РЕШЕНИЕ № 1080/2011/ЕС НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
от 25 октомври 2011 година
за предоставяне на гаранция от ЕС на Европейската инвестиционна банка за загуби по заеми и гаранции по заеми за проекти, осъществявани извън Съюза и за отмяна на Решение № 633/2009/ЕО
ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взеха предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално членове 209 и 212 от него,
като взеха предвид предложението на Европейската комисия,
след предаване на проекта на законодателния акт на националните парламенти,
в съответствие с обикновената законодателна процедура (1),
като имат предвид, че:
(1)
В допълнение към основната си мисия за финансиране на инвестиции в Европейския съюз, от 1963 г. насам Европейската инвестиционна банка (ЕИБ) осъществява операции по финансиране извън Съюза в подкрепа на външните политики на Съюза. Това позволява бюджетните средства на Съюза, предназначени за външни региони, да бъдат допълвани от финансовата сила на ЕИБ в полза на държавите бенефициери. Като извършва такива операции по финансиране, ЕИБ допринася за общите ръководни принципи и политически цели на Съюза, включително за развитието на трети държави и за просперитета на Съюза в условията на променената икономическа обстановка в световен мащаб. Операциите по финансиране на ЕИБ в подкрепа на външните политики на Съюза следва да продължават да се извършват в съответствие с принципите на разумната банкова практика.
(2)
Член 209, параграф 3 от Договора за функционирането на Европейския съюз (ДФЕС) във връзка с член 208 от него предвижда, че ЕИБ дава своя принос при условията, посочени в нейния устав, за прилагането на необходимите мерки за постигане на целите на политиката на Съюза за сътрудничество за развитие.
(3)
Съгласно член 19 от Устава на ЕИБ, искания, отправени директно към ЕИБ относно операции на ЕИБ по финансиране, които да бъдат извършвани съгласно настоящото решение, се внасят в Комисията за становище („искане на ЕИБ за финансиране“).
(4)
За да се подпомага външната дейност на Съюза и за да е в състояние ЕИБ да финансира инвестиции извън Съюза, без това да се отразява на кредитния рейтинг на ЕИБ, по-голямата част от нейните операции във външни региони се ползват с бюджетна гаранция от ЕС („гаранция от ЕС”), предоставяна от Комисията.
(5)
Гаранцията от ЕС е учредена за периода 2007-2011 г. с Решение № 633/2009/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 13 юли 2009 г. за предоставяне на гаранция от Общността на Европейската инвестиционна банка за загуби по заеми и гаранции по заеми за проекти, осъществявани извън Общността (2).
(6)
Гаранционният фонд за външни дейности („Гаранционен фонд“), създаден с Регламент (ЕО, Евратом) № 480/2009 на Съвета от 25 май 2009 г. относно създаване на Гаранционен фонд за външни дейности (3), осигурява ликвиден резерв за бюджета на Съюза в случай на загуби, претърпени при операции на ЕИБ по финансиране и при други външни дейности на Съюза.
(7)
В съответствие с Решение № 633/2009/ЕО Комисията и ЕИБ изготвиха междинен преглед на външното финансиране от ЕИБ въз основа на независима външна оценка, осъществена под надзора на ръководен комитет от „мъдреци“, преглед от външна консултантска компания и специални оценки, изготвени от ЕИБ. На 12 февруари 2010 г. ръководният комитет представи доклад на Европейския парламент, Съвета, Комисията и ЕИБ, съдържащ неговите заключения и препоръки.
(8)
В своя доклад ръководният комитет прави заключението, че гаранцията от ЕС е ефикасен и мощен политически инструмент със силно финансово и политическо въздействие и че тя следва да бъде запазена, за да се покриват политически рискове и рискове, свързани със суверенитета. Някои изменения на Решение № 633/2009/ЕО бяха предложени с цел да се осигури максимална добавена стойност и ефективност на външните операции на ЕИБ.
(9)
Особено важно е да се състави списък на държавите, за които може да бъде допуснато финансиране от ЕИБ с гаранция от ЕС. Също така е подходящо да се разшири списъкът на държавите, чието финансиране от ЕИБ с гаранция от ЕС е допустимо, който в момента се съдържа в приложение I към Решение № 633/2009/ЕО.
(10)
С цел отразяване на значимите нови елементи в политиките на Комисията следва да бъдат делегирани правомощия да приема в съответствие с член 290 ДФЕС актове за изменение на приложение III към настоящото решение. От особено значение е по време на подготвителната си работа Комисията да провежда необходимите консултации, включително на експертно равнище. При подготовката и съставянето на делегирани актове Комисията следва да осигури едновременното, своевременно и подходящо предаване на съответните документи на Европейския парламент и на Съвета.
(11)
Сумите, покрити от гаранцията от ЕС във всеки регион, следва да продължават да бъдат таваните за финансиране от ЕИБ с гаранция от ЕС, а не цели, които се изисква ЕИБ да изпълни.
(12)
В рамките на подкрепата, оказвана от Съюза на трети държави за справяне със световната икономическа и финансова криза, още през 2009 г. и 2010 г. ЕИБ незабавно осъществи преобладаващата част от дейностите за външно кредитиране по сегашния си мандат, предимно в държавите на предприсъединителен етап и съседните и партньорски държави. Нещо повече, напрежението в Южното Средиземноморие в началото на 2011 г. изисква помощта на Съюза за осигуряване на средствата, с които засегнатите държави да възстановят и модернизират своите икономики. Ето защо за оставащия период от мандата следва общият таван на мандата да бъде преразгледан и увеличен с 1 684 000 000 EUR с цел адаптиране към тези временни и извънредни обстоятелства, без с това да се предопределят таваните за следващата многогодишна финансова рамка.
(13)
Операциите на ЕИБ по финансиране, които произтичат от посоченото по-горе повишаване на тавана на общия мандат с 1 684 000 000 EUR, следва да са в отговор на политическите реформи, предприемани от отделните държави партньори, при оценка от страна на Комисията с участието на Европейската служба за външна дейност (ЕСВД), като се отчитат резолюциите на Европейския парламент и решенията и заключенията на Съвета. В тази оценка следва да бъдат отразени също така прегледът на европейска политика за съседство и подновеният акцент върху диференциацията. В държавите на предприсъединителен етап финансирането от ЕИБ ще продължи да допълва подпомагането от Съюза.
(14)
В допълнение към регионалните тавани факултативният мандат в размер на 2 000 000 000 EUR следва да бъде активиран и разпределен като финансов пакет в подкрепа на операциите на ЕИБ по финансиране в областта на смекчаването на изменението на климата и адаптирането към него в регионите, влизащи в обхвата на мандата. ЕИБ, в тясно сътрудничество с Комисията, би могла да допринесе със своя експертен опит и ресурси за оказване на подкрепа на публичните органи и на частния сектор за справяне с предизвикателствата на изменението на климата, както и за възможно най-оптимално оползотворяване на наличното финансиране. Що се отнася до проектите за смекчаване и адаптиране, ресурсите на ЕИБ следва, когато това е възможно и целесъобразно, да бъдат допълвани, с налични средства от бюджета на Съюза, при облекчени условия, чрез ефикасно и последователно съчетаване на безвъзмездни средства и заеми за финансиране в областта на изменението на климата в контекста на външната помощ на Съюза. В това отношение е целесъобразно годишният доклад на Комисията до Европейския парламент и Съвета да съдържа подробен доклад относно финансовите инструменти, използвани за финансиране на тези проекти, в който да се посочват размерът на финансирането от ЕИБ по факултативния мандат и съответните размери на безвъзмездните средства.
(15)
Допустимостта за получаване на финансиране от страна на ЕИБ за смекчаване на последиците от изменението на климата с гаранцията от ЕС би могла да бъде ограничена съгласно мандата за борба с изменението на климата за държави, за които се счита, че не са се ангажирали с постигане на подходящи цели, свързани с изменението на климата. Всяко такова ограничаване на допустимостта следва да се основава на комплексни и всеобхватни политически оценки. Затова Съветът следва да има правомощието, по предложение на Комисията с участието на ЕСВД, да взема решения за ограничаване на допустимостта на дадена държава да получава финансиране от ЕИБ, предназначено за смекчаване на последиците от изменението на климата, с гаранция от ЕС. Такова ограничение следва да се прилага единствено за операции на ЕИБ по финансиране, за които искането на ЕИБ за финансиране е отправено след влизане в сила на настоящото решение, и които са подписани след 1 януари 2012 г.
(16)
В рамките на мандата за борба с изменението на климата следва да се предвиди известна гъвкавост по отношение на регионалното разпределение, така че да се позволи възможно най-бързо и ефективно усвояване на наличните средства за финансиране през тригодишния период 2011-2013 г, като същевременно се полагат усилия през този период да се гарантира балансираното им разпределение сред регионите въз основа на установените в общия мандат приоритети за външната помощ.
(17)
Средносрочният преглед на изпълнението на външния мандат на ЕИБ, показа, че въпреки че операциите на ЕИБ по финансиране, осъществени в периода, обхванат от оценката (2000-2009 г.), са били като цяло в съответствие с външните политики на Съюза, връзката между политическите цели на Съюза и тяхното оперативно изпълнение от ЕИБ следва да бъде укрепена и по-ясно изразена и структурирана.
(18)
С цел да се повиши последователността на мандата и да се насочи в по-голяма степен външната дейност на ЕИБ за финансиране към подкрепа за политиките на Съюза, както и с оглед да се постигне максимална полза за бенефициерите, настоящото решение следва да определи хоризонтални цели на високо равнище в мандата за операциите на ЕИБ по финансиране във всички допустими региони и държави, на основата на сравнителните предимства на ЕИБ в области, в които има доказани постижения. Ето защо, в регионите, обхванати от настоящото решение, ЕИБ следва да финансира проекти в областта на смекчаването на последиците от изменението на климата и адаптирането към него (включително чрез трансфер на технологии, свързани с нови източници на енергия), на социалната и икономическата инфраструктура (по-специално транспорт, енергетика, включваща енергия от възобновяеми източници, енергийна сигурност, енергийна инфраструктура, на екологичната инфраструктура, включваща водоснабдяване и канализация, както и в областта на информационните и комуникационни технологии) и развитието на местния частен сектор, по-специално в подкрепа на малките и средните предприятия (МСП). Следва да се припомни, че подобряването на достъпа на МСП до финансиране може да изиграе съществена роля за стимулирането на икономическото развитие и борбата с безработицата. В рамките на тези области регионалната интеграция между държавите партньори, включително икономическата интеграция между държавите на предприсъединителен етап, съседните държави и Съюза, следва да бъде основна цел за операциите на ЕИБ по финансиране. ЕИБ следва да разполага с възможността да оказва подкрепа за присъствието на Съюза в държавите партньори чрез преки чуждестранни инвестиции, които да спомагат за насърчаване на трансфера на технологии и познания, или в рамките на гаранцията от ЕС за инвестиции в горепосочените области, или на собствен риск.
(19)
За да съдейства ефективно на МСП, ЕИБ следва да сътрудничи с местните финансови институции посредници в допустимите региони и държави, по-специално за да гарантира, че част от финансовите ползи достига до техните клиенти, и създава добавена стойност в сравнение с други източници на финансиране. Когато е целесъобразно, чрез споразуменията си за сътрудничество с тези финансови институции посредници ЕИБ следва да изисква проектите на техните клиенти да бъдат проверявани за съответствие с договорените критерии съгласно целите на Съюза за развитие, така че да се осигури добавена стойност. Дейностите на финансовите посредници в подкрепа на МСП следва да са напълно прозрачни и да се докладват редовно на ЕИБ.
(20)
Освен това операциите на ЕИБ по финансиране следва да допринасят за общите принципи, ръководещи външната дейност на Съюза, както е посочено в член 21 от Договора за Европейския съюз (ДЕС), за насърчаване и утвърждаване на демокрацията и принципите на правовата държава, на правата на човека и основните свободи, както и за изпълнение на международните екологични споразумения, по които е Съюзът е страна. По-специално по отношение на развиващите се държави, съгласно списъка на получателите на официална помощ за развитие (ОПР), съставен от Организацията за икономическо сътрудничество и развитие (ОИСР), операциите на ЕИБ по финансиране следва да насърчават следното: устойчиво икономическо, социално и екологично развитие в тези държави, по-специално на онези от тях, които се намират в най-неблагоприятно положение; плавното и постепенното им интегриране в световната икономика; кампанията за борба с бедността; както и изпълнението на приетите от Съюза цели в рамките на Организацията на обединените нации и други компетентни международни организации.
(21)
Докато силата на ЕИБ остава в нейната специфика като инвестиционна банка, ЕИБ следва съгласно настоящото решение да определя въздействието на външните си операции върху развитието в тясна координация с Комисията и в рамките на демократичния контрол от страна на Европейския парламент, като следва принципите на Европейския консенсус за развитие и принципите, посочени в член 208 ДФЕС, както и принципите за ефективност на помощта, очертани в Парижката декларация от 2005 г. и Програмата за действие от Акра от 2008 г. Това следва да се реализира чрез редица конкретни мерки, по-специално чрез укрепване на капацитета за оценяване на екологичните, социалните и свързаните с развитието аспекти на проектите, включително правата на човека и свързаните с конфликтите рискове, както и чрез насърчаване на консултациите на местно равнище с публичните органи и гражданското общество. При извършване на надлежна проверка във връзка с проект ЕИБ следва да изисква, когато това е целесъобразно, и в съответствие със социалните и екологичните принципи на Съюза, организаторът на проекта да провежда консултации на местно равнище и да оповестява резултатите от тях на обществеността. Нещо повече, ЕИБ следва да засили фокуса си върху сектори, в които тя има солиден експертен опит от операции по финансиране в рамките на Съюза и които ще спомогнат за по-нататъшното развитие на дадена държава, например върху достъпа до финансиране за МСП и микропредприятията, за екологична инфраструктура, включително водоснабдяване и канализация, устойчив транспорт и смекчаване на последиците от изменението на климата, по-специално в областта на енергията от възобновяеми източници. Финансирането би могло да включва също така проекти в подкрепа на инфраструктурата на здравеопазването и образованието, когато това има очевидна добавена стойност.
(22)
ЕИБ следва постепенно да засили и дейността си в подкрепа на адаптирането към изменението на климата, в сътрудничество, когато това е уместно, с международни финансови институции (МФИ) и с европейски институции за финансиране на двустранна основа (ЕИФДО). Допълнителните изисквания, въведени с настоящото решение, ще изискват достъп до средства при облекчени условия и постепенно адаптиране на човешките ресурси, които следва да се прилагат при постигане на ефикасност, ефективност и взаимодействие. Дейността на ЕИБ също така следва да допълва целите и приоритетите на Съюза по отношение на институционалното изграждане и секторните реформи. Накрая, ЕИБ следва да определи показатели за изпълнение на свързаните с развитието и околната среда аспекти на проектите и техните резултати.
(23)
С влизането в сила на Договора от Лисабон беше създадена длъжността върховен представител на Съюза по въпросите на външните работи и политиката на сигурност („върховен представител“) с цел да се увеличи въздействието и съгласуваността на външните отношения на Съюза.
(24)
През последните години се наблюдава също така разширяване и укрепване на политиките на Съюза в областта на външните отношения. Такъв е случаят по-специално с предприсъединителната стратегия, европейската политика за съседство, стратегията на Съюза за Централна Азия, подновените партньорства с Латинска Америка и Югоизточна Азия, както и стратегическите партньорства на Съюза с Русия, Китай и Индия. Такъв е и случаят с политики на Съюза за сътрудничество за развитие, които бяха разширени и вече включват всички развиващи се държави. От 2007 г. външните отношения на Съюза се подкрепят и от нови финансови инструменти, а именно Инструмента за предприсъединителна помощ (ИПП), Европейския инструмент за съседство и партньорство (ЕИСП), Инструмента за сътрудничество за развитие (ИСР), Европейския инструмент за демокрация и права на човека (ЕИДПЧ) и Инструмента за стабилност.
(25)
Предвид създаването на ЕСВД, след влизането в сила на настоящото решение Комисията и ЕИБ следва да изменят меморандума за разбирателство, отнасящ се до сътрудничеството и координацията в регионите, посочени в Решение 2006/1016/ЕО на Съвета от 19 декември 2006 г. за предоставяне на гаранция от Общността на Европейската инвестиционна банка в случай на загуби по заеми и гаранции по заеми за проекти, осъществявани извън Общността (4), и по съответния ред и със съгласието на върховния представител, да включат в новия меморандум за разбирателство ЕСВД, по-специално във връзка с редовния и систематичен диалог между Комисията и ЕИБ на стратегическо равнище, в който следва да се включи ЕСВД, както и до други аспекти в рамките на компетентността на ЕСВД.
(26)
Като допринася за изпълнението на мерките, необходими за подпомагане постигането на целите на политиката на Съюза за развитие на сътрудничеството в съответствие с член 209, параграф 3 ДФЕС ЕИБ следва да полага усилия косвено да подкрепя постигането на Целите на хилядолетието за развитие до 2015 г. във всички региони, в които извършва дейност.
(27)
За да се повиши съгласуваността на цялостната подкрепа на Съюза за съответните региони, следва да се намерят възможности за съчетаване на финансиране от ЕИБ с бюджетни ресурси на Съюза, когато и доколкото е целесъобразно, под формата например на гаранции, рисков капитал и лихвени субсидии, съвместно финансиране на инвестиции, наред с техническа помощ за изготвяне и осъществяване на проекти чрез ИПП, ЕИСП, ИСР, ЕИДПЧ и Инструмента за стабилност. Когато е налице подобна комбинация от финансиране от страна на ЕИБ и от друг бюджетен ресурс на Съюза, във всички решения за финансиране следва ясно да се определят ресурсите, които ще бъдат ангажирани. Годишният доклад на Комисията до Европейския парламент и до Съвета относно операциите на ЕИБ по финансиране, извършени съгласно настоящото решение, следва да съдържа подробна разбивка на бюджетните ресурси и финансовите инструменти, използвани в комбинация с финансиране от страна на ЕИБ.
(28)
На всички равнища - от глобалното стратегическо планиране до конкретното разработване на проекти - следва да се гарантира, че външните операции на ЕИБ по финансиране съответстват и са в подкрепа на външните политики на Съюза и целите на високо равнище, посочени в настоящото решение. За да се повиши съгласуваността на външната дейност на Съюза, диалогът между Комисията, ЕСВД и ЕИБ по въпросите на политиката и стратегията следва да се укрепи допълнително. Със същата цел следва да се осъществява засилено сътрудничество и своевременен взаимен обмен на информация на оперативно равнище между Комисията, ЕСВД и ЕИБ. Представителствата на ЕИБ извън Съюза следва да бъдат разположени предимно в делегациите на Съюза, с цел да се засили сътрудничеството и същевременно да се поделят оперативните разходи. От особено значение е своевременният обмен на мнения между Комисията, ЕСВД и ЕИБ в процеса на изготвяне на програмни документи с цел да се постигне максимално взаимодействие между дейностите на тези три органа на Съюза.
(29)
Практическите мерки за обвързване на общите цели на мандата с тяхното осъществяване следва да бъдат определени в регионални технически оперативни насоки. Тези насоки следва да отговарят на една по-широка рамка на регионалната политика на Съюза, установена в настоящото решение. Тези насоки следва да отразяват националните стратегии на Съюза и да си поставят за цел да гарантират, че финансирането от ЕИБ допълва съответните политики, програми и инструменти на Съюза за подпомагане в различните региони.
(30)
ЕИБ следва в консултация с Комисията да изготви примерна многогодишна програма за планирания обем на операциите на ЕИБ по финансиране, за да се гарантира подходящо бюджетно планиране за обезпечаване на гаранционния фонд и да се осигури съгласуваност между размера на прогнозното финансиране от ЕИБ и таваните, установени в настоящото решение. Комисията следва да вземе предвид този план в редовната бюджетна прогноза, което представя на бюджетния орган.
(31)
Следва да се проучи възможността за разработване на „Платформа на Съюза за сътрудничество и развитие“ с цел да се оптимизира функционирането на механизми за съчетаване на безвъзмездните средства и заемите във външните региони. За целта Комисията следва да създаде група от експерти от държавите-членки, ЕСВД и ЕИБ, която да направи оценка на ползите и разходите, свързани с подобна платформа. В процеса на работа тази група следва да се консултира с останалите действащи фактори в тази област, включително с европейските многостранни и двустранни финансови институции. С такава платформа ще продължи насърчаването на взаимодействие и договорености за взаимно доверие на основата на сравнителните предимства на различните институции, като се зачитат ролята и прерогативите на Комисията и на ЕИБ съответно при изпълнение на бюджета на Съюза и отпускане на заеми от ЕИБ. Въз основа на заключенията на групата експерти Комисията следва да докладва на Европейския парламент и на Съвета до средата на 2012 г. и ако е целесъобразно - да направи предложение за платформата.
(32)
ЕИБ следва да бъде насърчавана да разширява операциите си и да разнообразява финансовите си инструменти извън Съюза без да прибягва до гаранция от ЕС, така че използването на гаранцията да може да се насочва към държави и проекти с ограничен достъп до пазара, като се вземат предвид съображения за устойчивост на дълга, при които поради тази причина гаранцията осигурява по-голяма добавена стойност. Следователно, и все така с оглед да се окаже подкрепа за целите на политиката на външните отношения на Съюза, ЕИБ, като отчита собствения си капацитет за покриване на риска, следва да бъде насърчавана да увеличи сумите, които отпуска на собствен риск, включително чрез подкрепата на икономическите интереси на Съюза, по-специално в държавите на предприсъединителен етап и в съседните държави, в държави с инвестиционен рейтинг в други региони, както и в държави с по-високо равнище на кредитен риск, за които ЕИБ разполага с подходящи гаранции от трети страни. В консултации с Комисията ЕИБ следва да разработи политика за вземане на решения за това дали дадени проекти да влязат в рамките на мандата с гаранция от ЕС или да се финансират от ЕИБ на собствен риск. При подобна политика би се отчитала по-специално кредитоспособността на съответните държави и проекти.
(33)
ЕИБ следва да обмисли възможността за увеличаване на операциите си по финансиране, които да бъдат извършвани съгласно настоящото решение на поддържавни публични образувания, когато за такива операции има подходяща оценка на кредитния риск от страна на ЕИБ.
(34)
ЕИБ следва да разшири предлаганата гама от нови и иновативни свои инструменти за финансиране, включително като се насочи, доколкото е възможно, към разработване на гаранционни инструменти, като се отчитат политиките на ЕИБ по отношение на риска. Нещо повече, ЕИБ следва да бъде насърчавана да предоставя заеми в местна валута и да издава облигации на местните пазари, при условие че държавите партньори са осъществили необходимите структурни реформи, по-специално във финансовия сектор, както и други мерки за улесняване на дейностите на ЕИБ.
(35)
За да се гарантира, че ЕИБ изпълнява изискванията на мандата във всички региони и подрегиони, във времето достатъчно човешки и финансови ресурси следва да бъдат отделени за осъществяване на нейните външните дейности. Това следва по-специално да обхваща наличието на достатъчен капацитет за подкрепа на целите на Съюза в сътрудничеството за развитие, за засилване на фокуса върху предварителната оценка на екологичните, социалните и свързаните с развитието аспекти на нейните дейности, както и за ефективно наблюдение на проекти в хода на тяхното изпълнение. Следва да се използват възможностите за по-нататъшно повишаване на ефикасността и ефективността и да се осъществява активно взаимодействие.
(36)
В операциите си по финансиране извън Съюза, които попадат в приложното поле на настоящото решение, ЕИБ следва да полага допълнителни усилия за засилване на координацията и сътрудничеството с МФИ и ЕФИДО, включително, когато е уместно, сътрудничеството по отношение на обвързаността с условия за секторите и взаимната надеждност на процедурите, използването на съвместно съфинансиране и участието в глобални инициативи, като инициативи за насърчаване на координацията и ефективността на помощите. Стремежът при такава координация и сътрудничество следва да бъде да се сведе до минимум евентуалното дублиране на разходи и ненужното припокриване. Тези усилия следва да са основани на реципрочност. Изложените в настоящото решение принципи следва да се прилагат и когато финансирането от ЕИБ се осъществява посредством споразумения за сътрудничество с други МФИ и ЕФИДО.
(37)
По-специално в държавите извън Съюза - предмет на обща интервенция, ЕИБ следва да подобри сътрудничеството си с другите европейски финансови институции чрез споразумения като тристранния Меморандум за разбирателство между Комисията, Групата на ЕИБ и Европейската банка за възстановяване и развитие (ЕБВР) по отношение на сътрудничеството извън Съюза и като се дава възможност на Групата на ЕИБ и на ЕБВР да се допълват в действията си, като всяка от тях разчита на сравнителните си предимства.
(38)
Отчитането и предаването на информация от ЕИБ на Комисията следва да бъде засилено, за да може Комисията да задълбочи годишния си доклад до Европейския парламент и Съвета относно операциите на ЕИБ по финансиране, извършени по силата на настоящото решение. Допълнителните изисквания за отчитане, посочени в настоящото съображение, следва да се прилагат единствено за операции на ЕИБ по финансиране, за които искането на ЕИБ за финансиране е отправено след датата на влизане в сила на настоящото решение и които са подписани след 1 януари 2012 г. В доклада следва по-специално да се направи оценка на съответствието на операциите на ЕИБ по финансиране с настоящото решение, като се вземат под внимание регионалните технически оперативни насоки, и следва да се включат раздели относно следното: добавената стойност на ЕИБ, като подкрепата за външните политики на Съюза, изискванията на мандата, качеството на финансираните операции, прехвърлянето на финансови ползи на клиенти, както и раздели относно сътрудничеството, включително съфинансиране, с Комисията и с други МФИ и донори на двустранна основа. В доклада следва също така да се направи оценка доколко ЕИБ е отчела икономическата, финансовата, екологичната и социалната устойчивост при изготвянето и наблюдението на финансираните проекти. Този доклад следва да съдържа и специален раздел, посветен на обстойна оценка на мерките, предприети от ЕИБ за спазване на текущия мандат, установен с Решение № 633/2009/ЕО, в който да се обърне особено внимание на операциите на ЕИБ по финансиране, при които се използват финансови инструменти в юрисдикции, които не оказват съдействие. В операциите си по финансиране ЕИБ следва да прилага адекватно политиките си по отношение на слабо регулираните юрисдикции или юрисдикциите, които не оказват съдействие, за да даде принос в международната борба срещу данъчните измами и укриването на данъци. Докладът следва също да включва оценка на социалните и свързаните с развитието аспекти на проектите. Той следва да бъде оповестен публично, като това ще даде възможност на гражданското общество и държавите бенефициери да изразят гледните си точки. При необходимост докладът следва да включва позовавания на значителни промени в обстоятелствата, които биха дали основание за допълнителни изменения на мандата преди изтичането му. Този доклад следва по-конкретно да включва разбивка на финансирането от ЕИБ по силата на настоящото решение в съчетание с всички финансови ресурси на Съюза и други донори, като по този начин прави преглед на финансовата експозиция на операциите по финансиране.
(39)
Операциите на ЕИБ по финансиране следва да продължат да бъдат управлявани в съответствие със собствените правила и процедури на ЕИБ, включително с подходящи мерки за контрол и мерки срещу укриването на данъци, както и със съответните правила и процедури относно Европейската сметна палата и Европейската служба за борба с измамите (OLAF).
(40)
Когато представя предложението си за гаранция от ЕС по следващата многогодишна финансова рамка, Комисията следва да бъде приканена по-специално да разгледа - в тясно сътрудничество с ЕИБ и при отчитане на значението на обезпечаването на Гаранционния фонд - таваните за финансиране, покрити от гаранцията от ЕС, списъка на потенциално допустимите държави и възможността ЕИБ да предоставя финансиране за микрокредити и други видове инструменти. Комисията и ЕИБ следва също да проучат възможността да се засили в бъдеще взаимодействието между инструментите за финансиране чрез ИПП, ЕИСП, ИСР, ЕИДПЧ и Инструмента за стабилност и мандата на ЕИБ за външни дейности.
(41)
Настоящото решение не следва да засяга преговорите и решенията относно следващата многогодишна финансова рамка.
(42)
Следователно и с оглед постигането на правна сигурност и яснота Решение № 633/2009/ЕО следва да бъде отменено,
ПРИЕХА НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
Гаранция от ЕС
1. Европейският съюз предоставя на Европейската инвестиционна банка (ЕИБ) бюджетна гаранция от ЕС за операции по финансиране, осъществявани извън Съюза („гаранция от ЕС“). Гаранцията от ЕС се предоставя като глобална гаранция по отношение на плащания, които не са получени от ЕИБ, но са дължими към нея, във връзка със заеми и гаранции по заеми за инвестиционни проекти на ЕИБ, които отговарят на условията в съответствие с параграф 2. Дейностите за финансиране от страна на ЕИБ са в съответствие с общите ръководни принципи на външната дейност на Съюза и допринасят за постигане на нейните цели и изпълнение на нейните политики. Една от целите на финансирането от ЕИБ в развиващите се държави, съгласно списъка на получателите на официална помощ за развитие (ОПР), съставен от ОИСР е да допринесе непряко за цели на развитието като намаляване на бедността чрез приобщаващ растеж и устойчиво икономическо и социално развитие.
2. Заемите от ЕИБ и гаранциите по заеми от ЕИБ, които са допустими за обезпечаване с гаранция от ЕС, са тези, предоставени за инвестиционни проекти, осъществявани в държавите, изброени в приложение III, и предоставени в съответствие със собствените правила и процедури на ЕИБ, включващи позицията на ЕИБ за социалните и екологичните стандарти, и в подкрепа на съответните цели на външната политика на Съюза, когато финансирането от ЕИБ е предоставено съгласно подписано споразумение, чийто срок на действие не е изтекъл и което не е прекратено („операции на ЕИБ по финансиране”).
3. Гаранцията от ЕС се ограничава до 65 % от общата сума на отпуснатите кредити и гаранции, предоставени за операции на ЕИБ по финансиране, без възстановените суми, заедно с всички свързани с тях суми.
4. Гаранцията от ЕС покрива операции на ЕИБ по финансиране, подписани през периода между 1 февруари 2007 г. и 31 декември 2013 г. Операции на ЕИБ по финансиране, подписани съгласно Решение 2006/1016/ЕО на Съвета, Решение 2008/847/ЕО (5) на Съвета и съгласно Решение № 633/2009/ЕО, продължават да се ползват от гаранция от ЕС по силата на настоящото решение.
5. Ако при изтичането на срока, посочен в параграф 4, Европейският парламент и Съветът не са приели решение за предоставяне на нова гаранция от ЕС на ЕИБ за операциите по финансиране извън Съюза в съответствие с член 16, този срок автоматично се удължава с шест месеца.
Член 2
Тавани на мандата
1. Максималният таван на обезпечените с гаранция от ЕС операции на ЕИБ по финансиране за периода 2007-2013 г., минус освободените суми, не надхвърля сумата от 29 484 000 000 EUR, разбита на следните две части:
а)
общ мандат в размер на 27 484 000 000 EUR;
б)
мандат за борба срещу изменението на климата в размер на 2 000 000 000 EUR.
2. Общият мандат се разбива на регионални тавани и техни подгрупи, както е посочено в приложение I. В рамките на регионалните тавани ЕИБ прогресивно гарантира балансирано разпределение по държави в рамките на регионите, обхванати от общия мандат.
3. Общият мандат обхваща само операциите на ЕИБ по финансиране, които преследват определените в член 3 цели.
4. Мандатът за борба с изменението на климата обхваща операциите на ЕИБ по финансиране във всички държави, обхванати от настоящото решение, когато тези операции по финансиране подкрепят ключовата политическа цел на Съюза за борба с изменението на климата чрез подпомагане на проекти за смекчаване на последиците от изменението на климата и адаптиране към него, което допринася за цялостната цел на Рамковата конвенция на Организацията на обединените нации за изменение на климата, по-специално чрез предотвратяване или намаляване на емисиите на парникови газове в областта на енергията от възобновяеми източници, енергийната ефективност и устойчивия транспорт, или чрез увеличаване на устойчивостта на неблагоприятните въздействия от изменението на климата върху уязвими държави, сектори и общности. Мандатът за борба с изменението на климата се осъществява в тясно сътрудничество с Комисията, като се съчетават, когато е възможно и целесъобразно, финансирането от ЕИБ и бюджетните средства на Съюза.
Когато е целесъобразно, по предложение на Комисията Съветът може да вземе решение за ограничаване на допустимостта на дадена държава за получаване на финансиране от ЕИБ за смекчаване на последиците от изменението на климата с гаранция от ЕС. Всяко такова ограничение на допустимостта по отношение на мандата за борба с изменението на климата се прилага единствено за онези операции на ЕИБ по финансиране, за които искането за предоставяне на финансиране до ЕИБ е отправено след 30 октомври 2011 г. и които са подписани след 1 януари 2012 г.
5. По време на мандата за борба с изменението на климата ЕИБ се стреми да гарантира балансирано разпределение на операциите по финансиране, подписани за регионите, обхванати от приложение III, до края на периода, посочен в член 1, параграф 4. По-специално ЕИБ гарантира, че регионът, посочен в точка А от приложение III, не получава повече от 40 % от сумата, предназначена за този мандат, регионът, посочен в точка Б - не повече от 50 %, регионът, посочен в точка В - не повече от 30 % и регионът, посочен в точка Г - не повече от 10 %. Като цяло мандатът за борба с изменението на климата се използва за финансиране на проекти, които са тясно свързани с основните правомощия на ЕИБ, добавят стойност и увеличават максимално ефекта за смекчаване на последиците от изменението на климата и адаптирането към него.
6. Както общият мандат, така и мандатът за борба с изменението на климата се управляват в съответствие с принципите на разумните банкови практики.
Член 3
Цели на общия мандат
1. Гаранцията от ЕС се предоставя за операции на ЕИБ по финансиране, които се извършват в подкрепа на която и да е от следните общи цели:
а)
развитие на местния частен сектор, по-специално подкрепа на МСП;
б)
развитие на социалната и икономическата инфраструктура, включително транспорт, енергетика, екологична инфраструктура и информационни и комуникационни технологии;
в)
смекчаване на последиците от изменението на климата и адаптиране към него, съгласно посоченото в член 2, параграф 4;
2. В рамките на основните правомощия, операциите на ЕИБ по финансиране, извършени съгласно настоящото решение допринасят за общите принципи, ръководещи външната дейност на Съюза, посочени в член 21 от ДЕС, както и за прилагането на международните екологични споразумения, по които Съюзът е страна.
3. Регионалната интеграция между държавите партньори, включително икономическата интеграция между държавите на предприсъединителен етап, съседните държави и Съюза, е основна цел на операциите на ЕИБ по финансиране в рамките на областите, обхванати от общите цели, изброени в параграф 1.
4. ЕИБ обмисля възможности за увеличаване на дейностите си в подкрепа на инфраструктурата на здравеопазването и образованието, когато това има очевидна добавена стойност.
Член 4
Обхванати държави
1. Списъкът на държавите, потенциално допустими за финансиране от ЕИБ с гаранция от ЕС, се съдържа в приложение II. Списъкът на държавите, чието финансиране от ЕИБ с гаранция от ЕС е допустимо, се съдържа в приложение III и то включва единствено държави, включени в списъка в приложение II. Допустимостта за финансиране от ЕИБ с гаранция от ЕС на държави, които не са включени в списъка в приложение II, се определя за всеки отделен случай в съответствие с обикновената законодателна процедура.
2. На Комисията се предоставят правомощия да приема в съответствие с член 5 делегирани актове относно изменения на приложение III. Решенията на Комисията се основават на цялостна икономическа и политическа оценка, включително на аспектите, свързани с демокрацията, правата на човека и основните свободи, както и на съответните резолюции на Европейския парламент и на решенията и заключенията на Съвета. Делегираните актове за изменение на приложение III не засягат покритието на гаранцията от ЕС за операции на ЕИБ по финансиране, подписани преди влизането в сила на посочените делегирани актове.
3. Гаранцията от ЕС покрива само операции на ЕИБ по финансиране, извършвани в допустими държави, които са сключили рамково споразумение с ЕИБ, определящо правните условия, в съответствие с които се извършват операциите.
4. Гаранцията от ЕС не покрива операции на ЕИБ по финансиране в конкретна държава, с която споразумението за тези операции е подписано след присъединяването на тази държава към Съюза.
Член 5
Упражняване на делегирането
1. Правомощието да приема делегирани актове се предоставя на Комисията при спазване на предвидените в настоящия член условия.
2. Правомощието за приемане на делегирани актове, посочени в член 4, се предоставя на Комисията за неопределен период от време, считано от 30 октомври 2011 г.
3. Делегирането на правомощия, посочено в член 4, може да бъде оттеглено по всяко време от Европейския парламент или от Съвета. С решението за оттегляне се прекратява посоченото в него делегиране на правомощия. То поражда действие в деня след публикуването на решението в Официален вестник на Европейския съюз или на по-късна, посочена в решението дата. То не засяга действителността на делегираните актове, които вече са в сила.
4. Веднага след като приеме делегиран акт, Комисията нотифицира акта едновременно на Европейския парламент и Съвета.
5. Делегиран акт, приет съгласно член 4, влиза в сила единствено ако нито Европейският парламент, нито Съветът не са представили възражения в срок от два месеца след нотифицирането на акта на Европейския парламент и Съвета или ако преди изтичането на този срок и Европейският парламент, и Съветът са уведомили Комисията, че няма да представят възражения. Този период се удължава с два месеца по инициатива на Европейския парламент или на Съвета.
Член 6
Принос на операциите на ЕИБ по финансиране към политиките на Съюза
1. В сътрудничество с ЕИБ Комисията разработва регионални технически оперативни насоки за финансирането от ЕИБ съгласно настоящото решение.
Регионалните технически оперативни насоки, които имат за цел да гарантират подкрепата на операциите на ЕИБ по финансиране на политиките на Съюза, отговарят на по-широката рамка на регионалната политика на Съюза, изложена в приложение IV. По-специално регионалните технически оперативни насоки ще гарантират, че финансирането от ЕИБ съгласно настоящото решение допълва съответните политики, програми и инструменти на Съюза за подпомагане в различните региони.
При изготвянето на тези насоки Комисията и ЕИБ ще се консултират съответно с ЕСВД по въпросите на политиките и вземат под внимание имащите отношение към тях резолюции на Европейския парламент и решения и заключения на Съвета.
Комисията предава на Европейския парламент и на Съвета насоките, както и всичките им актуализирани текстове веднага щом бъдат съставени.
В рамките, зададени от регионалните технически оперативни насоки, ЕИБ определя съответните финансови стратегии и осигурява тяхното изпълнение.
2. Съгласуваността на операциите на ЕИБ по финансиране с целите на външната политика на Съюза, подлежи на наблюдение в съответствие с член 11. За улесняване на това наблюдение ЕИБ разработва показатели за изпълнение за свързаните с развитието, околната среда и правата на човека аспекти на финансираните проекти, като отчита същевременно съответните показатели съгласно Парижката декларация за ефективност на помощите. Показателите за свързаните с околната среда аспекти на проектите следва да включват критерии за „чисти технологии“, които са ориентирани по принцип към енергийна ефективност и технологии за намаляване на емисиите.
3. Операция на ЕИБ по финансиране не се покрива от гаранцията от ЕС, в случай че Комисията даде отрицателно становище за подобна операция в рамките на процедурата, предвидена в член 19 от устава на ЕИБ.
4. В съответствие с целите на Съюза и международните цели в областта на изменението на климата, до 31 декември 2012 г. ЕИБ, в сътрудничество с Комисията, представя стратегия за постепенното и планомерно увеличаване в рамките на външния си мандат на дела на проектите, насърчаващи намаляването на емисиите на CO2, и за поетапното прекратяване на финансирането на проектите, вредящи на постигането на целите на Съюза в областта на климата.
5. Предвид допълнителните изисквания, въведени с настоящото решение, управителните органи на ЕИБ осигуряват постепенното адаптиране на ресурсите на ЕИБ, включително на нейния персонал, с цел да отговарят оптимално на изискванията, изложени в настоящото решение. Следва да се използват възможностите за по-нататъшно повишаване на ефикасността и ефективността и да се осъществява активно взаимодействие.
Член 7
Оценка от ЕИБ на свързаните с развитието аспекти на проектите
1. ЕИБ извършва щателна надлежна проверка и, когато е целесъобразно и в съответствие със социалните и екологични принципи на Съюза, изисква да се проведат подходящи консултации на местно равнище по свързаните с развитието аспекти на проектите, покрити от гаранцията от ЕС.
Правилата и процедурите на ЕИБ включват необходимите разпоредби относно оценяването на екологичните и социални въздействия на проектите, както и на аспекти, свързани с правата на човека, за да се гарантира, че по настоящото решение се подпомагат единствено проекти, които са икономически, финансово, екологично и социално устойчиви.
Комисията включва на съвкупна основа в годишния доклад до Европейския парламент и до Съвета оценка на измерението на развитието на дейностите на ЕИБ, въз основа на извършената надлежна проверка на проекти.
Когато това е уместно, оценката включва заключение за начините, по които капацитетът на бенефициерите на финансиране от ЕИБ може да бъде укрепван чрез техническа помощ в хода на целия цикъл на проекта.
2. В допълнение към предварителната оценка на свързаните с развитието аспекти, ЕИБ изисква от организаторите на проекта да извършват щателно наблюдение на изпълнението на проекта до неговото завършване, inter alia по отношение на въздействието на проекта върху развитието, околната среда и правата на човека. ЕИБ прави оценка на информацията, предоставена от изпълнителите на проекта. Когато е възможно, наблюдението от страна на ЕИБ включва наблюдение на работата на финансовите посредници в подкрепа на МСП. При възможност резултатите от наблюдението се оповестяват.
3. ЕИБ представя на Комисията годишни доклади за оценка на прогнозираното въздействие върху развитието на финансираните през годината операции.
Докладите се основават на показателите за изпълнение на ЕИБ, посочени в член 6, параграф 2. В рамките на годишната процедура за докладване, предвидена в член 11, Комисията представя на Европейския парламент и на Съвета докладите на ЕИБ за развитието и ги прави достъпни за обществеността, така че заинтересованите страни, включително гражданското общество и държавите бенефициери, също да получат възможност да изразят мнението си по въпроса.
Европейският парламент разисква годишните доклади, като отчита гледните точки на всички заинтересовани страни.
4. Изискванията, посочени в настоящия член, се прилагат единствено за операции на ЕИБ по финансиране, за които искането за финансиране до ЕИБ е отправено след 30 октомври 2011 г., и които са подписани след 1 януари 2012 г.
Член 8
Сътрудничество с Комисията и ЕСВД
1. Съгласуваността на външните дейности на ЕИБ с целите на външната политика на Съюза се укрепва с цел максимално увеличаване на взаимодействието между финансирането от ЕИБ и бюджетните ресурси на Съюза, по-специално чрез установяване на регионалните технически оперативни насоки, посочени в член 6, както и чрез редовен и систематичен диалог и своевременен обмен на информация относно:
а)
стратегически документи, изготвени съответно от Комисията и/или ЕСВД, като национални и регионални стратегически документи, примерни програми, планове за действие и предприсъединителни документи;
б)
стратегически планови документи на ЕИБ и линии за проекти;
в)
други политически и оперативни аспекти.
2. Сътрудничеството се осъществява поотделно за всеки регион, като се взема предвид ролята на ЕИБ, както и политиките на Съюза във всеки регион.
Член 9
Сътрудничество с други публични финансови институции
1. Когато е целесъобразно, операциите на ЕИБ по финансиране се извършват във все по-голяма степен в сътрудничество с други международни финансови институции или европейски институции за финансиране на двустранна основа, с цел максимално да се увеличат взаимодействието, сътрудничеството и ефективността, както и да се осигурят предпазливо и разумно разпределение на риска и съгласувана обвързаност с условия по отношение на проектите и секторите, за да се сведе до минимум евентуалното дублиране на разходи и ненужното припокриване.
2. Посоченото в параграф 1 сътрудничество се улеснява от координацията, извършвана най-вече в контекста на меморандуми за разбирателство или съответно други рамки на Съюза за регионално сътрудничество между Комисията, ЕИБ и основните международни финансови институции и европейски институции за финансиране на двустранна основа, които работят в различните региони, като същевременно се отчитат правомощията на ЕСВД.
Член 10
Покритие и условия на гаранцията от ЕС
1. За операции на ЕИБ по финансиране, които се извършват в дадена държава или са гарантирани от тази държава, и за други операции на ЕИБ по финансиране, които се извършват с регионални или местни органи или с публични предприятия или институции, собственост на държавата и/или контролирани от нея, гаранцията от ЕС покрива всички плащания, които не са получени от ЕИ, но са дължими към нея („цялостна гаранция“), когато тези други операции на ЕИБ по финансиране имат необходимата оценка от ЕИБ за кредитния риск, отчитаща положението с кредитния риск в съответната държава.
2. За целите на параграф 1 Западният бряг и Ивицата Газа се представляват от Палестинската власт, а Косово (6) се представлява от Мисията на Организацията на обединените нации в Косово или от администрация, определена в регионалните технически оперативни насоки, посочени в член 6.
3. За операции на ЕИБ по финансиране, различни от посочените в параграф 1, гаранцията от ЕС покрива всички плащания, които не са получени от ЕИБ, но са дължими към нея, когато неполучаването на плащанията е причинено от настъпването на един от следните политически рискове („гаранция срещу политически рискове“):
а)
непревеждане на парични средства;
б)
отчуждаване;
в)
война или граждански безредици;
г)
отказ на правосъдие при нарушаване на договора.
4. В консултации с Комисията ЕИБ разработва ясна и прозрачна политика на отпускане на средства, чрез която да се вземат решения относно източника на финансиране на операции, които са допустими както за обезпечаване с гаранция от ЕС, така и за финансиране от ЕИБ на собствен риск.
5. Когато бъде поискана гаранцията от ЕС, ЕИБ дава на Съюза съответните правомощия съгласно споразумението, посочено в член 13, параграф 2.
Член 11
Годишни доклади и осчетоводяване
1. Комисията докладва ежегодно на Европейския парламент и на Съвета за операциите на ЕИБ по финансиране, извършени съгласно настоящото решение. Докладът включва оценка на операциите на ЕИБ по финансиране на равнище проект, сектор, държава и регион, както и оценка на приноса на тези операции по финансиране за изпълнение на целите на външната политика и стратегическите цели на Съюза. В доклада се прави обзор на текущите проекти на съвкупна основа.
По-специално в доклада се прави оценка на съответствието на операциите на ЕИБ по финансиране с настоящото решение, като се вземат под внимание регионалните технически оперативни насоки, посочени в член 6, и се включват раздели относно добавената стойност за постигане на целите на политиките на Съюза, относно оценката на прогнозираното въздействие върху развитието на съвкупна основа и степента, в която ЕИБ е отчела екологичната и социалната устойчивост при изготвянето и наблюдението на финансираните проекти, както и относно сътрудничеството с Комисията и с други международни финансови институции и институции на двустранна основа, включително съвместното финансиране.
Този доклад съдържа по-специално разбивка на всички финансови ресурси на Съюза, използвани в комбинация с финансиране от ЕИБ и от други донори, като по този начин се прави преглед на финансовата експозиция на операциите по финансиране, извършвани съгласно настоящото решение. Той съдържа също така специален раздел, посветен на подробната оценка на мерките, предприети от ЕИБ с цел да се спази член 1, параграф 2.
2. ЕИБ продължава да предоставя на Европейския парламент, на Съвета и на Комисията всичките си независими доклади за оценка, в които се оценяват практическите резултати, постигнати от специфичните дейности на ЕИБ по външните мандати.
3. За целите на параграф 1 ЕИБ предоставя на Комисията ежегодни доклади за операциите си по финансиране, извършвани съгласно настоящото решение на равнище проект, сектор, държава и регион, и за изпълнението на целите на външната политика и стратегическите цели на Съюза, включително сътрудничеството с Комисията, с други международни финансови институции и с институции на двустранна основа, както и доклад за оценка на въздействието върху развитието, съгласно посоченото в член 7. Всеки меморандум за разбирателство между ЕИБ и други международни финансови институции или институции на двустранна основа, отнасящ се до осъществяването на операции по финансиране по настоящото решение, се оповестява, а когато оповестяването му не е възможно, за него се уведомяват Европейският парламент и Съветът в рамките на посочения в параграф 1 от настоящия член годишен доклад на Комисията.
4. ЕИБ предоставя на Комисията статистическа, финансова и счетоводна информация за всяка от операциите си по финансиране, а също и всякаква допълнителна информация, която е необходима за изпълнението на задълженията на Комисията за представяне на доклади или на исканията на Сметната палата и одиторски сертификат за неуредените суми по операциите на ЕИБ по финансиране.
5. За целите на осчетоводяването и представянето от Комисията на доклади относно рисковете, покрити от цялостната гаранция, съгласно определението в член 10, параграф 1, ЕИБ предоставя на Комисията собствена оценка на риска и степенувана информация относно операциите на ЕИБ по финансиране за различни от държави заемополучатели или гарантирани длъжници.
6. ЕИБ предоставя информацията, посочена в параграфи 3, 4 и 5, на собствени разноски.
7. Освен това ЕИБ прави публично достояние информацията, посочена в параграфи 3 и 4, в общи линии и без да включва никакви поверителни сведения.
8. Информация за това дали проектът е обхванат от гаранция от ЕС се включва в „резюмето на проекта“, което се оповестява на уебсайта на ЕИБ след етапа на одобрение.
9. В годишния си доклад ЕИБ включва последваща оценка на функционирането на Меморандума за разбирателство с европейския омбудсман, доколкото Меморандума за разбирателство засяга обхванатите от настоящото решение операции на ЕИБ по финансиране.
10. Когато е подходящо, изискванията, посочени в параграфи 1 и 3, се прилагат единствено за операции на ЕИБ по финансиране, за които искането за предоставяне на финансиране до ЕИБ е отправено след 30 октомври 2011 г. и които са подписани след 1 януари 2012 г.
Член 12
Юрисдикции, които не оказват съдействие
В операциите си по финансиране ЕИБ не толерира никакви действия, извършвани за постигане на незаконни цели, включително пране на пари, финансиране на тероризма, данъчни измами и укриване на данъци. По-конкретно ЕИБ не взема участие в операции по финансиране, извършвани в допустима държава чрез чуждестранна юрисдикция, която не оказва съдействие, идентифицирана като такава от ОИСР, Специалната група за финансови действия или други компетентни международни организации.
Член 13
Възстановяване на плащания, извършени от Комисията
1. Ако Комисията извърши плащане в рамките на гаранцията от ЕС, ЕИБ предприема действия вместо Комисията и от нейно име за възстановяване на платените суми.
2. Не по-късно от датата на сключване на гаранционното споразумение, посочено в член 14, Комисията и ЕИБ сключват споразумение, в което се определят подробни разпоредби и процедури за възстановяване на суми по искове.
3. В интерес на прозрачността Комисията прави публично достояние на своя уебсайт конкретна информация във връзка с всички случаи на възстановяване на суми по гаранционното споразумение, посочено в член 14, освен ако не се налага тази информация да остане поверителна.
Член 14
Гаранционно споразумение
Комисията и ЕИБ сключват гаранционно споразумение, в което се установяват подробни разпоредби и процедури, свързани с гаранцията от ЕС, и информират съответно Европейския парламент.
Член 15
Одит от Сметната палата
Гаранцията от ЕС и плащанията и възстановените плащания по нея, предназначени за общия бюджет на Европейския съюз, подлежат на одит от Сметната палата.
Член 16
Преразглеждане
Комисията представя на Европейския парламент и на Съвета по целесъобразност предложение за учредяване на гаранция от ЕС по следващата многогодишна финансова рамка.
Член 17
Окончателен доклад
До 31 октомври 2014 г. Комисията представя на Европейския парламент и на Съвета окончателен доклад за прилагането на настоящото решение.
Член 18
Отмяна
Решение № 633/2009/ЕО се отменя.
Член 19
Влизане в сила
Настоящото решение влиза в сила на третия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Съставено в Страсбург на 25 октомври 2011 година.
DECISIONE N. 1080/2011/UE DEL PARLAMENTO EUROPEO E DEL CONSIGLIO
del 25 ottobre 2011
che accorda alla Banca europea per gli investimenti una garanzia dell'Unione in caso di perdite dovute a prestiti e garanzie sui prestiti a favore di progetti realizzati al di fuori dell’Unione e che abroga la decisione n. 633/2009/CE
IL PARLAMENTO EUROPEO E IL CONSIGLIO DELL’UNIONE EUROPEA,
visto il trattato sul funzionamento dell’Unione europea, in particolare gli articoli 209 e 212,
vista la proposta della Commissione europea,
previa trasmissione del progetto di atto legislativo ai parlamenti nazionali,
deliberando secondo la procedura legislativa ordinaria (1),
considerando quanto segue:
(1)
Oltre alla sua missione principale che consiste nel finanziare gli investimenti nell’Unione europea, la Banca europea per gli investimenti (BEI) fin dal 1963 ha intrapreso operazioni di finanziamento al di fuori dell’Unione a sostegno delle politiche esterne dell'Unione. Ciò consente di integrare le risorse di bilancio dell'Unione disponibili per le regioni esterne con la solidità finanziaria della BEI, a vantaggio dei paesi beneficiari. Nell'intraprendere tali operazioni di finanziamento, la BEI contribuisce ai principi guida generali e agli obiettivi politici dell'Unione, compresi lo sviluppo dei paesi terzi e la prosperità dell'Unione nel nuovo assetto economico mondiale. Le operazioni di finanziamento della BEI a sostegno delle politiche esterne dell'Unione dovrebbero continuare a essere condotte in conformità dei principi delle sane pratiche bancarie.
(2)
L’articolo 209, paragrafo 3, del trattato sul funzionamento dell'Unione europea (TFUE), in combinato disposto con l'articolo 208, prevede che la BEI contribuisce, alle condizioni previste dal suo statuto, all'attuazione delle misure necessarie a promuovere gli obiettivi della politica di cooperazione allo sviluppo dell'Unione.
(3)
Conformemente all'articolo 19 dello statuto della BEI, le domande presentate direttamente alla BEI per operazioni di finanziamento della BEI che devono essere realizzate ai sensi della presente decisione devono essere sottoposte al parere della Commissione («domanda di finanziamento alla BEI»).
(4)
Per sostenere l’azione esterna dell’Unione e al fine di consentire alla BEI di finanziare investimenti al di fuori dell’Unione senza incidere sul merito di credito della BEI, la maggior parte delle sue operazioni nelle regioni esterne hanno beneficiato di una garanzia di bilancio dell'Unione («garanzia dell'Unione»), amministrata dalla Commissione.
(5)
La garanzia dell'Unione è stata stabilita per il periodo 2007-2011 dalla decisione n. 633/2009/CE del Parlamento europeo e del Consiglio, del 13 luglio 2009, che accorda alla Banca europea per gli investimenti una garanzia della Comunità in caso di perdite dovute a prestiti e garanzie sui prestiti a favore di progetti realizzati al di fuori della Comunità (2).
(6)
Il fondo di garanzia per azioni esterne («fondo di garanzia»), istituito dal regolamento (CE, Euratom) n. 480/2009 del Consiglio, del 25 maggio 2009, che istituisce un fondo di garanzia per le azioni esterne (3), garantisce una riserva di liquidità per il bilancio dell'Unione in caso di perdite risultanti dalle operazioni di finanziamento della BEI e altre azioni esterne dell’Unione.
(7)
Conformemente alla decisione n. 633/2009/CE, la Commissione e la BEI hanno preparato un riesame intermedio del finanziamento esterno della BEI, basato su una valutazione esterna indipendente sotto la supervisione di un comitato direttivo di «saggi», un riesame effettuato da un consulente esterno e valutazioni specifiche prodotte dalla BEI. Il 12 febbraio 2010 il comitato direttivo ha presentato al Parlamento europeo, al Consiglio, alla Commissione e alla BEI una relazione contenente le proprie conclusioni e raccomandazioni.
(8)
Nella sua relazione il comitato direttivo ha concluso che la garanzia dell’Unione rappresenta uno strumento di politica efficace ed incisivo che esercita una notevole influenza finanziaria e politica e che dovrebbe essere mantenuto al fine di coprire i rischi di natura politica o sovrana. Sono state proposte alcune modifiche alla decisione n. 633/2009/CE al fine di massimizzare il valore aggiunto e l’efficacia delle operazioni esterne della BEI.
(9)
È essenziale stabilire un elenco di paesi potenzialmente ammissibili al finanziamento della BEI a titolo della garanzia dell'Unione. È altresì opportuno estendere l’elenco dei paesi ammissibili al finanziamento della BEI a titolo della garanzia dell'Unione, che figura attualmente all'allegato I della decisione n. 633/2009/CE.
(10)
Al fine di tenere conto di sviluppi politici significativi, dovrebbe essere delegato alla Commissione il potere di adottare atti conformemente all'articolo 290 TFUE riguardo alla modifica dell'allegato III della presente decisione. È di particolare importanza che durante i lavori preparatori la Commissione svolga adeguate consultazioni, anche a livello di esperti. Nella preparazione e nell'elaborazione degli atti delegati la Commissione dovrebbe provvedere alla contestuale, tempestiva e appropriata trasmissione dei documenti pertinenti al Parlamento europeo e al Consiglio.
(11)
Gli importi coperti dalla garanzia dell'Unione in ciascuna regione dovrebbero continuare a rappresentare i massimali di finanziamento della BEI coperti dalla garanzia dell'Unione e non gli obiettivi che la BEI è tenuta a raggiungere.
(12)
Nel quadro del sostegno dell'Unione ai paesi terzi per far fronte alla crisi economica e finanziaria mondiale, la BEI ha concentrato la sua attività di prestiti esterni nel 2009 e 2010 principalmente sui paesi in fase di preadesione e sui paesi interessati dalla politica di vicinato e partenariato nell'ambito del suo attuale mandato. Inoltre, i disordini nel Mediterraneo meridionale dell'inizio del 2011 rendono necessario l'assistenza dell'Unione nel fornire ai paesi interessati i mezzi per ricostruire e modernizzare le proprie economie. Pertanto, per il restante periodo del mandato, il massimale del mandato generale dovrebbe essere rivisto e aumentato di 1 684 000 000 EUR per fronteggiare meglio queste circostanze temporanee ed eccezionali, fatti salvi i massimali del prossimo quadro finanziario pluriennale.
(13)
Le operazioni di finanziamento della BEI risultanti dall'aumento del massimale del mandato generale sopra citato dovrebbero rispondere alle riforme politiche intraprese dai singoli paesi partner e valutate dalla Commissione con la partecipazione del servizio europeo per l'azione esterna (SEAE), tenendo conto delle risoluzioni del Parlamento europeo e delle decisioni e delle conclusioni del Consiglio. Tale valutazione dovrebbe inoltre tenere conto della revisione della politica europea di vicinato e del nuovo rilievo dato alla differenziazione. Nei paesi in fase di preadesione, il finanziamento della BEI continuerà ad integrare l'assistenza dell'Unione.
(14)
Oltre ai massimali regionali, un mandato opzionale di 2 000 000 000 EUR dovrebbe essere attivato e stanziato come dotazione a sostegno delle operazioni di finanziamento della BEI nel settore della mitigazione e dell’adattamento ai cambiamenti climatici nelle regioni coperte dal mandato. La BEI potrebbe contribuire con le proprie risorse e conoscenze specifiche, in stretta collaborazione con la Commissione, a sostenere le autorità pubbliche e il settore privato nella lotta ai cambiamenti climatici e a utilizzare al meglio i finanziamenti disponibili. Riguardo ai progetti di mitigazione e adattamento, le risorse della BEI dovrebbero essere integrate, ove possibile e opportuno, da aiuti a valere sul bilancio dell'Unione tramite una combinazione efficace e coerente di sovvenzioni e prestiti per il finanziamento della lotta ai cambiamenti climatici nel contesto dell’assistenza esterna dell’Unione. A tale riguardo, è opportuno che la relazione annuale della Commissione al Parlamento europeo e al Consiglio riferisca in modo dettagliato sugli strumenti finanziari utilizzati per il finanziamento di tali progetti, precisando gli importi del finanziamento della BEI nel quadro del mandato opzionale e gli importi delle sovvenzioni corrispondenti.
(15)
L'ammissibilità a ricevere il finanziamento della BEI per azioni di mitigazione dei cambiamenti climatici a titolo della garanzia dell'Unione potrebbe essere limitata, in base al mandato sui cambiamenti climatici, per i paesi che si ritiene non si siano impegnati per il conseguimento di obiettivi adeguati in materia di cambiamenti climatici. Le limitazioni di questo tipo all'ammissibilità dovrebbero basarsi su valutazioni politiche complesse ed esaustive. Pertanto, il Consiglio dovrebbe avere il potere di decidere, su proposta della Commissione con la partecipazione del SEAE, di limitare l'ammissibilità di un paese a ricevere il finanziamento della BEI per azioni di mitigazione dei cambiamenti climatici a titolo della garanzia dell'Unione. Tali limitazioni si dovrebbero applicare solo alle operazioni di finanziamento della BEI per le quali la domanda di finanziamento alla BEI è stata presentata dopo l'entrata in vigore della presente decisione e che sono state firmate dopo il 1o gennaio 2012.
(16)
È opportuno prevedere una certa flessibilità per quanto riguarda l'allocazione regionale nell'ambito del mandato relativo ai cambiamenti climatici per consentire di attingere nel modo più rapido ed efficace possibile ai finanziamenti disponibili nel triennio 2011-2013, cercando nel contempo di garantire una distribuzione equilibrata tra le regioni in detto periodo, sulla base delle priorità stabilite per l'aiuto esterno nell'ambito del mandato generale.
(17)
Il riesame intermedio dell'attuazione del mandato esterno della BEI ha messo in luce che, per quanto le operazioni di finanziamento della BEI realizzate nel periodo della valutazione (2000-2009) siano state generalmente conformi alle politiche esterne dell’Unione, il collegamento fra gli obiettivi della politica dell'Unione e la loro realizzazione operativa da parte della BEI dovrebbe essere rafforzato e reso più esplicito e strutturato.
(18)
Per migliorare la coerenza del mandato e rafforzare l’orientamento dell’attività di assistenza finanziaria esterna della BEI alle politiche dell’Unione e per garantire il massimo vantaggio per i beneficiari, la presente decisione dovrebbe definire obiettivi prioritari orizzontali nel mandato relativamente alle operazioni di finanziamento della BEI in tutte le regioni e i paesi ammissibili, facendo leva sui punti di forza comparativi della BEI nei settori in cui ha acquisito un’esperienza consolidata. Nelle regioni coperte dalla presente decisione, la BEI dovrebbe quindi finanziare progetti nei settori della mitigazione e dell'adattamento ai cambiamenti climatici (anche mediante il trasferimento di tecnologie legate alle nuove fonti di energia), delle infrastrutture sociali ed economiche (in particolare i trasporti, l'energia, ivi incluse le energie rinnovabili, la sicurezza energetica, le infrastrutture energetiche, le infrastrutture ambientali compresi i sistemi di approvvigionamento idrico e i servizi igienici, nonché le tecnologie dell’informazione e della comunicazione) e dello sviluppo del settore privato locale, in particolare a sostegno delle piccole e medie imprese (PMI). È opportuno ribadire che un migliore accesso delle PMI al finanziamento può svolgere un ruolo di stimolo essenziale per lo sviluppo economico e per la lotta contro la disoccupazione. In queste aree l’integrazione regionale fra i paesi partner, ivi inclusa l’integrazione economica fra i paesi di preadesione, i paesi interessati dalla politica di vicinato e l’Unione, dovrebbe essere un obiettivo alla base delle operazioni di finanziamento della BEI. La BEI dovrebbe poter fornire sostegno alla presenza dell'Unione nei paesi partner tramite investimenti esteri diretti che contribuiscano alla promozione del trasferimento di tecnologie e di conoscenza, sia a titolo della garanzia dell'Unione a fini di investimento nei settori summenzionati, che a proprio rischio.
(19)
Per raggiungere in modo efficace le PMI, la BEI dovrebbe cooperare con le istituzioni finanziarie intermediarie locali nei paesi ammissibili, in particolare per garantire che parte dei benefici finanziari sia trasferita ai loro clienti, e conferire un valore aggiunto rispetto ad altre fonti di finanziamento. Laddove opportuno, tramite i suoi accordi di cooperazione con tali istituzioni intermediarie, la BEI dovrebbe richiedere che i progetti dei loro clienti siano verificati con criteri concordati in linea con le finalità di sviluppo dell'Unione in modo da conferire un valore aggiunto. Le attività degli intermediari finanziari a sostegno delle PMI dovrebbero essere pienamente trasparenti ed oggetto di rapporti periodici alla BEI.
(20)
Inoltre, le operazioni di finanziamento della BEI dovrebbero contribuire ai principi generali che guidano l’azione esterna dell’Unione, a norma dell’articolo 21 del trattato sull’Unione europea (TUE), relativi alla promozione e al consolidamento della democrazia e dello stato di diritto, dei diritti umani e delle libertà fondamentali e all’applicazione degli accordi internazionali in materia di ambiente di cui l’Unione è parte. In particolare, per quanto concerne i paesi in via di sviluppo, come definiti nell’elenco dei beneficiari dell'aiuto pubblico allo sviluppo (APS) istituito dall'Organizzazione per la cooperazione e lo sviluppo economici (OCSE), le operazioni di finanziamento della BEI dovrebbero promuovere i seguenti aspetti: lo sviluppo sostenibile economico, sociale e ambientale di tali paesi, in particolare di quelli più svantaggiati; la loro integrazione agevole e graduale nell’economia mondiale; la campagna contro la povertà; nonché la conformità con gli obiettivi approvati dall’Unione nel contesto delle Nazioni Unite e di altre organizzazioni internazionali competenti.
(21)
Benché la solidità della BEI resti il suo tratto distintivo quale banca di investimenti, nel quadro della presente decisione la BEI dovrebbe definire l'impatto delle sue operazioni esterne sullo sviluppo, in stretto coordinamento con la Commissione e sotto il controllo democratico del Parlamento europeo, seguendo i principi sanciti dal consenso europeo in materia di sviluppo e i principi di cui all'articolo 208 TFUE, nonché i principi dell'efficacia degli aiuti sanciti dalla dichiarazione di Parigi del 2005 e dal programma d'azione di Accra del 2008. A tal fine, questa dovrebbe essere attuata attraverso una serie di misure concrete, in particolare rafforzando le capacità della BEI di valutare gli aspetti ambientali, sociali e di sviluppo dei progetti, inclusi i diritti umani e i rischi legati ai conflitti, e promuovendo la consultazione a livello locale delle autorità pubbliche e della società civile. Quando esercita la diligenza dovuta riguardo al progetto, la BEI, se del caso e conformemente ai principi sociali e ambientali dell'Unione, dovrebbe imporre al promotore del progetto di eseguire consultazioni a livello locale e di renderne pubblici i risultati. Inoltre, la BEI dovrebbe indirizzare la propria azione su settori di cui possiede solide competenze acquisite nell'ambito di operazioni di finanziamento all'interno dell'Unione e che contribuiranno allo sviluppo del paese in questione, quali l'accesso al finanziamento per le PMI e le microimprese, le infrastrutture ambientali compresi i sistemi di approvvigionamento idrico e i servizi igienici, i trasporti sostenibili e la mitigazione dei cambiamenti climatici, in particolare nel settore delle energie rinnovabili. Il finanziamento potrebbe includere anche progetti a sostegno di infrastrutture sanitarie e dell'istruzione, laddove vi sia un chiaro valore aggiunto.
(22)
Inoltre, la BEI dovrebbe rafforzare progressivamente la propria attività a sostegno dell'adattamento ai cambiamenti climatici, cooperando, se del caso, con altre istituzioni finanziarie internazionali (IFI) e con istituzioni finanziarie bilaterali europee (IFBE). I requisiti supplementari introdotti dalla presente decisione renderebbero necessario l’accesso a risorse privilegiate e un graduale adeguamento delle risorse umane ai fini dell'efficacia e dell'efficienza e ricercando ed avvalendosi delle sinergie. L’attività della BEI dovrebbe inoltre essere complementare agli obiettivi e alle priorità dell’Unione concernenti il rafforzamento delle istituzioni e le riforme settoriali. Infine, la BEI dovrebbe definire degli indicatori di prestazione collegati agli aspetti dei progetti relativi allo sviluppo e all'ambiente e ai loro risultati.
(23)
Con l’entrata in vigore del trattato di Lisbona è stata creata la funzione di Alto rappresentante dell’Unione per gli affari esteri e la politica di sicurezza («Alto rappresentante»), al fine di aumentare l’incidenza e la coerenza delle relazioni esterne dell’Unione.
(24)
In anni recenti si è assistito inoltre ad un ampliamento e ad un rafforzamento delle politiche esterne dell’Unione. Ciò ha interessato, in particolare, la strategia di preadesione, la politica europea di vicinato, la strategia dell’Unione per l’Asia centrale, i partenariati rinnovati con l’America latina e il Sudest asiatico, e i partenariati strategici dell’Unione con la Russia, la Cina e l’India. La stessa considerazione vale per le politiche di cooperazione allo sviluppo dell’Unione, che ora sono state estese al fine di includere tutti i paesi in via di sviluppo. Dal 2007 le relazioni esterne dell’Unione sono state sostenute anche da nuovi strumenti finanziari, segnatamente lo strumento di assistenza preadesione (IPA), lo strumento europeo di vicinato e partenariato (ENPI), lo strumento per il finanziamento della cooperazione allo sviluppo (DCI), lo strumento europeo per la democrazia e i diritti umani (EIDHR) e lo strumento di stabilità.
(25)
Alla luce dell'istituzione del SEAE e in seguito all'entrata in vigore della presente decisione, la Commissione e la BEI dovrebbero modificare il protocollo di intesa relativo alla cooperazione e al coordinamento nelle regioni di cui alla decisione 2006/1016/CE del Consiglio, del 19 dicembre 2006, che accorda alla Banca europea per gli investimenti una garanzia della Comunità in caso di perdite dovute a prestiti e garanzie sui prestiti a favore di progetti realizzati al di fuori della Comunità (4), e, se opportuno e con l'approvazione dell'Alto rappresentante, estendere il nuovo protocollo di intesa al SEAE, in particolare, per quanto riguarda il dialogo regolare e sistematico fra la Commissione e la BEI a livello strategico, che dovrebbe includere il SEAE, e altri aspetti di competenza del SEAE.
(26)
Mentre contribuisce all'attuazione delle misure necessarie a promuovere gli obiettivi della politica di cooperazione allo sviluppo dell'Unione conformemente all'articolo 209, paragrafo 3, TFUE, la BEI dovrebbe cercare di sostenere indirettamente il raggiungimento degli obiettivi di sviluppo del millennio per il 2015 in tutte le regioni in cui è attiva.
(27)
Al fine di accrescere la coerenza del sostegno globale dell’Unione nelle regioni interessate, dovrebbero essere individuate le opportunità per combinare le operazioni di finanziamento della BEI con le risorse di bilancio dell’Unione laddove e se opportuno, sotto forma, ad esempio, di garanzie, capitale di rischio e interessi a tasso agevolato, cofinanziamento degli investimenti, parallelamente all’assistenza tecnica nella fase di preparazione e realizzazione dei progetti, tramite l’IPA, l’ENPI, il DCI, l’EIDHR e lo strumento di stabilità. Ogniqualvolta si verifichi tale combinazione di finanziamenti della BEI con altre risorse di bilancio dell'Unione tutte le decisioni di finanziamento dovrebbero precisare in modo chiaro le risorse da utilizzare. La relazione annuale della Commissione al Parlamento europeo e al Consiglio sulle operazioni di finanziamento della BEI realizzate ai sensi della presente decisione dovrebbe contenere una ripartizione dettagliata delle risorse di bilancio e degli strumenti finanziari utilizzati in combinazione con i finanziamenti della BEI.
(28)
A tutti i livelli, dalla pianificazione strategica a monte fino allo sviluppo dei progetti a valle, è opportuno garantire che le operazioni di finanziamento esterno della BEI si conformino e sostengano le politiche esterne dell’Unione e gli obiettivi prioritari definiti nella presente decisione. Al fine di rafforzare la coerenza dell'azione esterna dell'Unione, è opportuno rafforzare ulteriormente il dialogo in materia di politiche e strategie fra la Commissione, il SEAE e la BEI. Allo stesso scopo, dovrebbe sussistere una cooperazione rafforzata e un rapido scambio di informazioni fra la Commissione, il SEAE e la BEI a livello operativo. Gli uffici della BEI al di fuori dell'Unione dovrebbero, in via prioritaria, essere ubicati in seno alle delegazioni dell'Unione in modo da promuovere tale cooperazione e condividere, al contempo, i costi di funzionamento. È particolarmente importante porre in essere uno scambio preventivo di opinioni fra la Commissione, il SEAE e la BEI, secondo il caso, nel processo di preparazione dei documenti di programmazione, al fine di massimizzare le sinergie fra le attività di questi tre organi dell'Unione.
(29)
Le misure pratiche per collegare gli obiettivi del mandato generale alla loro attuazione devono essere stabilite negli orientamenti tecnici operativi regionali. Tali orientamenti dovrebbero essere coerenti con il più ampio quadro politico regionale dell'Unione delineato dalla presente decisione. Tali orientamenti dovrebbero riflettere le strategie dell’Unione per ogni paese e mirare a garantire che i finanziamenti della BEI siano complementari alle politiche, ai programmi e agli strumenti corrispondenti dell'Unione nelle diverse regioni.
(30)
La BEI dovrebbe preparare, in consultazione con la Commissione, un programma pluriennale indicativo del volume di sottoscrizioni delle operazioni di finanziamento della BEI per assicurare un idoneo piano di bilancio per la dotazione del fondo di garanzia e assicurare la compatibilità delle previsioni di finanziamento della BEI con i massimali stabiliti dalla presente decisione. La Commissione dovrebbe tenere conto di tali previsioni nella sua programmazione periodica di bilancio trasmessa all'autorità di bilancio.
(31)
Si dovrebbe studiare lo sviluppo di una piattaforma dell'Unione per la cooperazione e lo sviluppo al fine di ottimizzare il funzionamento dei meccanismi che permettono di combinare sovvenzioni e prestiti nelle regioni esterne. A tal fine, la Commissione dovrebbe istituire un gruppo di esperti degli Stati membri, del SEAE e della BEI che valuterebbe i costi e benefici di tale piattaforma. Nelle sue riflessioni, tale gruppo dovrebbe consultare altri attori pertinenti, incluse le istituzioni finanziarie multilaterali e bilaterali europee. Tale piattaforma continuerebbe a promuovere le sinergie e gli accordi di reciproca fiducia, basati sul vantaggio comparativo delle varie istituzioni, nel rispetto del ruolo e delle prerogative della Commissione e della BEI nell'attuazione, rispettivamente, del bilancio dell'Unione e dei prestiti della BEI. In base ai risultati di tale gruppo di esperti, la Commissione dovrebbe riferire al Parlamento europeo e al Consiglio entro la metà del 2012 e, se del caso, presentare una proposta relativa alla piattaforma.
(32)
La BEI dovrebbe essere incoraggiata ad aumentare le proprie operazioni e a diversificare i propri strumenti finanziari al di fuori dell'Unione senza ricorrere alla garanzia dell'Unione, in modo tale da favorire l'utilizzazione della garanzia per i paesi e i progetti con condizioni poco agevoli di accesso al mercato, tenendo conto di considerazioni attinenti alla sostenibilità del debito e per i quali, pertanto, la garanzia fornisce un maggiore valore aggiunto. Di conseguenza, e sempre al fine di sostenere gli obiettivi della politica dell'Unione in materia di relazioni esterne, la BEI, tenendo conto della propria capacità di assorbimento del rischio, dovrebbe essere incoraggiata ad aumentare gli importi che presta a proprio rischio anche tramite il sostegno degli interessi economici dell'Unione, in particolar modo nei paesi in fase di preadesione, nei paesi interessati dalla politica di vicinato e nei paesi di altre regioni la cui qualità di credito corrisponde ad un valore di investimento (investment grade), ma anche nei paesi la cui qualità di credito sia inferiore al valore di investimento, qualora la BEI disponga di adeguate garanzie da parte di terzi. In consultazione con la Commissione, la BEI dovrebbe sviluppare una politica per decidere tra l'attribuzione dei progetti al mandato a titolo della garanzia dell'Unione o al finanziamento da parte della BEI a proprio rischio. Tale politica terrebbe conto, in particolare, della solvibilità dei paesi e dei progetti interessati.
(33)
La BEI dovrebbe valutare la possibilità di potenziare le proprie operazioni di finanziamento realizzate ai sensi della presente decisione destinate ad entità pubbliche sub sovrane laddove tali operazioni siano corredate di un’adeguata valutazione del rischio di credito da parte della BEI.
(34)
La BEI dovrebbe ampliare la gamma di strumenti di finanziamento nuovi e innovativi che offre, concentrandosi ulteriormente sullo sviluppo di strumenti di garanzia nella misura del possibile, tenendo conto delle politiche di rischio della BEI. Inoltre, la BEI dovrebbe essere incoraggiata a erogare prestiti in valuta locale e a emettere obbligazioni sui mercati locali, purché i paesi partner attuino le necessarie riforme strutturali, in particolare nel settore finanziario, nonché altre misure atte ad agevolare le attività della BEI.
(35)
Per garantire che la BEI soddisfi i requisiti del mandato nelle regioni e subregioni, risorse umane e finanziarie sufficienti dovrebbero essere gradualmente assegnate alle sue attività esterne. Ciò dovrebbe includere, in particolare, una capacità sufficiente ai fini del sostegno agli obiettivi di cooperazione allo sviluppo dell’Unione, di una maggiore attenzione alla valutazione ex ante degli aspetti ambientali, sociali e di sviluppo delle proprie attività, nonché di un efficace controllo dei progetti durante la fase di realizzazione. È opportuno sfruttare le opportunità di un ulteriore miglioramento dell'efficienza e dell'efficacia e ricercare attivamente le sinergie.
(36)
Nel quadro delle sue operazioni di finanziamento al di fuori dell'Unione che rientrano nell'ambito di applicazione della presente decisione, la BEI dovrebbe impegnarsi a promuovere ulteriormente il coordinamento e la cooperazione con le IFI e le IFBE, inclusa, eventualmente, la cooperazione sulle condizioni da applicare ai vari settori e l'affidamento reciproco in materia di procedure, l’uso di cofinanziamenti congiunti e la partecipazione a iniziative su larga scala, quali quelle che promuovono il coordinamento e l’efficacia delle misure d’aiuto. Tale coordinamento e tale cooperazione dovrebbero cercare di ridurre al minimo l'eventuale duplicazione dei costi e superflue sovrapposizioni. Tali sforzi devono basarsi sulla reciprocità. I principi stabiliti nella presente decisione dovrebbero applicarsi anche quando i finanziamenti della BEI sono attuati attraverso accordi di cooperazione con altre IFI e IFBE.
(37)
In particolare, nei paesi d'intervento comune al di fuori dell'Unione, è opportuno che la BEI migliori la sua cooperazione con le altre istituzioni finanziarie europee attraverso accordi quali il protocollo di intesa tripartito tra la Commissione, il gruppo BEI e la Banca europea per la ricostruzione e lo sviluppo (BERS), in merito alla cooperazione al di fuori dell'Unione e consentendo al gruppo BEI e alla BERS di agire in modo complementare avvalendosi dei rispettivi vantaggi competitivi.
(38)
È opportuno che la BEI intensifichi la trasmissione di relazioni e informazioni alla Commissione per consentire a quest’ultima di migliorare la sua relazione annuale al Parlamento europeo e al Consiglio sulle operazioni di finanziamento della BEI realizzate ai sensi della presente decisione. I requisiti supplementari enunciati nel presente considerando dovrebbero applicarsi solo alle operazioni di finanziamento della BEI per le quali la domanda di finanziamento alla BEI è stata presentata dopo l'entrata in vigore della presente decisione e che sono state firmate dopo il 1o gennaio 2012. La relazione dovrebbe valutare, in particolare, la conformità delle operazioni di finanziamento della BEI con la presente decisione, tenendo conto degli orientamenti tecnici operativi regionali, e dovrebbe prevedere delle sezioni su quanto segue: il valore aggiunto della BEI, come il sostegno alle politiche esterne dell'Unione; i requisiti del mandato; la qualità delle operazioni finanziate; il trasferimento dei benefici finanziari ai clienti; e delle sezioni sulla cooperazione, incluso il cofinanziamento, con la Commissione e con altre IFI e donatori bilaterali. La relazione dovrebbe altresì valutare in quale misura la BEI ha tenuto conto della sostenibilità economica, finanziaria, ambientale e sociale nell'elaborazione e nel monitoraggio dei progetti finanziati. Essa dovrebbe inoltre contenere una sezione specifica dedicata alla valutazione dettagliata delle misure adottate dalla BEI per rispettare l'attuale mandato stabilito dalla decisione n. 633/2009/CE, riservando particolare attenzione alle operazioni di finanziamento della BEI che prevedono il ricorso a canali finanziari con sede in giurisdizioni non cooperative. Nel quadro delle sue operazioni di finanziamento la BEI dovrebbe attuare in modo adeguato le sue politiche nei confronti delle giurisdizioni con una regolamentazione debole o non cooperative per contribuire alla lotta internazionale alla frode e all'evasione fiscali. La relazione dovrebbe inoltre includere una valutazione degli aspetti sociali e di sviluppo dei progetti. Essa dovrebbe essere resa pubblica, consentendo in tal modo alla società civile e ai paesi destinatari di esprimere il proprio parere in merito. Ove necessario, la relazione dovrebbe includere riferimenti a mutamenti significativi di circostanze che giustifichino ulteriori emendamenti al mandato prima della sua scadenza. La relazione dovrebbe, in particolare, contenere una ripartizione dei finanziamenti della BEI ai sensi della presente decisione, in combinazione con tutte le risorse finanziarie dell'Unione e di altri donatori, fornendo in tal modo un quadro dell'esposizione finanziaria delle operazioni di finanziamento.
(39)
È opportuno che le operazioni di finanziamento della BEI continuino a essere gestite conformemente alle norme e alle procedure interne della BEI, comprese le misure di controllo adeguate e le misure adottate per evitare l’evasione fiscale, nonché conformemente alle pertinenti norme e procedure relative alla Corte dei conti e all'Ufficio europeo per la lotta antifrode (OLAF).
(40)
Quando presenta la proposta di garanzia dell'Unione nell'ambito del prossimo quadro finanziario pluriennale la Commissione dovrebbe essere invitata in particolare ad esaminare, in stretta collaborazione con la BEI e tenendo conto delle implicazioni dell'approvvigionamento del fondo di garanzia, i massimali coperti dalla garanzia dell'Unione, l'elenco dei paesi potenzialmente ammissibili e la possibilità che la BEI offra finanziamenti del microcredito e altri tipi di strumenti. Inoltre, la Commissione e la BEI dovrebbero esaminare le possibilità di potenziare, in futuro, le sinergie tra i finanziamenti mediante l'IPA, l'ENPI, il DCI, l'EIDHR e lo strumento di stabilità e il mandato esterno della BEI.
(41)
La presente decisione non dovrebbe incidere sui negoziati e sulle decisioni relative al prossimo quadro finanziario pluriennale.
(42)
Di conseguenza, e per ragioni di certezza e di chiarezza del diritto, è opportuno abrogare la decisione n. 633/2009/CE,
HANNO ADOTTATO LA PRESENTE DECISIONE:
Articolo 1
Garanzia dell'Unione
1. L’Unione europea accorda alla Banca europea per gli investimenti (BEI) una garanzia di bilancio dell'Unione per le operazioni di finanziamento realizzate al di fuori dell'Unione («garanzia dell'Unione»). La garanzia dell'Unione è accordata come garanzia globale a copertura dei pagamenti dovuti alla BEI, ma da essa non ricevuti, in relazione a prestiti e garanzie sui prestiti concessi per progetti d’investimento della BEI che sono ammissibili conformemente al paragrafo 2. Le attività di finanziamento della BEI soddisfano i principi guida generali e contribuiscono al conseguimento degli obiettivi e delle politiche dell'azione esterna dell'Unione. Uno degli obiettivi dei finanziamenti della BEI nei paesi in via di sviluppo, come definiti nell'elenco dei beneficiari dell'aiuto pubblico allo sviluppo (APS) istituito dall'OCSE, è contribuire indirettamente agli obiettivi di sviluppo tra cui la riduzione della povertà attraverso una crescita inclusiva e uno sviluppo economico e sociale sostenibile.
2. I prestiti e le garanzie sui prestiti della BEI che sono ammissibili per la garanzia dell'Unione sono quelli accordati per progetti di investimento realizzati nei paesi elencati nell'allegato III, accordati conformemente alle norme e alle procedure interne della BEI, inclusa la dichiarazione della BEI sulle norme sociali e ambientali, e a sostegno dei pertinenti obiettivi di politica esterna dell'Unione, nei casi in cui i finanziamenti della BEI siano stati accordati conformemente ad un accordo firmato che non è scaduto né è stato annullato («operazioni di finanziamento della BEI»).
3. La garanzia dell'Unione è limitata al 65 % dell’importo aggregato dei crediti erogati e delle garanzie accordate a titolo delle operazioni di finanziamento della BEI, diminuito degli importi rimborsati e maggiorato di tutti gli importi connessi.
4. La garanzia dell'Unione copre le operazioni di finanziamento della BEI firmate durante il periodo compreso tra il 1o febbraio 2007 e il 31 dicembre 2013. Le operazioni di finanziamento della BEI firmate ai sensi delle decisioni del Consiglio 2006/1016/CE e 2008/847/CE (5) e ai sensi della decisione n. 633/2009/CE continuano a beneficiare della garanzia dell'Unione ai sensi della presente decisione.
5. Se, alla scadenza del periodo di cui al paragrafo 4, il Parlamento europeo e il Consiglio non hanno adottato una decisione per accordare una nuova garanzia dell'Unione alla BEI per le sue operazioni di finanziamento al di fuori dell’Unione conformemente all'articolo 16, tale periodo è automaticamente prorogato di sei mesi.
Articolo 2
Massimali del mandato
1. Il massimale per le operazioni di finanziamento della BEI coperte dalla garanzia dell'Unione per il periodo 2007-2013, diminuito degli importi annullati, non supera 29 484 000 000 EUR, ed è suddiviso in due parti:
a)
un mandato generale di 27 484 000 000 EUR;
b)
un mandato relativo ai cambiamenti climatici di 2 000 000 000 EUR.
2. Il mandato generale è ripartito in massimali e submassimali regionali come indicato nell’allegato I. Nell’ambito dei massimali regionali, la BEI garantisce progressivamente una distribuzione bilanciata per paese nelle regioni coperte dal mandato generale.
3. Il mandato generale copre unicamente le operazioni di finanziamento della BEI che perseguono gli obiettivi fissati all’articolo 3.
4. Il mandato relativo ai cambiamenti climatici copre le operazioni di finanziamento della BEI in tutti i paesi contemplati dalla presente decisione, laddove tali operazioni vadano a sostegno dell’obiettivo politico fondamentale dell’Unione di lotta ai cambiamenti climatici, tramite il sostegno a progetti di mitigazione e adattamento ai cambiamenti climatici che contribuiscono all’obiettivo generale della convenzione quadro delle Nazioni Unite sui cambiamenti climatici, in particolare evitando o riducendo le emissioni di gas a effetto serra nei settori delle energie rinnovabili, dell’efficienza energetica e dei trasporti sostenibili, ovvero aumentando la capacità di ripresa agli impatti dei cambiamenti climatici su paesi, settori e comunità vulnerabili. Il mandato relativo ai cambiamenti climatici è attuato in stretta collaborazione con la Commissione coniugando, se possibile ed opportuno, i finanziamenti della BEI e le risorse di bilancio dell’Unione.
Laddove opportuno e su proposta della Commissione, il Consiglio può decidere di limitare l'ammissibilità di un paese a ricevere il finanziamento della BEI per azioni di mitigazione dei cambiamenti climatici a titolo della garanzia dell'Unione. Le limitazioni di questo tipo all'ammissibilità nell'ambito del mandato relativo ai cambiamenti climatici si applicano solo alle operazioni di finanziamento della BEI per le quali la domanda di finanziamento alla BEI è stata presentata dopo il 30 ottobre 2011 e che sono state firmate dopo il 1o gennaio 2012.
5. Per il mandato relativo ai cambiamenti climatici, la BEI si impegna a garantire una distribuzione bilanciata delle operazioni di finanziamento firmate nelle regioni contemplate dall’allegato III, entro la fine del periodo di cui all’articolo 1, paragrafo 4. In particolare, la BEI garantirà che la regione di cui al punto A dell’allegato III non riceva più del 40 % degli importi stanziati a valere sul presente mandato; la regione di cui al punto B non riceva più del 50 %; la regione di cui al punto C non riceva più del 30 %; e la regione di cui al punto D non riceva più del 10 %. In linea generale, il mandato relativo ai cambiamenti climatici è utilizzato per finanziare progetti che sono strettamente connessi alle competenze essenziali della BEI, che apportano un valore aggiunto e che massimizzano gli effetti in termini di adattamento ai cambiamenti climatici e di mitigazione degli stessi.
6. Sia il mandato generale che il mandato relativo ai cambiamenti climatici sono gestiti conformemente ai principi delle sane pratiche bancarie.
Articolo 3
Obiettivi generali del mandato
1. La garanzia dell'Unione è accordata per le operazioni di finanziamento della BEI che sostengono uno dei seguenti obiettivi generali:
a)
sviluppo del settore privato locale, in particolare a sostegno delle PMI;
b)
sviluppo delle infrastrutture sociali ed economiche, inclusi i trasporti, l'energia, le infrastrutture ambientali e le tecnologie dell’informazione e della comunicazione;
c)
mitigazione e adattamento ai cambiamenti climatici di cui all’articolo 2, paragrafo 4.
2. Nell'ambito delle competenze essenziali della BEI, le sue operazioni di finanziamento realizzate ai sensi della presente decisione contribuiscono ai principi generali che guidano l'azione esterna dell'Unione di cui all'articolo 21 TUE e contribuiscono all'applicazione degli accordi internazionali in materia di ambiente di cui l'Unione è parte.
3. L’integrazione regionale fra i paesi partner, inclusa l’integrazione economica fra i paesi in fase di preadesione, i paesi interessati dalla politica di vicinato e l’Unione, è un obiettivo fondamentale delle operazioni di finanziamento della BEI nelle zone coperte dagli obiettivi generali elencati al paragrafo 1.
4. La BEI considera la possibilità di potenziare le sue attività a sostegno di infrastrutture sanitarie e dell'istruzione laddove ciò produca un chiaro valore aggiunto.
Articolo 4
Paesi interessati
1. L’elenco dei paesi potenzialmente ammissibili al finanziamento della BEI a titolo della garanzia dell'Unione figura nell’allegato II. L’elenco dei paesi ammissibili al finanziamento della BEI a titolo della garanzia dell'Unione figura nell’allegato III e comprende solo i paesi elencati nell'allegato II. Per i paesi non elencati nell’allegato II, l’ammissibilità al finanziamento della BEI a titolo della garanzia dell'Unione è decisa caso per caso, secondo la procedura legislativa ordinaria.
2. Alla Commissione è conferito il potere di adottare atti delegati conformemente all'articolo 5 riguardo a modifiche dell'allegato III. Le decisioni della Commissione sono adottate sulla base di una valutazione economica e politica globale, compresi gli aspetti relativi alla democrazia, ai diritti umani e alle libertà fondamentali, nonché le risoluzioni del Parlamento europeo e le decisioni e le conclusioni del Consiglio in materia. Gli atti delegati che modificano l'allegato III non incidono sulla copertura a titolo della garanzia dell'Unione delle operazioni di finanziamento della BEI firmate prima dell'entrata in vigore di tali atti delegati.
3. La garanzia dell'Unione copre soltanto le operazioni di finanziamento della BEI realizzate in paesi ammissibili che hanno concluso con la BEI un accordo quadro che stabilisce le condizioni giuridiche in base alle quali tali operazioni devono essere realizzate.
4. La garanzia dell'Unione non copre le operazioni di finanziamento della BEI in un determinato paese con il quale l’accordo su tali operazioni sia stato firmato dopo l’adesione di tale paese all’Unione.
Articolo 5
Esercizio della delega
1. Il potere di adottare atti delegati è conferito alla Commissione alle condizioni stabilite nel presente articolo.
2. Il potere di adottare atti delegati di cui all’articolo 4 è conferito alla Commissione per un periodo indeterminato a decorrere dal 30 ottobre 2011.
3. La delega di potere di cui all'articolo 4 può essere revocata in qualsiasi momento dal Parlamento europeo o dal Consiglio. La decisione di revoca pone fine alla delega di potere ivi specificata. Gli effetti della decisione decorrono dal giorno successivo alla pubblicazione nella Gazzetta ufficiale dell'Unione europea o da una data successiva ivi specificata. Essa non pregiudica la validità degli atti delegati già in vigore.
4. Non appena adotta un atto delegato, la Commissione ne dà contestualmente notifica al Parlamento europeo e al Consiglio.
5. L'atto delegato adottato ai sensi dell’articolo 4 entra in vigore solo se né il Parlamento europeo né il Consiglio hanno sollevato obiezioni entro il termine di due mesi dalla data in cui esso è stato loro notificato o se, prima della scadenza di tale termine, sia il Parlamento europeo che il Consiglio hanno informato la Commissione che non intendono sollevare obiezioni. Tale termine è prorogato di due mesi su iniziativa del Parlamento europeo o del Consiglio.
Articolo 6
Contributo delle operazioni di finanziamento della BEI alle politiche dell’Unione
1. La Commissione elabora, di concerto con la BEI, orientamenti tecnici operativi regionali relativi ai finanziamenti della BEI ai sensi della presente decisione.
Gli orientamenti tecnici operativi regionali, volti a garantire che le operazioni di finanziamento della BEI vadano a sostegno delle politiche dell'Unione, sono coerenti con il più ampio quadro politico regionale dell'Unione definito nell'allegato IV. In particolare, gli orientamenti tecnici operativi regionali garantiranno che i finanziamenti della BEI ai sensi della presente decisione siano complementari alle politiche, ai programmi e agli strumenti corrispondenti dell'Unione nelle diverse regioni.
Nell'ambito dell'elaborazione di tali orientamenti, la Commissione e la BEI consulteranno il SEAE sulle questioni inerenti alle politiche, ove appropriato, e tengono conto delle risoluzioni del Parlamento europeo e delle decisioni e delle conclusioni del Consiglio in materia.
La Commissione trasmette al Parlamento europeo e al Consiglio gli orientamenti, nonché ogni relativo aggiornamento degli stessi, non appena sia stabilito.
Nell’ambito del quadro stabilito dagli orientamenti tecnici operativi regionali, la BEI definisce le strategie di finanziamento corrispondenti e ne garantisce l’attuazione.
2. La coerenza tra le operazioni di finanziamento della BEI e gli obiettivi di politica esterna dell’Unione è soggetta a verifica conformemente all’articolo 11. Per facilitare tale verifica, la BEI elabora degli indicatori di prestazione relativi agli aspetti dei progetti finanziati attinenti allo sviluppo, all'ambiente e ai diritti umani, tenendo conto degli indicatori applicabili ai sensi della Dichiarazione di Parigi sull'efficacia degli aiuti. Gli indicatori relativi agli aspetti ambientali dei progetti dovrebbero includere criteri di «tecnologia pulita» che sono orientati in linea di principio all'efficienza energetica e alle tecnologie di riduzione delle emissioni.
3. Un’operazione di finanziamento della BEI non beneficia della garanzia dell'Unione qualora la Commissione dia parere negativo su tale operazione nel quadro della procedura prevista all’articolo 19 dello statuto della BEI.
4. In linea con gli obiettivi dell'Unione e con gli obiettivi internazionali in materia di lotta ai cambiamenti climatici, la BEI presenta entro il 31 dicembre 2012, in collaborazione con la Commissione, una strategia sulle modalità per aumentare in modo progressivo e costante nell'ambito del suo mandato esterno la percentuale di progetti che promuovono la riduzione delle emissioni di CO2 e per eliminare gradualmente il finanziamento dei progetti che pregiudicano il conseguimento degli obiettivi dell'Unione in materia di clima.
5. Con riguardo ai requisiti supplementari introdotti dalla presente decisione, gli organi direttivi della BEI garantiscono un adeguamento graduale delle risorse della BEI, compreso il personale, per rispondere in modo adeguato ai requisiti stabiliti dalla presente decisione. È opportuno sfruttare le opportunità di un ulteriore miglioramento dell'efficienza e dell'efficacia e ricercare attivamente le sinergie.
Articolo 7
Valutazione della BEI sugli aspetti dei progetti relativi allo sviluppo
1. La BEI esercita la diligenza dovuta e, se del caso e conformemente ai principi sociali e ambientali dell'Unione, impone che abbia luogo un'adeguata consultazione pubblica a livello locale sugli aspetti relativi allo sviluppo dei progetti che beneficiano della garanzia dell'Unione.
Le norme e le procedure interne della BEI includono le necessarie disposizioni in materia di valutazione dell’impatto ambientale e sociale dei progetti e degli aspetti relativi ai diritti umani, al fine di garantire che solo i progetti sostenibili dal punto di vista economico, finanziario, ambientale e sociale siano finanziati ai sensi della presente decisione.
Nella relazione annuale al Parlamento europeo e al Consiglio, la Commissione include una valutazione su base aggregata della dimensione dello sviluppo nelle attività della BEI, fondandosi sulla diligenza dovuta esercitata riguardo ai progetti.
Se del caso, la valutazione include un’analisi delle modalità per rafforzare le capacità dei beneficiari dei finanziamenti della BEI in tutto il corso del progetto mediante l’assistenza tecnica.
2. Oltre alla valutazione ex ante degli aspetti relativi allo sviluppo, la BEI richiede ai promotori dei progetti di effettuare un controllo rigoroso durante la realizzazione del progetto fino al completamento, relativamente, fra l’altro, all’impatto del progetto sullo sviluppo, sull'ambiente e sui diritti umani. La BEI valuta le informazioni fornite dai promotori dei progetti. Ove possibile, il controllo della BEI include il controllo delle prestazioni degli intermediari finanziari a sostegno delle PMI. Ove possibile, i risultati del controllo sono resi pubblici.
3. La BEI presenta alla Commissione relazioni annuali in cui valuta l'impatto stimato sullo sviluppo delle operazioni finanziate nel corso dell'anno.
Le relazioni si basano sugli indicatori di prestazione della BEI di cui all'articolo 6, paragrafo 2. La Commissione presenta al Parlamento europeo e al Consiglio le relazioni della BEI in materia di sviluppo nel quadro della presentazione delle relazioni annuali di cui all'articolo 11 e le mette a disposizione del pubblico affinché anche le parti interessate, tra cui la società civile e i paesi beneficiari, possano esprimere il proprio parere in merito.
Il Parlamento europeo discute sulle relazioni annuali, prendendo in considerazione le opinioni di tutte le parti interessate.
4. I requisiti di cui al presente articolo si applicano solo alle operazioni di finanziamento della BEI per le quali la domanda di finanziamento alla BEI è stata presentata dopo il 30 ottobre 2011 e che sono state firmate dopo il 1o gennaio 2012.
Articolo 8
Cooperazione con la Commissione e il SEAE
1. La coerenza tra le azioni esterne della BEI e gli obiettivi di politica esterna dell’Unione è rafforzata al fine di massimizzare le sinergie tra i finanziamenti della BEI e le risorse di bilancio dell’Unione, in particolare mediante la definizione degli orientamenti tecnici operativi regionali di cui all’articolo 6, nonché un dialogo regolare e sistematico e un rapido scambio di informazioni su:
a)
i documenti strategici preparati dalla Commissione e/o il SEAE, secondo il caso, come i documenti di strategia per paese e per regione, i programmi indicativi, i piani di azione e i documenti di preadesione;
b)
i documenti di pianificazione strategica della BEI e la programmazione dei progetti;
c)
altri aspetti politici e operativi.
2. La cooperazione si effettua su base regionale, tenendo conto del ruolo della BEI e delle politiche dell’Unione in ogni regione.
Articolo 9
Cooperazione con altre istituzioni finanziarie pubbliche
1. Le operazioni di finanziamento della BEI sono realizzate sempre più frequentemente, ove appropriato, in cooperazione con altre IFI o IFBE, al fine di massimizzare le sinergie, la cooperazione e l’efficacia e di assicurare una condivisione prudente e ragionevole dei rischi e condizioni coerenti applicabili ai progetti e ai settori, per ridurre al minimo l'eventuale duplicazione dei costi e superflue sovrapposizioni.
2. La cooperazione di cui al paragrafo 1 è agevolata tramite il coordinamento, realizzato in particolare nel contesto di protocolli di intesa o di altri quadri di cooperazione regionale dell’Unione, secondo il caso, tra la Commissione, la BEI e le principali IFI ed IFBE che operano nelle varie regioni, tenendo al contempo in considerazione le competenze del SEAE.
Articolo 10
Copertura e condizioni di applicazione della garanzia dell'Unione
1. Per le operazioni di finanziamento della BEI concluse con uno Stato o garantite da uno Stato, e per altre operazioni di finanziamento della BEI concluse con autorità regionali o locali o con imprese o istituzioni pubbliche appartenenti e/o controllate dallo Stato, qualora tali altre operazioni di finanziamento della BEI si basino su una valutazione adeguata del rischio da parte della BEI che tenga conto della situazione del paese interessato in termini di rischio di credito, la garanzia dell'Unione copre tutti i pagamenti dovuti alla BEI ma da essa non ricevuti («garanzia globale»).
2. Ai fini del paragrafo 1, la Cisgiordania e la striscia di Gaza sono rappresentate dall’Autorità palestinese e il Kosovo (6) è rappresentato dalla Missione delle Nazioni Unite in Kosovo o da un’amministrazione designata negli orientamenti tecnici operativi regionali di cui all’articolo 6.
3. Per le operazioni di finanziamento della BEI diverse da quelle indicate al paragrafo 1, la garanzia dell'Unione copre tutti i pagamenti dovuti alla BEI ma da essa non ricevuti quando il mancato pagamento è determinato dal verificarsi di uno dei seguenti rischi politici («garanzia per i rischi politici»):
a)
non trasferibilità della valuta;
b)
espropriazione;
c)
eventi bellici o disordini civili;
d)
denegata giustizia in caso di violazione di contratto.
4. La BEI, in consultazione con la Commissione, elabora una politica di stanziamenti chiara e trasparente per decidere le fonti di finanziamento delle operazioni che sono ammissibili per la copertura a titolo della garanzia dell'Unione, sia per i finanziamenti erogati dalla BEI a proprio rischio.
5. Quando si ricorre alla garanzia dell'Unione, la BEI assegna all'Unione i diritti pertinenti conformemente all'accordo di cui all'articolo 13, paragrafo 2.
Articolo 11
Relazione e contabilità annuali
1. Ogni anno la Commissione riferisce al Parlamento europeo e al Consiglio sulle operazioni di finanziamento della BEI realizzate ai sensi della presente decisione. La relazione include una valutazione delle operazioni di finanziamento della BEI a livello di progetto, settore, paese e regione, nonché una valutazione del contributo di tali operazioni di finanziamento al conseguimento degli obiettivi strategici e di politica esterna dell’Unione. La relazione offre un quadro dei progetti in corso a livello aggregato.
La relazione valuta, in particolare, la conformità delle operazioni di finanziamento della BEI con la presente decisione, prendendo in considerazione gli orientamenti tecnici operativi regionali di cui all’articolo 6, e include delle sezioni relative al valore aggiunto per il conseguimento degli obiettivi politici dell’Unione, alla valutazione dell'impatto stimato sullo sviluppo a livello aggregato e alla misura in cui la BEI ha tenuto conto della sostenibilità ambientale e sociale nell'elaborazione e nel monitoraggio dei progetti finanziati, nonché alla cooperazione con la Commissione e altre IFI ed IFBE, incluso il cofinanziamento.
La relazione contiene, in particolare, una ripartizione di tutte le risorse finanziarie dell'Unione utilizzate in combinazione con i finanziamenti della BEI e di altri donatori, e fornisce in tal modo un quadro dell'esposizione finanziaria delle operazioni di finanziamento realizzate ai sensi della presente decisione. Essa comprende, inoltre, una sezione specifica dedicata alla valutazione dettagliata delle misure adottate dalla BEI per conformarsi all'articolo 1, paragrafo 2.
2. La BEI continua a presentare al Parlamento europeo, al Consiglio e alla Commissione tutte le relazioni di valutazione indipendente sui risultati concreti raggiunti dalle attività specifiche della BEI nel quadro dei mandati esterni.
3. Ai fini del paragrafo 1, la BEI presenta alla Commissione relazioni annuali sulle operazioni di finanziamento della BEI realizzate ai sensi della presente decisione, a livello di progetto, settore, paese e regione, e sul conseguimento degli obiettivi di politica esterna e strategici dell’Unione, ivi compresa la cooperazione con la Commissione, con altre IFI ed IFBE, nonché una relazione concernente la valutazione dell'impatto sullo sviluppo di cui all'articolo 7. I protocolli d'intesa tra la BEI e altre IFI o IFBE concernenti la realizzazione di operazioni di finanziamento ai sensi della presente decisione sono resi pubblici o, nel caso in cui ciò non fosse possibile, sono notificati al Parlamento europeo e al Consiglio nel quadro della relazione annuale della Commissione di cui al paragrafo 1 del presente articolo.
4. La BEI fornisce alla Commissione i dati statistici, finanziari e contabili relativi a ogni operazione di finanziamento della BEI e qualsiasi altra informazione necessaria per consentire alla Commissione di adempiere ai suoi obblighi di informazione o rispondere alle richieste della Corte dei conti e un certificato di un revisore dei conti sulle esposizioni in essere delle operazioni di finanziamento della BEI.
5. Ai fini contabili e di informazione della Commissione in merito ai rischi coperti dalla garanzia globale, come definita all'articolo 10, paragrafo 1, la BEI fornisce alla Commissione la valutazione dei rischi della BEI e le informazioni relative alla classificazione delle operazioni di finanziamento della BEI con mutuatari o debitori garantiti diversi dagli Stati.
6. La BEI fornisce le informazioni di cui ai paragrafi 3, 4 e 5 a proprie spese.
7. La BEI mette a disposizione del pubblico anche le informazioni di cui ai paragrafi 3 e 4, in termini generali e ad eccezione delle informazioni riservate.
8. Le informazioni in merito all'eventuale copertura di un progetto a titolo della garanzia dell'Unione sono incluse nella sintesi del progetto pubblicata nel sito internet della BEI dopo la fase di approvazione.
9. Nella sua relazione annuale la BEI inserisce una valutazione di controllo del funzionamento del protocollo d'intesa con il Mediatore europeo nella misura in cui tale protocollo riguarda le operazioni di finanziamento della BEI previste dalla presente decisione.
10. Laddove opportuno, i requisiti di cui ai paragrafi 1 e 3 si applicano solo alle operazioni di finanziamento della BEI per le quali la domanda di finanziamento alla BEI è presentata dopo il 30 ottobre 2011 e che sono state firmate dopo il 1o gennaio 2012.
Articolo 12
Giurisdizioni non cooperative
Nelle sue operazioni di finanziamento la BEI non ammette alcuna attività esercitata a fini illegali, tra cui il riciclaggio di denaro, il finanziamento del terrorismo, la frode e l'evasione fiscali. In particolare, la BEI non partecipa ad alcuna operazione di finanziamento attuata in un paese ammissibile tramite una giurisdizione non cooperativa straniera, identificata come tale dall'OCSE, dalla Task force «Azione finanziaria» o da altre organizzazioni internazionali competenti.
Articolo 13
Recupero dei pagamenti effettuati dalla Commissione
1. Se la Commissione effettua un pagamento a titolo della garanzia dell'Unione, la BEI procede, a nome e per conto della Commissione, al recupero dei crediti per gli importi pagati.
2. Al più tardi alla data della conclusione dell’accordo di garanzia di cui all’articolo 14, la Commissione e la BEI concludono un accordo che stabilisce in dettaglio le disposizioni e le procedure relative al recupero dei crediti.
3. Nell'interesse della trasparenza, la Commissione mette a disposizione del pubblico nel suo sito Internet informazioni specifiche relative a tutti i casi di recupero nel quadro dell'accordo di garanzia di cui all'articolo 14, salvo ove la riservatezza sia di applicazione.
Articolo 14
Accordo di garanzia
La Commissione e la BEI concludono un accordo di garanzia che stabilisce in dettaglio le disposizioni e le procedure relative alla garanzia dell'Unione e ne informano il Parlamento europeo.
Articolo 15
Revisione contabile della Corte dei conti
La garanzia dell'Unione e i pagamenti e i recuperi effettuati a titolo della stessa imputabili al bilancio generale dell'Unione europea sono sottoposti a revisione contabile della Corte dei conti.
Articolo 16
Riesame
La Commissione presenta al Parlamento europeo e al Consiglio una proposta, come appropriato, per istituire una garanzia dell'Unione nell’ambito del prossimo quadro finanziario pluriennale.
Articolo 17
Relazione finale
Entro il 31 ottobre 2014 la Commissione presenta al Parlamento europeo e al Consiglio una relazione finale sull'applicazione della presente decisione.
Articolo 18
Abrogazione
La decisione n. 633/2009/CE è abrogata.
Articolo 19
Entrata in vigore
La presente decisione entra in vigore il terzo giorno successivo alla pubblicazione nella Gazzetta ufficiale dell’Unione europea.
Fatto a Strasburgo, il 25 ottobre 2011