РЕШЕНИЕ НА КОМИСИЯТА
от 14 юни 2010 година
за разрешаване пускането на пазара на желязно-натриев етилендиаминтетраацетат (EDTA) като нова хранителна съставка съгласно Регламент (ЕО) № 258/97 на Европейския парламент и на Съвета
(нотифицирано под номер C(2010) 3729)
(само текстът на немски език е автентичен)
(2010/331/ЕС)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Регламент (ЕО) № 258/97 на Европейския парламент и на Съвета от 27 януари 1997 г. относно нови храни и нови хранителни съставки (1), и по-специално член 7 от него,
като има предвид, че:
(1)
На 4 септември 2006 г. дружеството Akzo Nobel Chemicals GmbH отправи искане към компетентните органи на Обединеното кралство за пускане на пазара на желязно-натриев етилендиаминтетраацетат (EDTA) като нова хранителна съставка.
(2)
На 11 септември 2006 г. компетентният орган на Обединеното кралство за оценка на храните издаде доклада си за първоначална оценка. В посочения доклад органът стига до заключението, че е необходимо да се направи допълнителна оценка.
(3)
На 27 ноември 2006 г. Комисията информира всички държави-членки за искането. На 22 декември 2006 г. беше отправено искане към Европейския орган за безопасност на храните (ЕОБХ) за провеждане на оценка.
(4)
По молба на Комисията на 26 ноември 2009 г. Научната група по хранителните добавки и източници на хранителни вещества, добавяни към храната (ANS), прие становище относно безопасността на желязно-натриевия етилендиаминтетраацетат (EDTA). В становището си Европейският орган за безопасност на храните (ЕОБХ) заключи, че етилендиаминтетраацетат (EDTA) не представлява заплаха за безопасността, стига приемът на етилендиаминтетраацетат (EDTA) да не превишава дневно 1,9 mg на килограм телесно тегло.
(5)
Регламент (ЕО) № 953/2009 на Комисията от 13 октомври 2009 г. относно веществата, които могат да се добавят за специални хранителни цели в храни за специфична хранителна употреба (2), Директива 2002/46/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 10 юни 2002 г. за сближаване на законодателствата на държавите-членки по отношение на добавките към храни (3) и/или Регламент (ЕО) № 1925/2006 на Европейския парламент и на Съвета от 20 декември 2006 г. относно влагането на витамини, минерали и някои други вещества в храните (4) предвиждат специална разпоредба за употребата на витамини, минерали и други вещества в храните. Употребата на желязно-натриевия етилендиаминтетраацетат (EDTA) следва да бъде разрешена, без да се засягат изискванията, определени в това законодателство. Ограниченията, определени в приложение II към настоящото решение, се отнасят единствено за етилендиаминтетраацетат (EDTA) като такъв, без да се засягат никакви ограничения относно добавянето на желязо в храните. Въз основа на научната оценка е установено, че желязно-натриевият етилендиаминтетраацетат (EDTA) отговаря на критериите, определени в член 3, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 258/97.
(6)
С оглед да се гарантира, че приемът на етилендиаминтетраацетат (EDTA) при децата няма да превиши допустимата дневна доза (ДДД), изглежда уместно да се определят граници за добавянето на етилендиаминтетраацетат (EDTA) в храните.
(7)
Мерките, предвидени в настоящото решение, са в съответствие със становището на Постоянния комитет по хранителната верига и здравето на животните,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
Като източник на желязо желязно-натриевият етилендиаминтетраацетат (EDTA), посочен в приложение I, може да бъде пуснат на пазара в Съюза като нова хранителна съставка, която да бъде употребявана в храни, без да се нарушават специфичните разпоредби на Регламент (ЕО) № 953/2009, Директива 2002/46/ЕО и/или Регламент (ЕО) № 1925/2006.
Максималното количество на желязно-натриевия етилендиаминтетраацетат (EDTA), изразен като безводен етилендиаминтетраацетат (EDTA), при употребата в храни е определено в приложение II.
Член 2
Означението на новата хранителна съставка, разрешена с настоящото решение, върху етикета на храната, в чийто състав тя влиза, е „желязно-натриев етилендиаминтетраацетат (EDTA)“.
Член 3
Адресат на настоящото решение е Akzo Nobel Chemicals GmbH, Kreuzauer Strasse 46, D - 52355 Düren.
Съставено в Брюксел на 14 юни 2010 година.
DECISIONE DELLA COMMISSIONE
del 14 giugno 2010
che autorizza l’immissione sul mercato del feredetato sodico in qualità di nuovo ingrediente alimentare a norma del regolamento (CE) n. 258/97 del Parlamento europeo e del Consiglio
[notificata con il numero C(2010) 3729]
(Il testo in lingua tedesca è il solo facente fede)
(2010/331/UE)
LA COMMISSIONE EUROPEA,
visto il trattato sul funzionamento dell’Unione europea,
visto il regolamento (CE) n. 258/97 del Parlamento europeo e del Consiglio, del 27 gennaio 1997, sui nuovi prodotti e i nuovi ingredienti alimentari (1), in particolare l’articolo 7,
considerando quanto segue:
(1)
In data 4 settembre 2006 la società Akzo Nobel Chemicals GmbH ha chiesto alle competenti autorità del Regno Unito di poter immettere sul mercato il feredetato sodico come nuovo ingrediente alimentare.
(2)
In data 11 settembre 2006 l’ente del Regno Unito competente per la valutazione degli alimenti ha pubblicato una relazione di valutazione iniziale. In essa si giungeva alla conclusione che occorreva effettuare una valutazione complementare.
(3)
Il 27 novembre 2006 la Commissione ha informato di tale richiesta tutti gli Stati membri. Il 22 dicembre 2006 l’Autorità europea per la sicurezza alimentare (EFSA) è stata invitata a effettuare la valutazione.
(4)
A seguito di una richiesta della Commissione, il 26 novembre 2009 il gruppo di esperti scientifici sugli additivi alimentari e sulle fonti di nutrienti aggiunti agli alimenti (ANS) ha adottato un parere sulla sicurezza del feredetato sodico. Secondo l’EFSA, il feredetato sodico non costituisce un pericolo per la sicurezza purché l’assunzione dello stesso non superi 1,9 mg per kg di peso corporeo al giorno.
(5)
Il regolamento (CE) n. 953/2009 della Commissione, del 13 ottobre 2009, relativo alle sostanze che possono essere aggiunte a scopi nutrizionali specifici ai prodotti alimentari destinati ad un’alimentazione particolare (2), la Direttiva 2002/46/CE del Parlamento europeo e del Consiglio, del 10 giugno 2002, per il ravvicinamento delle legislazioni degli Stati membri relative agli integratori alimentari (3) e/o il Regolamento (CE) n. 1925/2006 del Parlamento europeo e del Consiglio, del 20 dicembre 2006, sull’aggiunta di vitamine e minerali e di talune altre sostanze agli alimenti (4) stabiliscono disposizioni specifiche circa l’impiego di vitamine, minerali e altre sostanze negli alimenti. L’impiego di feredetato sodico va dunque autorizzato fatte salve le condizioni della legislazione sopracitata. I limiti di cui all’allegato II della presente decisione si riferiscono esclusivamente al feredetato sodico in quanto tale e lasciano impregiudicati i limiti per l’aggiunta di ferro negli alimenti. Dalla valutazione scientifica risulta che il feredetato sodico è conforme ai criteri di cui all’articolo 3, paragrafo 1, del regolamento (CE) n. 258/97.
(6)
Per garantire che i bambini non assumano feredetato sodico in dosi superiori alla dose giornaliera accettabile (DGA) sembra dunque opportuno fissare dei limiti all’aggiunta di feredetato sodico negli alimenti.
(7)
I provvedimenti di cui alla presente decisione sono conformi al parere del comitato permanente per la catena alimentare e la salute degli animali,
HA ADOTTATO LA PRESENTE DECISIONE:
Articolo 1
Il feredetato sodico come fonte di ferro, quale definito nell’allegato I, può essere immesso sul mercato nell’Unione quale nuovo ingrediente alimentare da usare negli alimenti fatte salve le disposizioni specifiche del regolamento (CE) n. 953/2009, della direttiva 2002/46/CE e/o del regolamento (CE) n. 1925/2006.
L’allegato II definisce la quantità massima di feredetato sodico (espresso come EDTA anidro) da usare negli alimenti.
Articolo 2
La denominazione del nuovo ingrediente alimentare autorizzata dalla presente decisione sull’etichetta del prodotto alimentare che lo contiene è «feredetato sodico».
Articolo 3
La Akzo Nobel Chemicals GmbH, Kreuzauer Strasse 46, D - 52355 Düren è destinataria della presente decisione.
Fatto a Bruxelles, il 14 giugno 2010.