative condizioni di polizia sanitaria stabilite nella presente decisione, è sufficiente che ciò sia attestato nel documento commerciale che accompagna la spedizione, convalidato in conformità all’articolo 10;
e)
per i prodotti composti che soddisfano le condizioni stabilite all’articolo 6, paragrafo 1, della decisione 2007/275/CE, è sufficiente che siano accompagnati da un documento commerciale recante la seguente dicitura:
«Questi prodotti composti possono essere conservati a temperatura ambiente o hanno chiaramente subito, durante la fabbricazione, un processo completo di cottura o di trattamento termico di tutta la massa, con conseguente denaturazione di qualsiasi materia prima».
Articolo 10
1. Ove sia fatto riferimento al presente articolo, l’autorità competente provvede affinché il documento commerciale prescritto dalla normativa dell’Unione per gli scambi tra Stati membri sia convalidato mediante l’acclusione di una copia di un certificato ufficiale attestante che:
a)
i prodotti in questione sono stati fabbricati:
i)
con un processo di produzione che è stato verificato e giudicato conforme alle relative prescrizioni della normativa dell’Unione in materia di polizia sanitaria ed è idoneo a distruggere il virus della peste suina classica; oppure
ii)
con materiali pretrattati adeguatamente certificati secondo le prescrizioni degli articoli 8 e 9;
b)
si applicano disposizioni atte ad evitare eventuali ricontaminazioni con il virus della peste suina classica dopo il trattamento.
2. Il certificato di cui al paragrafo 1:
a)
comprende un riferimento alla presente decisione;
b)
è valido per 30 giorni;
c)
contiene l’indicazione della data di scadenza;
d)
è rinnovabile dopo un’ispezione dello stabilimento.
Articolo 11
1. L’autorità competente stabilisce le zone a rischio nelle aree indicate nell’allegato I.
2. I servizi che sono forniti da persone a contatto diretto con i suini o che richiedono l’ingresso negli spazi di allevamento dei suini sono limitati a tali zone a rischio e non sono condivisi con altre zone dell’Unione. Lo stesso vale per i servizi che richiedono l’utilizzo di veicoli per il trasporto di mangimi, concimi o animali morti da e verso le aziende suinicole situate nelle aree indicate nell’allegato I.
3. Il paragrafo 2 non si applica ai servizi qualora siano rispettate le seguenti condizioni:
a)
i veicoli, le attrezzature e qualsiasi altro oggetto atto a trasmettere la malattia sono stati puliti e disinfettati;
b)
le persone, i veicoli e le attrezzature non sono stati a contatto diretto con i suini o con le aziende suinicole per almeno tre giorni.
4. La Lituania provvede affinché:
a)
nelle aree indicate nell’allegato I siano applicate le seguenti misure di sorveglianza:
i)
qualsiasi caso di malattia contagiosa rilevato nelle aziende suinicole, per cui sia indicato un trattamento antibiotico o con altri farmaci antibatterici, è immediatamente notificato all’autorità competente prima dell’inizio della terapia;
ii)
nelle aziende suinicole di cui alla lettera a), un veterinario effettua immediatamente gli esami clinici e le procedure di campionamento descritti nel capitolo IV, parte A, dell’allegato della decisione 2002/106/CE;
b)
siano applicate misure preventive di controllo della malattia, ove necessario, in conformità all’articolo 4, paragrafo 3, lettera a), della direttiva 2001/89/CE;
c)
sia organizzata un’adeguata campagna d’informazione rivolta agli allevatori di suini.
Articolo 12
La Lituania provvede affinché nelle aree indicate nell’allegato I, parte A:
a)
le misure restino in vigore nelle zone di protezione e sorveglianza per un periodo di almeno 40 giorni dal completamento delle operazioni preliminari di pulizia e disinfezione delle aziende infette;
b)
i suini di tutti gli allevamenti delle zone di sorveglianza siano sottoposti a esami clinici e di laboratorio eseguiti in conformità al capo IV, parte F, dell’allegato della decisione 2002/106/CE, in aggiunta agli esami di cui all’articolo 11, paragrafo 3, lettera b), della direttiva 2001/89/CE e prima che le misure stabilite dalla direttiva 2001/89/CE vengano abrogate nella zona di sorveglianza; tali esami non possono essere eseguiti prima che siano decorsi 30 giorni dal completamento delle operazioni preliminari di pulizia e disinfezione delle aziende infette.
Articolo 13
1. Gli Stati membri diversi dalla Lituania non spediscono suini verso i mattatoi delle aree indicate nell’allegato I, parte A.
2. Gli Stati membri provvedono affinché:
a)
i veicoli utilizzati per il trasporto di suini in Lituania siano puliti e disinfettati due volte dopo ciascun trasporto in tale Stato membro e non trasportino suini per almeno tre giorni dopo la disinfezione;
b)
i veicoli entrati in un allevamento di suini in Lituania siano puliti e disinfettati due volte dopo esserne usciti e non trasportino suini per almeno tre giorni dopo la disinfezione;
c)
i trasportatori forniscano all’autorità competente le prove dell’avvenuta pulizia e disinfezione.
Articolo 14
Gli Stati membri modificano le misure da essi applicate agli scambi per renderle conformi alla presente decisione e danno immediata e adeguata pubblicità alle misure adottate. Essi ne informano immediatamente la Commissione.
Articolo 15
La presente decisione si applica fino al 31 ottobre 2011.
Articolo 16
Gli Stati membri sono destinatari della presente decisione.
Fatto a Bruxelles, il 16 agosto 2011