РЕГЛАМЕНТ ЗА ИЗПЪЛНЕНИЕ (ЕС) № 60/2012 НА СЪВЕТА
от 16 януари 2012 година
за прекратяване на частичното междинно преразглеждане съгласно член 11, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 1225/2009 на антидъмпинговите мерки, приложими по отношение на вноса на феросилиций с произход, inter alia, от Русия
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Регламент (ЕО) № 1225/2009 на Съвета от 30 ноември 2009 г. за защита срещу дъмпингов внос от страни, които не са членки на Европейската общност (1) („основен регламент“), и по-специално член 11, параграф 3 от него,
като взе предвид предложението, представено от Европейската комисия след консултация с Консултативния комитет,
като има предвид, че:
1. ПРОЦЕДУРА
1.1. Действащи мерки
(1)
С Регламент (ЕО) № 172/2008 (2) („първоначален регламент“) Съветът наложи окончателно антидъмпингово мито върху вноса на феросилиций с произход, inter alia, от Русия. Мерките се състоят от адвалорна митническа ставка в размер между 17,8 % и 22,7 %. Разследването, което доведе до приемането на настоящия регламент, ще бъде наричано по-долу „първоначално разследване“.
1.2. Искане за преразглеждане
(2)
На 30 ноември 2009 г. Европейската комисия („Комисията“) получи искане за частично междинно преразглеждане съгласно член 11, параграф 3 от основния регламент („междинно преразглеждане“). Искането, подадено от производител износител от Русия - акционерно дружество (АД) Chelyabinsk Electrometallurgical Integrated Plant и свързаното с него акционерно дружество (АД) Kuznetsk Ferroalloy Works (наричани заедно по-долу „заявител“), беше ограничено по обхват до разглеждане на дъмпинга, доколкото е засегнат заявителят. Антидъмпинговата митническа ставка, приложима по отношение на заявителя, е 22,7 % и е изчислена въз основа на дъмпинговия марж на заявителя.
(3)
В искането си заявителят изтъква, че доколкото е засегнат той самият, обстоятелствата, въз основа на които са били наложени съществуващите мерки, са се променили и че тези промени са с дълготраен характер.
(4)
Заявителят представи prima facie доказателства, че доколкото е засегнат той самият, запазването на мярката на сегашното ѝ равнище вече не е необходимо, за да се компенсира дъмпингът. Според данните, посочени в искането, сравнението на цените на вътрешния пазар на заявителя с неговите експортни цени за Съюза сочи, че дъмпинговият марж е значително по-нисък от сегашното равнище на мярката.
1.3. Започване на преразглеждане
(5)
Като установи, след консултации с Консултативния комитет, че съществуват достатъчно доказателства, които обосновават започването на междинно преразглеждане, Комисията реши да започне частично междинно преразглеждане в съответствие с член 11, параграф 3 от основния регламент, чийто обхват да бъде ограничен до проучване на дъмпинга, доколкото е засегнат заявителят. На 27 октомври 2010 г. Комисията публикува известие за започване на преразглеждане в Официален вестник на Европейския съюз (3) („известие за започване на преразглеждане“) и започна разследване.
1.4. Разглеждан продукт и сходен продукт
(6)
Разглежданият продукт, предмет на междинното преразглеждане, е същият като този при първоначалното разследване, т.е. феросилиций с произход от Русия, понастоящем класиран в кодове по КН 7202 21 00, 7202 29 10 и 7202 29 90.
(7)
Произвежданият и продаван в Русия продукт и този, изнасян за Съюза, имат еднакви основни физически и технически характеристики и видове употреба и затова се считат за сходни по смисъла на член 1, параграф 4 от основния регламент.
1.5. Заинтересовани страни
(8)
Комисията уведоми официално производителите в Съюза, заявителя и органите на страната износител за започването на междинното преразглеждане. На заинтересованите страни беше дадена възможност да изложат писмено становищата си и да бъдат изслушани.
(9)
Комисията изпрати въпросници на заявителя и получи отговор в рамките на определения за целта срок. Комисията издири и провери всички сведения, необходими за определяне на наличието на дъмпинг, и направи проверка на място в следните дружества:
-
акционерно дружество АД Chelyabinsk Electrometallurgical Integrated Plant (наричано по-долу „CHEM“), Chelyabinsk, Русия,
-
акционерно дружество АД Kuznetsk Ferroalloy Works (наричано по-долу „KF“), Kuznetsk, Русия,
и
-
RFA International LP (наричано по-долу „RFAI“) в Mishawaka, САЩ и Nieuwdorp Zld, Нидерландия.
1.6. Разследван период
(10)
Разследването се отнася до периода от 1 октомври 2009 г. до 30 септември 2010 г. („разследван период в рамките на преразглеждането, или „РПП“).
2. ДЪЛГОТРАЕН ХАРАКТЕР НА ПРОМЯНАТА В ОБСТОЯТЕЛСТВАТА
2.1. Въведение
(11)
Като отправна точка следва да се припомни, че съгласно съдебната практика на съдилищата на ЕС (4), когато се оценява необходимостта от продължаване на действието на съществуващи мерки при преразглеждане въз основа на член 11, параграф 3 от основния регламент, институциите разполагат със свобода на действие, която включва възможност за изготвяне на прогнозна оценка на ценовата политика на съответните износители. В този контекст институциите трябва да разгледат аргументите на заявителя по отношение на това дали обстоятелствата във връзка със ситуацията, в която се намира, са се променили дълготрайно, обосновавайки по този начин намаляването или дори премахването на митото.
(12)
Заявителят твърди, че промяната в обстоятелствата може разумно да бъде разглеждана като дълготрайна и поради това размерът на мерките трябва да бъде намален или те следва да бъдат изцяло отменени, доколкото е засегнат заявителят, тъй като е малко вероятно в близко бъдеще да има повторение на дъмпинговия внос на всички равнища или на равнища, подобни на тези, установени в първоначалното разследване.
2.2. По отношение на въпроса дали заявителят все още е извършвал дъмпинг на пазара на ЕС по време на РПП (5)
(13)
Преди да бъде даден отговор на редицата аргументи на заявителя за (предполагаемия) дълготраен характер на (предполагаемата) промяна на обстоятелствата, e полезно първо да се изложат съображенията на институциите относно въпроса дали е възможно заявителят все още да е извършвал дъмпинг на пазара на ЕС по време на РПП.
2.2.1. Нормална стойност
(14)
За да бъде определена нормалната стойност, най-напред бе установено дали реализираният от дружеството общ обем продажби на сходния продукт на независими клиенти в рамките на вътрешния пазар е бил представителен в сравнение с общия обем на продажбите на дружеството за износ за Съюза. В съответствие с член 2, параграф 2 от основния регламент продажбите на вътрешния пазар се считат за представителни, ако общият обем продажби на вътрешния пазар е не по-малко от 5 % от общия обем на продажбите на разглеждания продукт за Съюза. Беше установено, че реализираният от дружеството общ обем продажби на сходния продукт на вътрешния пазар е представителен.
(15)
За всеки вид от продукта, продаван от дружеството на вътрешния пазар и счетен за пряко сравним с вида продукт, продаван за износ в Съюза, беше установено дали обемът на продажбите на вътрешния пазар е достатъчно представителен за целите на член 2, параграф 2 от основния регламент. Продажбите на определен вид от продукта на вътрешния пазар се смятат за достатъчно представителни, ако общият обем на продажбите на този вид от продукта за независими клиенти на вътрешния пазар по време на РПП представлява най-малко 5 % от общия обем на продажбите на сходния вид на продукта, изнасян за Съюза.
(16)
Беше проучено също така дали продажбите на вътрешния пазар на всеки вид от продукта могат да се разглеждат като извършени при обичайни търговски условия в съответствие с член 2, параграф 4 от основния регламент. Това беше направено чрез определяне на относителния дял на продажбите на продукта на независими клиенти на вътрешния пазар, които са били рентабилни за всеки изнасян вид от разглеждания продукт през всеки от периодите.
(17)
За онези видове от продукта, при които повече от 80 % от обема на продажбите на вътрешния пазар са били на стойност, по-висока от тяхната себестойност, а среднопретеглената продажна цена на съответния вид е била равна или по-висока от разходите за производство на единица продукция, нормалната стойност за всеки вид от продукта бе изчислена като среднопретеглената стойност на действителните местни цени при всички продажби от въпросния вид, независимо дали тези продажби са били рентабилни.
(18)
Когато обемът на рентабилните продажби на даден вид от продукта е представлявал 80 % или по-малко от общия обем на продажбите на този вид или когато среднопретеглената цена на съответния вид е била по-ниска от разходите за производство на единица продукт, нормалната стойност се основава на действителната цена на вътрешния пазар, изчислена като среднопретеглена стойност само на рентабилните продажби на вътрешния пазар на този вид през всеки един от периодите.
(19)
Когато не беше възможно цените на местния пазар за конкретен вид от продукта, продаван от дружеството, да се използват за установяване на нормална стойност, тя бе конструирана в съответствие с член 2, параграф 3 от основния регламент.
(20)
При конструирането на нормалната стойност съгласно член 2, параграф 3 от основния регламент размерът на разходите за реализация, общите и административните разходи и размерът на печалбата бяха определени съгласно изречението в началото на член 2, параграф 6 от основния регламент на основата на действителните данни за производството и продажбите на сходния продукт от дружеството при обичайни търговски условия.
2.2.2. Експортна цена
(21)
Експортните продажби на дружеството към Съюза се извършват посредством швейцарски клон на свързаното с него дружество RFAI, което през РПП е осъществявало всички дейности по вноса на стоките, навлизащи за свободно обращение в Съюза, тоест дейностите на свързан вносител.
(22)
Поради това износната цена беше установена в съответствие с член 2, параграф 9 от основния регламент въз основа на цените, на които внесените продукти са препродадени за първи път на независим купувач с необходимите корекции за всички разходи, направени между вноса и препродажбата, както и с разумни корекции за разходите за реализация и общите и административните разходи, както и маржа на печалбата. За тази цел и при липса на нова информация от независими вносители относно реализираната печалба беше използван същият марж на печалба като приложения при първоначалното разследване, а именно 6 %.
(23)
Заявителят твърди, че дружеството RFAI следва да бъде разглеждано като част от същия единен икономически субект (ЕИС) и следователно при определяне на експортните цени не следва да се прави приспадане на разходите за реализация, общите и административните разходи и печалбата на RFAI.
(24)
Това твърдение не може да бъде прието поради следните причини:
-
двамата производители износители разполагат със собствени отдели за експортни продажби,
-
RFAI участва активно в международната дейност на групата (обслужване на клиенти, логистика и график на доставките, закупуване на дълготрайни активи и основни суровини и т.н.),
-
швейцарският клон на RFAI изпълнява всички функции, обичайно изпълнявани от свързан вносител в ЕС,
-
RFAI продава феросилиций от свое име и за своя сметка на несвързани клиенти както в ЕС, така и другаде,
-
RFAI осъществява покупки и продажби с двамата свързани руски производители KF и CHEM,
-
всяко дружество изготвя свой собствен финансов отчет, а консолидиран финансов отчет не се изготвя, и
-
всяко дружество подава собствена данъчна декларация пред съответните органи.
Поради това беше отхвърлено искането да не се приспадат разходите за реализация, общите и административните разходи и печалбата на RFAI при конструирането на експортната цена. По-долу ще бъдат разгледани коментарите на заявителя по този въпрос в отговор на окончателното разгласяване (точка 2.3).
(25)
Заявителят твърди също, че не следва да се прави приспадане на антидъмпинговото мито при изчисляването на експортната цена в съответствие с член 11, параграф 10 от основния регламент, тъй като митото е надлежно отразено в препродажните цени и производните от тях продажни цени в Съюза. По отношение на това твърдение при разследването се установи, че среднопретеглените цени на феросилиций в Съюза са се увеличили в сравнение с цените при първоначалното разследване и текущите препродажни експортни цени са по-високи с доста над 22,7 % от тези цени при първоначалното разследване. Затова може да се заключи, че антидъмпинговото мито е било надлежно отразено в препродажните цени на заявителя. В резултат на това твърдението на заявителя може да бъде прието и при изчисляването на конструираните експортни цени в съответствие с член 2, параграф 9 от основния регламент не бяха приспадани антидъмпинговите мита.
2.2.3. Сравнение
(26)
Нормалната стойност и експортната цена бяха сравнени на базата на цена франко завода. С цел гарантиране на справедливо сравнение между нормалната стойност и експортната цена, съгласно член 2, параграф 10 от основния регламент, там, където бе приложимо и обосновано, бяха направени дължимите корекции за транспортните разходи, разходите за застраховане, разходите по приключване на дейности и за заготовка, разходите за кредит и комисионите.
2.2.4. Дъмпингов марж
(27)
Както е предвидено в член 2, параграф 11 от основния регламент, среднопретеглената нормална стойност по видове от продукта беше сравнена със среднопретеглената експортна цена за съответния вид от разглеждания продукт. Резултатите показаха наличието на дъмпинг.
(28)
При изчисляването на дъмпинговия марж институциите, както и в първоначалното разследване, отбелязаха, че CHEM и KF са тясно свързани. Както при първоначалното разследване и в съответствие със стандартната практика на институциите, беше изчислен един-единствен дъмпингов марж за цялата група. При метода, използван за тази цел в окончателното разгласяване, размерът на дъмпинга беше изчислен за всеки отделен производител износител, преди да се определи среднопретегленият дъмпингов марж за групата като цяло. Следва да се отбележи, че тази методология е различна от методологията, приложена при първоначалното разследване, когато дъмпингът беше изчислен чрез окрупняване на всички съответни данни по отношение на продажбите на вътрешния пазар, разходите за производство, рентабилността и продажбите в Съюза на производствените предприятия. Заявителят твърди, че прилагането на тази методология ще противоречи на член 11, параграф 9 от основния регламент. Този въпрос също ще бъде разгледан по-долу (точка 2.3).
2.3. Анализ на реакциите в отговор на окончателното разгласяване на дъмпинговия марж през РПП
(29)
Заявителят отправи редица коментари относно някои аспекти на изчисленията, като например разходите за производство, разходите за реализация и общите и административните разходи, маржа на печалбата, нормалната стойност и корекциите. Всички тези коментари бяха разгледани и бяха отстранени забелязаните технически грешки. Окончателните заключения бяха съответно променени.
(30)
Освен това заявителят поиска Комисията да изрази размера на дъмпинга на базата на стойност CIF, която той самият е конструирал за целите на настоящото разследване, позовавайки се по този начин на член 2, параграф 9 от основния регламент. Искането се позовава на факта, че цената, декларирана пред митническите органи, е трансферна и вероятно би била правилната цена за митнически цели, но не е цената, която следва да се използва при изчисляване на дъмпинга при антидъмпингови процедури. Това твърдение се отхвърля, тъй като разликата между експортната цена и нормалната стойност, т.е. размерът на дъмпинга следва да бъде изразен на същата основа като използваната след това от митническите органи за определяне на всички мита, които трябва да бъдат събрани. Това е в действителност стойността CIF, декларирана от заявителя пред митническите органи. Затова последната е използвана при изчисленията.
(31)
По отношение на изчисляването на производствените разходи заявителят оспори подхода на Комисията, която използва при конструирането на нормалната стойност средните покупни цени за даден основен разходен елемент от несвързан доставчик вместо действителната цена, платена на свързан доставчик за същия разходен елемент. Това твърдение се отхвърля, тъй като цената, начислявана от свързания доставчик, е значително по-ниска от цената, която се заплаща за същите суровини при закупуването им от независим доставчик. Поради това тази цена не може да се счита за цена, договорена между несвързани лица при справедливи пазарни условия. Затова е необходимо този разходен елемент да бъде коригиран.
(32)
След разгласяването заявителят възрази, че разходите за опаковане не са били третирани последователно при сравнението на експортните цени с нормалната стойност. Въпросът бе проучен и бяха отстранени забелязаните технически грешки.
(33)
Заявителят отправи коментари и относно включването на сделки за износ на конкретен вид от продукта. Продажбите в Съюза на този вид от продукта представляват по-малко от 5 % от продажбите на разглеждания продукт, реализирани от заявителят в Съюза по време на РПП. Това твърдение беше отхвърлено, тъй като не са били реализирани продажби на този вид от продукта на вътрешния пазар, нито бяха предоставени конкретни разходи за производство. Предвид факта, че през РПП този вид от продукта е изнасян в ЕС в малки обеми, беше преценено за нецелесъобразно конструирането на нормалната стойност да бъде на базата на производствените разходи за други видове от продукта, при което да се направят корекции за разликите в продуктите.
(34)
В допълнение към това и както е обяснено по-горе, в отговор на окончателното разгласяване заявителят отправи подробни коментари по-специално по отношение на два важни въпроса във връзка с изчисляването на дъмпинговия марж, а именно i) дали CHEM, KF и RFAI представляват единен икономически субект (6), и ii) изчисляването на индивидуален размер на дъмпинга за CHEM, от една страна, и за KF, от друга (7).
(35)
По отношение на първото твърдение, и по-специално по въпросите, поставени от заявителя в отговор на окончателното разгласяване, Комисията отбелязва следното.
(36)
Заявителят потвърди позицията си, че двамата производители износители и свързаният търговец RFAI в крайна сметка са притежавани и контролирани от едни и същи бенефициери и че следователно не разполагат с автономност, а просто следват инструкциите на собствениците на заявителя. Той призна всички елементи, посочени в съображение 24, но изрази несъгласие с преценката на институциите, тъй като те нямат отношение към въпроса дали дружествата CHEM, KF и RFAI са част от ЕИС.
(37)
Институциите отхвърлят коментарите на заявителя. Вече изброените по-горе критерии, особено ако се вземат всички заедно, са добре обосновани, за да оправдаят отхвърлянето на твърдението на заявителя. Всички елементи, изброени в съображение 24 по-горе, свидетелстват за структура под формата на група, в която всички дружества са отделни правни субекти, а KF и CHEM изпълняват изцяло функцията на производители износители (осъществяване на производство и износ), докато RFAI извършва дейност предимно като свързан търговец/вносител в ЕС.
(38)
По отношение на второто твърдение не е необходимо да се вземе окончателно становище в контекста на настоящото разследване за преразглеждане. Причините за това са две. Първо, дори това твърдение да беше прието (в допълнение към приемането, когато е уместно, на твърденията, посочени по-горе в съображение 29, все пак би се установило, че по време на РПП заявителят е извършвал дъмпинг на пазара на ЕС при дъмпингов марж от около 13 %. Второ, както е обяснено по-долу, във всички случаи към момента не са налице достатъчни доказателства дъмпинговият марж по време на РПП да бъде разглеждан като имащ дълготраен характер.
(39)
В отговор на окончателното разгласяване представители на промишлеността на Съюза заявиха, че в резултат на разследването за преразглеждане митото за продуктите, произвеждани от заявителя, следва да бъдат увеличено, тъй като, ако всички твърдения на заявителя бъдат отхвърлени, дъмпинговият марж, установен по време на РПП, е по-висок от приложимото мито. Тъй като обаче, както е обяснено по-долу, няма достатъчно доказателства за наличието на дълготрайна промяна в обстоятелствата, няма основания нито за увеличаване, нито за намаляване на митото.
2.4. Анализ на въпроса дали е налице дълготрайна промяна в обстоятелствата, обосноваваща намаляване или премахване на митото
(40)
Въпреки приемането на някои от твърденията на заявителя, както е описано по-горе, се установи, че заявителят е извършвал дъмпинг на пазара на ЕС по време на РПП при дъмпингов марж от най-малко 13 %. Освен това, както е обяснено по-долу, във всички случаи не са налице достатъчни доказателства дъмпинговият марж по време на РПП да бъде разглеждан като имащ дълготраен характер.
(41)
Заявителят основава своята аргументация защо е налице дълготрайна промяна на обстоятелствата по следните точки.
(42)
i)
Първо, заявителят се позовава на промени в структурата, отговаряща за продажбите за износ на групата, които, в съчетание с проучването на нови бързоразвиващи се пазари, са допринесли за по-високите експортни цени на феросилиций за всички експортни пазари, включително в ЕС, в сравнение с цените по време на първоначалното разследване. Заявителят обаче не представи никакви доказателства, за да покаже връзката между новата корпоративна структура, проучването на нови бързоразвиващи се пазари и по-високите цени на пазара на ЕС. Констатациите от разследването също не доказаха такава връзка. Напротив, въпреки че експортните цени са били безспорно по-високи през РПП в сравнение с цените, наблюдавани по време на първоначалното разследване, те все пак са били изключително променливи. Като пример, в рамките на РПП разликата между най-ниската и най-високата цена на сделка за тон от най-продавания модел на пазара на ЕС е била повече от 100 %. Подобна променливост се наблюдава и на вътрешния пазар, но тенденцията в цените на пазара на ЕС не е съпоставима с тенденцията в цените на вътрешния пазар. Това се отнася и за 12-месечния период, предхождащ РПП, който беше внимателно разгледан в рамките на паралелно разследване за възстановяване на суми. Всъщност експортните продажни цени изглежда просто са следвали цените на световните пазари.
(43)
Подобни аргументи бяха използвани от заявителя след разгласяването. Но отново не бяха предоставени достатъчно доказателства. Затова се достигна до заключението, че към настоящия момент не са налице достатъчно доказателства, че по-високите експортни цени на заявителя са в резултат от фактори, различни от последиците от преобладаващите пазарни цени (по-конкретно цените на пазара на ЕС) по време на РПП. С други думи няма достатъчно доказателства, че промените в корпоративната структура на заявителя са причината за тези по-високи цени и затова може да се очаква тези цени да се задържат на подобни (или по-високи) равнища в бъдеще. По-специално, обратно на това, което заявителят твърди, дори да се приеме, че новата структура е подобрила резултатите на групата, това не означава, че в бъдеще неговите експортни цени за ЕС ще са високи и няма да водят до дъмпинг.
(44)
ii)
Второ, заявителят декларира, че неговите експортни цени за другите пазари са били в съответствие с продажните му цени в Съюза или дори по-високи. Направени са значителни инвестиции за по-добро снабдяване на други пазари. По този начин намаляването или премахването на антидъмпинговите мерки по отношение на заявителя не би създало стимул за увеличаване на износа за ЕС и/или за намаляване на цените, при които той се осъществява.
(45)
Това твърдение обаче не може да доведе до премахване или намаляване на мерките в сила. Напомня се, че дори според данните, предоставени от заявителя, по време на РПП той е извършвал дъмпинг. Освен това заявителят подчерта, че ЕС остава един от традиционните му пазари. Това се потвърждава и от факта, че обемите, продадени от заявителя в ЕС, все още са значителни; ако се направи сравнение между обема на продажбите и потреблението в ЕС през разследвания период при първоначалното разследване (8), обемите, продадени от заявителя в ЕС, ще съставляват значителен пазарен дял (между 5 и 20 %, точните данни не могат да бъдат разкрити поради съображения за поверителност).
(46)
След разгласяването заявителят потвърди позицията си, че ще търси нови пазарни възможности по-скоро на други пазари (Индия, Азия и САЩ), отколкото в ЕС. Заявителят обаче не представи никакви съществени доказателства в подкрепа на своите пазарни стратегии. Все още съществуващият дъмпингов марж по време на РПП, липсата на информация за другите пазари и променливостта на цените на експортните продажби на международните пазари са всички елементи, които не са в подкрепа на това твърдение, което поради това трябва да бъде отхвърлено.
(47)
iii)
На трето място, според заявителя, характерният със значителното си производство на стомана руски вътрешен пазар остава един от най-важните му пазари и търсенето на сходния продукт в Русия се очаква да нарасне. Цените на вътрешния пазар и експортните цени на феросилиций също ще нарастват много по-бързо, отколкото разходите за производство. Поради това заявителят вероятно допълнително ще увеличи продажбите си на вътрешния пазар, за което ще допринесе и фактът, че според заявителя след извършени неотдавна промени на собствеността единственият друг руски производител на феросилиций ще започне да произвежда предимно за вътрешно потребление.
(48)
Дори ако всички тези твърдения се приемат за верни, все пак остава фактът, че по време на РПП заявителят е извършвал дъмпинг със значителен марж и при променливи цени. Освен това, както бе обяснено по-горе, обемите, продадени от заявителя в ЕС по време на РПП, не подсказват, че той е пренасочил износа си от този пазар или че възнамерява да направи това в близко бъдеще.
(49)
В своите коментари във връзка с разгласяването заявителят заяви, че единственият мотив, представен от Комисията в рамките на разгласяването, за да отхвърли значението на увеличаването на търсенето на вътрешния пазар, е значимостта на установения дъмпингов марж. Освен това заявителят продължи да твърди, че Комисията, въпреки че признава много от основните аргументи във връзка с руския пазар, не успява да извлече адекватно заключение от тях.
(50)
Тези доводи бяха отхвърлени. Първо, не само констатациите за дъмпинга, но и заключенията за обемите са срещу този аргумент. Второ, институциите отбелязват, че Комисията не е признала нито един от аргументите и не са предоставени окончателни независими данни в подкрепа на твърдението, че търсенето на разглеждания продукт се очаква да нарасне в Русия и че експортните цени на групата ще нарастват много по-бързо, отколкото разходите за производство.
(51)
iv)
На четвърто място, заявителят изтъкна, че обектите му за производство на феросилиций в Русия са работили с пълния си капацитет в продължение на години и че не планира да увеличи общия си капацитет за производство на феросилиций в обозримо бъдеще, нито е дал признаци за обратното.
(52)
Беше забелязано обаче значително нарастване на капацитета след финансовата криза от 2009 г. и заявителят докладва за разширяването на капацитета с 10-20 % (диапазон, предвиден поради съображения за поверителност) в сравнение с периода преди финансовата криза от 2009 г.
(53)
След разгласяването заявителят изрази становище, че сравнението на производствения капацитет след РПП с този през референтния период не е удачно, тъй като заявителят би предвидил финансовата криза от 2009 г. и, следователно, би намалил производствения си капацитет. Този аргумент не може да бъде приет; разширяване на декларирания капацитет с 10-20 % се наблюдава в сравнение с 2007 година, а не с 2009 г., когато бе достигнал най-ниското си равнище. Освен това не е възможно финансовата криза от 2009 г. да е оказала влияние върху производствения капацитет на заявителя през 2007 г.
2.5. Заключение: недостатъчно доказателства за дълготрайния характер на промяната в обстоятелствата
(54)
Анализът на твърденията на заявителя във връзка с дълготрайния характер на промяната в обстоятелствата, както са обобщени по-горе, доведе до заключението, че към момента не са налице достатъчни доказателства, че промените в обстоятелствата са с дълготраен характер. Възможно е експортните цени на заявителя и следователно неговият дъмпингов марж да продължат да варират в резултат на развитието на цените на световните пазари. Макар че заявителят посочи някои промени в обстоятелствата, не може да се счита, че те показват, че ценовото поведение на заявителя по време на РПП има дълготраен характер. Поради това се достига до заключението, че би било преждевременно и неоправдано митото да бъде понижено в настоящия момент.
3. ГАРАНЦИИ
(55)
Заявителят, заедно със свързания вносител, предложи гаранции по отношение на цената в съответствие с член 8, параграф 1 от основния регламент.
(56)
Разследването потвърди, че цената на разглеждания продукт е силно променлива. Както вече бе посочено в съображение 42 по-горе, бе установено, че продажните цени на заявителя в Съюза по време на РПП са варирали значително. Поради това продуктът не е подходящ за поемането на гаранция за фиксирана цена. Въпреки че износителят предложи механизъм за индексиране, не беше възможно да се установи корелация между колебанията на цените на крайния продукт и предложения източник на индексиране, по-специално поради факта, че този източник е свързан също с крайния продукт и с цени, които са били повлияни от дъмпингов внос. Поради това предложената индексацията не бе счетена за целесъобразна.
(57)
По отношение рисковете, специфични за дружеството, беше установено, че поради сложността на структурата на дружеството рискът от кръстосано компенсиране е много висок: възможно е продукти, различни от разглеждания продукт, да бъдат продавани чрез търговец извън Съюза в друга свързана трета държава и след това да бъдат препродавани в Съюза.
(58)
И накрая, тъй като самият продукт съществува в различни качества и се внася основно в насипно състояние, не би било възможно митническите органи да разграничат химическата спецификация (потенциално предмет на различни минимални вносни цени) без отделен анализ при всяка сделка, което значително би затруднило контрола и дори би го направило практически невъзможен.
(59)
Поради това предложението за гаранция по отношение на цената беше отхвърлено.
4. ПРЕКРАТЯВАНЕ НА ПРЕРАЗГЛЕЖДАНЕТО
(60)
С оглед на констатациите във връзка с дъмпинга, както и предвид липсата на доказан дълготраен характер на промените в обстоятелства беше направено заключението, че АД Chelyabinsk Electrometallurgical Integrated Plant и свързаното с него дружество АД Kuznetsk Ferroalloy Works следва да продължат да бъдат обект на равнището на митото, определено в първоначалния регламент, а именно - 22,7 %,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Частичното междинно преразглеждане на антидъмпинговите мерки, приложими по отношение на вноса на феросилиций с произход, inter alia, от Русия, започнато на основание член 11, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 1225/2009, се прекратява без изменение на равнището на действащите антидъмпингови мерки.
Член 2
Настоящият регламент влиза в сила в деня след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Брюксел на 16 януари 2012 година.
REGOLAMENTO DI ESECUZIONE (UE) N. 60/2012 DEL CONSIGLIO
del 16 gennaio 2012
che chiude il riesame intermedio parziale a norma dell’articolo 11, paragrafo 3, del regolamento (CE) n. 1225/2009 relativo alle misure antidumping applicabili alle importazioni di ferrosilicio originario, fra l’altro, della Russia
IL CONSIGLIO DELL’UNIONE EUROPEA,
visto il trattato sul funzionamento dell’Unione europea,
visto il regolamento (CE) n. 1225/2009 del Consiglio, del 30 novembre 2009, relativo alla difesa contro le importazioni oggetto di dumping da parte di paesi non membri della Comunità europea (1) («il regolamento di base»), in particolare l’articolo 11, paragrafo 3,
vista la proposta presentata dalla Commissione europea dopo aver sentito il comitato consultivo,
considerando quanto segue:
1. PROCEDURA
1.1. Misure in vigore
(1)
Con il regolamento (CE) n. 172/2008 (2) («il regolamento iniziale») il Consiglio ha istituito un dazio antidumping definitivo sulle importazioni di ferrosilicio originario, tra l’altro, della Russia. Le misure hanno assunto la forma di un dazio ad valorem la cui aliquota è compresa tra il 17,8 % ed il 22,7 %. L’inchiesta che ha portato all’elaborazione del presente regolamento sarà definita in seguito «l’inchiesta iniziale».
1.2. Domanda di riesame
(2)
Il 30 novembre 2009 la Commissione europea («Commissione») ha ricevuto una domanda di riesame intermedio parziale ai sensi dell’articolo 11, paragrafo 3, del regolamento di base («il riesame intermedio»). La richiesta, presentata da un produttore esportatore della Russia, Joint Stock Company (JSC) Chelyabinsk Electrometallurgical Integrated Plant e dalla società collegata Joint Stock Company (JSC) Kuznetsk Ferroalloy Works (denominati entrambi «il richiedente»), si limitava all’esame del dumping per quanto riguarda il richiedente. L’aliquota del dazio antidumping applicabile al richiedente ammonta al 22,7 % ed è basata sul margine di dumping del richiedente.
(3)
Nella domanda il richiedente ha sostenuto che, per quanto lo riguarda, le circostanze alla base dell’istituzione delle misure in vigore erano mutate e che il mutamento intervenuto è di natura permanente.
(4)
Il richiedente ha fornito prove dirette del fatto che, per quanto lo riguarda, non è più necessario continuare ad applicare la misura al livello attuale per eliminare il dumping. Secondo le informazioni fornite unitamente alla domanda, dal confronto tra i prezzi applicati dal richiedente sul mercato interno e i suoi prezzi all’esportazione nell’Unione risulta che il margine di dumping è notevolmente inferiore all’attuale livello della misura.
1.3. Apertura di un riesame
(5)
Avendo determinato, previa consultazione del comitato consultivo, che sussistevano elementi di prova sufficienti per l’apertura di un riesame intermedio, la Commissione ha deciso di avviare un riesame intermedio parziale a norma dell’articolo 11, paragrafo 3, del regolamento di base, vertente unicamente sull’esame del dumping per quanto riguarda il richiedente. Il 27 ottobre 2010 la Commissione ha pubblicato un avviso di apertura nella Gazzetta ufficiale dell’Unione europea (3) (avviso di apertura) e ha avviato un’inchiesta.
1.4. Prodotto in esame e prodotto simile
(6)
Il prodotto oggetto del riesame intermedio è lo stesso dell’inchiesta iniziale, ovvero ferrosilicio originario della Russia, attualmente classificato alle voci NC 7202 21 00, 7202 29 10 e 7202 29 90.
(7)
Il prodotto fabbricato e venduto in Russia e quello esportato nell’Unione hanno le stesse caratteristiche fisiche e tecniche e gli stessi usi, e sono pertanto considerati prodotti simili ai sensi dell’articolo 1, paragrafo 4, del regolamento di base.
1.5. Parti interessate
(8)
La Commissione ha informato ufficialmente dell’apertura del riesame intermedio l’industria dell’Unione, il richiedente e le autorità del paese esportatore. Le parti interessate hanno avuto la possibilità di comunicare le loro osservazioni per iscritto e di chiedere un’audizione.
(9)
La Commissione ha inviato questionari al richiedente e ha ricevuto una risposta entro il termine stabilito. La Commissione ha raccolto e verificato tutte le informazioni ritenute necessarie per la determinazione del dumping e ha effettuato sopralluoghi di verifica presso le sedi seguenti:
-
Joint Stock Company JSC Chelyabinsk Electrometallurgical Integrated Plant («CHEM»), Chelyabinsk, Russia,
-
Joint Stock Company JSC Kuznetsk Ferroalloy Works («KF»), Kuznetsk, Russia,
e
-
RFA International LP («RFAI»), Mishawaka, USA & Nieuwdorp Zld, Paesi Bassi.
1.6. Periodo dell’inchiesta
(10)
L’inchiesta ha riguardato il periodo compreso tra il 1o ottobre 2009 e il 30 settembre 2010 («periodo dell’inchiesta ai fini del riesame» o «PIR»).
2. CARATTERE PERMANENTE DEL MUTAMENTO DI CIRCOSTANZE
2.1. Introduzione
(11)
Innanzitutto si rammenta che, secondo la giurisprudenza della Corte (4), quando le istituzioni UE valutano la necessità di prorogare le misure in vigore nell’ambito di un riesame a norma dell’articolo 11, paragrafo 3, del regolamento di base, esse hanno un ampio margine di discrezione, che comprende l’opzione di effettuare una valutazione prospettiva della strategia dei prezzi dell’esportatore interessato. In tale contesto le istituzioni devono esaminare le argomentazioni del richiedente secondo le quali il mutamento della sua situazione è di natura permanente, e giustificherebbe quindi una riduzione o addirittura l’abolizione del dazio.
(12)
Il richiedente ha affermato che il mutamento delle circostanze poteva essere ragionevolmente definito di natura permanente e che pertanto il livello delle misure doveva essere ridotto o le misure abrogate per quanto concerne il richiedente, dato che era improbabile che nel futuro prevedibile vi sarebbe stato un riemergere delle importazioni oggetto di dumping in quanto tali o a livelli simili a quelli stabiliti dall’inchiesta iniziale.
2.2. Il richiedente stava ancora effettuando dumping sul mercato dell’UE durante il PIR? (5)
(13)
Prima di replicare alle varie argomentazioni del richiedente in merito alla natura permanente (a suo avviso) del mutamento delle circostanze, è utile innanzitutto descrivere le considerazioni delle istituzioni relative alla questione se il richiedente possa ancora aver effettuato dumping sul mercato dell’UE durante il PIR.
2.2.1. Valore normale
(14)
Per determinare il valore normale si è in primo luogo stabilito se il volume totale delle vendite sul mercato interno del prodotto simile da parte della società ad acquirenti indipendenti fosse rappresentativo in rapporto al volume totale delle sue vendite all’esportazione verso l’Unione. In conformità all’articolo 2, paragrafo 2, del regolamento di base, le vendite interne sono considerate rappresentative quando il loro volume totale corrisponde ad almeno il 5 % del volume totale delle vendite del prodotto in esame nell’Unione. Il volume totale delle vendite della società del prodotto simile sul mercato interno è risultato rappresentativo.
(15)
Per ciascun tipo di prodotto venduto dalla società sul mercato interno e ritenuto direttamente comparabile al tipo di prodotto esportato nell’Unione, si è stabilito se le vendite sul mercato interno fossero sufficientemente rappresentative ai fini dell’articolo 2, paragrafo 2, del regolamento di base. Le vendite sul mercato interno di un determinato tipo di prodotto sono state considerate sufficientemente rappresentative se il volume complessivo delle vendite sul mercato interno di quel tipo di prodotto ad acquirenti indipendenti durante il PIR corrispondeva almeno al 5 % del volume complessivo delle vendite del tipo di prodotto comparabile esportato nell’Unione.
(16)
Si è inoltre esaminato se le vendite sul mercato interno di ciascun tipo di prodotto potessero essere considerate come effettuate nell’ambito di normali operazioni commerciali, conformemente all’articolo 2, paragrafo 4, del regolamento di base. A tale scopo si è determinata la proporzione di vendite sul mercato interno ad acquirenti indipendenti effettuate ottenendo profitto per ciascun tipo esportato del prodotto in esame nel corso di ognuno dei periodi.
(17)
Per i tipi di prodotto per i quali oltre l’80 % (in volume) delle vendite sul mercato interno era effettuato a un prezzo superiore al costo di produzione e la media ponderata del prezzo di vendita era pari o superiore al costo unitario di produzione, il valore normale, per tipo di prodotto, è stato calcolato come media ponderata dei prezzi effettivi di tutte le vendite, remunerative o meno, del tipo in questione sul mercato interno.
(18)
Quando il volume delle vendite remunerative di un tipo di prodotto rappresentava l’80 % o meno del volume totale delle vendite di quel tipo, o la media ponderata del prezzo di quel tipo di prodotto era inferiore al costo unitario di produzione, il valore normale è stato determinato sulla base del prezzo effettivamente applicato sul mercato interno, calcolato come media ponderata del prezzo delle sole vendite remunerative di quello stesso tipo di prodotto effettuate durante ognuno dei periodi.
(19)
Quando non è stato possibile utilizzare, per determinare il valore normale, i prezzi di un particolare tipo di prodotto venduto dalla società sul mercato interno, il valore nomale è stato costruito come disposto dall’articolo 2, paragrafo 3, del regolamento di base.
(20)
Per calcolare il valore normale in conformità all’articolo 2, paragrafo 3, del regolamento di base, gli importi corrispondenti alle spese generali, amministrative e di vendita e ai profitti sono stati stabiliti, secondo l’articolo 2, paragrafo 6, parte introduttiva, del regolamento di base, sulla base dei dati reali riguardanti la produzione e le vendite del prodotto simile, nel corso di normali operazioni commerciali, da parte della società.
2.2.2. Prezzo all’esportazione
(21)
Le vendite all’esportazione della società verso l’Unione sono effettuate tramite la filiale svizzera della sua società collegata RFAI che, durante il PIR, ha svolto tutte le funzioni di importatore per quanto concerne le merci immesse in libera pratica nell’Unione, ovvero quelle di un importatore collegato.
(22)
Il prezzo all’esportazione è quindi stato stabilito conformemente all’articolo 2, paragrafo 9 del regolamento di base, ovvero sulla base dei prezzi ai quali i prodotti importati sono stati rivenduti ad un acquirente indipendente, adeguati per tener conto di tutte le spese sostenute dal momento dell’importazione fino alla rivendita, nonché di un margine ragionevole per le SGAV e i profitti. In assenza di nuove informazioni sui profitti fornite da importatori indipendenti, si è utilizzata la stessa percentuale di profitto utilizzata nell’inchiesta iniziale, ovvero il 6 %.
(23)
Il richiedente ha affermato che la RFAI dovrebbe essere trattata come parte della stessa ed unica entità economica e che, di conseguenza, calcolando i prezzi all’esportazione non andrebbero effettuate detrazioni per le SGAV e i profitti della RFAI.
(24)
Tale argomentazione non può essere accolta per le seguenti ragioni:
-
i due produttori esportatori hanno ciascuno il proprio reparto esportazioni,
-
RFAI è ampiamente coinvolta nell’attività internazionale del gruppo (assistenza ai clienti, logistica e calendario delle consegne, acquisto di beni strumentali e materie prime fondamentali ecc.),
-
la filiale svizzera di RFAI svolge tutte le funzioni che vengono normalmente svolte da un importatore collegato nell’UE,
-
RFAI vende ferrosilicio a nome proprio e per proprio conto ad acquirenti indipendenti nell’UE e altrove,
-
RFAI intrattiene una relazione di acquisto-vendita con i due produttori collegati russi KF e CHEM,
-
ogni società elabora la propria relazione finanziaria e non esiste una relazione finanziaria consolidata, e
-
ogni società presenta la propria dichiarazione dei redditi alle rispettive autorità.
Di conseguenza l’argomentazione secondo la quale, nel calcolo del prezzo all’esportazione, non andrebbero effettuate detrazioni per le SGAV e i profitti è respinta. Le osservazioni del richiedente su tale punto, in risposta alla comunicazione delle conclusioni definitive, saranno discusse al seguente punto 2.3.
(25)
Il richiedente ha anche sostenuto che non si dovrebbe detrarre il dazio antidumping quando si calcola il prezzo all’esportazione a norma dell’articolo 11, paragrafo 10, del regolamento di base, dato che il dazio è debitamente rispecchiato nei prezzi di rivendita e nei successivi prezzi di vendita nell’Unione. Per quanto concerne tale affermazione, dall’inchiesta risulta che la media ponderata dei prezzi di rivendita del ferrosilicio nell’Unione è aumentata rispetto ai prezzi dell’inchiesta iniziale e che i prezzi di rivendita all’esportazione attuali sono superiori di oltre il 22,7 % ai prezzi dell’inchiesta iniziale. Si può quindi concludere che il dazio antidumping è rispecchiato correttamente nei prezzi di rivendita del richiedente. Quest’argomentazione del richiedente è quindi accolta e, nel calcolo dei prezzi all’esportazione a norma dell’articolo 2, paragrafo 9, del regolamento di base, non sono stati detratti i dazi antidumping.
2.2.3. Confronto
(26)
Il valore normale e il prezzo all’esportazione sono stati confrontati a livello franco fabbrica. Per effettuare un equo confronto tra il valore normale e il prezzo all’esportazione, si è tenuto debitamente conto, sotto forma di adeguamenti, dei costi relativi al trasporto, all’assicurazione, alla movimentazione e al carico, al credito e alle commissioni, ove applicabile e giustificato, come disposto dall’articolo 2, paragrafo 10, del regolamento di base.
2.2.4. Margine di dumping
(27)
Come previsto dall’articolo 2, paragrafo 11, del regolamento di base, la media ponderata del valore normale per ciascun tipo di prodotto è stata confrontata con la media ponderata del prezzo all’esportazione del tipo corrispondente del prodotto in esame. Il risultato del confronto ha dimostrato l’esistenza del dumping.
(28)
Per calcolare il margine di dumping le istituzioni, come nell’inchiesta iniziale, hanno osservato che CHEM e KF sono strettamente collegate. Come nell’inchiesta iniziale e secondo la prassi consueta delle istituzioni, per l’intero gruppo è stato calcolato un unico margine di dumping. Nel metodo applicato a tal fine per la comunicazione delle conclusioni definitive, l’importo del dumping è stato calcolato per ogni singolo produttore esportatore prima di stabilire una media ponderata del tasso di dumping per l’intero gruppo. Va osservato che tale metodologia era diversa da quella applicata nell’inchiesta iniziale, in cui il calcolo del dumping era stato effettuato riunendo tutti i dati pertinenti relativi alle vendite sul mercato nazionale, ai costi di produzione, alla redditività e alle vendite delle entità produttive nell’Unione. Il richiedente ha dichiarato che applicare tale metodologia sarebbe contrario all’articolo 11, paragrafo 9, del regolamento di base. Anche tale questione sarà trattata qui di seguito (punto 2.3).
2.3. Analisi delle reazioni alla comunicazione delle conclusioni definitive riguardanti il margine di dumping durante il PIR
(29)
Il richiedente ha presentato varie osservazioni su taluni aspetti dei calcoli quali il costo di produzione, le SGAV, il margine di profitto, il valore normale e gli adeguamenti. Tali osservazioni sono state analizzate e, ove opportuno, gli errori di calcolo sono stati corretti. Di conseguenza le conclusioni definitive sono anch’esse state modificate.
(30)
Inoltre il richiedente ha chiesto alla Commissione di esprimere l’importo del dumping sulla base del valore cif da essa stessa costruito per la presente indagine, facendo quindi riferimento all’articolo 2, paragrafo 9, del regolamento di base. La richiesta si basava sul fatto che il prezzo dichiarato alle autorità doganali è un prezzo di trasferimento, che forse sarebbe corretto a fini doganali, ma che non si dovrebbe utilizzare per il calcolo del dumping in procedimenti antidumping. Tale richiesta ha dovuto essere respinta perché la differenza tra il prezzo all’esportazione ed il valore normale, ovvero l’importo del dumping, va espressa sulla stessa base dell’importo poi utilizzato dalle autorità doganali per stabilire eventuali dazi da riscuotere. Si tratta infatti del valore cif dichiarato dal richiedente alle autorità doganali. Di conseguenza quest’ultimo valore è stato usati nei calcoli.
(31)
Per quanto riguarda il calcolo del costo di produzione, il richiedente ha contestato la strategia della Commissione di utilizzare il prezzo medio di acquisto da un fornitore indipendente di un articolo che costituisce una voce di costo principale, anziché il prezzo effettivamente pagato ad un fornitore collegato per la stessa voce di costo nella costruzione del valore normale. L’argomentazione ha dovuto essere respinta perché il prezzo applicato dal fornitore collegato era notevolmente inferiore al prezzo pagato per la stessa materia prima ad un fornitore indipendente. Tale prezzo non può quindi essere considerato un prezzo prevalente sul mercato. Di conseguenza questo elemento di costo ha dovuto essere adeguato.
(32)
Dopo la comunicazione delle conclusioni definitive il richiedente ha obiettato che i costi di imballaggio non erano trattati in modo coerente nel confronto tra prezzi all’esportazione e valori normali. La questione è stata esaminata e, ove opportuno, gli errori di calcolo sono stati corretti.
(33)
Il richiedente ha presentato anche osservazioni sull’esclusione delle esportazioni di un particolare tipo di prodotto. Le vendite di tale tipo di prodotto nell’Unione costituivano meno del 5 % delle vendite del richiedente del prodotto in esame nell’Unione durante il PIR. Questo punto è stato respinto, dato che non erano state effettuate vendite di tale tipo di prodotto sul mercato interno, né era stato fornito un costo di produzione specifico. Poiché tale tipo di prodotto era stato esportato verso l’UE in piccoli quantitativi durante il PIR, si è ritenuto inappropriato costruire il valore normale sulla base dei costi di fabbricazione di altri tipi di prodotto, facendo adeguamenti per le differenze di prodotto.
(34)
Inoltre, e come spiegato sopra, in particolare per quanto riguarda due punti importanti del calcolo del margine di dumping, ovvero: i) la questione se CHEM, KF e RFAI costituiscano un’entità economica unica (6); e ii) il calcolo di un importo di dumping distinto per CHEM da un lato e per KF dall’altro (7), il richiedente ha fatto osservazioni dettagliate nella sua reazione alla comunicazione dei risultati definitivi.
(35)
In merito alla prima affermazione, in particolare sui punti trattati dal richiedente nella reazione alla comunicazione delle conclusioni definitive, si osserva quanto segue.
(36)
Il richiedente ha ribadito la sua posizione secondo la quale i due produttori esportatori e l’operatore commerciale collegato RFAI appartengono e sono controllati dagli stessi beneficiari e, di conseguenza, egli non avrebbe autonomia e seguirebbe semplicemente le istruzioni dei proprietari. Il richiedente ha riconosciuto tutti gli elementi elencati nel precedente considerando 24, ma non condivide l’analisi delle istituzioni in quanto essi non influiscono sul fatto se CHEM, KF e RFAI appartengano tutte alla stessa entità economica unica.
(37)
Le istituzioni respingono le osservazioni del richiedente. I criteri già elencati sopra, specialmente se considerati tutti insieme, sono ben fondati per motivare il rifiuto dell’argomentazione del richiedente. Tutti gli elementi elencati nel precedente considerando 24 indicano la struttura di un gruppo in cui tutte le società sono entità legali distinte in cui KF e CHEM svolgevano la funzione completa di produttori esportatori (funzione di produzione ed esportazione), mentre RFAI operava come importatore/operatore commerciale collegato nell’UE.
(38)
Per quanto riguarda la seconda argomentazione non è necessario adottare una posizione definitiva su tale questione nel contesto della presente inchiesta di riesame. Questo risulta dalla combinazione di due motivi. Innanzitutto, anche se l’argomentazione venisse accolta (unitamente, se del caso, alle argomentazioni di cui al precedente considerando 29) risulterebbe ancora che il richiedente ha effettuato dumping sul mercato UE, durante il PIR, ad un margine del 13 % circa. In secondo luogo, come spiegato di seguito, in ogni caso non esistono attualmente prove sufficienti per ritenere che il margine di dumping durante il PIR sia di natura permanente.
(39)
Nella sua reazione alla comunicazione delle conclusioni definitive l’industria dell’Unione ha obiettato che, in seguito all’inchiesta di riesame, il dazio sui prodotti del richiedente deve essere aumentato perché, supponendo che tutte le argomentazioni del richiedente vengano respinte, il margine di dumping constatato durante il PIR era più elevato del dazio applicabile. Tuttavia, siccome, come già spiegato, non vi sono prove sufficienti della natura permanente del mutamento delle circostanze, non vi sono motivi per modificare il dazio, né aumentandolo, né diminuendolo.
2.4. Analisi della questione se il mutamento delle circostanze abbia natura permanente e giustifichi una riduzione o l’abolizione del dazio
(40)
Malgrado talune argomentazioni del richiedente, descritte sopra, siano state accolte, risulta comunque che egli ha effettuato dumping sul mercato UE durante il PIR, ad un margine del 13 % circa. Inoltre, come spiegato di seguito, in ogni caso non esistono prove sufficienti per ritenere che il margine di dumping durante il PIR sia di natura permanente.
(41)
L’argomentazione del richiedente secondo la quale il mutamento delle circostanze ha natura permanente si basa sui punti seguenti.
(42)
i)
Innanzitutto il richiedente ha fatto riferimento ai mutamenti della struttura delle vendite all’esportazione del gruppo i quali, unitamente alla prospezione di nuovi mercati di crescita, avrebbero contribuito all’aumento dei prezzi all’esportazione per il ferrosilicio e per tutti i mercati di esportazione, compresa l’UE, rispetto ai prezzi constatati durante l’inchiesta iniziale. Tuttavia il richiedente non ha fornito nessuna prova del legame tra la nuova struttura societaria, la prospezione di nuovi mercati di crescita e i prezzi più elevati sul mercato dell’UE. Nemmeno i risultati dell’inchiesta evidenziano tale collegamento. Al contrario i prezzi all’esportazione, pur essendo nettamente superiori nel PIR rispetto ai prezzi osservati durante il PI dell’inchiesta iniziale, sono stati estremamente variabili. Ad esempio, durante il PIR, la differenza tra il prezzo per tonnellata più basso e più alto di compravendita del modello più venduto sul mercato UE era superiore al 100 %. Una variabilità analoga è stata osservata sul mercato interno, ma l’andamento dei prezzi sul mercato UE non era comparabile a quello sul mercato interno. L’osservazione è valida anche per i dodici mesi precedenti il PIR, esaminati dettagliatamente nel quadro di una parallela inchiesta di restituzione. Infatti i prezzi delle esportazioni risultano aver seguito i prezzi sul mercato mondiale.
(43)
Dopo la comunicazione delle conclusioni, il richiedente ha presentato argomentazioni simili. Tuttavia, ancora una volta non sono state fornite prove sufficienti. Si conclude pertanto che, attualmente, non vi sono prove sufficienti del fatto che tali prezzi di esportazione più elevati del richiedente non siano altro che la conseguenza dei prezzi prevalenti sul mercato (soprattutto UE) durante il PIR. In altre parole, non vi sono prove sufficienti che i mutamenti della struttura societaria d’esportazione del richiedente siano stati la causa di tali prezzi più elevati e che pertanto tali prezzi possano restare a livelli simili (o superiori) in futuro. In particolare, contrariamente a quanto intende affermare il richiedente, anche supponendo che la nuova struttura abbia reso il gruppo più efficiente, questo non significa che in futuro i suoi prezzi all’esportazione verso l’UE saranno elevati e non determineranno dumping.
(44)
ii)
In secondo luogo il richiedente ha dichiarato che i suoi prezzi all’esportazione verso altri mercati erano il linea con quelli applicati all’Unione o addirittura superiori. Erano stati effettuati notevoli investimenti per rifornire meglio altri mercati. Di conseguenza, una riduzione o l’eliminazione delle misure antidumping applicabili al richiedente non creerebbe un incentivo ad aumentare le esportazioni verso l’UE e/o a ridurre i loro prezzi.
(45)
Tale affermazione non può determinare l’abolizione o la riduzione delle misure in vigore. Si ricorda che, anche secondo lo stesso richiedente, durante il PIR egli stava ancora effettuando dumping. Inoltre lo stesso richiedente ha sottolineato che l’UE continua ad essere uno dei suoi mercati consueti. Questo è comprovato dal fatto che i quantitativi venduti dal richiedente nell’UE continuano ad essere molto ampi; se si confrontano i volumi delle vendite con il consumo dell’UE durante il PI dell’inchiesta iniziale (8), questi costituiscono una quota di mercato considerevole (tra il 5 ed il 20 %, la cifra esatta non può essere comunicata per motivi di riservatezza).
(46)
Dopo la comunicazione delle conclusioni il richiedente ha ribadito la propria posizione secondo cui le nuove opportunità di mercato si troverebbero altrove (India, Asia e Stati Uniti) e non nell’UE. Tuttavia il richiedente non ha fornito alcuna prova sostanziale a conferma delle proprie strategie di mercato. Il margine di dumping, tuttora esistente, durante il PIR, la mancanza di dati su altri mercati e la variabilità dei prezzi delle esportazioni sul mercato internazionale sono tutti elementi che non sostengono tale argomentazione che, pertanto, ha dovuto essere respinta.
(47)
iii)
In terzo luogo, secondo il richiedente, il mercato interno della Russia, contrassegnato da una notevole produzione d’acciaio, rimane uno dei suoi principali mercati e secondo le stime la domanda del prodotto simile in Russia crescerà. Anche i prezzi sul mercato interno e all’esportazione di ferrosilicio cresceranno molto più rapidamente dei costi di produzione. Il richiedente sarebbe quindi in grado di aumentare le vendite sul mercato nazionale, anche perché, secondo le sue affermazioni, vi sarebbe solo un altro produttore russo di ferrosilicio che, dopo il recente cambiamento di proprietà, produrrebbe prevalentemente per il consumo vincolato.
(48)
Anche supponendo che le suddette affermazioni siano vere, resta comunque il fatto che durante il PIR il richiedente stava effettuando dumping ad un margine notevole e a prezzi variabili. Inoltre, come già spiegato, considerando i volumi venduti dal richiedente all’UE durante il PIR, non se ne dedurrebbe un suo abbandono del mercato UE, né l’intenzione di farlo nel prossimo futuro.
(49)
Nelle sue osservazioni sulla comunicazione delle conclusioni, il richiedente ha affermato che l’unica motivazione presentata nella comunicazione della Commissione per negare la pertinenza della crescente domanda sul mercato interno sarebbe la notevole entità del margine di dumping constatato. Il richiedente, pur riconoscendo molti dei punti fondamentali riguardanti il mercato russo, ha anche sostenuto che la Commissione non trae le conseguenze adeguate da tali argomentazioni.
(50)
Queste affermazioni hanno dovuto essere respinte. Innanzitutto, non solo i risultati relativi al dumping, ma anche quelli relativi ai volumi sono contrari a tale argomentazione. In secondo luogo le istituzioni osservano che la Commissione non ha riconosciuto nulla e che non sono stati forniti dati indipendenti e conclusivi a sostegno dell’affermazione che la domanda del prodotto in esame dovrebbe aumentare e che i prezzi all’esportazione del gruppo salirebbero più rapidamente del costo di produzione.
(51)
iv)
In quarto luogo, il richiedente ha precisato che i suoi siti di produzione di ferrosilicio in Russia hanno lavorato al massimo della capacità per anni, che non intende aumentare le sue capacità totali di produzione di ferrosilicio nel prossimo futuro e che non vi sono elementi che indicano il contrario.
(52)
Tuttavia è stato osservato un notevole recupero di capacità dopo la crisi finanziaria del 2009 ed il richiedente ha riferito in merito ad un’espansione delle capacità del 10 % - 20 % (valore fornito come fascia per motivi di riservatezza) rispetto al periodo precedente la crisi finanziaria del 2009.
(53)
Dopo la comunicazione delle conclusioni, il richiedente ha osservato che non era opportuno confrontare la capacità di produzione successiva al PIR e quella durante il periodo di riferimento, dato che il richiedente aveva anticipato la crisi finanziaria del 2009 e quindi già ridotto la capacità di produzione. Quest’argomentazione non può essere accettata; confrontando con il 2007, e non con il 2009, quando le capacità erano al loro livello minimo, si può constatare un’espansione delle capacità indicate del 10-20 %. Inoltre la crisi finanziaria del 2009 non può già aver influito sulla capacità di produzione del richiedente del 2007.
2.5. Conclusione: le prove della natura permanente del mutamento delle circostanze sono insufficienti
(54)
Esaminando le argomentazioni del richiedente relative alla natura permanente del mutamento delle circostanze, come riassunto finora, si conclude che non vi sono prove sufficienti che i mutamenti delle circostanze siano di natura durevole. Per i prezzi all’esportazione del richiedente, e quindi per il suo margine di dumping, permane la probabilità che continuino a oscillare seguendo, in particolare, l’andamento dei prezzi sul mercato mondiale. Dalle informazioni trasmesse dal richiedente risulta pertanto che talune circostanze mutate non possono essere considerate un’indicazione del fatto che la strategia dei prezzi da lui applicata durante il PIR sia permanente. Si conclude quindi che sarebbe prematuro e dunque ingiustificato ridurre l’aliquota del dazio in questo momento.
3. IMPEGNI
(55)
Il richiedente, unitamente all’importatore collegato, ha offerto un impegno sui prezzi secondo quanto previsto dall’articolo 8, paragrafo 1, del regolamento di base.
(56)
L’esito dell’inchiesta ha confermato che il prezzo del prodotto è estremamente variabile. Come già indicato al precedente considerando 42, è risultato che i prezzi di vendita nell’Unione del richiedente hanno subito variazioni notevoli. Il prodotto non è quindi adatto ad un impegno di prezzo fisso. Anche se l’esportatore aveva proposto un meccanismo di indicizzazione, non è stato possibile stabilire una relazione tra la variabilità del prezzo del prodotto finito e la fonte di indicizzazione proposta, in particolare perché era anch’essa collegata al prodotto finito e si riferiva a prezzi influenzati dalle importazioni oggetto di dumping. L’indicizzazione proposta è stata di conseguenza ritenuta non adeguata.
(57)
Per quanto riguarda i rischi specifici della società è risultato che, vista la complessità della struttura societaria, il rischio di compensazione incrociata è molto elevato: prodotti diversi da quello in esame potrebbero essere venduti attraverso un operatore commerciale al di fuori dell’Unione ad un’altra filiale collegata in un paese terzo, per poi essere rivenduti all’Unione.
(58)
Infine, poiché esistono varie qualità del prodotto stesso, che viene prevalentemente importato alla rinfusa, le autorità doganali non sarebbero in grado di distinguere la specifica chimica (potenzialmente soggetta a prezzi minimi all’importazione) senza effettuare analisi per ogni operazione, il che renderebbe il monitoraggio molto oneroso, se non impraticabile.
(59)
L’offerta d’impegno è stata quindi respinta.
4. CHIUSURA DEL RIESAME
(60)
In considerazione delle conclusioni relative al dumping nonché in assenza di prove a sostegno del carattere permanente del mutamento delle circostanze, si conclude che JSC Chelyabinsk Electrometallurgical Integrated Plant e la società collegata JSC Kuznetsk Ferroalloy Works devono continuare ad essere soggette al dazio al livello di cui al regolamento iniziale, ovvero 22,7 %,
HA ADOTTATO IL PRESENTE REGOLAMENTO:
Articolo 1
Il riesame intermedio parziale delle misure antidumping applicabili alle importazioni di ferrosilicio originario, tra l’altro, della Russia, aperto a norma dell’articolo 11, paragrafo 3, del regolamento (CE) n. 1225/2009, è chiuso senza modifica del livello del dazio antidumping in vigore.
Articolo 2
Il presente regolamento entra in vigore il giorno successivo alla pubblicazione nella Gazzetta ufficiale dell’Unione europea.
Il presente regolamento è obbligatorio in tutti i suoi elementi e direttamente applicabile in ciascuno degli Stati membri.
Fatto a Bruxelles, il 16 gennaio 2012