РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 445/2011 НА КОМИСИЯТА
от 10 май 2011 година
относно система за сертифициране на структурите, които отговарят за поддръжката на товарни вагони, и за изменение на Регламент (ЕО) № 653/2007
(текст от значение за ЕИП)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Директива 2004/49/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 29 април 2004 г. относно безопасността на железопътния транспорт в Общността и за изменение на Директива 95/18/ЕО на Съвета относно лицензирането на железопътните предприятия и Директива 2001/14/ЕО относно разпределяне на капацитета на железопътната инфраструктура и събиране на такси за ползване на железопътната инфраструктура и за сертифициране за безопасност (1), и по-специално член 14а от нея,
като взе предвид препоръката на Европейската железопътна агенция от 8 юли 2010 г. относно система за сертифициране на структури, които отговарят за поддръжката,
като има предвид, че:
(1)
Директива 2004/49/ЕО цели да подобри достъпа до пазара на услуги за железопътен транспорт, като определя общи принципи за управление, регулиране и надзор на безопасността на железопътния транспорт. Освен това Директива 2004/49/ЕО предвижда въвеждането на рамка за осигуряване на равни условия за всички структури, които отговарят за поддръжката на товарни вагони, чрез прилагането на еднакви изисквания за сертифициране в целия Съюз.
(2)
Предназначението на системата за сертифициране е да осигури рамка за хармонизиране на изискванията и методите за оценка на способността на структурите, които отговарят за поддръжката в целия Европейски съюз.
(3)
Без да се засяга отговорността на железопътните предприятия и операторите на инфраструктура за безопасната експлоатация на влакове, структурата, която отговаря за поддръжката, следва да гарантира посредством система за поддръжка, че товарните вагони, за чиято поддръжка отговаря, са в безопасно експлоатационно състояние. Като се има предвид голямото разнообразие от методи за проектиране и поддръжка системата за поддръжка следва да бъде процесно ориентирана.
(4)
На операторите на инфраструктура се налага да използват товарни вагони за превоз на материали за строителство или за дейности за поддръжка на инфраструктурата. Когато експлоатират товарни вагони за тази цел, операторите на инфраструктура го правят в качеството си на железопътни предприятия. Оценката на способността на оператора на инфраструктура да експлоатира товарни вагони за тази цел следва да бъде част от неговата оценка за разрешително за безопасност съгласно член 11 от Директива 2004/49/ЕО.
(5)
Предприетите инспекции и наблюдение преди потеглянето на влак или по маршрута обикновено се извършват от оперативен персонал на железопътните предприятия или на операторите на инфраструктура, като се следва процесът, описан в тяхната система за управление на безопасността в съответствие с член 4, параграф 3 от Директива 2004/49/ЕО.
(6)
Железопътните предприятия или операторите на инфраструктура следва да гарантират чрез своята система за управление на безопасността контрол по отношение на всякакви рискове, свързани с тяхната дейност, в т. ч. ангажирането на изпълнители. За тази цел железопътните предприятия следва да разчитат на договорни споразумения със структурите, които отговорят за поддръжката, за всички вагони, които те експлоатират. Това може да бъде договор между железопътното предприятие и структурата, която отговоря за поддръжката, или верига от договори с други страни, като например стопанисващия. Въпросните договори следва да са в съответствие с процедурите, определени от железопътното предприятие или оператора на инфраструктура в неговата система за управление на безопасността, включително обмена на информация.
(7)
В съответствие с Директива 2004/49/ЕО сертификатът на структура, която отговаря за поддръжката (сертификат на СОП), е валиден на територията на целия Европейски съюз. Сертификати, издадени от органи в трети държави, определени чрез равностойни критерии и отговарящи на равностойни на посочените в настоящия регламент изисквания, обикновено следва да се приемат за равностойни на сертификатите на СОП, издадени в Европейския съюз.
(8)
Оценката на заявление за сертификат за СОП от страна на орган за сертифициране представлява оценка на способността на заявителя да управлява дейности за поддръжка и да изпълнява оперативните функции по поддръжка самостоятелно или чрез договори с други органи, като например работилници за поддръжка, натоварени с изпълнението на тези функции или на част от тях.
(9)
Системата за акредитация следва да осигурява инструмент за управление на рисковете чрез гарантиране, че акредитираните органи са компетентни да извършват работата, която приемат. Освен това акредитацията се счита за средство за осигуряване на национално и международно признаване на сертификатите на СОП, издадени от акредитирани органи.
(10)
За да се осигури система, позволяваща на сертифициращите органи да извършват проверки на сертифицирани структури, които отговарят за поддръжката в целия Европейски съюз, е важно всички органи, които могат да предоставят сертификати на структури, отговарящи за поддръжката („сертифициращи органи“), да си сътрудничат помежду си с цел хармонизиране на подходите за сертифициране. В съответствие с разпоредбите на Регламент (ЕО) № 765/2008 на Европейския парламент и на Съвета (2) следва да бъдат разработени и одобрени специфични изисквания за акредитация.
(11)
За оценката на процеса на сертифициране, предвиден в настоящия регламент, е важно Европейската железопътна агенция („Агенцията“) да осъществява надзор над разработването на системата за сертифициране. За да може да изпълнява тази функция, Агенцията трябва да събира информация относно характера на сертифициращите органи, работещи в тази област, и броя на сертификатите, издадени на структурите, които отговарят за поддръжката. Също така е важно Агенцията да улеснява координацията между сертифициращите органи.
(12)
Регламент (ЕО) № 653/2007 на Комисията от 13 юни 2007 г. относно прилагането на общ европейски формат за сертификатите за безопасност и документите за кандидатстване за сертифициране съгласно член 10 от Директива 2004/49/ЕО на Европейския парламент и на Съвета и за валидността на сертификатите за безопасност, издадени по Директива 2001/14/ЕО (3), предвижда стандартен формат за сертификатите за безопасност. Този формат трябва да бъде актуализиран, така че да включва допълнителна информация за структурите, които отговарят за поддръжката. Следователно Регламент (ЕО) № 653/2007 следва да бъде съответно изменен.
(13)
В очакване на цялостното прилагане на системата за сертифициране на структурата, която отговаря за поддръжката, както е предвидено в настоящия регламент, валидността на съществуващите практики за сертифициране на структурите, които отговорят за поддръжката, и на работилниците за поддръжка следва да се признава в продължение на преходен период, за да се гарантира непрекъснатото функциониране на товарните железопътни услуги, по-специално в международен план. По време на този период националните органи по безопасността следва да обръщат особено внимание на еквивалентността и съответствието на различните практики за сертифициране.
(14)
Мерките, предвидени в настоящия регламент, съответстват на становището на комитета, създаден съгласно член 27 от Директива 2004/49/ЕО,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Цел
1. С настоящия регламент се създава система за сертифициране на структури, които отговарят за поддръжката на товарни вагони, както е посочено в член 14а от Директива 2004/49/ЕО.
2. Предназначението на системата за сертифициране е да предостави доказателства, че структурата, която отговаря за поддръжката, е установила своя система за поддръжка и може да изпълнява изискванията, посочени в настоящия регламент, с цел да се гарантира безопасното експлоатационно състояние на всички товарни вагони, за чиято поддръжка тя отговаря.
Член 2
Обхват
1. Системата за сертифициране се прилага за всички структури, които отговарят за поддръжката на товарни вагони, които ще се използват по железопътната мрежа на територията на Европейския съюз.
2. Работилниците за поддръжка или организациите, които поемат изпълнението на част от функциите, посочени в член 4, могат да прилагат доброволно системата за сертифициране въз основа на принципите, посочени в член 8 и в приложение I.
3. Посочването на оператор на инфраструктура в членове 5, 7 и 12 се разбира, че се отнася за експлоатацията от негова страна на товарни вагони за превоз на материали за строителство или за дейности за поддръжка на инфраструктурата. Когато той експлоатира товарни вагони за посочената цел, се счита, че операторът на инфраструктура го прави в качеството си на железопътно предприятие.
Член 3
Определения
1. За целите на настоящия регламент се прилагат определенията, предвидени в член 3 от Директива 2004/49/ЕО.
2. Освен това се прилагат следните определения:
а)
„акредитация“ означава акредитация съгласно определението в член 2, параграф 10 от Регламент (ЕО) № 765/2008;
б)
„сертификат на СОП“ означава сертификат, издаден на структура, която отговаря за поддръжката, за целите на член 14а, параграф 4 от Директива 2004/49/ЕО;
в)
„орган за сертифициране“ означава орган, нотифициран на Комисията съгласно член 10, който отговаря за сертифицирането на структури, които отговарят за поддръжката, въз основа на критериите от приложение II;
г)
„товарен вагон“ означава превозно средство, което не се придвижва на собствен ход, създадено с цел превозване на товари или други материали, които да се използват за дейности като строителство или поддръжка на инфраструктура;
д)
„работилница за поддръжка“ означава подвижна или стационарна структура, включваща служители, в това число такива с управленски отговорности, инструменти и съоръжения, създадена за извършването на поддръжка на превозни средства, части, компоненти или свързващи елементи на превозни средства;
е)
„пускане в експлоатация“ означава уверението, дадено от структурата, която отговаря за поддръжката, на ръководителя по поддръжката на вагонния парк, че поддръжката е изпълнена съгласно поръчките за поддръжка;
ж)
„повторно въвеждане в експлоатация“ е уверението въз основа на документ за пускане в експлоатация, дадено на ползвателя, като например железопътно предприятие или стопанисващ, от структурата, която отговоря за поддръжката, че са извършени всички необходими дейности за поддръжка и вагонът, чиято експлоатация преди е била прекратена, е в състояние да бъде експлоатиран безопасно, евентуално при някои временни ограничения за използването.
Член 4
Система за поддръжка
1. Системата за поддръжка се състои от следните функции:
а)
функция по управление, която контролира и координира функциите по поддръжка, посочени в букви б)-г), и гарантира безопасното състояние на товарните вагони в железопътната система;
б)
функция по разработване на поддръжката, която отговоря за управлението на документацията за поддръжката, включително управлението на конфигурацията въз основа на данни за проектирането и експлоатацията, както и за качеството и извлечения опит;
в)
функция по управление на поддръжката на вагонния парк, което отговаря за прекратяването на експлоатацията на вагон с цел поддръжка и повторното му въвеждане в експлоатация след поддръжката; и
г)
функция по извършване на поддръжката, което означава осъществяване на необходимата техническа поддръжка на товарния вагон или на части от него, включително документацията, свързана с техническото обслужване.
2. Структурата, която отговаря за поддръжката, гарантира, че функциите, посочени в параграф 1, отговарят на изискванията и критериите за оценка, посочени в приложение III.
3. Структурата, която отговаря за поддръжката, изпълнява функцията по управление самостоятелно, но може да възлага на външен изпълнител функциите по поддръжка, посочени в букви б)-г) от параграф 1, или част от тях на други договарящи се страни съгласно разпоредбите на член 8. Когато се прибягва до възлагане на външен изпълнител, структурата, която отговаря за поддръжката, гарантира прилагането на принципите, посочени в приложение I.
4. Независимо от приложените договорености за възлагане на външен изпълнител структурата, която отговаря за поддръжката, е отговорна за резултата от дейностите по поддръжка, които управлява, и установява система за наблюдение на изпълнението на посочените дейности.
Член 5
Отношения между страните, участващи в процеса по поддръжката
1. Всяко железопътно предприятие или оператор на инфраструктура гарантира, че преди потеглянето за всеки от товарните вагони, използвани от него, е определена сертицифирана структура, която отговаря за поддръжката, чийто сертификат има необходимия обхват по отношение на експлоатацията на вагона.
2. Всички страни, участващи в процеса по поддръжката, обменят съответната информация за поддръжката в съответствие с критериите, изброени в раздели I.7 и I.8 от приложение III.
3. Въз основа на договорни споразумения железопътното предприятие може да поиска информация за оперативни цели относно поддръжката на даден товарен вагон. Структурата, която отговаря за поддръжката на товарния вагон, отговаря на тези искания пряко или чрез други договарящи се страни.
4. Въз основа на договорни споразумения, структура, която отговаря за поддръжката, може да поиска информация за експлоатацията на товарен вагон. Железопътното предприятие или операторът на инфраструктура отговарят на тези искания пряко или чрез други договарящи се страни.
5. Всички договарящи се страни обменят информация относно свързани с безопасността неизправности, злополуки, инциденти, състояния, близки до инциденти, и други опасни събития, както и относно възможното ограничаване на използването на товарните вагони.
6. Сертификатите на структурите, които отговарят за поддръжката, се приемат като доказателство за способността на железопътно предприятие или оператор на инфраструктура да изпълнява изискванията на изпълнителите и доставчиците за поддръжка и контрол, посочени в приложение II, точки Б.1, Б.2, Б.3 и В.1 към Регламент (ЕС) № 1158/2010 на Комисията от 9 декември 2010 г. относно общ метод за безопасност за оценка на съответствието с изискванията за получаване на сертификат за безопасност на железопътния транспорт (4) и Регламент (ЕС) № 1169/2010 на Комисията от 10 декември 2010 г. относно общ метод за безопасност за оценка на съответствието с изискванията за получаване на разрешително за железопътна безопасност (5), освен ако националният орган по безопасността не може да докаже наличието на сериозен риск за безопасността.
7. Ако договаряща страна, по-специално железопътно предприятие, има основателна причина да счита, че определено структурата, която отговаря за поддръжката, не изпълнява изискванията на член 14а, параграф 3 от Директива 2004/49/ЕО или изискванията за сертифициране в настоящия регламент, тя незабавно уведомява сертифициращия орган за това. Сертифициращият орган предприема необходимите действия за проверка дали твърдението за несъответствие е основателно и уведомява съответните страни за резултатите от разследването (включително компетентния национален орган по безопасността, ако е уместно).
8. При смяна на структурата, която отговаря за поддръжката, притежателят на регистрацията, както е посочено в член 33, параграф 3 от Директива 2008/57/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (6), уведомява своевременно органа, отговарящ за регистъра, за промяната, както е предвидено в член 4, параграф 1 от Решение 2007/756/ЕО на Комисията (7), така че последният да може да актуализира националния регистър на возилата.
Предишната структура, която отговаря за поддръжката, предава документацията за поддръжката или на притежателя на регистрацията, или на новата структурата, която отговаря за поддръжката.
Предишната структура, която отговаря за поддръжката, се освобождава от отговорностите си, когато бъде отписана от националния регистър на возилата. Ако към датата на дерегистрация на предишната структура, която отговаря за поддръжката, никоя нова структура не е потвърдила, че приема статута на структура, която отговаря за поддръжката, регистрацията на возилото временно се преустановява.
Член 6
Сертифициращи органи
1. Сертификати на СОП се предоставят от всеки компетентен орган за сертифициране, избран от кандидатстващата за сертификат структура, която отговаря за поддръжката.
2. Държавите-членки гарантират, че сертифициращите органи съблюдават общите критерии и принципи, посочени в приложение II, и всички последващи схеми за акредитация в отрасъла.
3. Държавите-членки приемат необходимите мерки, за да гарантират, че решенията, взети от сертифициращите органи, подлежат на съдебен контрол.
4. С цел да се уеднаквят подходите за оценка на заявленията сертифициращите органи си сътрудничат взаимно както в рамките на държавите-членки, така и в целия Европейски съюз.
5. Агенцията организира и улеснява сътрудничеството между сертифициращите органи.
Член 7
Система за сертифициране на структури, които отговарят за поддръжката
1. Сертифицирането се основава на оценка на способността на структурата, която отговаря за поддръжката, да изпълнява съответните изисквания на приложение III и да може да ги прилага последователно. Това включва система за контрол, която да гарантира непрекъснатото съответствие с приложимите изисквания след предоставянето на сертификата на СОП.
2. Структурите, които отговарят за поддръжката, кандидатстват за сертифициране, като използват съответния формуляр от приложение IV и предоставят писмени доказателства във връзка с процедурите, посочени в приложение III. Те представят без забавяне цялата допълнителна информация, която сертифициращият орган изисква от тях. При оценката на заявленията сертифициращите органи прилагат изискванията и критериите за оценка, определени в приложение III.
3. Сертифициращият орган взема решение не по-късно от четири месеца, след като кандидатстващата за сертификат структура, която отговаря за поддръжката, му представи цялата необходима информация и изисканата допълнителна информация. Сертифициращият орган извършва необходимата оценка на обекта или обектите на структурата, която отговаря за поддръжката, преди предоставянето на сертификата. Решението за предоставяне на сертификата се съобщава на структурата, която отговаря за поддръжката, като се използва съответният формуляр от приложение V.
4. Сертификатът на СОП е валиден за срок до пет години. Притежателят на сертификата уведомява незабавно сертифициращия орган за всички важни промени, свързани с обстоятелствата, съществуващи в момента на предоставянето на първоначалния сертификат, за да може сертифициращият орган да реши дали да го измени, поднови или отнеме.
5. Сертифициращият орган описва подробно причините, на които се основава всяко негово решение. Сертифициращият орган съобщава решението си и причините за него на структурата, която отговаря за поддръжката, като посочва процеса и срока за обжалване и координатите на апелативния орган.
6. Сертифициращият орган извършва дейности по контрол поне един път в годината на избрани обекти, които са представителни в географски и функционален аспект за всички дейности на структурите, отговарящи за поддръжката, на които е предоставил сертификат, за да провери дали структурите все още отговарят на критериите, предвидени в приложение III.
7. Ако сертифициращият орган установи, че структурата, която отговаря за поддръжката, вече не изпълнява изискванията, въз основа на които е издаден сертификатът на СОП, той приема план за подобряване заедно със структурата, която отговаря за поддръжката, ограничава обхвата на приложение или отнема сертификата на структурата, която отговаря за поддръжката, в зависимост от степента на несъответствие.
При продължаващо неизпълнение на изискванията за сертифициране или на плана за подобряване сертифициращият орган ограничава обхвата или отнема сертификата на СОП като обосновава решението си и посочва процеса и срока за обжалване и координатите на апелативния орган.
8. Когато железопътно предприятие или оператор на инфраструктура кандидатства за сертификат за безопасност или разрешително за безопасност, по отношение на товарните вагони, използвани от него, се прилага следното:
а)
ако поддръжката на товарните вагони се извършва от заявителя, той включва валиден сертификат на СОП, ако има такъв, като част от заявлението или се прави оценка на неговия капацитет като структура, която отговоря за поддръжката, като част от неговото заявление за сертификат за безопасност или разрешително за безопасност;
б)
ако поддръжката на товарните вагони се извършва от страни, различни от заявителя, чрез своята система за управление на безопасността той гарантира контрол по отношение на всякакви рискове, свързани с неговата дейност, включително използването на тези вагони, за което по-специално се прилагат разпоредбите на член 5 от настоящия регламент.
При всички обстоятелства сертифициращите органи и националните органи по безопасността извършват активен обмен на становища, за да се избегне дублиране на оценката.
Член 8
Система за сертифициране на функции по поддръжка, възложени на външен изпълнител
1. Когато структурата, която отговаря за поддръжката, реши да възложи на външен изпълнител една или повече от функциите, посочени в член 4, параграф 1, букви б), в) и г), или части от тях, доброволното сертифициране на изпълнителя по системата за сертифициране от настоящия регламент поражда презумпция за съответствие на структурата, която отговаря за поддръжката, със съответните изисквания, посочени в приложение III, доколкото тези изисквания попадат в обхвата на доброволното сертифициране на изпълнителя. Ако такова сертифициране липсва, структурата, която отговаря за поддръжката, доказва на сертифициращия орган защо тя изпълнява всички изисквания, посочени в приложение III, по отношение на функциите, които решава да възложи на външен изпълнител.
2. Сертификати за функции по поддръжка или за части от тях, които се възлагат на външен изпълнител, се издават от сертифициращи органи при спазване на същите процедури, посочени в членове 6-7 и член 10, параграф 3, адаптирани към специфичния случай на заявителя. Те са валидни на територията на целия Европейски съюз.
При оценката на заявленията за сертификати за функции по поддръжка или за части от тях, които се възлагат на външен изпълнител, сертифициращите органи прилагат принципите, посочени в приложение I.
Член 9
Роля на режима за надзор
Ако национален орган по безопасността има основателна причина да счита, че дадена структурата, която отговаря за поддръжката, не спазва изискванията на член 14а, параграф 3 от Директива 2004/49/ЕО или изискванията за сертифициране от настоящия регламент, той незабавно взема необходимото решение и уведомява Комисията, Агенцията, други компетентни органи, сертифициращия орган и други заинтересовани страни за своето решение.
Член 10
Предоставяне на информация на Комисията и Агенцията
1. Не по-късно от 30 ноември 2011 г. държавите-членки уведомяват Комисията дали сертифициращите органи са акредитирани органи, признати органи или национални органи по безопасността. Те също така уведомяват Комисията за всяка промяна в това положение в срок от един месец от промяната.
2. Не по-късно от 31 май 2012 г. държавите-членки уведомяват Агенцията за признатите сертифициращи органи. Както е предвидено в Регламент (ЕО) № 765/2008, органите за акредитация уведомяват Агенцията за акредитираните сертифициращи органи. Всяка промяна също се съобщава на Агенцията в срок от един месец от промяната.
3. Сертифициращите органи уведомяват Агенцията за всички издадени, изменени, подновени или отнети сертификати на СОП или сертификати за специфични функции съгласно член 4, параграф 1 в срок от една седмица от решението си, като използват формулярите от приложение V.
4. Агенцията поддържа досие на цялата информация, за която е уведомена съгласно параграфи 2 и 3, и осигурява публичен достъп до нея.
Член 11
Изменение на Регламент (ЕО) № 653/2007
Приложение I към Регламент (ЕО) № 653/2007 се заменя с текста, който се съдържа в приложение VI към настоящия регламент.
Член 12
Преходни разпоредби
1. Прилагат се следните преходни разпоредби, без да се засягат разпоредбите на член 9.
2. Считано от 31 май 2012 г. всеки сертификат на СОП се издава в съответствие с настоящия регламент на структури, които отговарят за поддръжката на товарни вагони, без да се засяга член 14а, параграф 8 от Директива 2004/49/ЕО.
3. Сертификати, издадени от сертифициращ орган не по-късно от 31 май 2012 г. въз основа на принципи и критерии, еквивалентни на съдържащите се в Меморандума за разбирателство за установяване на основни принципи на обща система за сертифициране на структури, които отговарят за поддръжката на товарни вагони, подписан от държавите-членки на 14 май 2009 г., се признават за еквивалентни на сертификатите на СОП, издадени съгласно настоящия регламент за техния първоначален срок на действие най-късно до 31 май 2015 г.
4. Сертификати, издадени от сертифициращ орган, на структури, които отговорят за поддръжката, не по-късно от 31 май 2012 г. въз основа на националното законодателство, което се прилага преди влизането в сила на настоящия регламент и е еквивалентно на настоящия регламент, по-специално членове 6-7 и приложения I и III, се признават за еквивалентни на сертификатите на СОП, издадени съгласно настоящия регламент за техния първоначален срок на действие най-късно до 31 май 2015 г.
5. Сертификати, издадени на работилници за поддръжка не по-късно от 31 май 2014 г. въз основа на националното законодателство, което се прилага преди влизането в сила на настоящия регламент и е еквивалентно на настоящия регламент, се признават за еквивалентни на сертификатите за работилници за поддръжка, които поемат функцията по извършване на поддръжка, издадени съгласно настоящия регламент за техния първоначален срок на действие най-късно до 31 май 2017 г.
6. Без да се засягат параграфи 3-5, структури, които отговарят за поддръжката на товарни вагони, вписани в националния регистър на возилата не по-късно от 31 май 2012 г., се сертифицират съгласно настоящия регламент най-късно до 31 май 2013 г. През този период декларациите за съответствие на структурите, които отговорят за поддръжката, със съответните изисквания на настоящия регламент или на Меморандума за разбирателство за установяване на основни принципи на обща система за сертифициране на структури, които отговарят за поддръжката на товарни вагони, подписан от държавите-членки на 14 май 2009 г., се признават за еквивалентни на сертификатите на СОП, издадени съгласно настоящия регламент.
7. Железопътните предприятия и операторите на инфраструктура, които вече са сертифицирани съгласно членове 10 и 11 от Директива 2004/49/ЕО не по-късно от 31 май 2012 г., не трябва да подават заявление за сертификат на СОП за първоначалния срок на действие на техните сертификати за поддръжка на вагоните, за които те носят отговорност като структура, която отговоря за поддръжката.
Член 13
Дата на влизане в сила
Настоящият регламент влиза в сила на двадесетия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Брюксел на 10 май 2011 година.
REGOLAMENTO (UE) N. 445/2011 DELLA COMMISSIONE
del 10 maggio 2011
relativo ad un sistema di certificazione dei soggetti responsabili della manutenzione di carri merci e che modifica il regolamento (CE) n. 653/2007
(Testo rilevante ai fini del SEE)
LA COMMISSIONE EUROPEA,
visto il trattato sul funzionamento dell’Unione europea,
vista la direttiva 2004/49/CE del Parlamento europeo e del Consiglio, del 29 aprile 2004, relativa alla sicurezza delle ferrovie comunitarie e recante modifica della direttiva 95/18/CE del Consiglio relativa alle licenze delle imprese ferroviarie e della direttiva 2001/14/CE relativa alla ripartizione della capacità di infrastruttura ferroviaria, all’imposizione dei diritti per l’utilizzo dell’infrastruttura ferroviaria e alla certificazione di sicurezza, in particolare l’articolo 14 bis (1),
vista la raccomandazione dell’Agenzia ferroviaria europea dell’8 luglio 2010 relativa ad un sistema di certificazione dei soggetti responsabili della manutenzione,
considerando quanto segue:
(1)
La direttiva 2004/49/CE è diretta a migliorare l’accesso al mercato dei servizi di trasporto ferroviario definendo principi comuni in materia di gestione, regolamentazione e supervisione della sicurezza ferroviaria. La direttiva 2004/49/CE prevede inoltre l’istituzione di un quadro normativo in grado di garantire pari condizioni per tutti i soggetti responsabili della manutenzione dei carri merci attraverso l’applicazione degli stessi requisiti di certificazione in tutta l’Unione.
(2)
Scopo del sistema di certificazione è fornire un quadro per l’armonizzazione di requisiti e metodi per valutare la capacità dei soggetti responsabili della manutenzione nell’Unione.
(3)
Fatta salva la responsabilità delle imprese ferroviarie e dei gestori dell’infrastruttura per quanto riguarda la sicurezza di funzionamento dei treni, il soggetto responsabile della manutenzione garantisce che i carri merci della cui manutenzione è responsabile siano in grado di circolare in condizioni di sicurezza mediante un sistema di manutenzione. Tenendo conto dell’ampia varietà di metodi di progettazione e manutenzione, tale sistema di manutenzione dovrebbe essere orientato alla procedura.
(4)
I gestori dell’infrastruttura hanno la necessità di utilizzare carri merci per il trasporto di materiali da costruzione o per le attività di manutenzione dell’infrastruttura. Quando utilizzano carri merci a questo fine, i gestori dell’infrastruttura lo fanno a titolo di impresa ferroviaria. La valutazione della capacità di un gestore dell’infrastruttura di utilizzare carri merci a questo scopo deve rientrare nella valutazione relativa all’autorizzazione di sicurezza a norma dell’articolo 11 della direttiva 2004/49/CE.
(5)
Le ispezioni e i controlli effettuati prima della partenza di un treno o durante il percorso vengono normalmente effettuati dal personale operativo delle imprese ferroviarie o dei gestori dell’infrastruttura, seguendo la procedura descritta nel proprio sistema di gestione della sicurezza, in conformità all’articolo 4, paragrafo 3, della direttiva 2004/49/CE.
(6)
Le imprese ferroviarie o i gestori dell’infrastruttura dovrebbero garantire, attraverso il proprio sistema di gestione della sicurezza, il controllo di tutti i rischi connessi alla loro attività, incluso il ricorso ad imprese appaltatrici. A questo fine, un’impresa ferroviaria dovrebbe basarsi su accordi contrattuali che coinvolgono soggetti responsabili della manutenzione di tutti i carri da essa utilizzati. Potrebbe trattarsi di un contratto tra l’impresa ferroviaria e il soggetto responsabile della manutenzione o una serie di contratti che coinvolgono altre parti, come il detentore. Tali contratti dovrebbero essere coerenti con le procedure delineate da un’impresa ferroviaria o un gestore dell’infrastruttura nel proprio sistema di gestione della sicurezza, anche per quanto riguarda lo scambio di informazioni.
(7)
In conformità alla direttiva 2004/49/CE, un certificato di soggetto responsabile della manutenzione (certificato SRM) è valido in tutta l’Unione. I certificati rilasciati da organismi di paesi terzi designati in base a criteri equivalenti e che soddisfano requisiti equivalenti a quelli contenuti nel presente regolamento dovrebbero normalmente essere considerati equivalenti ai certificati SRM rilasciati nell’Unione.
(8)
La valutazione di una domanda di certificato SRM da parte di un organismo di certificazione consiste in una valutazione della capacità del richiedente di svolgere le attività di manutenzione e le funzioni operative di manutenzione sia autonomamente che attraverso contratti stipulati con altri soggetti, come officine di manutenzione, responsabili dello svolgimento di tali funzioni o di parti di esse.
(9)
Un sistema di accreditamento dovrebbe costituire uno strumento idoneo a gestire i rischi garantendo che gli organismi accreditati abbiano la competenza per svolgere il lavoro intrapreso. Inoltre l’accreditamento viene considerato uno strumento per garantire il riconoscimento a livello nazionale e internazionale dei certificati SRM rilasciati da organismi accreditati.
(10)
Per ottenere un sistema che consenta agli organismi di certificazione di effettuare controlli sui soggetti responsabili della manutenzione certificati nell’Unione, è importante che tutti gli organismi in grado di rilasciare certificati a qualsiasi soggetto responsabile della manutenzione (gli «organismi di certificazione») cooperino tra loro allo scopo di armonizzare le modalità di certificazione. I requisiti specifici per ottenere l’accreditamento dovrebbero essere elaborati e approvati in conformità alle disposizioni del regolamento (CE) n. 765/2008 del Parlamento europeo e del Consiglio (2).
(11)
Al fine di valutare il processo di certificazione illustrato nel presente regolamento è importante che l’Agenzia ferroviaria europea (l’Agenzia) sovrintenda allo sviluppo del sistema di certificazione. Per poter svolgere questa funzione, l’Agenzia deve raccogliere informazioni sulla natura degli organismi di certificazione attivi in questo settore e sul numero di certificati rilasciati a soggetti responsabili della manutenzione. È importante inoltre che l’Agenzia agevoli il coordinamento degli organismi di certificazione.
(12)
Il regolamento (CE) n. 653/2007 della Commissione, del 13 giugno 2007, sull’uso di un formato europeo comune per i certificati di sicurezza e i relativi modelli di domanda conformemente all’articolo 10 della direttiva 2004/49/CE del Parlamento europeo e del Consiglio e sulla validità dei certificati di sicurezza rilasciati a norma della direttiva 2001/14/CE (3) prevede un formato standard per i certificati di sicurezza. Tale formato deve essere aggiornato per includere ulteriori informazioni sui soggetti responsabili della manutenzione. Il regolamento (CE) n. 653/2007 deve essere pertanto modificato di conseguenza.
(13)
In attesa della piena applicazione del sistema di certificazione del soggetto responsabile della manutenzione previsto dal presente regolamento, sarebbe necessario riconoscere per un periodo transitorio la validità delle prassi esistenti ai fini della certificazione di soggetti responsabili della manutenzione e delle officine di manutenzione al fine di garantire la continuazione delle forniture di servizi di trasporto di merci per ferrovia, in particolare a livello internazionale. Durante tale periodo le autorità nazionali preposte alla sicurezza dovrebbero rivolgere una particolare attenzione all’equivalenza e alla coerenza delle diverse pratiche di certificazione.
(14)
Le misure di cui al presente regolamento sono conformi al parere del comitato istituito in virtù dell’articolo 27 della direttiva 2004/49/CE,
HA ADOTTATO IL PRESENTE REGOLAMENTO:
Articolo 1
Obiettivo
1. Il presente regolamento istituisce un sistema di certificazione dei soggetti responsabili della manutenzione di carri merci di cui all’articolo 14 bis della direttiva 2004/49/CE.
2. Lo scopo del sistema di certificazione consiste nel comprovare che un soggetto responsabile della manutenzione abbia istituito un proprio sistema di manutenzione e sia in grado di soddisfare i requisiti stabiliti nel presente regolamento per garantire che i carri merci della cui manutenzione è responsabile siano in grado di circolare in condizioni di sicurezza.
Articolo 2
Ambito di applicazione
1. Il sistema di certificazione si applica a qualsiasi soggetto responsabile della manutenzione di carri merci da utilizzare sulla rete ferroviaria all’interno dell’Unione.
2. L’officina di manutenzione o qualsiasi organizzazione che assume una parte delle funzioni specificate all’articolo 4 può applicare il sistema di certificazione su base volontaria, sulla base dei principi specificati all’articolo 8 e all’allegato I.
3. I riferimenti al gestore dell’infrastruttura contenuti negli articoli 5, 7 e 12 si intendono in relazione alle operazioni effettuate con carri merci per il trasporto di materiali da costruzione o per le attività di manutenzione dell’infrastruttura. Quando utilizza carri merci a questo fine, si ritiene che un gestore dell’infrastruttura operi a titolo di impresa ferroviaria.
Articolo 3
Definizioni
1. Ai fini del presente regolamento si applicano le definizioni di cui all’articolo 3 della direttiva 2004/49/CE.
2. Inoltre, valgono le seguenti definizioni:
a)
«accreditamento», l’accreditamento definito all’articolo 2, paragrafo 10, del regolamento (CE) n. 765/2008;
b)
«certificato SRM», certificato rilasciato ad un soggetto responsabile della manutenzione ai fini dell’articolo 14 bis, paragrafo 4, della direttiva 2004/49/CE;
c)
«organismo di certificazione», un organismo, designato a norma dell’articolo 10, competente ai fini della certificazione di soggetti responsabili della manutenzione, sulla base dei criteri di cui all’allegato II;
d)
«carro merci»: veicolo non semovente progettato per il trasporto di merci o altro materiale da utilizzare per attività di costruzione o manutenzione di infrastrutture;
e)
«officina di manutenzione», organizzazione mobile o fissa composta da personale, incluso quello con responsabilità direttive, strumenti e impianti finalizzata a effettuare la manutenzione di veicoli, parti, componenti o subassemblaggi di veicoli;
f)
«reimmissione in servizio», l’assicurazione fornita al gestore per la manutenzione della flotta dal soggetto che effettua la manutenzione che quest’ultima è stata effettuata secondo gli ordini di manutenzione;
g)
«ritorno in esercizio», assicurazione, sulla base della reimmissione in servizio, fornita all’utente, vale a dire un’impresa ferroviaria o un detentore, da parte del soggetto responsabile della manutenzione, che sono state completate tutte le necessarie operazioni di manutenzione e che il carro, precedentemente rimosso dall’attività, può essere ora utilizzato in piena sicurezza, eventualmente nel rispetto di temporanee restrizioni di uso.
Articolo 4
Sistema di manutenzione
1. Il sistema di manutenzione è composto dalle funzioni seguenti:
a)
la funzione di gestione, che consiste nel sovrintendere e coordinare le funzioni di manutenzione di cui alle lettere da b) a d) e garantisce le condizioni di sicurezza dei carri merci nel sistema ferroviario;
b)
la funzione di sviluppo della manutenzione, che è responsabile della gestione del diario di manutenzione, inclusa la gestione della configurazione, sulla base dei dati di progetto e operativi nonché del funzionamento e dell’esperienza maturata;
c)
la funzione di gestione della manutenzione della flotta, che gestisce la rimozione dall’attività del carro merci per essere sottoposto a manutenzione e il suo successivo ritorno in esercizio; nonché,
d)
la funzione di esecuzione della manutenzione, che consiste nell’eseguire la necessaria manutenzione tecnica di un carro merci o di sue parti, inclusa la documentazione per la reimmissione in servizio.
2. Il soggetto responsabile della manutenzione provvede affinché le funzioni di cui al paragrafo 1 siano conformi ai requisiti e ai criteri di valutazione illustrati all’allegato III.
3. Il soggetto responsabile della manutenzione svolge esso stesso la funzione di gestione, ma può esternalizzare le funzioni di manutenzione di cui alle lettere da b) a d) del paragrafo 1, o loro parti, ad altre parti appaltatrici, fatto salvo il disposto dell’articolo 8. Quando fa ricorso all’esternalizzazione, il soggetto responsabile della manutenzione garantisce il rispetto dei principi che figurano all’allegato I.
4. Indipendentemente dalle modalità di esternalizzazione adottate, il soggetto responsabile della manutenzione è responsabile dei risultati delle attività di manutenzione che gestisce e istituisce un sistema di monitoraggio delle prestazioni di tali attività.
Articolo 5
Relazioni tra i soggetti che partecipano alla procedura di manutenzione
1. Le imprese ferroviarie o i gestori dell’infrastruttura provvedono affinché, prima della partenza, i carri merci che essi utilizzano dispongano di un soggetto responsabile della manutenzione certificato e che l’utilizzo di tali carri merci corrisponda all’ambito del certificato.
2. Tutti i soggetti che partecipano alla procedura di manutenzione si scambiano le informazioni pertinenti conformemente ai criteri di cui ai punti I.7 e I.8 dell’allegato III.
3. Sulla base di accordi contrattuali, un’impresa ferroviaria può chiedere informazioni a fini operativi sulla manutenzione di un carro merci. Il soggetto responsabile della manutenzione del carro merci risponde a tale richiesta sia direttamente che attraverso altre parti appaltatrici.
4. Sulla base di accordi contrattuali, un soggetto responsabile della manutenzione può chiedere informazioni sul funzionamento di un carro merci. L’impresa ferroviaria o il gestore dell’infrastruttura risponde a tale richiesta sia direttamente che attraverso altre parti appaltatrici.
5. Tutte le parti appaltatrici si scambiano informazioni su malfunzionamenti, incidenti, inconvenienti, semi incidenti e altri eventi pericolosi connessi alla sicurezza, nonché su tutte le eventuali restrizioni all’uso di carri merci.
6. I certificati di soggetti responsabili della manutenzione vengono accettati come prova della capacità di un’impresa ferroviaria o di un gestore dell’infrastruttura di rispondere ai requisiti che disciplinano la manutenzione e il controllo di appaltatori e fornitori specificato all’allegato II, punti B.1, B.2, B.3 e C.1, ai regolamenti della Commissione (UE) n. 1158/2010, del 9 dicembre 2010, relativo a un metodo di sicurezza comune per valutare la conformità ai requisiti di ottenimento di certificati di sicurezza della rete ferroviaria (4) e (UE) n. 1169/2010, del 10 dicembre 2010, concernente un metodo di sicurezza comune per la valutazione della conformità ai requisiti per ottenere un’autorizzazione di sicurezza per l’infrastruttura ferroviaria (5), a meno che l’autorità preposta alla sicurezza sia in grado di dimostrare l’esistenza di un rischio notevole per la sicurezza.
7. Se una parte appaltatrice, in particolare un’impresa ferroviaria, ha un valido motivo per ritenere che un particolare soggetto responsabile della manutenzione non soddisfi i requisiti di cui all’articolo 14 bis, paragrafo 3, della direttiva 2004/49/CE o i requisiti di certificazione del presente regolamento, ne informa immediatamente l’organismo di certificazione. L’organismo di certificazione adotta le misure opportune per verificare la veridicità dell’asserita non conformità e informa dei risultati della sua indagine le parti interessate (tra cui la competente autorità nazionale preposta alla sicurezza se del caso).
8. In caso di cambiamento del soggetto responsabile della manutenzione, il titolare dell’immatricolazione, come prevede l’articolo 33, paragrafo 3, della direttiva 2008/57/CE del Parlamento europeo e del Consiglio (6), informa nei tempi prescritti l’organismo di immatricolazione, definito all’articolo 4, paragrafo 1, della decisione 2007/756/CE della Commissione (7), in modo che quest’ultimo possa aggiornare il Registro di immatricolazione nazionale.
Il soggetto responsabile della manutenzione precedente trasmette il diario di manutenzione al titolare dell’immatricolazione o al nuovo soggetto responsabile della manutenzione.
Il precedente soggetto responsabile della manutenzione è sollevato dalle sue responsabilità quando è cancellato dal Registro di immatricolazione nazionale. Se alla data della cancellazione del precedente soggetto responsabile della manutenzione nessun nuovo soggetto ha manifestato la propria accettazione della condizione di soggetto responsabile della manutenzione, l’immatricolazione del veicolo viene sospesa.
Articolo 6
Organismi di certificazione
1. I certificati SRM vengono rilasciati da qualsiasi organismo di certificazione competente, scelto dal soggetto responsabile della manutenzione richiedente.
2. Gli Stati membri provvedono affinché gli organismi di certificazione siano conformi ai criteri e ai principi generali di cui all’allegato II e a qualsiasi successivo sistema di accreditamento settoriale.
3. Gli Stati membri adottano le misure necessarie a garantire che le decisioni adottate dagli organismi di certificazione siano soggette a controllo giurisdizionale.
4. Al fine di armonizzare le impostazioni nella valutazione delle domande, gli organismi di certificazione cooperano tra loro sia all’interno degli Stati membri che in tutta l’Unione.
5. L’Agenzia organizza e facilita la cooperazione tra gli organismi di certificazione.
Articolo 7
Sistema di certificazione dei soggetti responsabili della manutenzione
1. La certificazione si basa su una valutazione della capacità del soggetto responsabile della manutenzione di soddisfare i pertinenti requisiti dell’allegato III e di applicarli in modo coerente. Deve inoltre comprendere un sistema di supervisione per garantire l’ininterrotta conformità ai requisiti applicabili dopo il rilascio del certificato SRM.
2. I soggetti responsabili della manutenzione chiedono la certificazione utilizzando il pertinente modulo dell’allegato IV e fornendo le prove documentali delle procedure precisate all’allegato III. Essi presentano prontamente tutte le informazioni supplementari richieste dall’organismo di certificazione. Nel valutare le domande gli organismi di certificazione applicano i requisiti e i criteri di valutazione di cui all’allegato III.
3. L’organismo di certificazione decide non oltre quattro mesi dopo che gli siano state trasmesse tutte le informazioni necessarie, oltre alle eventuali informazioni supplementari, dal soggetto responsabile della manutenzione che chiede il certificato. L’organismo di certificazione effettua la necessaria valutazione sul sito o sui siti del soggetto responsabile della manutenzione prima di procedere al rilascio del certificato. La decisione relativa al rilascio del certificato viene comunicata al soggetto responsabile della manutenzione utilizzando il modulo pertinente che figura all’allegato V.
4. Un certificato SRM è valido per un periodo non superiore a cinque anni. Il titolare del certificato informa immediatamente l’organismo di certificazione in merito a tutti i cambiamenti significativi delle circostanze esistenti al momento in cui il certificato originale è stato rilasciato per permettere al suddetto organismo di decidere se modificarlo, rinnovarlo o revocarlo.
5. L’organismo di certificazione espone nei dettagli le motivazioni sulle quali si basano le sue decisioni. L’organismo di certificazione notifica la propria decisione e le relative motivazioni al soggetto responsabile della manutenzione, assieme alle indicazioni relative alla procedura, al termine entro il quale presentare ricorso e ai recapiti dell’organismo di appello.
6. L’organismo di certificazione effettua un’attività di supervisione almeno una volta all’anno su dei siti selezionati, rappresentativi sotto il profilo geografico e funzionale di tutte le attività dei soggetti responsabili della manutenzione da esso certificati, per verificare che tali soggetti soddisfino i criteri di cui all’allegato III.
7. Se l’organismo di certificazione ritiene che un soggetto responsabile della manutenzione non soddisfi più i requisiti sulla cui base è stato rilasciato il certificato SRM, concorda un piano di miglioramento con il soggetto in questione, limita l’ambito di applicazione del certificato o lo sospende, a seconda del grado di non conformità.
In caso di persistenza della non conformità ai requisiti di certificazione o all’eventuale piano di miglioramento, l’organismo di certificazione limita l’ambito di applicazione o revoca il certificato SRM, motivando la propria decisione, fornendo al contempo delle indicazioni relative alla procedura, al termine per presentare ricorso e ai recapiti dell’organismo di appello.
8. Quando un’impresa ferroviaria o un gestore dell’infrastruttura chiede un certificato o un’autorizzazione di sicurezza, si applica quanto segue per quanto riguarda i carri merci utilizzati:
a)
se è il richiedente che effettua la manutenzione dei carri merci, acclude nell’ambito della sua domanda un certificato SRM valido, se è disponibile, oppure la sua capacità in quanto soggetto responsabile della manutenzione viene valutata nell’ambito della sua domanda di un certificato o di un’autorizzazione di sicurezza;
b)
se la manutenzione dei carri merci viene effettuata da altri soggetti diversi dal richiedente, quest’ultimo garantisce, attraverso il suo sistema di gestione della sicurezza, il controllo di tutti i rischi connessi alla sua attività, incluso l’utilizzo di tali carri, ove si applica, in particolare, il disposto dell’articolo 5 del presente regolamento.
Gli organismi di certificazione e le autorità nazionali preposte alla sicurezza procedono ad un ampio scambio di vedute, in tutte le circostanze, allo scopo di evitare qualsiasi duplicazione delle valutazioni.
Articolo 8
Sistema di certificazione per funzioni di manutenzione esternalizzate
1. Qualora un soggetto responsabile della manutenzione decida di esternalizzare una o più delle funzioni di cui all’articolo 4, paragrafo 1, lettere b), c) e d), o parte di esse, la certificazione volontaria dell’impresa appaltatrice nell’ambito del sistema di certificazione del presente regolamento stabilisce per il soggetto responsabile della manutenzione una presunzione di conformità ai pertinenti requisiti di cui all’allegato III, nella misura in cui tali requisiti sono coperti dalla certificazione volontaria dell’impresa appaltatrice. In assenza di tale certificazione, il soggetto responsabile della manutenzione dimostra all’organismo di certificazione la propria conformità a tutti i requisiti di cui all’allegato III per quanto riguarda le funzioni che decide di esternalizzare.
2. La certificazione relativa alle funzioni di manutenzione esternalizzate, o parte di esse, viene rilasciata dagli organismi di certificazione, seguendo le stesse procedure indicate agli articoli 6, 7 e 10, paragrafo 3, adattate al caso specifico del richiedente. Esse sono valide in tutto il territorio dell’Unione.
Nel valutare le domande di certificati relativi alle funzioni di manutenzione esternalizzate, o parte di esse, gli organismi di certificazione seguono i principi illustrati nell’allegato I.
Articolo 9
Ruolo del regime di supervisione
Se un’autorità nazionale preposta alla sicurezza, ha un valido motivo per ritenere che un particolare soggetto responsabile della manutenzione non soddisfi i requisiti di cui all’articolo 14 bis, paragrafo 3, della direttiva 2004/49/CE o i requisiti di certificazione del presente regolamento, adotta immediatamente le necessarie decisioni e ne informa la Commissione, l’Agenzia, le altre autorità competenti, l’organismo di certificazione e le altre parti interessate.
Articolo 10
Trasmissione delle informazioni alla Commissione e all’Agenzia
1. Entro il 30 novembre 2011, gli Stati membri comunicano alla Commissione se gli organismi di certificazione sono organismi accreditati, organismi riconosciuti o autorità nazionali preposte alla sicurezza. Eventuali modifiche della suddetta situazione vengono inoltre comunicate alla Commissione entro un mese dal loro verificarsi.
2. Entro il 31 maggio 2012, gli Stati membri comunicano alla Agenzia gli organismi di certificazione riconosciuti. Gli organismi di accreditamento definiti nel regolamento (CE) n. 765/2008 informano l’Agenzia in merito agli organismi di certificazione accreditati. Eventuali modifiche vengono inoltre comunicate all’Agenzia entro un mese dal loro verificarsi.
3. Gli organismi di certificazione comunicano all’Agenzia tutti i certificati SRM o certificati per funzioni specifiche a norma dell’articolo 4, paragrafo 1, rilasciati, modificati, rinnovati o revocati, entro una settimana dalla relativa decisione, utilizzando i moduli di cui all’allegato V.
4. L’Agenzia conserva le registrazioni di tutte le informazioni trasmesse a norma dei paragrafi 2 e 3 e le mette a disposizione del pubblico.
Articolo 11
Modifica del regolamento (CE) n. 653/2007
L’allegato I del regolamento (CE) n. 653/2007 è sostituito dal testo di cui all’allegato VI del presente regolamento.
Articolo 12
Disposizioni transitorie
1. Le seguenti disposizioni transitorie si applicano fatto salvo l’articolo 9.
2. A decorrere dal 31 maggio 2012, tutti i certificati SRM vengono rilasciati in conformità al presente regolamento ai soggetti responsabili della manutenzione di carri merci, fatto salvo l’articolo 14 bis, paragrafo 8, della direttiva 2004/49/CE.
3. I certificati rilasciati da un organismo di certificazione entro e non oltre il 31 maggio 2012 sulla base di principi e criteri equivalenti a quelli del Protocollo di intesa che stabilisce i principi fondamentali di un sistema comune di certificazione dei soggetti responsabili della manutenzione di carri merci, firmato dagli Stati membri il 14 maggio 2009, sono riconosciuti equivalenti ai certificati SRM rilasciati a norma del presente regolamento per il loro periodo di validità originale sino e non oltre al 31 maggio 2015.
4. I certificati rilasciati da un organismo di certificazione a soggetti responsabili della manutenzione entro e non oltre il 31 maggio 2012 sulla base della legislazione nazionale vigente prima dell’entrata in vigore del presente regolamento ed equivalente al presente regolamento, in particolare gli articoli 6 e 7 e gli allegati I e III, sono riconosciuti equivalenti ai certificati SRM rilasciati a norma del regolamento per il loro periodo originale di validità fino e non oltre al 31 maggio 2015.
5. I certificati rilasciati alle officine di manutenzione entro e non oltre il 31 maggio 2014 sulla base della legislazione nazionale vigente prima dell’entrata in vigore del presente regolamento ed equivalente al presente regolamento, sono riconosciuti equivalenti ai certificati per officine di manutenzione che assumono la funzione di esecuzione della manutenzione rilasciati a norma del presente regolamento per il loro periodo originale di validità fino e non oltre al 31 maggio 2017.
6. Fatti salvi i paragrafi da 3 a 5, i soggetti responsabili della manutenzione per carri merci che sono stati iscritti nel registro di immatricolazione nazionale entro e non oltre il 31 maggio 2012 vengono certificati in conformità al presente regolamento entro e non oltre il 31 maggio 2013. Durante questo periodo, le auto dichiarazioni di conformità di soggetti responsabili della manutenzione ai pertinenti requisiti del presente regolamento o del protocollo di intesa che istituisce i principi fondamentali di un sistema comune di certificazione dei soggetti responsabili della manutenzione di carri merci, firmato dagli Stati membri il 14 maggio 2009, vengono riconosciuti equivalenti a certificati SRM rilasciati a norma del presente regolamento.
7. Le imprese ferroviarie e i gestori dell’infrastruttura che hanno già ottenuto la certificazione in conformità agli articoli 10 e 11 della direttiva 2004/49/CE entro e non oltre il 31 maggio 2012 non devono chiedere un certificato SRM per il periodo originale di validità dei loro certificati per la manutenzione dei carri di cui sono responsabili in quanto soggetto responsabile della manutenzione.
Articolo 13
Entrata in vigore
Il presente regolamento entra in vigore il ventesimo giorno successivo alla data di pubblicazione nella Gazzetta ufficiale dell’Unione europea.
Il presente regolamento è obbligatorio in tutti i suoi elementi e direttamente applicabile in ciascuno degli Stati membri.
Fatto a Bruxelles, il 10 maggio 2011.