РЕШЕНИЕ НА КОМИСИЯТА
от 8 февруари 2010 година
за изменение на Решение 2008/456/ЕО за определяне на правилата за изпълнение на Решение № 574/2007/ЕО на Европейския парламент и на Съвета за създаване на Европейски фонд за външните граници за периода от 2007 до 2013 г. като част от общата програма „Солидарност и управление на миграционните потоци“ по отношение на системите за управление и контрол на държавите-членки, правилата за административно и финансово управление и допустимостта на разходи за проекти, съфинансирани от фонда
(нотифицирано под номер C(2010) 694)
(само текстовете на английски, български, гръцки, датски, естонски, испански, италиански, латвийски, литовски, малтийски, немски, нидерландски, полски, португалски, румънски, словашки, словенски, унгарски, фински, френски, чешки и шведски език са автентични)
(2010/69/ЕС)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Решение № 574/2007/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 23 май 2007 г. за създаване на Фонд за външните граници за периода от 2007 до 2013 г. като част от общата програма „Солидарност и управление на миграционните потоци“ (1), и по-специално член 25 от него,
като има предвид, че:
(1)
Решение № 574/2007/ЕО бе изпълнено с Решение 2008/456/ЕО на Комисията (2).
(2)
По отношение на принципа на добро финансово управление е необходимо да бъде определен горен праг за кумулативната обща сума на плащанията по авансовото финансиране за годишните програми.
(3)
В съответствие с членове 1 и 2 от Протокола за позицията на Дания, приложен към Договора за Европейския съюз и Договора за функционирането на Европейския съюз, Дания не взе участие в приемането на Решение № 574/2007/ЕО и не е обвързана с него, нито е обект на прилагането му. При все това, имайки предвид, че Решение № 574/2007/ЕО се основава на достиженията на правото от Шенген съгласно разпоредбите на част трета, дял V от Договора за функционирането на Европейския съюз, Дания, в съответствие с член 4 от протокола, уведоми с писмо от 19 юни 2007 г. за транспонирането на Решение № 574/2007/ЕО в националното си законодателство. Затова тя е обвързана по силата на международното право с настоящото решение.
(4)
Настоящото решение представлява развитие на разпоредбите от достиженията на правото от Шенген, в които Обединеното кралство не взема участие в съответствие с Решение 2000/365/ЕО на Съвета от 29 май 2000 г. относно искането на Обединеното кралство Великобритания и Северна Ирландия да участва в някои разпоредби от достиженията на правото от Шенген (3). Следователно Обединеното кралство не е обвързано от него, нито пък е предмет на прилагането му.
(5)
Настоящото решение представлява развитие на разпоредбите от достиженията на правото от Шенген, в което Ирландия не участва съгласно Решение 2002/192/ЕО на Съвета от 28 февруари 2002 г. относно искането на Ирландия да участва в някои разпоредби от достиженията на правото от Шенген (4). Следователно Ирландия не е обвързана от него, нито пък е предмет на прилагането му.
(6)
По отношение на Исландия и Норвегия Решение № 574/2007/ЕО представлява развитие на разпоредбите от достиженията на правото от Шенген по смисъла на споразумението, сключено от Съвета на Европейския съюз, от една страна, и Република Исландия и Кралство Норвегия, от друга страна, за асоциирането на последните в процеса на изпълнение, прилагане и развитие на достиженията на правото от Шенген (5), което попада в областите, посочени в член 1, букви А и Б от Решение 1999/437/ЕО на Съвета от 17 май 1999 г. относно определени условия по прилагането на Споразумението между Европейския съюз и Република Исландия и Кралство Норвегия за асоцииране на тези две държави при изпълнението, прилагането и развитието на достиженията на правото от Шенген (6).
(7)
По отношение на Швейцария Решение № 574/2007/ЕО представлява развитие на разпоредбите на достиженията на правото от Шенген по смисъла на споразумението, подписано между Европейския съюз, Европейската общност и Конфедерация Швейцария относно асоциирането на Конфедерация Швейцария при въвеждането, прилагането и развитието на достиженията на правото от Шенген (7), които попадат в обхвата на член 1, букви А и Б от Решение 1999/437/ЕО, във връзка с член 3 от Решение 2008/146/ЕО на Съвета от 28 януари 2008 г. за сключване от името на Европейската общност на Споразумение между Европейския съюз, Европейската общност и Конфедерация Швейцария за асоцииране на Конфедерация Швейцария към въвеждането, прилагането и развитието на достиженията на правото от Шенген (8).
(8)
По отношение на Лихтенщайн Решение № 574/2007/ЕО представлява развитие на разпоредбите от достиженията на правото от Шенген по смисъла на протокола, подписан между Европейския съюз, Европейската общност, Конфедерация Швейцария и Княжество Лихтенщайн, за присъединяването на Княжество Лихтенщайн към Споразумението между Европейския съюз, Европейската общност и Конфедерация Швейцария относно асоциирането на Конфедерация Швейцария към въвеждането, прилагането и развитието на достиженията на правото от Шенген, които попадат в обхвата, посочен в член 1, букви А и Б от Решение 1999/437/ЕО, във връзка с член 3 от Решение 2008/261/ЕО на Съвета от 28 февруари 2008 г. за подписването от името на Европейската общност и временното прилагане на някои разпоредби от Протокола между Европейския съюз, Европейската общност, Конфедерация Швейцария и Княжество Лихтенщайн за присъединяването на Княжество Лихтенщайн към Споразумението между Европейския съюз, Европейската общност и Конфедерация Швейцария относно асоциирането на Конфедерация Швейцария към въвеждането, прилагането и развитието на достиженията на правото от Шенген (9).
(9)
Решение 2008/456/ЕО следва да бъде съответно изменено,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
Решение 2008/456/ЕО се изменя, както следва:
1.
Наименованието на член 24 се заменя със следното:
„Доклади за напредъка и окончателни доклади за изпълнението на годишните програми и исканията за плащане“.
2.
В член 24 се добавя следният параграф 4:
„4. Съгласно член 41, параграфи 3 и 4 от основния акт кумулативната обща сума на плащанията по авансово финансиране, направени към държава-членка, не надхвърля 90 % от общата сума, заделена за тази държава-членка в решението за финансиране за приемане на годишната програма.
Когато на национално равнище държава-членка е поела задължение да разпредели по-малка част от общата сума, заделена по силата на финансовото решение за изпълнение на годишната програма, кумулативната сума на плащанията по авансовото финансиране не надхвърля 90 % от сумата, за която е поето задължение на национално равнище.“
Член 2
Адресати на настоящото решение са Кралство Белгия, Република България, Чешката република, Федерална република Германия, Република Естония, Република Гърция, Кралство Испания, Френската република, Италианската република, Република Кипър, Република Латвия, Република Литва, Великото херцогство Люксембург, Република Унгария, Република Малта, Кралство Нидерландия, Република Австрия, Република Полша, Португалската република, Румъния, Република Словения, Словашката република, Република Финландия и Кралство Швеция.
Съставено в Брюксел на 8 февруари 2010 година.
DECISIONE DELLA COMMISSIONE
dell’8 febbraio 2010
che modifica la decisione 2008/456/CE recante modalità di applicazione della decisione n. 574/2007/CE del Parlamento europeo e del Consiglio che istituisce il Fondo per le frontiere esterne per il periodo 2007-2013, nell’ambito del programma generale «Solidarietà e gestione dei flussi migratori», relative ai sistemi di gestione e di controllo degli Stati membri, alle norme di gestione amministrativa e finanziaria e all'ammissibilità delle spese per i progetti cofinanziati dal Fondo
[notificata con il numero C(2010) 694]
(I testi in lingua bulgara, ceca, danese, estone, finlandese, francese, greca, inglese, italiana, lettone, lituana, maltese, olandese, polacca, portoghese, rumena, slovacca, slovena, spagnola, svedese, tedesca e ungherese sono i soli facenti fede)
(2010/69/UE)
LA COMMISSIONE EUROPEA,
visto il trattato sul funzionamento dell’Unione europea,
vista la decisione n. 547/2007/CE del Parlamento europeo e del Consiglio, del 23 maggio 2007, che istituisce il Fondo per le frontiere esterne per il periodo 2007-2013, nell’ambito del programma generale «Solidarietà e gestione dei flussi migratori» (1), in particolare l'articolo 25,
considerando quanto segue:
(1)
La decisione n. 547/2007/CE è applicata con decisione 2008/456/CE della Commissione (2).
(2)
Secondo il principio della buona gestione finanziaria, è opportuno stabilire un massimale per il totale cumulativo dei prefinanziamenti da versare per i programmi annuali.
(3)
A norma degli articoli 1 e 2 del protocollo sulla posizione della Danimarca allegato al trattato sull'Unione europea e al trattato sul funzionamento dell'Unione europea, la Danimarca non ha partecipato all'adozione della decisione n. 574/2007/CE e non è da essa vincolata né è soggetta alla sua applicazione. Tuttavia, poiché la decisione n. 574/2007/CE si basa sull’acquis di Schengen in applicazione delle disposizioni della parte terza, titolo V, del trattato sul funzionamento dell'Unione europea, a norma dell’articolo 4 del suddetto protocollo, con lettera del 19 giugno 2007 la Danimarca ha notificato l’avvenuto recepimento di tale decisione nel suo diritto interno. Ai sensi del diritto internazionale la Danimarca è quindi vincolata dalla presente decisione.
(4)
La presente decisione costituisce uno sviluppo delle disposizioni dell'acquis di Schengen a cui il Regno Unito non partecipa, a norma della decisione 2000/365/CE del Consiglio, del 29 maggio 2000, riguardante la richiesta del Regno Unito di Gran Bretagna e Irlanda del Nord di partecipare ad alcune disposizioni dell'acquis di Schengen (3). Il Regno Unito non è pertanto vincolato dalla presente decisione, né è soggetto alla sua applicazione.
(5)
La presente decisione costituisce uno sviluppo delle disposizioni dell'acquis di Schengen a cui l'Irlanda non partecipa, a norma della decisione 2002/192/CE del Consiglio, del 28 febbraio 2002, riguardante la richiesta dell'Irlanda di partecipare ad alcune disposizioni dell'acquis di Schengen (4). L'Irlanda non è pertanto vincolata dalla presente decisione, né è soggetta alla sua applicazione.
(6)
Per quanto riguarda l’Islanda e la Norvegia, la decisione n. 574/2007/CE costituisce uno sviluppo delle disposizioni dell’acquis di Schengen ai sensi dell’accordo concluso dal Consiglio dell'Unione europea con la Repubblica d'Islanda e il Regno di Norvegia sull'associazione di questi due Stati all'attuazione, all'applicazione e allo sviluppo dell'acquis di Schengen (5), che rientrano nei settori di cui all’articolo 1, lettere A e B, della decisione 1999/437/CE del Consiglio, del 17 maggio 1999, relativa a talune modalità di applicazione dell'accordo (6).
(7)
Per quanto riguarda la Svizzera, la decisione n. 574/2007/CE costituisce uno sviluppo dell'acquis di Schengen ai sensi dell'accordo tra l’Unione europea, la Comunità europea e la Confederazione svizzera riguardante l’associazione della Confederazione svizzera all’attuazione, all’applicazione e allo sviluppo dell’acquis di Schengen (7), che rientrano nei settori di cui all’articolo 1, lettere A e B, della decisione 1999/437/CE, in combinato disposto con l'articolo 3 della decisione 2008/146/CE del Consiglio, del 28 gennaio 2008, relativa alla conclusione, a nome della Comunità europea, dell’accordo tra l’Unione europea, la Comunità europea e la Confederazione svizzera, riguardante l’associazione della Confederazione svizzera all’attuazione, all’applicazione e allo sviluppo dell’acquis di Schengen (8).
(8)
Per quanto riguarda il Liechtenstein, la decisione n. 574/2007/CE costituisce uno sviluppo delle disposizioni dell’acquis di Schengen ai sensi del protocollo tra l’Unione europea, la Comunità europea, la Confederazione svizzera e il Principato del Liechtenstein sull’adesione del Principato del Liechtenstein all’accordo tra l’Unione europea, la Comunità europea e la Confederazione svizzera riguardante l’associazione della Confederazione svizzera all’attuazione, all’applicazione e allo sviluppo dell’acquis di Schengen, che rientrano nei settori di cui all’articolo 1, lettere A e B, della decisione 1999/437/CE, in combinato disposto con l’articolo 3 della decisione 2008/261/CE del Consiglio, del 28 febbraio 2008, sulla firma, a nome della Comunità europea, e sull’applicazione provvisoria di alcune disposizioni del protocollo tra l’Unione europea, la Comunità europea, la Confederazione svizzera e il Principato del Liechtenstein sull’adesione del Principato del Liechtenstein all’accordo tra l’Unione europea, la Comunità europea e la Confederazione svizzera riguardante l’associazione della Confederazione svizzera all’attuazione, all’applicazione e allo sviluppo dell’acquis di Schengen (9).
(9)
Occorre pertanto modificare la decisione 2008/456/CE,
HA ADOTTATO LA PRESENTE DECISIONE:
Articolo 1
La decisione 2008/456/CE è così modificata:
1)
Il titolo dell'articolo 24 è sostituito dal seguente:
«Relazione intermedia e relazione finale sull'attuazione dei programmi annuali e domande di pagamento»;
2)
all’articolo 24 è aggiunto il seguente paragrafo 4:
«4. Ai sensi dell'articolo 41, paragrafi 3 e 4, dell'atto di base, il totale cumulativo dei prefinanziamenti versati a uno Stato membro non supera il 90 % dell'importo totale stanziato per tale Stato membro nella decisione di finanziamento che approva il programma annuale.
Qualora uno Stato membro abbia impegnato a livello nazionale un importo inferiore all'importo totale stanziato nella decisione di finanziamento che approva il programma annuale, il totale cumulativo dei prefinanziamenti non supera il 90 % dell'importo impegnato a livello nazionale.»
Articolo 2
Il Regno del Belgio, la Repubblica di Bulgaria, la Repubblica ceca, la Repubblica federale di Germania, la Repubblica di Estonia, la Repubblica ellenica, il Regno di Spagna, la Repubblica francese, la Repubblica italiana, la Repubblica di Cipro, la Repubblica di Lettonia, la Repubblica di Lituania, il Granducato di Lussemburgo, la Repubblica di Ungheria, la Repubblica di Malta, il Regno dei Paesi Bassi, la Repubblica d’Austria, la Repubblica di Polonia, la Repubblica portoghese, la Romania, la Repubblica di Slovenia, la Repubblica slovacca, la Repubblica di Finlandia e il Regno di Svezia sono destinatari della presente decisione.
Fatto a Bruxelles, l’8 febbraio 2010.