РЕШЕНИЕ НА КОМИСИЯТА
от 23 ноември 2010 година
за одобряване на годишните и многогодишните програми за ликвидиране, контрол и мониторинг на някои болести по животните и зоонози, представени от държавите-членки за 2011 г. и следващите години, и за одобряване на финансовото участие на Съюза за тези програми
(нотифицирано под номер C(2010) 8125)
(2010/712/ЕС)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Решение 2009/470/ЕО на Съвета от 25 май 2009 г. относно разходите във ветеринарната област (1), и по-специално член 27, параграф 5 от него,
като има предвид, че:
(1)
С Решение 2009/470/ЕО се установяват процедурите, уреждащи финансовото участие на Съюза за програмите за ликвидиране, контрол и мониторинг на болестите по животните и зоонозите.
(2)
Освен това в член 27, параграф 1 от Решение 2009/470/ЕО се предвижда въвеждането на финансова мярка на Съюза за възстановяване на разходите, направени от държавите-членки за финансиране на националните програми за ликвидиране, контрол и мониторинг на болестите по животните и зоонозите, посочени в приложение I към същото решение.
(3)
В Решение 2008/341/ЕО на Комисията от 25 април 2008 г. за определяне на критерии на Общността за национални програми за ликвидирането, контрола и мониторинга на някои болести по животните и зоонози (2) се предвижда, че за да бъдат одобрени съгласно финансовите мерки на Съюза, представените от държавите-членки програми трябва да отговарят най-малко на критериите, определени в приложението към същото решение.
(4)
В Регламент (ЕО) № 999/2001 на Европейския парламент и на Съвета от 22 май 2001 г. относно определяне на правила за превенция, контрол и ликвидиране на някои трансмисивни спонгиформни енцефалопатии (3) се предвижда изпълнението от държавите-членки на годишни програми за мониторинг на трансмисивните спонгиформни енцефалопатии (ТСЕ) по говедата, овцете и козите.
(5)
Също така в Директива 2005/94/ЕО на Съвета от 20 декември 2005 г. относно мерки на Общността за борба с инфлуенцата по птиците (4) се предвижда държавите-членки да изпълняват програми за надзор във връзка с домашните и дивите птици, за да допринесат, наред с другото, на базата на редовно актуализирани оценки на риска, за познанията относно опасностите, свързани с дивите птици по отношение на всеки вирус на инфлуенца с птичи произход при птиците. Тези годишни програми за мониторинг, както и тяхното финансиране, също следва да бъдат одобрени.
(6)
Някои държави-членки представиха на Комисията годишни програми за ликвидиране, контрол и мониторинг на болестите по животните, програми за проверки, предназначени за превенция на зоонозите, и годишни програми за ликвидиране и мониторинг на някои ТСЕ, за които искат да получат финансово участие от страна на Съюза.
(7)
За 2009 г. и 2010 г. някои представени от държавите-членки многогодишни програми за ликвидиране, контрол и мониторинг на болестите по животните бяха одобрени с решения 2008/897/ЕО (5) и 2009/883/ЕО (6) на Комисията.
(8)
Поемането на задължение за плащане за тези многогодишни програми беше прието в съответствие с член 76, параграф 3 от Регламент (ЕО, Евратом) № 1605/2002 на Съвета от 25 юни 2002 г. относно Финансовия регламент, приложим за общия бюджет на Европейските общности (7). Първото поемане на бюджетно задължение за посочените програми беше след тяхното одобряване. Всяко следващо поемане на задължение следва да бъде извършвано от Комисията в зависимост от изпълнението на програмата за предходната година и въз основа на решение за предоставяне на финансово участие по член 27, параграф 5 от Решение 2009/470/ЕО.
(9)
Програмите във връзка с болестта бяс в повечето държави-членки вече наближават етапа на постигане на целта си за ликвидиране на тази значима опасност за общественото здраве. Целесъобразно е да се предостави допълнителна подкрепа за тези програми чрез по-голямо финансово участие на Съюза, за да се подпомогнат усилията на държавите-членки за възможно най-скорошно ликвидиране на болестта.
(10)
Някои държави-членки, които успешно изпълняваха съфинансирани за няколко години програми за ликвидиране на болестта бяс, имат общи сухоземни граници с трети държави, където се среща тази болест. За да се ликвидира напълно болестта бяс, е необходимо да бъдат извършени някои дейности по ваксинация на територията на тези трети държави, които граничат със Съюза.
(11)
Комисията направи оценка на представените от държавите-членки годишни програми и съответно на третата и втората година на многогодишните програми, одобрени през 2009 и 2010 г., както от ветеринарна, така и от финансова гледна точка. Тези програми отговарят на съответното ветеринарно законодателство на Съюза, и по-конкретно на критериите, посочени в Решение 2008/341/ЕО.
(12)
Предвид значението на годишните и многогодишните програми за постигането на целите на Съюза в областта на здравето на животните и на общественото здраве, както и с оглед на задължителното изпълнение във всички държави-членки на програмите във връзка с ТСЕ и инфлуенцата по птиците, е целесъобразно да се определи подходящият размер на финансовото участие на Съюза за възстановяване на разходите, които съответните държави-членки трябва да направят във връзка с посочените в настоящото решение мерки, до определена максимална сума за всяка програма.
(13)
С цел по-добро управление, по-ефективно използване на средствата на Съюза и по-голяма прозрачност е необходимо също така за всяка програма, ако е целесъобразно, да бъде определена средната стойност на разходите, които да бъдат възстановявани на държавите-членки за някои мерки, като например разходите за тестовете и изследванията, използвани в държавите-членки, и за компенсирането на собствениците за техните загуби поради клане или умъртвяване на животни. Необходимо е също така да се внесе яснота, кои разходи са приемливи за финансово участие на Съюза. Поради това следва да бъдат включени разпоредби за приемливите разходи.
(14)
Съгласно Регламент (ЕО) № 1290/2005 на Съвета от 21 юни 2005 г. относно финансирането на Общата селскостопанска политика (8) програмите за ликвидиране и контрол на болестите по животните трябва да се финансират от Европейския фонд за гарантиране на земеделието. За целите на финансовия контрол се прилагат членове 9, 36 и 37 от посочения регламент.
(15)
Финансовото участие на Съюза следва да се предоставя, при условие че планираните действия са изпълнявани ефективно и че компетентните органи представят цялата необходима информация в сроковете, определени в настоящото решение.
(16)
С оглед на административната ефективност всички разходи, представени за получаване на финансово участие от страна на Съюза, следва да бъдат в евро. В съответствие с Регламент (ЕО) № 1290/2005 обменният курс за разходите във валута, различна от евро, следва да е последният обменен курс, определен от Европейската централна банка преди първия ден на месеца, през който е подадено заявлението от съответната държава-членка.
(17)
Мерките, предвидени в настоящото решение, са в съответствие със становището на Постоянния комитет по хранителната верига и здравето на животните,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
ГЛАВА I
ГОДИШНИ ПРОГРАМИ
Член 1
Бруцелоза по говедата
1. Програмите за ликвидиране на бруцелозата по говедата, представени от Испания, Италия, Кипър, Португалия и Обединеното кралство, се одобряват за периода от 1 януари 2011 г. до 31 декември 2011 г.
2. Финансовото участие на Съюза:
а)
обхваща еднократно изплащане на сумата от 0,5 EUR за включено във вземането на проби домашно животно;
б)
възлиза на 50 % от разходите, направени от всяка посочена в параграф 1 държава-членка за:
i)
извършване на лабораторни изследвания;
ii)
компенсиране на собствениците на животните, които са заклани в рамките на тези програми;
iii)
закупуване на дози ваксини; и
в)
не надвишава следните стойности:
i)
5 600 000 ЕUR за Испания;
ii)
3 500 000 ЕUR за Италия;
iii)
80 000 ЕUR за Кипър;
iv)
1 600 000 ЕUR за Португалия;
v)
5 000 000 ЕUR за Обединеното кралство.
3. Максималният размер на разходите, които се възстановяват на държавите-членки за посочените в параграф 1 програми, не надвишава като средна стойност:
а)
:
за роз бенгал тестове
:
0,2 EUR за тест;
б)
:
за серум аглутинационни тестове
:
0,2 EUR за тест;
в)
:
за изследвания чрез реакция за свързване на комплемента
:
0,4 EUR за изследване;
г)
:
за ELISA тестове
:
1 EUR за тест;
д)
:
за заклани животни
:
375 EUR на животно.
Член 2
Туберкулоза по говедата
1. Програмите за ликвидиране на туберкулозата по говедата, представени от Ирландия, Испания, Италия, Португалия и Обединеното кралство, се одобряват за периода от 1 януари 2011 г. до 31 декември 2011 г.
2. Финансовото участие на Съюза:
а)
обхваща еднократно изплащане на сумата от 0,5 EUR за включено във вземането на проби домашно животно:
i)
за тест за гама-интерферон;
ii)
за съмнително заразени животни в кланицата;
б)
възлиза на 50 % от разходите, направени от всяка посочена в параграф 1 държава-членка за:
i)
извършване на туберкулинови тестове и лабораторни изследвания;
ii)
компенсиране на собствениците на животните, които са заклани в рамките на тези програми; и
в)
не надвишава следните стойности:
i)
16 000 000 ЕUR за Ирландия;
ii)
15 000 000 ЕUR за Испания;
iii)
7 500 000 ЕUR за Италия;
iv)
1 200 000 EUR за Португалия;
v)
23 000 000 ЕUR за Обединеното кралство.
3. Максималният размер на разходите, които се възстановяват на държавите-членки за посочените в параграф 1 програми, не надвишава като средна стойност:
а)
:
за туберкулинови тестове
:
2 EUR за тест;
б)
:
за тестове за гама-интерферон
:
5 EUR за тест;
в)
:
за заклани животни
:
375 EUR на животно.
Член 3
Бруцелоза по овцете и козите
1. Програмите за ликвидиране на бруцелозата по овцете и козите, представени от Гърция, Испания, Италия, Кипър и Португалия, се одобряват за периода от 1 януари 2011 г. до 31 декември 2011 г.
2. Финансовото участие на Съюза:
а)
обхваща еднократно изплащане на сумата от 0,5 EUR за включено във вземането на проби домашно животно;
б)
възлиза на 50 % от разходите, направени от всяка посочена в параграф 1 държава-членка за:
i)
закупуване на ваксини;
ii)
извършване на лабораторни изследвания;
iii)
компенсиране на собствениците на животните, които са заклани в рамките на тези програми; и
в)
не надвишава следните стойности:
i)
160 000 ЕUR за Гърция;
ii)
7 500 000 EUR за Испания;
iii)
3 500 000 ЕUR за Италия;
iv)
200 000 ЕUR за Кипър;
v)
2 200 000 ЕUR за Португалия.
3. Максималният размер на разходите, които се възстановяват на държавите-членки за посочените в параграф 1 програми, не надвишава като средна стойност:
а)
:
за роз бенгал тестове
:
0,2 EUR за тест;
б)
:
за изследвания чрез реакция за свързване на комплемента
:
0,4 EUR за изследване;
в)
:
за заклани животни
:
50 EUR на животно.
Член 4
Болестта син език в ендемичните или високорисковите зони
1. Програмите за ликвидиране и мониторинг на болестта син език, представени от Белгия, България, Чешката република, Дания, Германия, Естония, Ирландия, Гърция, Испания, Франция, Италия, Латвия, Литва, Унгария, Малта, Нидерландия, Австрия, Полша, Португалия, Румъния, Словения, Словакия, Финландия и Швеция, се одобряват за периода от 1 януари 2011 г. до 31 декември 2011 г.
2. Финансовото участие на Съюза:
а)
обхваща еднократно изплащане на сумата от 0,5 EUR за включено във вземането на проби домашно животно;
б)
възлиза на 50 % от разходите, направени от всяка посочена в параграф 1 държава-членка за:
i)
извършване на ваксинацията;
ii)
извършване на лабораторни изследвания за вирусологично, серологично и ентомологично наблюдение;
iii)
закупуване на уловители и ваксини; и
в)
не надвишава следните стойности:
i)
390 000 ЕUR за Белгия;
ii)
10 000 ЕUR за България;
iii)
1 500 000 EUR за Чешката република;
iv)
40 000 ЕUR за Дания;
v)
400 000 ЕUR за Германия;
vi)
10 000 ЕUR за Естония;
vii)
10 000 ЕUR за Ирландия;
viii)
100 000 ЕUR за Гърция;
ix)
7 000 000 EUR за Испания;
x)
3 000 000 ЕUR за Франция;
xi)
300 000 ЕUR за Италия;
xii)
50 000 ЕUR за Латвия;
xiii)
40 000 ЕUR за Литва;
xiv)
170 000 ЕUR за Унгария;
xv)
10 000 ЕUR за Малта;
xvi)
40 000 ЕUR за Нидерландия;
xvii)
360 000 EUR за Австрия;
xviii)
50 000 ЕUR за Полша;
xix)
2 200 000 ЕUR за Португалия;
xx)
100 000 ЕUR за Румъния;
xxi)
250 000 ЕUR за Словения;
xxii)
50 000 ЕUR за Словакия;
xxiii)
20 000 EUR за Финландия;
xxiv)
100 000 EUR за Швеция.
3. Максималният размер на разходите, които се възстановяват на държавите-членки за посочените в параграф 1 програми, не надвишава като средна стойност:
а)
:
за ELISA тестове
:
2,5 EUR за тест;
б)
:
за изследвания чрез полимеразна верижна реакция
:
10 EUR за изследване;
в)
:
за закупуване на моновалентни ваксини
:
0,3 EUR за доза;
г)
:
за закупуване на двувалентни ваксини
:
0,45 EUR за доза;
д)
:
за ваксиниране на говеда
:
1,50 EUR за ваксинирано говедо, независимо от броя и вида на използваните дози;
е)
:
за ваксиниране на овце или кози
:
0,75 EUR за ваксинирана овца или коза, независимо от броя и вида на използваните дози.
Член 5
Салмонелоза (зоонозна салмонела) при стада от птици за разплод, птици носачки и бройлери от Gallus gallus и при стада от пуйки (Meleagris gallopavo)
1. Програмите за контрол на някои зоонозни салмонели при стада от птици за разплод, птици носачки и бройлери от Gallus gallus и при стада от пуйки (Meleagris gallopavo), представени от Белгия, България, Чешката република, Дания, Германия, Естония, Ирландия, Гърция, Испания, Франция, Италия, Кипър, Латвия, Люксембург, Унгария, Малта, Нидерландия, Австрия, Полша, Португалия, Румъния, Словения, Словакия и Обединеното кралство, се одобряват за периода от 1 януари 2011 г. до 31 декември 2011 г.
2. Финансовото участие на Съюза:
а)
обхваща еднократно изплащане на сумата от 0,5 EUR за официално взета проба;
б)
възлиза на 50 % от разходите, направени от всяка посочена в параграф 1 държава-членка за:
i)
извършване на бактериологичните изследвания и тестовете за определяне на серотипа в рамките на официалното вземане на проби;
ii)
извършване на бактериологичните изследвания за проверка на ефективността на дезинфекцията;
iii)
извършване на изследванията за откриване на антимикробни агенти или инхибиторен ефект върху развитието на бактериите в тъкани от птици от стада, изследвани за салмонела;
iv)
закупуване на дози ваксини;
v)
компенсиране на собствениците на:
-
умъртвени птици за разплод и птици носачки от Gallus gallus,
-
умъртвени пуйки за разплод от Meleagris gallopavo,
-
унищожени яйца съгласно параграф 3; и
в)
не надвишава следните стойности:
i)
1 200 000 ЕUR за Белгия;
ii)
75 000 ЕUR за България;
iii)
2 500 000 EUR за Чешката република;
iv)
440 000 ЕUR за Дания;
v)
1 000 000 ЕUR за Германия;
vi)
30 000 ЕUR за Естония;
vii)
350 000 ЕUR за Ирландия;
viii)
1 500 000 ЕUR за Гърция;
ix)
1 700 000 EUR за Испания;
x)
2 000 000 ЕUR за Франция;
xi)
1 000 000 ЕUR за Италия;
xii)
150 000 ЕUR за Кипър;
xiii)
130 000 ЕUR за Латвия;
xiv)
20 000 ЕUR за Люксембург;
xv)
2 000 000 ЕUR за Унгария;
xvi)
150 000 ЕUR за Малта;
xvii)
3 500 000 EUR за Нидерландия;
xviii)
1 000 000 EUR за Австрия;
xix)
3 000 000 ЕUR за Полша;
xx)
250 000 ЕUR за Португалия;
xxi)
500 000 ЕUR за Румъния;
xxii)
120 000 ЕUR за Словения;
xxiii)
600 000 ЕUR за Словакия;
xxiv)
75 000 ЕUR за Обединеното кралство.
3. Максималният размер на разходите, които се възстановяват на държавите-членки за посочените в параграф 1 програми, не надвишава като средна стойност:
а)
:
за бактериологични изследвания (култивиране/изолиране)
:
7 EUR за изследване;
б)
:
за закупуване на ваксини
:
0,05 EUR за доза;
в)
:
за определяне на серотипа на подходящи изолати от Salmonella spp.
:
20 EUR за тест;
г)
:
за бактериологични изследвания за проверка на ефективността на дезинфекцията в помещенията за домашни птици след унищожаването на популацията от птици, показали положителен резултат за салмонела
:
5 EUR за изследване;
д)
:
за изследвания за откриване на антимикробни агенти или инхибиторен ефект върху развитието на бактериите в тъкани от птици от стада, изследвани за салмонела
:
5 EUR за изследване;
е)
:
за компенсиране на собствениците на
:
i)
:
умъртвени възрастни птици за разплод от Gallus gallus
:
4 EUR на птица;
ii)
:
умъртвени птици носачки от Gallus gallus, предназначени за предлагане на пазара
:
2,20 EUR на птица;
iii)
:
умъртвени възрастни пуйки за разплод от Meleagris gallopavo
:
12 EUR на птица;
iv)
:
яйца за люпене на възрастни птици за разплод от Gallus gallus
:
0,20 EUR за унищожено яйце за люпене;
v)
:
яйца за консумация от Gallus gallus
:
0,04 EUR за унищожено яйце за консумация;
vi)
:
яйца за люпене на възрастни пуйки за разплод от Meleagris gallopavo
:
0,40 EUR за унищожено яйце за люпене.
Член 6
Класическа чума по свинете и африканска чума по свинете
1. За периода от 1 януари 2011 г. до 31 декември 2011 г.:
а)
се одобряват програмите за контрол и мониторинг на класическата чума по свинете, представени от България, Германия, Франция, Унгария, Румъния, Словения и Словакия;
б)
се одобрява програмата за контрол и мониторинг на африканската чума по свинете, представена от Италия.
2. Финансовото участие на Съюза:
а)
обхваща еднократно изплащане на сумата от 0,5 EUR за включена във вземането на проби домашна свиня и на сумата от 5 EUR за включено във вземането на проби диво прасе;
б)
възлиза на 50 % от разходите:
i)
направени от всяка посочена в параграф 1 държава-членка за извършване на вирусологичните, хистологичните и серологичните изследвания на домашни свине и диви прасета;
ii)
за програмите, представени от България, Германия, Франция и Румъния, за закупуване и разпространение на ваксини и примамки за ваксинирането на диви прасета; и
в)
не надвишава следните стойности:
i)
210 000 ЕUR за България;
ii)
1 520 000 ЕUR за Германия;
iii)
740 000 ЕUR за Франция;
iv)
160 000 ЕUR за Италия;
v)
480 000 ЕUR за Унгария;
vi)
480 000 ЕUR за Румъния;
vii)
30 000 ЕUR за Словения;
viii)
310 000 ЕUR за Словакия.
3. Максималният размер на разходите за ELISA тестове, които се възстановяват на държавите-членки за посочените в параграф 1 програми, не надвишава като средна стойност 2,5 EUR за тест.
Член 7
Везикулозна болест по свинете
1. Програмата за ликвидиране на везикулозната болест по свинете, представена от Италия, се одобрява за периода от 1 януари 2011 г. до 31 декември 2011 г.
2. Финансовото участие на Съюза:
а)
обхваща еднократно изплащане на сумата от 0,5 EUR за включена във вземането на проби домашна свиня;
б)
възлиза на 50 % от разходите за лабораторните изследвания; и
в)
не надвишава 730 000 EUR.
Член 8
Инфлуенца по домашните и дивите птици
1. Програмите за наблюдение на инфлуенцата по домашните и дивите птици, представени от Белгия, България, Чешката република, Дания, Германия, Естония, Ирландия, Гърция, Испания, Франция, Италия, Кипър, Латвия, Литва, Люксембург, Унгария, Малта, Нидерландия, Австрия, Полша, Португалия, Румъния, Словения, Словакия, Финландия, Швеция и Обединеното кралство, се одобряват за периода от 1 януари 2011 г. до 31 декември 2011 г.
2. Финансовото участие на Съюза:
а)
обхваща еднократно изплащане на сумата от 0,5 EUR за включена във вземането на проби домашна птица и на сумата от 5 EUR за включена във вземането на проби дива птица;
б)
възлиза на 50 % от разходите, направени от всяка държава-членка за извършване на лабораторни изследвания; и
в)
не надвишава следните стойности:
i)
70 000 EUR за Белгия;
ii)
40 000 EUR за България;
iii)
60 000 EUR за Чешката република;
iv)
80 000 ЕUR за Дания;
v)
250 000 ЕUR за Германия;
vi)
10 000 ЕUR за Естония;
vii)
60 000 ЕUR за Ирландия;
viii)
50 000 ЕUR за Гърция;
ix)
110 000 EUR за Испания;
x)
200 000 ЕUR за Франция;
xi)
800 000 ЕUR за Италия;
xii)
20 000 ЕUR за Кипър;
xiii)
50 000 ЕUR за Латвия;
xiv)
10 000 ЕUR за Литва;
xv)
10 000 ЕUR за Люксембург;
xvi)
300 000 EUR за Унгария;
xvii)
20 000 ЕUR за Малта;
xviii)
300 000 EUR за Нидерландия;
xix)
50 000 EUR за Австрия;
xx)
120 000 ЕUR за Полша;
xxi)
300 000 ЕUR за Португалия;
xxii)
350 000 ЕUR за Румъния;
xxiii)
40 000 ЕUR за Словения;
xxiv)
30 000 EUR за Словакия;
xxv)
30 000 EUR за Финландия;
xxvi)
120 000 EUR за Швеция;
xxvii)
120 000 EUR за Обединеното кралство.
3. Максималният размер на разходите, които се възстановяват на държавите-членки за обхванатите от програмите тестове и изследвания, не надвишава като средна стойност:
а)
:
за ELISA тестове
:
2 EUR за тест;
б)
:
за агар гел имунодифузионни тестове
:
1,2 EUR за тест;
в)
:
за HI тестове за H5/H7
:
12 EUR за тест;
г)
:
за тестове за изолиране на вируса
:
40 EUR за тест;
д)
:
за изследвания чрез полимеразна верижна реакция
:
20 EUR за изследване.
Член 9
Трансмисивни спонгиформни енцефалопатии (ТСЕ), спонгиформна енцефалопатия по говедата (СЕГ) и болестта скрейпи
1. Програмите за мониторинг на трансмисивните спонгиформни енцефалопатии (ТСЕ) и за ликвидиране на спонгиформната енцефалопатия по говедата (СЕГ) и болестта скрейпи, представени от Белгия, България, Чешката република, Дания, Германия, Естония, Ирландия, Гърция, Испания, Франция, Италия, Кипър, Латвия, Литва, Люксембург, Унгария, Малта, Нидерландия, Австрия, Полша, Португалия, Румъния, Словения, Словакия, Финландия, Швеция и Обединеното кралство, се одобряват за периода от 1 януари 2011 г. до 31 декември 2011 г.
2. Финансовото участие на Съюза:
а)
обхваща еднократно изплащане на сумата от 0,5 EUR за включено във вземането на проби домашно животно;
б)
възлиза на 100 % от разходите, направени от всяка посочена в параграф 1 държава-членка за извършване на:
i)
бързи тестове, за да се изпълнят изискванията на член 12, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 999/2001, на приложение III, глава А, части I и II, точки 1-5 от Регламент (ЕО) № 999/2001 и на приложение VII към същия регламент;
ii)
тестове за потвърждаване и първоначални тестове за молекулярна идентификация чрез дискриминационен имуноблотинг, посочени в приложение Х, глава В, точка 3.2, буква в), подточка i) от Регламент (ЕО) № 999/2001;
в)
възлиза на 50 % от разходите, направени от всяка държава-членка за:
i)
компенсиране на собствениците на животните, които са умъртвени и унищожени съгласно нейните програми за ликвидиране на СЕГ и болестта скрейпи;
ii)
анализ на проби за определяне на генотипа; и
г)
не надвишава следните стойности:
i)
2 300 000 ЕUR за Белгия;
ii)
630 000 ЕUR за България;
iii)
1 530 000 EUR за Чешката република;
iv)
1 570 000 ЕUR за Дания;
v)
11 750 000 ЕUR за Германия;
vi)
330 000 ЕUR за Естония;
vii)
4 250 000 ЕUR за Ирландия;
viii)
2 500 000 ЕUR за Гърция;
ix)
6 150 000 ЕUR за Испания;
x)
19 850 000 ЕUR за Франция;
xi)
7 000 000 ЕUR за Италия;
xii)
3 200 000 ЕUR за Кипър;
xiii)
420 000 ЕUR за Латвия;
xiv)
720 000 ЕUR за Литва;
xv)
125 000 EUR за Люксембург;
xvi)
1 380 000 ЕUR за Унгария;
xvii)
25 000 ЕUR за Малта;
xviii)
3 530 000 ЕUR за Нидерландия;
xix)
1 800 000 EUR за Австрия;
xx)
5 440 000 ЕUR за Полша;
xxi)
1 450 000 ЕUR за Португалия;
xxii)
1 850 000 ЕUR за Румъния;
xxiii)
275 000 ЕUR за Словения;
xxiv)
860 000 ЕUR за Словакия;
xxv)
680 000 EUR за Финландия;
xxvi)
1 050 000 EUR за Швеция;
xxvii)
6 250 000 ЕUR за Обединеното кралство.
3. Финансовото участие на Съюза за посочените в параграф 1 програми е за извършени тестове и за умъртвени и унищожени животни и като средна стойност максималната сума не надвишава:
а)
:
за тестове, извършени на говеда
:
8 EUR за тест;
б)
:
за тестове, извършени на овце и кози
:
25 EUR за тест;
в)
:
за тестове за потвърждаване и за първоначални тестове за молекулярна идентификация чрез дискриминационен имуноблотинг
:
175 EUR за тест;
г)
:
за тестове за определяне на генотипа
:
10 EUR за тест;
д)
:
за умъртвени говеда
:
500 EUR на животно;
е)
:
за умъртвени овце или кози
:
70 EUR на животно.
Член 10
Болестта бяс
1. Програмите за ликвидиране на болестта бяс, представени от България, Естония, Унгария, Полша, Румъния, Словакия и Финландия, се одобряват за периода от 1 януари 2011 г. до 31 декември 2011 г.
2. Финансовото участие на Съюза:
а)
обхваща еднократно изплащане на сумата от 5 EUR за включено във вземането на проби диво животно;
б)
възлиза на 75 % от разходите, направени от всяка посочена в параграф 1 държава-членка за:
i)
извършване на лабораторните изследвания за откриване на антигена или антитела на болестта бяс;
ii)
изолиране и характеризиране на вируса на болестта бяс;
iii)
откриване на биомаркера и титриране на ваксиналните примамки;
iv)
закупуване и разпространение на ваксини за орално приложение и примамки;
v)
закупуване на ваксини за парентерално приложение и ваксиниране на добитъка с тях; и
в)
не надвишава следните стойности:
i)
1 800 000 ЕUR за България;
ii)
620 000 ЕUR за Естония;
iii)
1 450 000 ЕUR за Унгария;
iv)
6 500 000 ЕUR за Полша;
v)
5 000 000 ЕUR за Румъния;
vi)
700 000 ЕUR за Словакия;
vii)
170 000 EUR за Финландия.
3. Максималният размер на разходите, които се възстановяват на държавите-членки за посочените в параграф 1 програми, не надвишава като средна стойност:
а)
:
за серологични изследвания
:
12 EUR за изследване;
б)
:
за тестове за откриване на тетрациклин в костите
:
12 EUR за тест;
в)
:
за флуоресцентни тестове за антитела (FAT)
:
18 EUR за тест;
г)
:
за закупуване на ваксини за орално приложение и примамки
:
0,60 EUR за доза;
д)
:
за разпространение на ваксини за орално приложение и примамки
:
0,35 EUR за доза;
е)
:
за закупуване на ваксини за парентерално приложение
:
1 EUR за доза;
ж)
:
за ваксиниране на добитъка с ваксини срещу болестта бяс
:
1,50 EUR за ваксинирано животно, независимо от броя и вида на използваните дози.
4. Чрез дерогация от параграфи 2 и 3, за тази част от програмата на Словакия, която ще бъде изпълнявана извън нейната територия, финансовото участие на Съюза:
а)
се предоставя само за разходите за закупуване и разпространение на ваксини за орално приложение и примамки;
б)
възлиза на 100 %; и
в)
не надвишава 250 000 EUR.
5. Максималният размер на възстановяване на посочените в параграф 4 разходи не надвишава като средна стойност:
а)
:
за ваксини за орално приложение и примамки
:
0,60 EUR за доза;
б)
:
за разпространение на ваксини за орално приложение и примамки
:
0,35 EUR за доза.
ГЛАВА II
МНОГОГОДИШНИ ПРОГРАМИ
Член 11
Болестта бяс
1. Многогодишната програма за ликвидиране на болестта бяс, представена от Италия, се одобрява за периода от 1 януари 2011 г. до 31 декември 2012 г.
2. Многогодишната програма за ликвидиране на болестта бяс, представена от Латвия, се одобрява за периода от 1 януари 2011 г. до 31 декември 2013 г.
3. Втората година от многогодишните програми за ликвидиране на болестта бяс, представени от Литва и Австрия, се одобрява за периода от 1 януари 2011 г. до 31 декември 2011 г.
4. Четвъртата година от многогодишната програма за ликвидиране на болестта бяс, представена от Словения, се одобрява за периода от 1 януари 2011 г. до 31 декември 2011 г.
5. Финансовото участие на Съюза:
а)
обхваща еднократно изплащане на сумата от 5 EUR за включено във вземането на проби диво животно;
б)
възлиза на 75 % от разходите, направени от всяка посочена в параграф 1 държава-членка за:
i)
извършване на лабораторните изследвания за откриване на антигена или антитела на болестта бяс;
ii)
изолиране и характеризиране на вируса на болестта бяс;
iii)
откриване на биомаркера и титриране на ваксиналните примамки;
iv)
закупуване и разпространение на ваксини за орално приложение и примамки;
v)
закупуване на ваксини за парентерално приложение и ваксиниране на добитъка с тях; и
в)
не надвишава следните стойности за 2011 г.:
i)
2 250 000 EUR за Италия;
ii)
1 800 000 EUR за Латвия;
iii)
2 700 000 EUR за Литва;
iv)
200 000 EUR за Австрия;
v)
740 000 ЕUR за Словения.
6. Максималният размер на разходите, които се възстановяват на държавите-членки за посочените в параграф 1 програми, не надвишава като средна стойност:
а)
:
за серологични изследвания
:
12 EUR за изследване;
б)
:
за тестове за откриване на тетрациклин в костите
:
12 EUR за тест;
в)
:
за флуоресцентни тестове за антитела (FAT)
:
18 EUR за тест;
г)
:
за закупуване на ваксини за орално приложение и примамки
:
0,60 EUR за доза;
д)
:
за разпространение на ваксини за орално приложение и примамки
:
0,35 EUR за доза;
е)
:
за закупуване на ваксини за парентерално приложение
:
1 EUR за доза;
ж)
:
за ваксиниране на добитъка с ваксини срещу болестта бяс
:
1,50 EUR за ваксинирано животно, независимо от броя на използваните дози.
7. Чрез дерогация от параграфи 5 и 6, за тази част от многогодишната програма на Литва, която ще бъде изпълнявана извън нейната територия, финансовото участие на Съюза:
а)
се предоставя само за разходите за закупуване и разпространение на ваксини за орално приложение и примамки;
б)
възлиза на 100 %; и
в)
не надвишава 1 100 000 EUR за 2011 г.
8. Максималният размер на възстановяване на посочените в параграф 7 разходи не надвишава като средна стойност:
а)
:
за закупуване на ваксини за орално приложение и примамки
:
0,60 EUR за доза;
б)
:
за разпространение на ваксини за орално приложение и примамки
:
0,35 EUR за доза.
ГЛАВА III
Член 12
Приемливи разходи
1. Без да се засягат горните граници на финансовото участие на Съюза, предвидени в членове 1-11, приемливите разходи, които са обхванати от мерките, посочени в същите членове, се ограничават до посочените в приложението разходи.
2. Само разходите, направени при изпълнение на годишните или многогодишните програми, посочени в членове 1-11, и платени преди представяне на крайния доклад от държавите-членки, са приемливи за съфинансиране от страна на Съюза, с изключение на разходите, посочени в член 10, параграф 4 и член 11, параграф 7.
ГЛАВА IV
ОБЩИ И ЗАКЛЮЧИТЕЛНИ РАЗПОРЕДБИ
Член 13
1. Компенсацията за изплащане на собствениците на животните, които са умъртвени или заклани, и на собствениците на унищожените продукти се предоставя в срок от 90 дни от датата на:
а)
клане или умъртвяване на животното;
б)
унищожаване на продуктите; или
в)
представяне на попълненото заявление от страна на собственика.
2. Член 9, параграфи 1, 2 и 3 от Регламент (ЕО) № 883/2006 на Комисията (9) се прилага при изплащане на компенсации, извършено след срока от 90 дни по параграф 1 от настоящия член.
Член 14
1. Разходите, представени от държавите-членки за получаване на финансово участие на Съюза, са в евро и не включват нито данък върху добавената стойност, нито каквито и да е други данъци.
2. Когато разходите на дадена държава-членка са направени във валута, различна от евро, съответната държава-членка конвертира тези разходи в евро, като използва последния обменен курс, определен от Европейската централна банка преди първия ден на месеца, в който е представено заявлението от страна на държавата-членка.
Член 15
1. Финансовото участие на Съюза за годишните и многогодишните програми, посочени в членове 1-11 (наричани по-нататък „програмите“), се предоставя, при условие че съответните държави-членки:
а)
изпълняват програмите съгласно релевантните разпоредби от законодателството на Съюза, включително правилата в областта на конкуренцията и възлагането на обществени поръчки;
б)
най-късно до 1 януари 2011 г. въведат в сила законовите, подзаконовите и административните разпоредби, необходими за изпълнението на програмите;
в)
най-късно до 31 юли 2011 г. изпратят на Комисията междинните технически и финансови доклади за програмите в съответствие с член 27, параграф 7, буква а) от Решение 2009/470/ЕО, обхващащи периода от 1 януари 2011 г. до 30 юни 2011 г.;
г)
само за посочените в член 8 програми и на всеки шест месеца докладват на Комисията чрез нейната онлайн-система за положителните и отрицателните резултати от проучванията, проведени в рамките на наблюдението на домашните и дивите птици, като изпращат резултатите в срок от четири седмици след края на последния месец, обхванат от доклада;
д)
най-късно до 30 април 2012 г. изпратят на Комисията подробен годишен технически доклад в съответствие с член 27, параграф 7, буква б) от Решение 2009/470/ЕО относно техническото изпълнение на съответната програма, заедно с удостоверяващи документи за направените от държавата-членка разходи и с резултатите, постигнати през периода от 1 януари 2011 г. до 31 декември 2011 г.;
е)
ефективно изпълняват програмите;
ж)
не представят други искания за финансови средства от Съюза за тези мерки и не са представяли по-рано такива искания.
2. В случай че държава-членка не спазва разпоредбите на параграф 1, Комисията намалява финансовото участие на Съюза, като взема предвид естеството и сериозността на нарушението, както и финансовите загуби за Съюза.
Член 16
Настоящото решение се прилага от 1 януари 2011 г.
Член 17
Адресати на настоящото решение са държавите-членки.
Съставено в Брюксел на 23 ноември 2010 година.
DECISIONE DELLA COMMISSIONE
del 23 novembre 2010
recante approvazione dei programmi annuali e pluriennali di eradicazione, lotta e sorveglianza di talune malattie animali e zoonosi presentati dagli Stati membri per il 2011 e gli anni successivi, nonché del contributo finanziario dell’Unione a detti programmi
[notificata con il numero C(2010) 8125]
(2010/712/UE)
LA COMMISSIONE EUROPEA,
visto il trattato sul funzionamento dell’Unione europea,
vista la decisione 2009/470/CE del Consiglio, del 25 maggio 2009, relativa a talune spese nel settore veterinario (1), in particolare l’articolo 27, paragrafo 5,
considerando quanto segue:
(1)
La decisione 2009/470/CE stabilisce le modalità della partecipazione finanziaria dell’Unione a programmi di eradicazione, lotta e sorveglianza delle malattie animali e delle zoonosi.
(2)
Inoltre, l’articolo 27, paragrafo 1, della decisione 2009/470/CE dispone l’introduzione di un’azione finanziaria dell’Unione al fine di rimborsare le spese sostenute dagli Stati membri per finanziare i programmi nazionali di eradicazione, lotta e sorveglianza relativi alle malattie animali e alle zoonosi figuranti nell’allegato 1 di tale decisione.
(3)
La decisione 2008/341/CE della Commissione, del 25 aprile 2008, che fissa i criteri comunitari applicabili ai programmi nazionali di eradicazione, di lotta e di sorveglianza relativi a talune malattie degli animali e zoonosi (2) dispone che, per essere approvati a titolo dell’azione finanziaria dell’Unione, i programmi presentati dagli Stati membri devono rispettare almeno i criteri fissati nell’allegato di tale decisione.
(4)
Il regolamento (CE) n. 999/2001 del Parlamento europeo e del Consiglio, del 22 maggio 2001, recante disposizioni per la prevenzione, il controllo e l’eradicazione di alcune encefalopatie spongiformi trasmissibili (3) dispone l’attuazione, da parte degli Stati membri, di programmi annuali per la sorveglianza delle encefalopatie spongiformi trasmissibili (TSE) nei bovini, negli ovini e nei caprini.
(5)
La direttiva 2005/94/CE del Consiglio, del 20 dicembre 2005, relativa a misure comunitarie di lotta contro l’influenza aviaria (4), prevede altresì che gli Stati membri attuino programmi di sorveglianza del pollame e dei volatili selvatici per contribuire, tra l’altro, in base a una valutazione del rischio regolarmente aggiornata, a far conoscere il pericolo connesso ai volatili selvatici in rapporto ai virus influenzali aviari nei volatili. Occorre di conseguenza approvare anche tali programmi annuali di sorveglianza e il loro finanziamento.
(6)
Alcuni Stati membri hanno presentato alla Commissione programmi annuali di eradicazione, lotta e sorveglianza delle malattie animali, programmi di controllo miranti alla prevenzione delle zoonosi e programmi annuali di eradicazione e sorveglianza di talune TSE, per i quali desiderano ricevere un contributo finanziario dell’Unione.
(7)
Per il 2009 e il 2010 sono stati approvati alcuni programmi pluriennali presentati dagli Stati membri per l’eradicazione, la lotta e la sorveglianza delle malattie animali a titolo della decisione 2008/897/CE della Commissione (5) e della decisione 2009/883/CE della Commissione (6).
(8)
L’impegno di spesa per tali programmi pluriennali è stato adottato conformemente all’articolo 76, paragrafo 3, del regolamento (CE, Euratom) n. 1605/2002 del Consiglio, del 25 giugno 2002, che stabilisce il regolamento finanziario applicabile al bilancio generale delle Comunità europee (7). Il primo impegno di bilancio per tali programmi è stato adottato dopo la loro approvazione. Ciascun impegno annuale successivo va effettuato dalla Commissione a seguito dell’esecuzione del programma relativo all’anno precedente, in base alla decisione di concedere un contributo di cui all’articolo 27, paragrafo 5, della decisione 2009/470/CE.
(9)
Nella maggior parte degli Stati membri i programmi relativi alla rabbia stanno per raggiungere l’obiettivo di eradicare questa malattia che rappresenta una grave minaccia per la salute pubblica. È opportuno offrire un ulteriore sostegno a tali programmi per mezzo di maggiori contributi finanziari da parte dell’Unione, al fine di potenziare gli sforzi degli Stati membri volti a eradicare al più presto tale malattia.
(10)
Alcuni Stati membri che hanno attuato efficacemente programmi di eradicazione della rabbia cofinanziati per diversi anni confinano con paesi terzi in cui è presente tale malattia. Per un’eradicazione definitiva della rabbia occorre attuare programmi di vaccinazione nei territori di tali paesi terzi confinanti con l’Unione.
(11)
La Commissione ha esaminato sotto il profilo veterinario e finanziario ciascun programma annuale presentato dagli Stati membri, nonché rispettivamente il terzo e il secondo anno dei programmi pluriennali approvati per il 2009 e il 2010. I programmi sono conformi alla legislazione veterinaria dell’Unione applicabile, in particolare ai criteri di cui alla decisione 2008/341/CE.
(12)
Data l’importanza dei programmi annuali e pluriennali per il conseguimento degli obiettivi perseguiti dall’Unione in materia di sanità pubblica e di salute degli animali e visto il carattere obbligatorio dell’applicazione in tutti gli Stati membri dei programmi sulle TSE e sull’influenza aviaria, è opportuno fissare il livello del contributo finanziario dell’Unione per il rimborso delle spese che gli Stati membri interessati dovranno sostenere per le misure indicate nella presente decisione, sino a un importo massimo stabilito per ciascun programma.
(13)
Ai fini di una migliore gestione, di un utilizzo più efficiente dei fondi dell’Unione e di una maggiore trasparenza, occorre inoltre fissare il costo medio da rimborsare, se del caso, agli Stati membri per alcune misure, quali i test utilizzati negli Stati membri e gli indennizzi ai proprietari per le perdite subite a causa della macellazione o dell’abbattimento di animali. È inoltre necessario chiarire quali spese possano beneficiare di un contributo dell’Unione. Occorre pertanto includere allo scopo una precisazione delle spese ammissibili.
(14)
A norma del regolamento (CE) n. 1290/2005 del Consiglio, del 21 giugno 2005, relativo al finanziamento della politica agricola comune (8), i programmi per l’eradicazione e la sorveglianza delle malattie animali devono essere finanziati dal Fondo europeo agricolo di garanzia. Ai fini del controllo finanziario si applicano gli articoli 9, 36 e 37 di tale regolamento.
(15)
La concessione del contributo finanziario dell’Unione deve essere subordinata alla condizione che le azioni previste siano realizzate in maniera efficace e che le autorità competenti forniscano tutte le informazioni necessarie entro i termini stabiliti dalla presente decisione.
(16)
Per ragioni di efficienza amministrativa tutte le spese dichiarate ai fini del contributo finanziario dell’Unione vanno espresse in euro. Conformemente alle disposizioni del regolamento (CE) n. 1290/2005 per la conversione delle spese in valute diverse dall’euro va applicato l’ultimo tasso di cambio fissato dalla Banca centrale europea anteriormente al primo giorno del mese in cui la domanda è presentata dallo Stato membro interessato.
(17)
Le misure di cui alla presente decisione sono conformi al parere del comitato permanente per la catena alimentare e la salute degli animali,
HA ADOTTATO LA PRESENTE DECISIONE:
CAPO I
PROGRAMMI ANNUALI
Articolo 1
Brucellosi bovina
1. I programmi di eradicazione della brucellosi bovina presentati da Spagna, Italia, Cipro, Portogallo e Regno Unito sono approvati per il periodo dal 1o gennaio 2011 al 31 dicembre 2011.
2. Il contributo finanziario dell’Unione:
a)
comprende un importo forfettario di 0,5 EUR per animale domestico sottoposto a campionamento;
b)
è fissato al 50 % delle spese sostenute da ciascuno Stato membro di cui al paragrafo 1 per:
i)
l’esecuzione degli esami di laboratorio;
ii)
l’indennizzo versato ai proprietari degli animali abbattuti nell’ambito di tali programmi;
iii)
l’acquisto di vaccini; e
c)
non supera i seguenti importi:
i)
5 600 000 EUR per la Spagna;
ii)
3 500 000 EUR per l’Italia;
iii)
80 000 EUR per Cipro;
iv)
1 600 000 EUR per il Portogallo;
v)
5 000 000 EUR per il Regno Unito.
3. Il rimborso massimo erogabile agli Stati membri per le spese relative ai programmi di cui al paragrafo 1 non supera in media gli importi seguenti:
a)
:
test del rosa bengala
:
0,2 EUR per test;
b)
:
test SAT
:
0,2 EUR per test;
c)
:
test di fissazione del complemento
:
0,4 EUR per test;
d)
:
test ELISA
:
1 EUR per test;
e)
:
animali macellati
:
375 EUR per animale.
Articolo 2
Tubercolosi bovina
1. I programmi di eradicazione della tubercolosi bovina presentati da Irlanda, Spagna, Italia, Portogallo e Regno Unito sono approvati per il periodo dal 1o gennaio 2011 al 31 dicembre 2011.
2. Il contributo finanziario dell’Unione:
a)
comprende un importo forfettario di 0,5 EUR per animale domestico sottoposto a campionamento:
i)
per l’esecuzione di test del gamma interferone;
ii)
per i casi di sospetta positività nel macello;
b)
è fissato al 50 % delle spese sostenute da ciascuno Stato membro di cui al paragrafo 1 per:
i)
l’esecuzione di prove tubercoliniche ed esami di laboratorio;
ii)
gli indennizzi versati ai proprietari degli animali abbattuti nell’ambito di tali programmi; e
c)
non supera i seguenti importi:
i)
16 000 000 EUR per l’Irlanda;
ii)
15 000 000 EUR per la Spagna;
iii)
7 500 000 EUR per l’Italia;
iv)
1 200 000 EUR per il Portogallo;
v)
23 000 000 EUR per il Regno Unito.
3. Il rimborso massimo erogabile agli Stati membri per le spese relative ai programmi di cui al paragrafo 1 non supera in media gli importi seguenti:
a)
:
test tubercolinico
:
2 EUR per test;
b)
:
test del gamma interferone
:
5 EUR per test;
c)
:
animali macellati
:
375 EUR per animale.
Articolo 3
Brucellosi ovi-caprina
1. I programmi di eradicazione della brucellosi ovi-caprina presentati da Grecia, Spagna, Italia, Cipro e Portogallo sono approvati per il periodo dal 1o gennaio 2011 al 31 dicembre 2011.
2. Il contributo finanziario dell’Unione:
a)
comprende un importo forfettario di 0,5 EUR per animale domestico sottoposto a campionamento;
b)
è fissato al 50 % delle spese sostenute da ciascuno Stato membro di cui al paragrafo 1 per:
i)
l’acquisto di vaccini;
ii)
l’esecuzione degli esami di laboratorio;
iii)
l’indennizzo versato ai proprietari degli animali abbattuti nell’ambito di tali programmi; e
c)
non supera i seguenti importi:
i)
160 000 EUR per la Grecia;
ii)
7 500 000 EUR per la Spagna;
iii)
3 500 000 EUR per l’Italia;
iv)
200 000 EUR per Cipro;
v)
2 200 000 EUR per il Portogallo.
3. Il rimborso massimo erogabile agli Stati membri per le spese relative ai programmi di cui al paragrafo 1 non supera in media gli importi seguenti:
a)
:
test del rosa bengala
:
0,2 EUR per test;
b)
:
test di fissazione del complemento
:
0,4 EUR per test;
c)
:
animali macellati
:
50 EUR per animale.
Articolo 4
Febbre catarrale degli ovini nelle zone endemiche o ad alto rischio
1. I programmi di eradicazione e di sorveglianza della febbre catarrale degli ovini presentati da Belgio, Bulgaria, Repubblica ceca, Danimarca, Germania, Estonia, Irlanda, Grecia, Spagna, Francia, Italia, Lettonia, Lituania, Ungheria, Malta, Paesi Bassi, Austria, Polonia, Portogallo, Romania, Slovenia, Slovacchia, Finlandia e Svezia sono approvati per il periodo dal 1o gennaio 2011 al 31 dicembre 2011.
2. Il contributo finanziario dell’Unione:
a)
comprende un importo forfettario di 0,5 EUR per animale domestico sottoposto a campionamento;
b)
è fissato al 50 % delle spese sostenute da ciascuno Stato membro di cui al paragrafo 1 per:
i)
l’esecuzione della vaccinazione;
ii)
l’esecuzione degli esami di laboratorio per la sorveglianza virologica, sierologica ed entomologica;
iii)
l’acquisto di esche e vaccini; e
c)
non supera i seguenti importi:
i)
390 000 EUR per il Belgio;
ii)
10 000 EUR per la Bulgaria;
iii)
1 500 000 EUR per la Repubblica ceca;
iv)
40 000 EUR per la Danimarca;
v)
400 000 EUR per la Germania;
vi)
10 000 EUR per l’Estonia;
vii)
10 000 EUR per l’Irlanda;
viii)
100 000 EUR per la Grecia;
ix)
7 000 000 EUR per la Spagna;
x)
3 000 000 EUR per la Francia;
xi)
300 000 EUR per l’Italia;
xii)
50 000 EUR per la Lettonia;
xiii)
40 000 EUR per la Lituania;
xiv)
170 000 EUR per l’Ungheria;
xv)
10 000 EUR per Malta;
xvi)
40 000 EUR per i Paesi Bassi;
xvii)
360 000 EUR per l’Austria;
xviii)
50 000 EUR per la Polonia;
xix)
2 200 000 EUR per il Portogallo;
xx)
100 000 EUR per la Romania;
xxi)
250 000 EUR per la Slovenia;
xxii)
50 000 EUR per la Slovacchia;
xxiii)
20 000 EUR per la Finlandia;
xxiv)
100 000 EUR per la Svezia.
3. Il rimborso massimo erogabile agli Stati membri per le spese relative ai programmi di cui al paragrafo 1 non supera in media gli importi seguenti:
a)
:
test ELISA
:
2,5 EUR per test;
b)
:
test PCR
:
10 EUR per test;
c)
:
per l’acquisto di vaccini monovalenti
:
0,3 EUR per dose;
d)
:
per l’acquisto di vaccini bivalenti
:
0,45 EUR per dose;
e)
:
per la vaccinazione di bovini
:
1,50 EUR per animale vaccinato, indipendentemente dal numero e dal tipo delle dosi di vaccino usate;
f)
:
per la vaccinazione di ovini o caprini
:
0,75 EUR per animale vaccinato, indipendentemente dal numero e dal tipo delle dosi di vaccino usate;
Articolo 5
Salmonellosi (salmonella zoonotica) in gruppi da riproduzione, ovaioli e da carne di Gallus gallus e in gruppi di tacchini (Meleagris gallopavo)
1. I programmi di controllo di taluni tipi di salmonella zoonotica in gruppi da riproduzione, ovaioli e da carne di Gallus gallus e in gruppi di tacchini (Meleagris gallopavo)presentati da Belgio, Bulgaria, Repubblica ceca, Danimarca, Germania, Estonia, Irlanda, Grecia, Spagna, Francia, Italia, Cipro, Lettonia, Lussemburgo, Ungheria, Malta, Paesi Bassi, Austria, Polonia, Portogallo, Romania, Slovenia, Slovacchia e Regno Unito sono approvati per il periodo dal 1o gennaio 2011 al 31 dicembre 2011.
2. Il contributo finanziario dell’Unione:
a)
comprende un importo forfettario di 0,5 EUR per animale domestico sottoposto a campionamento;
b)
è fissato al 50 % delle spese sostenute da ciascuno Stato membro di cui al paragrafo 1 per:
i)
l’esecuzione degli esami batteriologici e di sierotipizzazione nel quadro del campionamento ufficiale;
ii)
l’esecuzione degli esami batteriologici atti a verificare l’efficacia della disinfezione;
iii)
l’esecuzione dei test per l’individuazione di agenti antimicrobici o di effetti di inibizione della crescita batterica in tessuti di volatili appartenenti a gruppi testati per la Salmonella;
iv)
l’acquisto di vaccini;
v)
l’indennizzo versato ai proprietari per:
-
i volatili da riproduzione e ovaioli della specie Gallus gallus abbattuti,
-
i tacchini della specie Meleagris gallopavo abbattuti,
-
le uova distrutte come specificato nel paragrafo 3; e
c)
non supera i seguenti importi:
i)
1 200 000 EUR per il Belgio;
ii)
75 000 EUR per la Bulgaria;
iii)
2 500 000 EUR per la Repubblica ceca;
iv)
440 000 EUR per la Danimarca;
v)
1 000 000 EUR per la Germania;
vi)
30 000 EUR per l’Estonia;
vii)
350 000 EUR per l’Irlanda;
viii)
1 500 000 EUR per la Grecia;
ix)
1 700 000 EUR per la Spagna;
x)
2 000 000 EUR per la Francia;
xi)
1 000 000 EUR per l’Italia;
xii)
150 000 EUR per Cipro;
xiii)
130 000 EUR per la Lettonia;
xiv)
20 000 EUR per il Lussemburgo;
xv)
2 000 000 EUR per l’Ungheria;
xvi)
150 000 EUR per Malta;
xvii)
3 500 000 EUR per i Paesi Bassi;
xviii)
1 000 000 EUR per l’Austria;
xix)
3 000 000 EUR per la Polonia;
xx)
250 000 EUR per il Portogallo;
xxi)
500 000 EUR per la Romania;
xxii)
120 000 EUR per la Slovenia;
xxiii)
600 000 EUR per la Slovacchia;
xxiv)
75 000 EUR per il Regno Unito.
3. Il rimborso massimo erogabile agli Stati membri per le spese relative ai programmi di cui al paragrafo 1 non supera in media gli importi seguenti:
a)
:
test batteriologico (coltura/isolamento)
:
7 EUR per test;
b)
:
acquisto di vaccini monovalenti
:
0,05 EUR per dose;
c)
:
sierotipizzazione degli isolati risultanti di Salmonella spp.
:
20 EUR per test;
d)
:
test batteriologico mirante a verificare l’efficacia della disinfezione dei pollai dopo lo spopolamento del gruppo positivo alla Salmonella
:
5 EUR per test;
e)
:
test per l’individuazione di agenti antimicrobici o di effetti di inibizione della crescita batterica in tessuti di volatili appartenenti a gruppi testati per la Salmonella
:
5 EUR per test;
f)
:
indennizzo versato ai proprietari per
:
i)
:
esemplare da riproduzione di Gallus gallus abbattuto
:
4 EUR per animale;
ii)
:
esemplare ovaiolo commerciale di Gallus gallus abbattuto
:
2,20 EUR per animale;
iii)
:
esemplare da riproduzione di tacchino Meleagris gallopavo abbattuto
:
12 EUR per animale;
iv)
:
uova da cova di esemplari da riproduzione di Gallus gallus
:
0,20 EUR per uovo da cova distrutto;
v)
:
uova da tavola di Gallus gallus
:
0,04 EUR per uovo da tavola distrutto;
vi)
:
uova da cova di esemplari da riproduzione di Meleagris gallopavo
:
0,40 EUR per uovo da cova distrutto.
Articolo 6
Peste suina classica e peste suina africana
1. I programmi di lotta e sorveglianza:
a)
della peste suina classica presentati da Bulgaria, Germania, Francia, Ungheria, Romania, Slovenia e Slovacchia sono approvati per il periodo dal 1o gennaio 2011 al 31 dicembre 2011;
b)
della peste suina africana presentato dall’Italia è approvato per il periodo dal 1o gennaio 2011 al 31 dicembre 2011.
2. Il contributo finanziario dell’Unione:
a)
comprende un importo forfettario di 0,5 EUR per suino domestico sottoposto a campionamento e di 5 EUR per cinghiale sottoposto a campionamento;
b)
è fissato al 50 % delle spese sostenute:
i)
da ciascuno Stato membro di cui al paragrafo 1 per il costo degli esami virologici, istologici e sierologici dei suini domestici e dei cinghiali;
ii)
relativamente ai programmi presentati da Bulgaria, Germania, Francia e Romania per l’acquisto e la distribuzione di vaccini ed esche per la vaccinazione dei cinghiali; e
c)
non supera i seguenti importi:
i)
210 000 EUR per la Bulgaria;
ii)
1 520 000 EUR per la Germania;
iii)
740 000 EUR per la Francia;
iv)
160 000 EUR per l’Italia;
v)
480 000 EUR per l’Ungheria;
vi)
480 000 EUR per la Romania;
vii)
30 000 EUR per la Slovenia;
viii)
310 000 EUR per la Slovacchia.
3. Il rimborso massimo erogabile agli Stati membri per le spese relative ai programmi di cui al paragrafo 1 non supera in media l’importo di 2,5 EUR per un test ELISA.
Articolo 7
Malattia vescicolare dei suini
1. Il programma di eradicazione della malattia vescicolare dei suini presentato dall’Italia è approvato per il periodo dal 1o gennaio 2011 al 31 dicembre 2011.
2. Il contributo finanziario dell’Unione:
a)
comprende un importo forfettario di 0,5 EUR per suino domestico sottoposto a campionamento;
b)
è fissato al 50 % delle spese sostenute per gli esami di laboratorio; e
c)
non supera 730 000 EUR.
Articolo 8
Influenza aviaria nel pollame e nei volatili selvatici
1. I programmi di indagini sull’influenza aviaria nel pollame e nei volatili selvatici presentati da Belgio, Bulgaria, Repubblica ceca, Danimarca, Germania, Estonia, Irlanda, Grecia, Spagna, Francia, Italia, Cipro, Lettonia, Lituania, Lussemburgo, Ungheria, Malta, Paesi Bassi, Austria, Polonia, Portogallo, Romania, Slovenia, Slovacchia, Finlandia, Svezia e Regno Unito sono approvati per il periodo dal 1o gennaio 2011 al 31 dicembre 2011.
2. Il contributo finanziario dell’Unione:
a)
comprende un importo forfettario di 0,5 EUR per esemplare di pollame sottoposto a campionamento e di 5 EUR per volatile selvatico sottoposto a campionamento;
b)
è fissato al 50 % delle spese sostenute da ciascuno Stato membro per l’esecuzione degli esami di laboratorio; e
c)
non supera i seguenti importi:
i)
70 000 EUR per il Belgio;
ii)
40 000 EUR per la Bulgaria;
iii)
60 000 EUR per la Repubblica ceca;
iv)
80 000 EUR per la Danimarca;
v)
250 000 EUR per la Germania;
vi)
10 000 EUR per l’Estonia;
vii)
60 000 EUR per l’Irlanda;
viii)
50 000 EUR per la Grecia;
ix)
110 000 EUR per la Spagna;
x)
200 000 EUR per la Francia;
xi)
800 000 EUR per l’Italia;
xii)
20 000 EUR per Cipro;
xiii)
50 000 EUR per la Lettonia;
xiv)
10 000 EUR per la Lituania;
xv)
10 000 EUR per il Lussemburgo;
xvi)
300 000 EUR per l’Ungheria;
xvii)
20 000 EUR per Malta;
xviii)
300 000 EUR per i Paesi Bassi;
xix)
50 000 EUR per l’Austria;
xx)
120 000 EUR per la Polonia;
xxi)
300 000 EUR per il Portogallo;
xxii)
350 000 EUR per la Romania;
xxiii)
40 000 EUR per la Slovenia;
xxiv)
30 000 EUR per la Slovacchia;
xxv)
30 000 EUR per la Finlandia;
xxvi)
120 000 EUR per la Svezia;
xxvii)
120 000 EUR per il Regno Unito.
3. Il rimborso massimo erogabile agli Stati membri per le spese relative ai programmi non supera in media gli importi seguenti:
a)
:
test ELISA
:
2 EUR per test;
b)
:
test di immunodiffusione in gel di agar
:
1,2 EUR per test;
c)
:
test HI per H5/H7
:
12 EUR per test;
d)
:
test di isolamento dei virus
:
40 EUR per test;
e)
:
test PCR
:
20 EUR per test.
Articolo 9
Encefalopatie spongiformi trasmissibili (TSE), encefalopatia spongiforme bovina (BSE) e scrapie
1. I programmi di sorveglianza delle encefalopatie spongiformi trasmissibili (TSE) e di eradicazione dell’encefalopatia spongiforme bovina (BSE) e della scrapie presentati da Belgio, Bulgaria, Repubblica ceca, Danimarca, Germania, Estonia, Irlanda, Grecia, Spagna, Francia, Italia, Cipro, Lettonia, Lituania, Lussemburgo, Ungheria, Malta, Paesi Bassi, Austria, Polonia, Portogallo, Romania, Slovenia, Slovacchia, Finlandia, Svezia e Regno Unito sono approvati per il periodo dal 1o gennaio 2011 al 31 dicembre 2011.
2. Il contributo finanziario dell’Unione:
a)
comprende un importo forfettario di 0,5 EUR per animale domestico sottoposto a campionamento;
b)
è fissato al 100 % delle spese sostenute da ciascuno Stato membro di cui al paragrafo 1 per:
i)
l’esecuzione di test rapidi secondo quanto disposto dall’articolo 12, paragrafo 2, del regolamento (CE) n. 999/2001, dall’allegato III, capitolo A, parti I e II, punti da 1 a 5, e dall’allegato VII del medesimo regolamento;
ii)
test di conferma e test molecolari preliminari di diagnosi differenziale di cui all’allegato X, capitolo C, punto 3.2, lettera c), sub i) del regolamento (CE) n. 999/2001;
c)
è fissato al 50 % delle spese sostenute da ciascuno Stato membro per:
i)
gli indennizzi versati ai proprietari degli animali abbattuti e distrutti nell’ambito dei rispettivi programmi di eradicazione della BSE e della scrapie;
ii)
l’analisi dei campioni a fini di genotipizzazione; e
d)
non supera i seguenti importi:
i)
2 300 000 EUR per il Belgio;
ii)
630 000 EUR per la Bulgaria;
iii)
1 530 000 EUR per la Repubblica ceca;
iv)
1 570 000 EUR per la Danimarca;
v)
11 750 000 EUR per la Germania;
vi)
330 000 EUR per l’Estonia;
vii)
4 250 000 EUR per l’Irlanda;
viii)
2 500 000 EUR per la Grecia;
ix)
6 150 000 EUR per la Spagna;
x)
19 850 000 EUR per la Francia;
xi)
7 000 000 EUR per l’Italia;
xii)
3 200 000 EUR per Cipro;
xiii)
420 000 EUR per la Lettonia;
xiv)
720 000 EUR per la Lituania;
xv)
125 000 EUR per il Lussemburgo;
xvi)
1 380 000 EUR per l’Ungheria;
xvii)
25 000 EUR per Malta;
xviii)
3 530 000 EUR per i Paesi Bassi;
xix)
1 800 000 EUR per l’Austria;
xx)
5 440 000 EUR per la Polonia;
xxi)
1 450 000 EUR per il Portogallo;
xxii)
1 850 000 EUR per la Romania;
xxiii)
275 000 EUR per la Slovenia;
xxiv)
860 000 EUR per la Slovacchia;
xxv)
680 000 EUR per la Finlandia;
xxvi)
1 050 000 EUR per la Svezia;
xxvii)
6 250 000 EUR per il Regno Unito.
3. Il contributo finanziario dell’Unione per i programmi di cui al paragrafo 1 è destinato ai test eseguiti e agli animali abbattuti e distrutti e non può superare in media gli importi seguenti:
a)
:
test effettuati su bovini
:
8 EUR per test;
b)
:
test effettuati su ovini e caprini
:
25 EUR per test;
c)
:
test di conferma e test molecolari preliminari di diagnosi differenziale
:
175 EUR per test;
d)
:
test di genotipizzazione
:
10 EUR per test;
e)
:
bovini abbattuti
:
500 EUR per animale;
f)
:
pecore o capre abbattute
:
70 EUR per animale.
Articolo 10
Rabbia
1. I programmi di eradicazione della rabbia presentati da Bulgaria, Estonia, Ungheria, Polonia, Romania, Slovacchia e Finlandia sono approvati per il periodo dal 1o gennaio 2011 al 31 dicembre 2011.
2. Il contributo finanziario dell’Unione:
a)
comprende un importo forfettario di 5 EUR per animale selvatico sottoposto a campionamento;
b)
è fissato al 75 % delle spese sostenute da ciascuno Stato membro di cui al paragrafo 1 per:
i)
l’esecuzione di esami di laboratorio per l’individuazione di antigeni o anticorpi della rabbia;
ii)
l’isolamento e la caratterizzazione del virus della rabbia;
iii)
il rilevamento del biomarcatore e la titolazione delle esche vaccino;
iv)
l’acquisto e la distribuzione di vaccini ed esche;
v)
l’acquisto e la distribuzione al bestiame di vaccini parenterali; e
c)
non supera i seguenti importi:
i)
1 800 000 EUR per la Bulgaria;
ii)
620 000 EUR per l’Estonia;
iii)
1 450 000 EUR per l’Ungheria;
iv)
6 500 000 EUR per la Polonia;
v)
5 000 000 EUR per la Romania;
vi)
700 000 EUR per la Slovacchia;
vii)
170 000 EUR per la Finlandia.
3. Il rimborso massimo erogabile agli Stati membri per le spese relative ai programmi di cui al paragrafo 1 non supera in media gli importi seguenti:
a)
:
test sierologico
:
12 EUR per test;
b)
:
test di rilevazione della tetraciclina nelle ossa
:
12 EUR per test;
c)
:
test di immunofluorescenza (FAT)
:
18 EUR per test;
d)
:
acquisto di vaccini orali ed esche
:
0,60 EUR per dose;
e)
:
distribuzione di vaccini orali ed esche
:
0,35 EUR per dose;
f)
:
acquisto di vaccini parenterali
:
1 EUR per dose;
g)
:
vaccinazione contro la rabbia di animali d’allevamento
:
1,50 EUR per animale vaccinato, indipendentemente dal numero delle dosi di vaccino usate.
4. Fatto salvo il disposto dei paragrafi 2 e 3, per la parte del programma della Slovacchia attuato al di fuori del suo territorio il contributo finanziario dell’Unione:
a)
è concesso esclusivamente per l’acquisto e la distribuzione di vaccini orali ed esche;
b)
è fissato al 100 %; e
c)
non supera 250 000 EUR.
5. Il rimborso massimo erogabile per le spese di cui al paragrafo 4 non supera in media gli importi seguenti:
a)
:
acquisto di vaccini orali ed esche
:
0,60 EUR per dose;
b)
:
distribuzione di vaccini orali ed esche
:
0,35 EUR per dose.
CAPO II
PROGRAMMI PLURIENNALI
Articolo 11
Rabbia
1. Il programma pluriennale di eradicazione della rabbia presentato dall’Italia è approvato per il periodo dal 1o gennaio 2011 al 31 dicembre 2012.
2. Il programma pluriennale di eradicazione della rabbia presentato dalla Lettonia è approvato per il periodo dal 1o gennaio 2011 al 31 dicembre 2013.
3. Il secondo anno relativo ai programmi pluriennali di eradicazione della rabbia presentati da Lituania e Austria è approvato per il periodo dal 1o gennaio 2011 al 31 dicembre 2011.
4. Il quarto anno relativo al programma pluriennale di eradicazione della rabbia presentato dalla Slovenia è approvato per il periodo dal 1o gennaio 2011 al 31 dicembre 2011.
5. Il contributo finanziario dell’Unione:
a)
comprende un importo forfettario di 5 EUR per animale selvatico sottoposto a campionamento;
b)
è fissato al 75 % delle spese sostenute da ciascuno Stato membro di cui al paragrafo 1 per:
i)
l’esecuzione di esami di laboratorio per l’individuazione di antigeni o anticorpi della rabbia;
ii)
l’isolamento e la caratterizzazione del virus della rabbia;
iii)
il rilevamento del biomarcatore e la titolazione delle esche vaccino;
iv)
l’acquisto e la distribuzione di vaccini ed esche;
v)
l’acquisto e la distribuzione al bestiame di vaccini parenterali; e
c)
per il 2011 non supera i seguenti importi:
i)
2 250 000 EUR per l’Italia;
ii)
1 800 000 EUR per la Lettonia;
iii)
2 700 000 EUR per la Lituania;
iv)
200 000 EUR per l’Austria;
v)
740 000 EUR per la Slovenia.
6. Il rimborso massimo erogabile agli Stati membri per le spese relative ai programmi di cui al paragrafo 1 non supera in media gli importi seguenti:
a)
:
test sierologico
:
12 EUR per test;
b)
:
test di rilevazione della tetraciclina nelle ossa
:
12 EUR per test;
c)
:
test di immunofluorescenza (FAT)
:
18 EUR per test;
d)
:
acquisto di vaccini orali ed esche
:
0,60 EUR per dose;
e)
:
distribuzione di vaccini orali ed esche
:
0,35 EUR per dose;
f)
:
acquisto di vaccini parenterali
:
1 EUR per dose;
g)
:
vaccinazione contro la rabbia di animali d’allevamento
:
1,50 EUR per animale vaccinato, indipendentemente dal numero delle dosi di vaccino usate.
7. Fatto salvo il disposto dei paragrafi 5 e 6, per la parte del programma della Lituania attuato al di fuori del suo territorio il contributo finanziario dell’Unione:
a)
è concesso esclusivamente per l’acquisto e la distribuzione dei vaccini orali e delle esche;
b)
è fissato al 100 %; e
c)
per il 2011 non supera 1 100 000 EUR.
8. Il rimborso massimo erogabile per le spese di cui al paragrafo 7 non supera in media gli importi seguenti:
a)
:
acquisto di vaccini orali ed esche
:
0,60 EUR per dose;
b)
:
distribuzione di vaccini orali ed esche
:
0,35 EUR per dose.
CAPO III
Articolo 12
Spese ammissibili
1. Fatti salvi i limiti massimi fissati per il contributo finanziario dell’Unione dagli articoli da 1 a 11, le spese ammissibili relative alle misure di cui ai medesimi articoli si limitano alle spese contenute nell’allegato.
2. Sono ammissibili al cofinanziamento tramite un contributo finanziario dell’Unione esclusivamente le spese sostenute nella realizzazione dei programmi annuali o pluriennali di cui agli articoli da 1 a 11 versate prima della presentazione della relazione finale da parte degli Stati membri, ad eccezione delle spese di cui all’articolo 10, paragrafo 4, e all’articolo11, paragrafo 7.
CAPO IV
DISPOSIZIONI GENERALI E FINALI
Articolo 13
1. Gli indennizzi da corrispondere ai proprietari degli animali abbattuti o macellati e dei prodotti distrutti devono essere versati entro 90 giorni dalla data:
a)
della macellazione o dell’abbattimento dell’animale;
b)
della distruzione dei prodotti; o
c)
della presentazione della domanda compilata da parte del proprietario.
2. Nel caso di indennizzi versati dopo il termine di 90 giorni di cui al paragrafo 1 del presente articolo, si applica l’articolo 9, paragrafi 1, 2 e 3, del regolamento (CE) n. 883/2006 della Commissione (9).
Articolo 14
1. Le spese presentate dagli Stati membri ai fini di un contributo finanziario dell’Unione sono espresse in euro e non comprendono l’imposta sul valore aggiunto e altri tributi.
2. Qualora le spese di uno Stato membro siano in una valuta diversa dall’euro, tale Stato membro le converte in euro applicando l’ultimo tasso di cambio fissato dalla Banca centrale europea anteriormente al primo giorno del mese in cui la domanda è presentata dallo Stato membro interessato.
Articolo 15
1. Il contributo finanziario dell’Unione per i programmi annuali e pluriennali di cui agli articoli da 1 a 11 («i programmi») è concesso a condizione che gli Stati membri:
a)
attuino i programmi conformemente alle disposizioni pertinenti del diritto dell’Unione europea, tra cui la normativa in materia di concorrenza e di aggiudicazione degli appalti pubblici;
b)
mettano in vigore entro il 1o gennaio 2011 le disposizioni legislative, regolamentari e amministrative necessarie per l’attuazione dei programmi;
c)
trasmettano alla Commissione entro il 31 luglio 2011 le relazioni intermedie tecniche e finanziarie relative ai programmi per il periodo dal 1o gennaio 2011 al 30 giugno 2011, in conformità dell’articolo 27, paragrafo 7, lettera a), della decisione 2009/470/CE;
d)
presentino alla Commissione, limitatamente ai programmi di cui all’articolo 8, mediante l’apposito sistema on line, una relazione semestrale sui risultati positivi e negativi ottenuti nel quadro della sorveglianza del pollame e dei volatili selvatici, entro quattro settimane dalla fine dell’ultimo mese di riferimento di detta relazione;
e)
presentino alla Commissione entro il 30 aprile 2012, conformemente all’articolo 27, paragrafo 7, lettera b), della decisione 2009/470/CE, una relazione annuale dettagliata sull’esecuzione tecnica del programma, corredata dei documenti giustificativi relativi alle spese sostenute dallo Stato membro interessato e dei risultati ottenuti nel periodo dal 1o gennaio 2011 al 31 dicembre 2011;
f)
attuino i programmi efficacemente;
g)
non presentino altre richieste di contributo all’Unione per le misure in questione, né lo abbiano fatto in precedenza.
2. Qualora lo Stato membro non rispetti le norme di cui al paragrafo 1, la Commissione può ridurre il contributo finanziario dell’Unione tenendo conto della natura e della gravità dell’infrazione, nonché della perdita finanziaria subita dall’Unione.
Articolo 16
La presente decisione si applica a decorrere dal 1o gennaio 2011.
Articolo 17
Gli Stati membri sono destinatari della presente decisione.
Fatto a Bruxelles, il 23 novembre 2010.