РЕШЕНИЕ НА ПРЕДСЕДАТЕЛЯ НА ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ
от 13 октомври 2011 година
относно функцията и мандата на служителя по изслушването в някои производства по конкуренция
(текст от значение за ЕИП)
(2011/695/ЕС)
ПРЕДСЕДАТЕЛЯТ НА ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за Европейския съюз,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Споразумението за Европейското икономическо пространство,
като взе предвид Процедурния правилник на Комисията (1), и по-специално член 22 от него,
като има предвид, че:
(1)
Съгласно системата за правоприлагане в областта на конкуренцията, установена по силата на Договора за функционирането на Европейския съюз (по-долу „Договора“), Комисията разследва и решава дела чрез административни решения, които подлежат на съдебния контрол, упражняван от Съда на Европейския съюз (по-долу „Съда“).
(2)
Комисията трябва да води своите производства по конкуренция по справедлив, безпристрастен и обективен начин и да направи необходимото процесуалните права на засегнатите страни да бъдат спазени, както е определено в Регламент (ЕО) № 1/2003 на Съвета от 16 декември 2002 г. относно изпълнението на правилата за конкуренция, предвидени в членове 81 и 82 от Договора (2), Регламент (ЕО) № 139/2004 на Съвета от 20 януари 2004 г. относно контрола върху концентрациите между предприятия (Регламента за сливанията) (3), Регламент (ЕО) № 773/2004 на Комисията от 7 април 2004 г. относно водените от Комисията производства съгласно членове 81 и 82 от Договора за ЕО (4) и Регламент (ЕО) № 802/2004 на Комисията от 7 април 2004 г. за прилагане на Регламент (ЕО) № 139/2004 на Съвета за контрола върху концентрациите между предприятията (5), както и в съответната съдебна практика на Съда. По-специално правото на засегнатите страни да бъдат изслушани преди вземането на индивидуално решение, което ги засяга неблагоприятно, представлява основно право в законодателството на Европейския съюз, признато в Хартата на основните права, и по-специално член 41 от нея (6).
(3)
За да бъде гарантирано ефективното упражняване на процесуалните права на засегнатите страни, на другите засегнати страни по смисъла на член 11, буква б) от Регламент (ЕО) № 802/2004 („други засегнати страни“), на жалбоподателите по смисъла на член 7, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1/2003 („жалбоподатели“) и на лица, различни от посочените в членове 5 и 11 от Регламент (ЕО) № 773/2004 и трети лица по смисъла на член 11 от Регламент (ЕО) № 802/2004 („трети лица“), участващи в производства по конкуренция, отговорността за това тези права да бъдат зачитани следва да бъде възложена на независимо лице с опит по въпросите на конкуренцията, което притежава необходимата почтеност, за да допринесе за обективността, прозрачността и ефективността на тези производства.
(4)
За тази цел през 1982 г. Комисията създаде функцията на служител по изслушването и я преразгледа в Решение 94/810/ЕОВС на Комисията, ЕО от 12 декември 1994 г. относно мандата на служителите по изслушването в производства по конкуренция пред Комисията (7) и в Решение 2001/462/ЕО, ЕОВС на Комисията от 23 май 2001 г. относно мандата на служителите по изслушването в някои производства по конкуренция (8). Вече е необходимо ролята на служителя по изслушването да бъде пояснена и допълнително засилена и да се адаптира мандатът на служителя по изслушването с оглед на развитието на правото по конкуренция на Съюза.
(5)
Функцията на служителя по изслушването се възприема най-общо като важен принос към производствата по конкуренция пред Комисията благодарение на независимостта и експертните познания, които служителите по изслушването внасят в тези производства. С цел да се гарантира постоянната независимост на служителя по изслушването спрямо Генерална дирекция „Конкуренция“ той следва да бъде прикрепен по административни съображения към члена на Комисията, който отговаря конкретно за конкуренцията.
(6)
Служителят по изслушването следва да бъде назначен в съответствие с правилата, определени в Правилника за длъжностните лица и условията за работа на другите служители на Европейския съюз. Съгласно тези правила е възможно да бъдат взети предвид и кандидати, които не са длъжностни лица на Комисията. Следва да се гарантира прозрачност по отношение на назначаването, неговото прекратяване и прехвърлянето на служителите по изслушването.
(7)
Комисията може да назначи един или повече служители по изслушването и следва да осигури помощен персонал за тях. Когато служителят по изслушването счита, че съществува конфликт на интереси при изпълнението на неговите или нейните функции, служителят по изслушването следва да спре работата си по съответното дело. Ако служителят по изслушването е възпрепятстван, неговата или нейната роля следва да се изпълнява от друг служител по изслушването.
(8)
Служителят по изслушването следва да действа като независим арбитър, който се стреми да решава въпросите, засягащи ефективното упражняване на процесуалните права на засегнатите страни, на другите засегнати страни, жалбоподателите или заинтересованите трети лица, когато такива въпроси не могат да бъдат решени чрез предварителни контакти със службите на Комисията, които отговарят за провеждането на производства по конкуренция, при които трябва да се спазват тези процесуални права.
(9)
Мандатът на служителя по изслушването в производства по конкуренция следва да бъде определен по такъв начин, че да гарантира ефективното упражняване на процесуалните права в рамките на производства пред Комисията по членове 101 и 102 от Договора и Регламент (ЕО) № 139/2004, и по-специално на правото на изслушване.
(10)
За да бъде засилена неговата роля, на служителя по изслушването следва да бъде възложена функцията да гарантира ефективното упражняване на процесуалните права на предприятията и на сдруженията на предприятия в контекста на правомощията за разследване, дадени на Комисията съгласно глава V от Регламент (ЕО) № 1/2003, както и съгласно член 14 от Регламент (ЕО) № 139/2004, който оправомощава Комисията да налага глоби на предприятията и на сдруженията на предприятия. Освен това на служителя по изслушването следва да бъдат възложени специфични функции по време на фазата на разследване по отношение на: претенциите за поверителност на отношенията между адвокати и клиенти, принципа за забрана на самоуличаването, крайните срокове за отговор на решения, чрез които се изисква информация съгласно член 18, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 1/2003, както и по отношение на правото на предприятията и на сдруженията на предприятия, предмет на мярка за разследване от страна на Комисията съгласно глава V от Регламент (ЕО) № 1/2003, да бъдат информирани за техния процесуален статут, а именно дали подлежат на разследване и, ако е така, за предмета и целта на това разследване. При оценяването на претенции, свързани с принципа за забрана на самоуличаването, служителят по изслушването може да прецени дали претенциите на предприятията за защита са явно неоснователни и направени единствено с цел забавяне.
(11)
Служителят по изслушването следва да е в състояние да улесни вземането на решения относно твърдения, че даден документ се ползва със защита на поверителността на отношенията между адвокати и клиенти. За тази цел, ако предприятието или сдружението на предприятия, което претендира за поверителност, даде съгласието си, служителят по изслушването ще бъде допуснат да разгледа съответния документ и да направи подходяща препоръка, като се позове на приложимата съдебна практика на Съда.
(12)
Служителят по изслушването следва да отговаря за вземането на решението дали трето лице доказва достатъчен интерес, за да бъде изслушано. По принцип следва да се счита, че сдруженията на потребители, които подават заявления за изслушване, имат достатъчен интерес, когато производството засяга продукти или услуги, използвани от крайните потребители, или продукти или услуги, които пряко се влагат в такива продукти или услуги.
(13)
Служителят по изслушването следва да реши дали да допусне жалбоподателите и заинтересованите трети лица до устно изслушване, като взема предвид приноса, който те могат да направят за изясняването на съответните факти по делото.
(14)
Правото на изслушване на засегнатите страни преди да бъде взето окончателно решение, което засяга неблагоприятно техните интереси, е гарантирано чрез правото им да отговорят писмено на предварителната позиция на Комисията, както е определено в изложението на възраженията, и правото им да изложат своите аргументи, ако поискат това, по време на устното изслушване. С цел ефективно упражняване на тези права, страните, до които е адресирано изложението на възраженията, имат право на достъп до преписката по разследването на Комисията.
(15)
За да бъде гарантирано ефективното упражняване на правата на защита на страните, до които е адресирано изложение на възражения, служителят по изслушването следва да гарантира разрешаването на споровете относно достъпа до преписката или относно защитата на търговските тайни и друга поверителна информация между тези страни и Генерална дирекция „Конкуренция“ на Комисията. При извънредни обстоятелства служителят по изслушването може да спре отчитането на срока, в който адресатът на изложението на възражения следва да отговори на това изложение, докато бъде разрешен спорът относно достъпа до преписката, при условие че адресатът не е в състояние да отговори в предоставения му срок и удължаването на този срок няма да представлява адекватно решение към този момент.
(16)
За да бъде гарантирано ефективното упражняване на процесуалните права, като същевременно се спазват законните интереси по отношение на поверителността, служителят по изслушването следва, когато е уместно, да може да разпореди специални мерки за предоставяне на достъп до преписката на Комисията. По-специално служителят по изслушването следва да разполага с правомощието да реши части от преписката да бъдат достъпни по ограничен начин за страната, която иска достъп, например като бъде ограничен броят или категорията на лицата с достъп и като бъде ограничено използването на информацията, до която се получава достъп.
(17)
Служителят по изслушването следва да бъде отговорен за вземане на решения по искания за удължаване на срокове, определени за отговор на изложение на възражения, на допълнително изложение на възражения или на писмо с изложение на фактите, или за удължаване на сроковете, в рамките на които другите засегнати страни, жалбоподателите или заинтересованите лица могат да правят коментари в случай на несъгласие между някое от тези лица и Генерална дирекция „Конкуренция“.
(18)
Служителят по изслушването следва да насърчава ефективността на устното изслушване, inter alia като взема всички подходящи подготвителни мерки своевременно преди изслушването, включително разпространението на неокончателен списък с участниците и предварителен дневен ред.
(19)
Устното изслушване позволява на страните, до които Комисията е адресирала изложение на възражения, и на другите засегнати страни да продължат да упражняват своето право на изслушване, като представят устно своите аргументи пред Комисията, която следва да бъде представлявана от Генерална дирекция „Конкуренция“, както и от други служби, допринасящи за изготвянето на решението на Комисията. То следва да осигурява допълнителна възможност да се гарантира, че всички релевантни факти са изяснени в максимална степен, независимо дали са благоприятни или не за засегнатите страни, включително фактическите елементи, свързани с тежестта и продължителността на предполагаемото нарушение. Устното изслушване следва също да позволи на страните да представят своите аргументи по въпроси, които могат да имат значение за евентуалното налагане на глоби.
(20)
За да гарантира ефективността на устните изслушвания, служителят по изслушването може да позволи на страните, до които е адресирано изложение на възражения, на другите засегнати страни, жалбоподателите, другите лица, поканени на изслушването, службите на Комисията и органите на държавите-членки да задават въпроси по време на изслушването. Устното изслушване не следва да бъде публично, за да се гарантира, че всички участници могат да се изказват свободно. Поради това информацията, разкрита по време на изслушването, следва да се използва единствено за целите на съдебни и/или административни производства за прилагане на членове 101 и 102 от Договора. Когато това се оправдава с цел защита на търговски тайни и друга поверителна информация, служителят по изслушването следва да може да изслуша лица на заседание при закрити врати.
(21)
Страните по производството, които предлагат да поемат ангажименти съгласно член 9 от Регламент (ЕО) № 1/2003, както и страните, които участват в процедури за постигане на споразумение при дела за картели съгласно член 10а от Регламент (ЕО) № 773/2004, следва да могат да се свържат със служителя по изслушването във връзка с ефективното упражняване на своите процесуални права.
(22)
Служителят по изслушването следва да докладва за спазването на ефективното упражняване на процесуалните права през цялата продължителност на производствата по конкуренция. Освен това и независимо от неговата функция да докладва, служителят по изслушването следва също така да е в състояние да представи констатациите си относно напредъка и обективността на производството и по този начин да допринесе за това, производствата по конкуренция да приключват въз основа на разумна оценка на всички релевантни факти.
(23)
Когато разкрива информация за физически лица, служителят по изслушването следва да обърне внимание, по-специално, на Регламент (ЕО) № 45/2001 на Европейския парламент и на Съвета от 18 декември 2000 г. относно защитата на лицата по отношение на обработката на лични данни от институции и органи на Общността и за свободното движение на такива данни (9).
(24)
Решение 2001/462/ЕО, ЕОВС следва да бъде отменено,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
ГЛАВА 1
РОЛЯ, НАЗНАЧАВАНЕ И ЗАДЪЛЖЕНИЯ НА СЛУЖИТЕЛЯ ПО ИЗСЛУШВАНЕТО
Член 1
Служител по изслушването
1. В производствата по конкуренция се назначават един или повече служители по изслушването, чиито правомощия и функции са определени в настоящото решение.
2. Служителят по изслушването гарантира ефективното упражняване на процесуалните права през цялата продължителност на производствата по конкуренция пред Комисията за целите на прилагането на членове 101 и 102 от Договора и съгласно Регламент (ЕО) № 139/2004(по-долу „производства по конкуренция“).
Член 2
Назначаване, прекратяване на назначението и заместване
1. Комисията назначава служителя по изслушването. Назначаването се публикува в Официален вестник на Европейския съюз. Всяко прекъсване, прекратяване на назначение или прехвърляне на служител по изслушването подлежи на мотивирано решение на Комисията. Това решение се публикува в Официален вестник на Европейския съюз.
2. Служителят по изслушването се прикрепя по административни съображения към члена на Комисията, отговарящ конкретно за конкуренцията (по-долу „компетентния член на Комисията“).
3. Когато служителят по изслушването не е в състояние да изпълнява задълженията си, неговата роля се поема от друг служител по изслушването. Ако нито един служител по изслушването не е в състояние да изпълни задълженията си, когато е уместно и след консултация със служителя по изслушването, компетентният член на Комисията определя друг компетентен служител на Комисията, който не е свързан със съответното дело, за да изпълни задълженията на служителя по изслушването.
4. В случай на действителен или потенциален конфликт на интереси служителят по изслушването се въздържа от предприемане на действия по дадено дело. Прилага се параграф 3.
Член 3
Начин на функциониране
1. При изпълнение на своите функции служителят по изслушването действа по независим начин.
2. При изпълнение на своите функции служителят по изслушването взема предвид необходимостта от ефективно прилагане на правилата в областта на конкуренцията в съответствие с действащото законодателство на Съюза и с принципите, установени от Съда.
3. При изпълнение на своите функции служителят по изслушването има достъп до всички преписки, свързани с производствата по конкуренция пред Комисията съгласно членове 101 и 102 от Договора и съгласно Регламент (ЕО) № 139/2004.
4. Служителят по изслушването трябва да бъде информиран от директора, отговарящ за разследването на делото в Генерална дирекция „Конкуренция“ (по-долу „отговорния директор“) относно развитието на процедурата.
5. Служителят по изслушването може да представи констатациите си на компетентния член на Комисията по всеки въпрос, възникнал при всяко производство по конкуренция на Комисията.
6. Ако служителят по изслушването даде обосновани препоръки на компетентния член на Комисията или вземе решения, както е предвидено в настоящото решение, служителят по изслушването предоставя копие от тези документи на отговорния директор и на правната служба на Комисията.
7. Всеки въпрос, свързан с ефективното упражняване на процесуалните права на засегнатите страни, другите засегнати страни по смисъла на член 11, буква б) от Регламент (ЕО) № 802/2004 (по-долу „други засегнати страни“), жалбоподателите по смисъла на член 7, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1/2003 (по-долу „жалбоподатели“) и заинтересованите трети лица по смисъла на член 5 от настоящото решение, участващи в такова производство, първо се повдига пред Генерална дирекция „Конкуренция“ от тези лица. Ако въпросът не бъде решен, той може да бъде отнесен до служителя по изслушването, за да бъде направена независима оценка. Исканията, свързани с мярка, за която е предвиден краен срок, трябва да се правят своевременно в рамките на първоначалния срок.
ГЛАВА 2
РАЗСЛЕДВАНЕ
Член 4
Процесуални права във фазата на разследване
1. Служителят по изслушването гарантира ефективното упражняване на процесуалните права, които възникват в контекста на упражняването на правомощията на Комисията за разследване съгласно глава V от Регламент (ЕО) № 1/2003 и по време на производството, което може да доведе до налагане на глоби съгласно член 14 от Регламент (ЕО) № 139/2004.
2. По-специално служителят по изслушването има следните функции, при спазване на член 3, параграф 7:
а)
Предприятията или сдруженията на предприятия могат да поискат от служителя по изслушването да разгледа твърдения, че документ, изискан от Комисията в изпълнение на правомощията, които са ѝ предоставени съгласно член 18, член 20 или член 21 от Регламент (ЕО) № 1/2003, при проверките съгласно член 13 от Регламент (ЕО) № 139/2004 или в контекста на мерки за разследване в производство, което може да доведе до налагане на глоби съгласно член 14 от Регламент (ЕО) № 139/2004 и чието съдържание не е разкрито на Комисията, се ползва със защита на поверителността на отношенията между адвокати и клиенти по смисъла на съдебната практика на Съда. Служителят по изслушването може да разгледа въпроса единствено ако предприятието или сдружението на предприятия, което прави такова твърдение, се съгласи служителят по изслушването да прегледа информацията, за която се твърди, че се ползва със защита на поверителността на отношенията между адвокати и клиенти, както и свързани с нея документи, които са необходими според служителя по изслушването за въпросния преглед. Без да разкрива потенциалното поверително съдържание на информацията, служителят по изслушването съобщава своето предварително мнение на отговорния директор и на засегнатото предприятие или сдружение на предприятия и може да предприеме подходящите мерки, за да насърчи постигането на взаимно приемливо решение. Ако не бъде постигнато решение, служителят по изслушването може да изготви обоснована препоръка до компетентния член на Комисията, без да разкрива потенциалното поверително съдържание на документа. Страната, която претендира за поверителност, получава копие от тази препоръка.
б)
Когато адресатът на искане за предоставяне на информация по силата на член 18, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1/2003 откаже да отговори на въпрос, поставен в такова искане, като се позове на принципа за забрана на самоуличаването, както е определено от съдебната практика на Съда, той може своевременно да отнесе въпроса до служителя по изслушването, след като искането е получено. В съответните случаи и предвид необходимостта да се избегне ненужно забавяне на производството служителят по изслушването може да направи обоснована препоръка относно това дали е приложим принципът за забрана на самоуличаването и да информира отговорния директор за направените заключения, които трябва да бъдат взети предвид в случай на взето впоследствие решение по силата на член 18, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 1/2003. Адресатът на искането получава копие от обоснованата препоръка.
в)
Когато адресатът на решение за предоставяне на информация, отправено по силата на член 18, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 1/2003, счита, че определеният срок за отговор е твърде кратък, той може своевременно да отнесе въпроса до служителя по изслушването преди изтичането на първоначално определения срок. Служителят по изслушването решава дали срокът следва да бъде удължен, като взема предвид продължителността и сложността на искането за предоставяне на информация и нуждите на разследването.
г)
Предприятията или сдруженията на предприятия, предмет на мярка за разследване от страна на Комисията съгласно глава V от Регламент (ЕО) № 1/2003, имат право да бъдат информирани за своя процесуален статут, а именно дали подлежат на разследване и, ако това е така, да се запознаят с предмета и целта на това разследване. Ако предприятие или сдружение на предприятия счита, че не е било правилно информирано от Генерална дирекция „Конкуренция“ за своя процесуален статут, то може да отнесе въпроса до служителя по изслушването с цел вземане на решение. Служителят по изслушването взема решение Генерална дирекция „Конкуренция“ да информира предприятието или сдружението на предприятия, отправило искането, относно техния процесуален статут. Това решение се съобщава на предприятието или сдружението на предприятия, отправило искането.
ГЛАВА 3
ЗАЯВЛЕНИЯ ЗА ИЗСЛУШВАНЕ
Член 5
Заинтересовани трети лица
1. Заявленията за изслушване от трети лица, различни от посочените в членове 5 и 11 от Регламент (ЕО) № 773/2004 и трети лица по смисъла на член 11 от Регламент (ЕО) № 802/2004 („трети лица“), се подават в съответствие с член 13, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 773/2004 и член 16 от Регламент (ЕО) № 802/2004. Заявленията се подават в писмен вид и в тях се уточнява интереса на заявителя от изхода на процедурата.
2. След консултация с отговорния директор служителят по изслушването решава дали трети лица да бъдат изслушани. Когато извършва оценка дали трето лице доказва достатъчен интерес, служителят по изслушването взема предвид дали и до каква степен заявителят е достатъчно засегнат от поведението, обект на производството по конкуренция, или дали заявителят отговаря на изискванията на член 18, параграф 4 от Регламент (ЕО) № 139/2004.
3. Когато служителят по изслушването счита, че даден заявител не е доказал достатъчен интерес да бъде изслушан, той информира заявителя писмено за своите основания. На заявителя се определя срок, в който да изложи своето становище в писмен вид. Ако заявителят изложи своето становище в писмен вид в рамките на срока, определен от служителя по изслушването, и то не доведе до различна оценка, тази констатация се отбелязва в мотивирано решение, което се съобщава на заявителя.
4. Служителят по изслушването съобщава на страните по производството по конкуренция идентичността на заинтересованите трети лица, които ще бъдат изслушани, от момента на откриването на производството съгласно член 11, параграф 6 от Регламент (ЕО) № 1/2003 или член 6, параграф 1, буква в) от Регламент (ЕО) № 139/2004, освен ако такова разкриване би навредило значително на физическо лице или предприятие.
Член 6
Право на устно изслушване, участие на жалбоподатели и трети лица в устното изслушване
1. По искане на страните, до които Комисията е адресирала изложение на възражения или други засегнати страни, служителят по изслушването провежда устно изслушване, така че тези страни да могат да доразвият своите аргументи, представени в писмените бележки.
2. Когато е уместно и след консултация с отговорния директор, служителят по изслушването може да реши да предостави възможност на жалбоподателите и заинтересованите трети лица по смисъла на член 5 да изразят своите становища на устното изслушване на страните, за които е издадено изложение на възражения, при условие че са заявили това в своите писмени коментари. Служителят по изслушването може да покани и представители на органите по конкуренция от трети държави да присъстват на устното изслушване като наблюдатели в съответствие със споразуменията, сключени между Съюза и трети държави.
ГЛАВА 4
ДОСТЪП ДО ПРЕПИСКАТА, ПОВЕРИТЕЛНОСТ И ТЪРГОВСКИ ТАЙНИ
Член 7
Достъп до преписката и достъп до документи и информация
1. Когато страна, която е упражнила своето право на достъп до преписката, има основание да счита, че Комисията разполага с документи, които не са били разкрити пред нея и че тези документи са необходими за правилното упражняване на правото на изслушване, тя може да подаде обосновано искане за достъп до тези документи до служителя по изслушването, при спазване на член 3, параграф 7.
2. При спазване на член 3, параграф 7 другите засегнати страни, жалбоподателите и заинтересованите трети лица по смисъла на член 5 могат да подадат обосновано искане до служителя по изслушването при посочените по-долу обстоятелства:
а)
Други засегнати страни, които имат основание да считат, че не са били информирани за възраженията, адресирани до нотифициращите страни в съответствие с член 13, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 802/2004.
б)
Жалбоподател, който е бил информиран от Комисията за намерението ѝ да отхвърли жалба по силата на член 7, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 773/2004 и който има основание да счита, че Комисията разполага с документи, които не са били разкрити пред него, и че тези документи са необходими за правилното упражняване на неговите права в съответствие с член 8, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 773/2004.
в)
Жалбоподател, който счита, че не е получил копие от неповерителната версия на изложението на възраженията в съответствие с член 6, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 773/2004 или че неповерителната версия на изложението на възраженията не е изготвена по начин, който му позволява да упражнява ефективно своите права с изключение на случаите, в които се прилага процедурата за постигане на споразумение.
г)
Заинтересовано трето лице по смисъла на член 5 от настоящото решение, което има основание да счита, че не е било информирано относно естеството и предмета на процедура в съответствие с член 13, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 773/2004 и член 16, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 802/2004. Същото се отнася за жалбоподател в случаите, в които се прилага процедурата за постигане на споразумение, който има основание да счита, че не е бил информиран относно естеството и предмета на процедурата в съответствие с член 6, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 773/2004.
3. Служителят по изслушването взема мотивирано решение по всяко искане, адресирано до него съгласно параграф 1 или параграф 2, и съобщава това решение на лицето, което е направило искането и на всяко друго лице, засегнато от процедурата.
Член 8
Търговски тайни и друга поверителна информация
1. Когато Комисията възнамерява да разкрие информация, която може да представлява търговска тайна или друга поверителна информация, притежавана от дадено предприятие или лице, Генерална дирекция „Конкуренция“ информира последното в писмен вид относно това намерение и основанията за него. Определя се краен срок, в рамките на който засегнатото предприятие или лице може да представи писмени коментари.
2. Когато засегнатото предприятие или лице възрази срещу разкриването на информацията, то може да отнесе въпроса до служителя по изслушването. Ако служителят по изслушването установи, че информацията може да бъде разкрита, тъй като не представлява търговска тайна или друга поверителна информация или тъй като е налице първостепенен интерес от нейното разкриване, това следва да бъде изложено в мотивирано решение, което се съобщава на засегнатото предприятие или лице. В решението се определя датата, след която информацията ще бъде разкрита. Тази дата не може да бъде по-рано от една седмица, считано от датата на уведомлението.
3. Параграфи 1 и 2 се прилагат mutatis mutandis към разкриването на информация чрез публикуване в Официален вестник на Европейския съюз.
4. Когато е уместно, с цел балансиране на ефективното упражняване на правата на защита на страната и законните интереси по отношение на поверителността, служителят по изслушването може да разреши на страната, която иска достъп, да бъдат предоставени ограничени части от преписката, които са абсолютно необходими за упражняването на правата на защита на страната, като подробностите се определят от служителя по изслушването.
ГЛАВА 5
УДЪЛЖАВАНЕ НА СРОКОВЕ
Член 9
Искане за удължаване на срокове
1. Ако адресат на изложение на възражения счита, че определеният срок за отговор на изложението на възражения е твърде кратък, той може да поиска удължаване на този срок посредством обосновано искане, адресирано до отговорния директор. Такова искане трябва да бъде направено своевременно преди изтичането на първоначалния срок при производствата съгласно членове 101 и 102 от Договора и най-малко пет работни дни преди изтичането на първоначалния срок при производствата съгласно Регламент (ЕО) № 139/2004. Ако такова искане не бъде удовлетворено или адресатът на изложението на възражения, който прави искането, не е съгласен с предоставеното удължаване, той може да отнесе въпроса за преразглеждане от служителя по изслушването преди изтичането на първоначалния срок. След като изслуша отговорния директор, служителят по изслушването решава дали е необходимо удължаване на срока, за да бъде позволено на адресата на изложението на възражения да упражни ефективно своето право на изслушване, като взема предвид и необходимостта да се избегне ненужно забавяне на производството. При производствата съгласно членове 101 и 102 от Договора служителят по изслушването взема предвид, наред с останалото, следните елементи:
а)
обема и сложността на преписката;
б)
дали адресатът на изложението на възражения, който прави искането, е имал предварителен достъп до информация;
в)
други обективни пречки, с които може да се сблъска адресатът на изложението на възражения, който прави искането, когато представя своите констатации.
За целите на оценката по буква а) от първа алинея, могат да бъдат взети предвид броят на нарушенията, предполагаемата продължителност на нарушението(ята), обемът и броят на документите, и обемът и сложността на експертните проучвания.
2. Ако другите засегнати страни, жалбоподателят или заинтересовано трето лице по смисъла на член 5 считат, че срокът за излагане на техните становища е твърде кратък, те могат да поискат удължаване на този срок посредством обосновано искане, адресирано до отговорния директор своевременно преди изтичането на първоначалния срок. Ако такова искане не бъде удовлетворено или другата засегната страна, жалбоподателят или заинтересованото трето лице не са съгласни с това решение, те могат да отнесат въпроса за преразглеждане от служителя по изслушването. След като изслуша отговорния директор, служителят по изслушването решава дали следва да бъде разрешено удължаване на срока.
ГЛАВА 6
УСТНО ИЗСЛУШВАНЕ
Член 10
Организация и функция
1. Служителят по изслушването организира и провежда изслушванията, предвидени в разпоредбите за прилагане на членове 101 и 102 от Договора и Регламент (ЕО) № 139/2004.
2. Устното изслушване се провежда от служителя по изслушването в условията на пълна независимост.
3. Служителят по изслушването гарантира, че изслушването е правилно проведено и допринася за обективността на самото изслушване и на всяко решение, взето впоследствие.
4. Служителят по изслушването гарантира, че устното изслушване предоставя достатъчна възможност на адресатите на изложение на възражения, другите засегнати страни, както и на жалбоподателите и заинтересованите трети лица по смисъла на член 5, които са допуснати до устното изслушване, да изложат своите становища по отношение на предварителните констатации на Комисията.
Член 11
Подготовка за устно изслушване
1. Служителят по изслушването е отговорен за подготовката на устното изслушване и взема всички подходящи мерки в това отношение. С цел да гарантира правилната подготовка на устното изслушване служителят по изслушването може, след консултация с отговорния директор, да предостави предварително на поканените на изслушването лица списък с въпросите, по които те се приканват да изложат становищата си. Освен това служителят по изслушването може да съобщи на лицата, поканени на изслушването, основните въпроси за разглеждане, като по-специално се вземат предвид фактите и въпросите, които адресатите на изложението на възражения, поискали устно изслушване, желаят да повдигнат.
2. За тази цел след консултация с отговорния директор служителят по изслушването може да проведе среща с лицата, поканени на изслушването, и, когато е уместно, със службите на Комисията с цел да подготви самото изслушване.
3. Служителят по изслушването може също така да поиска от лицата, поканени на изслушването, да го уведомят предварително в писмен вид относно основното съдържание на изявленията, които се очаква да направят.
4. Служителят по изслушването може да определи срок, в рамките на който всички лица, поканени на устното изслушване, трябва да представят списък на участниците, които ще присъстват от тяхно име. Служителят по изслушването предоставя този списък на всички лица, поканени на устното изслушване, своевременно преди датата на изслушването.
Член 12
Определяне на дата и час и провеждане
1. След консултация с отговорния директор служителят по изслушването определя датата, продължителността и мястото на провеждане на изслушването. Когато бъде поискано отлагане, служителят по изслушването решава дали да го разреши или не.
2. Служителят по изслушването решава дали да бъдат допуснати нови документи по време на изслушването и кои лица да бъдат изслушани от името на дадена страна.
3. Служителят по изслушването може да позволи на страните, до които е адресирано изложение на възражения, на другите засегнати страни, жалбоподателите, другите лица, поканени на изслушването, службите на Комисията и органите на държавите-членки да задават въпроси по време на изслушването. Служителят по изслушването може да позволи отговорът на даден въпрос да бъде даден в писмен вид в рамките на определен срок, доколкото на този въпрос по изключение не може да бъде отговорено цялостно или частично на устното изслушване. Такъв писмен отговор се разпространява до всички участници в устното изслушване, освен ако служителят по изслушването не реши друго с цел да защити правата на защита на адресата на изложение на възражения или търговските тайни или друга поверителна информация на дадено лице.
4. Когато необходимостта да се гарантира правото на изслушване го изисква, служителят по изслушването може, след консултация с отговорния директор, да предостави на засегнатите страни, другите засегнати страни, жалбоподателите или заинтересованите трети лица по смисъла на член 5 възможността да представят допълнителни писмени коментари след устното изслушване. Служителят по изслушването определя дата, до която може да се представя такава информация. Комисията не е длъжна да вземе предвид писмени коментари, получени след тази дата.
Член 13
Защита на търговските тайни и поверителност на устното изслушване
По принцип всяко лице се изслушва в присъствието на всички останали лица, поканени да присъстват на устното изслушване. Служителят по изслушването може също да реши да изслуша лицата отделно на заседание при закрити врати, като вземе под внимание техните законни интереси за защита на техните търговски тайни и друга поверителна информация.
ГЛАВА 7
МЕЖДИНЕН ДОКЛАД И ПРАВО ДА СЕ ПРАВЯТ КОНСТАТАЦИИ
Член 14
Междинен доклад и констатации
1. Служителят по изслушването предава междинен доклад на компетентния член на Комисията относно изслушването и заключенията, направени от него по отношение на ефективното упражняване на процесуалните права. Констатациите, съдържащи се в този доклад, се отнасят до процесуални въпроси, включително следното:
а)
оповестяването на документи и достъп до преписката;
б)
срокове за предоставяне на отговори на изложение на възражения;
в)
спазване на правото на изслушване;
г)
правилното провеждане на устното изслушване.
Копие от доклада се дава на генералния директор на Генерална дирекция „Конкуренция“, на отговорния директор и на другите компетентни служби на Комисията.
2. В допълнение към доклада, посочен в параграф 1, и отделно от него, служителят по изслушването може да изложи своите констатации по отношение на напредъка и безпристрастността на производството. По този начин служителят по изслушването се стреми да гарантира по-специално, че при подготовката на проекти за решения на Комисията надлежно се вземат предвид всички релевантни факти, независимо дали са благоприятни или неблагоприятни за засегнатите страни, включително фактическите елементи, релевантни за тежестта и продължителността на всяко нарушение. Такива констатации може да бъдат свързани, inter alia, с необходимостта от допълнителна информация, оттеглянето на определени възражения, формулирането на допълнителни възражения или предлагането на допълнителни мерки за разследване по силата на глава V от Регламент (ЕО) № 1/2003.
Генералният директор на Генерална дирекция „Конкуренция“, отговорният директор и правната служба се информират за тези констатации.
ГЛАВА 8
АНГАЖИМЕНТИ И СПОРАЗУМЕНИЯ
Член 15
Ангажименти и споразумения
1. Страните по производството, които предлагат да поемат ангажименти, за да преодолеят загрижеността, която Комисията е изразила по отношение на тях в своята предварителна оценка съгласно член 9 Регламент (ЕО) № 1/2003, могат да се свържат със служителя по изслушването на всеки етап от процедурата съгласно член 9, за да се гарантира ефективното упражняване на техните процесуални права.
2. За да се гарантира ефективното упражняване на техните процесуални права, страните по производството в дела за картели, които започват разговори за постигане на споразумение съгласно член 10а от Регламент (ЕО) № 773/2004, могат да се свържат със служителя по изслушването на всеки етап от процедурата за постигане на споразумение.
ГЛАВА 9
ОКОНЧАТЕЛЕН ДОКЛАД
Член 16
Съдържание и предаване на доклада преди приемането на решение
1. Въз основа на проект на решение, който трябва да бъде представен на Консултативния комитет, служителят по изслушването изготвя окончателен писмен доклад относно зачитането на ефективното упражняване на процесуалните права, както е посочено в член 14, параграф 1, на всеки етап от процедурата. В този доклад се разглежда също въпросът дали в проекта на решението се вземат под внимание единствено възраженията, по отношение на които на страните е била предоставена възможността да изложат становищата си.
2. Окончателният доклад се представя на компетентния член на Комисията, на генералния директор на Генерална дирекция „Конкуренция“, на отговорния директор и на другите компетентни служби на Комисията. Той се съобщава на отговорните органи в държавите-членки и в съответствие с разпоредбите за сътрудничество, съдържащи се в Протокол № 23 и Протокол № 24 от Споразумението за ЕИП, на Надзорния орган на Европейската асоциация за свободна търговия.
Член 17
Представяне на доклада пред Комисията и публикуване на доклада
1. Окончателният доклад на служителя по изслушването се предава на Комисията заедно с проекта на решението, което ѝ е представено, с цел да се гарантира, че при вземането на решение по конкретен случай Комисията разполага с цялата релевантна информация относно хода на процедурата и че ефективното упражняване на процесуалните права е спазено през цялата продължителност на производството.
2. Окончателният доклад може да бъде изменен от служителя по изслушването в зависимост от измененията на проекта на решението, преди Комисията да го е приела.
3. Комисията изпраща на адресатите на решението доклада на служителя по изслушването заедно с решението. Тя публикува в Официален вестник на Европейския съюз окончателния доклад на служителя по изслушването заедно с решението, като взема предвид законните интереси на предприятията за защита на техните търговски тайни.
ГЛАВА 10
ЗАКЛЮЧИТЕЛНИ РАЗПОРЕДБИ
Член 18
Отмяна и преходна разпоредба
1. Решение 2001/462/ЕО, ЕОВС се отменя.
2. Процесуалните мерки, които вече са взети съгласно Решение 2001/462/ЕО, ЕОВС, остават в сила. По отношение на мерките за разследване, които са взети преди настоящото решение да влезе в сила, служителят по изслушването може да откаже да упражни своите правомощия съгласно член 4.
В случаите, в които откриването на производство по член 11, параграф 6 от Регламент (ЕО) № 1/2003 или откриването на производство по член 6, параграф 1, буква в) от Регламент (ЕО) № 139/2004 се е състояло, преди настоящото решение да влезе в сила, междинният доклад съгласно член 14 от настоящото решение и окончателният доклад съгласно член 16 не обхващат фазата на разследване, освен ако служителят по изслушването не реши друго.
Член 19
Влизане в сила
Настоящото решение влиза в сила в деня след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Съставено в Брюксел на 13 октомври 2011 година.
DECISIONE DEL PRESIDENTE DELLA COMMISSIONE EUROPEA
del 13 ottobre 2011
relativa alla funzione e al mandato del consigliere-auditore per taluni procedimenti in materia di concorrenza
(Testo rilevante ai fini del SEE)
(2011/695/UE)
IL PRESIDENTE DELLA COMMISSIONE EUROPEA,
visto il trattato sull’Unione europea,
visto il trattato sul funzionamento dell’Unione europea,
visto l’accordo sullo Spazio economico europeo,
visto il regolamento interno della Commissione (1), in particolare l’articolo 22,
considerando quanto segue:
(1)
In base al sistema di applicazione della normativa in materia di concorrenza stabilito dal trattato sul funzionamento dell’Unione europea (in prosieguo «il trattato»), la Commissione indaga e decide sui casi con decisione amministrativa, soggetta al controllo giurisdizionale della Corte di giustizia dell’Unione europea (in prosieguo «la Corte di giustizia»).
(2)
La Commissione è tenuta a svolgere i propri procedimenti in materia di concorrenza in modo equo, imparziale e obiettivo e deve assicurare il rispetto dei diritti procedurali delle parti interessate ai sensi del regolamento (CE) n. 1/2003 del Consiglio, del 16 dicembre 2002, concernente l’applicazione delle regole di concorrenza di cui agli articoli 81 e 82 del trattato (2), del regolamento (CE) n. 139/2004 del Consiglio, del 20 gennaio 2004, relativo al controllo delle concentrazioni tra imprese («regolamento comunitario sulle concentrazioni») (3), del regolamento (CE) n. 773/2004 della Commissione, del 7 aprile 2004, relativo ai procedimenti svolti dalla Commissione a norma degli articoli 81 e 82 del trattato CE (4), e dal regolamento (CE) n. 802/2004 della Commissione, del 7 aprile 2004, di esecuzione del regolamento (CE) n. 139/2004, relativo al controllo delle operazioni di concentrazione tra imprese (5), nonché della pertinente giurisprudenza della Corte di giustizia. In particolare, il diritto degli interessati ad essere sentiti prima dell’adozione di qualsiasi decisione individuale che arrechi loro pregiudizio è un diritto fondamentale del diritto dell’Unione sancito dalla Carta dei diritti fondamentali, segnatamente all’articolo 41 (6).
(3)
Al fine di garantire l’effettivo esercizio dei diritti procedurali delle parti interessate, delle altre parti interessate ai sensi dell’articolo 11, lettera b), del regolamento (CE) n. 802/2004 («le altre parti interessate»), dei denuncianti ai sensi dell’articolo 7, paragrafo 2, del regolamento (CE) n. 1/2003 («i denuncianti») e delle persone diverse da quelle di cui agli articoli 5 e 11 del regolamento (CE) n. 773/2004 e dai terzi ai sensi dell’articolo 11 del regolamento (CE) n. 802/2004 («i terzi») coinvolti in procedimenti in materia di concorrenza, la responsabilità di salvaguardare il rispetto di tali diritti dovrà essere affidata a persone indipendenti ed esperte nelle questioni della concorrenza, che abbiano l’integrità necessaria per promuovere l’obiettività, la trasparenza e l’efficacia dei procedimenti stessi.
(4)
A tal fine la Commissione ha creato la funzione di consigliere-auditore nel 1982, che ha riveduto con la decisione 94/810/CECA, CE della Commissione, del 12 dicembre 1994, relativa al mandato dei consiglieri-auditori per le procedure in materia di concorrenza dinanzi alla Commissione (7), e la decisione 2001/462/CE, CECA della Commissione, del 23 maggio 2001, relativa al mandato dei consiglieri-auditori per taluni procedimenti in materia di concorrenza (8). È ora necessario chiarire e rafforzare ulteriormente il ruolo del consigliere-auditore, nonché adeguare le norme relative al suo mandato, alla luce degli sviluppi del diritto della concorrenza dell’Unione.
(5)
La funzione del consigliere-auditore è stata generalmente percepita come un importante contributo ai procedimenti in materia di concorrenza dinanzi alla Commissione, a motivo dell’indipendenza e della competenza che i consiglieri-auditori vi hanno apportato. Affinché ne sia garantita la costante indipendenza dalla direzione generale della Concorrenza, è necessario che il consigliere-auditore sia collocato amministrativamente presso il commissario competente per la concorrenza.
(6)
Il consigliere-auditore deve essere nominato secondo le norme stabilite nello statuto dei funzionari e nel regime applicabile agli altri agenti dell’Unione europea. Sulla base di tali norme possono essere presi in considerazione anche candidati che non sono funzionari della Commissione europea. Deve inoltre essere assicurata la trasparenza riguardo alla nomina, alla cessazione dalle funzioni e al trasferimento.
(7)
La Commissione può nominare uno o più consiglieri-auditori e deve prevederne il personale ausiliario. Se si accorge dell’esistenza di un conflitto di interessi nell’esercizio delle sue funzioni, il consigliere-auditore pone immediatamente fine a ogni suo intervento nel procedimento. In caso d’impedimento del consigliere-auditore, le sue funzioni devono essere svolte da un altro consigliere-auditore.
(8)
Il consigliere-auditore, nella sua qualità di arbitro indipendente, deve cercare di risolvere le questioni che incidono sull’effettivo esercizio dei diritti procedurali delle parti interessate, delle altre parti interessate, dei denuncianti o dei terzi interessati quando tali questioni non hanno potuto essere risolte attraverso contatti preliminari con i servizi della Commissione responsabili dello svolgimento dei procedimenti in materia di concorrenza, che sono tenuti a rispettare tali diritti procedurali.
(9)
È opportuno che i compiti svolti dal consigliere-auditore nei procedimenti in materia di concorrenza siano definiti in modo tale da garantire l’effettivo esercizio dei diritti procedurali nel corso dei procedimenti dinanzi alla Commissione ai sensi degli articoli 101 e 102 del trattato e del regolamento (CE) n. 139/2004, in particolare il diritto a essere sentiti.
(10)
Al fine di rafforzare questo ruolo, il consigliere-auditore deve avere la funzione di garantire l’esercizio effettivo dei diritti procedurali delle imprese e delle associazioni di imprese nell’ambito dei poteri d’indagine della Commissione a norma del capitolo V del regolamento (CE) n. 1/2003, come pure dell’articolo 14 del regolamento (CE) n. 139/2004 che dà facoltà alla Commissione di comminare ammende alle imprese e alle associazioni di imprese. Al consigliere-auditore devono inoltre essere attribuite funzioni specifiche nel corso di tali indagini in relazione alle richieste di applicazione del segreto professionale, alla garanzia contro l’autoincriminazione, ai termini di risposta stabiliti nelle decisioni richiedenti informazioni a norma dell’articolo 18, paragrafo 3, del regolamento (CE) n. 1/2003, come pure per quanto riguarda il diritto delle imprese e delle associazioni di imprese oggetto di un’indagine della Commissione a norma del capitolo V del regolamento (CE) n. 1/2003 di essere informate circa il loro status procedurale, ossia di sapere se sono oggetto di un’indagine e, in caso affermativo, di conoscere l’oggetto e le finalità della medesima. Nel valutare le denunce relative alla garanzia contro l’autoincriminazione presentate dalle imprese, il consigliere-auditore valuta se esse sono manifestamente infondate e servono meramente come tattica dilatoria.
(11)
Il consigliere-auditore deve essere in grado di facilitare la risoluzione di controversie riguardo all’applicazione del segreto professionale a un documento. A tal fine, con l’accordo dell’impresa o dell’associazione di imprese che invoca il segreto professionale, il consigliere-auditore sarà autorizzato a esaminare il documento in causa e a esprimere un’adeguata raccomandazione, facendo riferimento alla giurisprudenza in materia della Corte di giustizia.
(12)
Spetta al consigliere-auditore decidere in merito all’audizione di un terzo che dimostri di avervi un interesse sufficiente. In linea generale, le associazioni dei consumatori che chiedono di essere sentite devono essere considerate portatrici di un interesse sufficiente quando i procedimenti riguardano prodotti o servizi utilizzati dal consumatore finale o prodotti o servizi che confluiscono direttamente in tali prodotti o servizi.
(13)
Il consigliere-auditore decide se ammettere i denuncianti e i terzi interessati all’audizione orale, tenendo conto del contributo che possono offrire per chiarire i fatti pertinenti al caso di specie.
(14)
Il diritto delle parti interessate di essere sentite prima di una decisione finale che arrechi pregiudizio ai loro interessi è garantito dal diritto loro accordato di rispondere per iscritto alla posizione preliminare della Commissione, illustrata nella comunicazione degli addebiti, e dal diritto di esporre le proprie argomentazioni, su loro richiesta, all’audizione orale. Al fine dell’esercizio effettivo di tali diritti, le parti destinatarie di una comunicazione degli addebiti hanno il diritto di accedere al fascicolo istruttorio della Commissione.
(15)
Per salvaguardare l’effettivo esercizio dei diritti di difesa delle parti destinatarie di una comunicazione degli addebiti, è opportuno che tra i compiti affidati al consigliere-auditore vi sia la ricerca di una soluzione alle controversie che sorgano tra le parti e la direzione generale Concorrenza della Commissione in merito all’accesso al fascicolo o alla tutela dei segreti aziendali e delle altre informazioni riservate. In circostanze eccezionali, il consigliere-auditore può sospendere il decorso del termine entro il quale il destinatario di una comunicazione degli addebiti è tenuto a rispondere alla stessa fino alla risoluzione della controversia circa l’accesso al fascicolo se il destinatario non è in grado di rispondere entro il termine stabilito e, in quel momento una proroga non costituirebbe una soluzione adeguata.
(16)
Per garantire l’effettivo esercizio dei diritti procedurali rispettando nel contempo i legittimi interessi di riservatezza, il consigliere-auditore deve, se del caso, poter ordinare misure specifiche per l’accesso al fascicolo della Commissione. In particolare, il consigliere-auditore deve poter decidere di concedere un accesso limitato alle sezioni del fascicolo che una parte ha chiesto di consultare, ad esempio limitando il numero o le categorie delle persone aventi accesso e l’uso delle informazioni messe a disposizione.
(17)
È opportuno che sia il consigliere-auditore a decidere in merito alle richieste di proroga del termine impartito per la risposta a una comunicazione degli addebiti, a una comunicazione degli addebiti supplementare o a una lettera di esposizione dei fatti, o del termine entro il quale le altre parti interessate, i denuncianti o i terzi interessati possono trasmettere le proprie osservazioni, in caso di disaccordo tra uno di questi soggetti e la direzione generale della Concorrenza.
(18)
Il consigliere-auditore deve promuovere l’efficacia dell’audizione orale, adottando, tra l’altro, tutte le misure preparatorie, compresa la distribuzione in tempo utile prima dell’audizione di un elenco preliminare dei partecipanti e dell’ordine del giorno provvisorio.
(19)
L’audizione orale permette alle parti cui la Commissione ha inviato una comunicazione degli addebiti e alle altre parti interessate di esercitare ulteriormente il proprio diritto di essere sentite sviluppando le loro osservazioni oralmente davanti alla Commissione, che deve essere rappresentata dalla direzione generale della Concorrenza nonché dagli altri servizi che contribuiscono alla redazione della decisione che la Commissione deve adottare. L’audizione deve rappresentare un’ulteriore occasione per garantire che tutti gli elementi di fatto pertinenti, siano essi favorevoli o sfavorevoli alle parti, in particolare gli elementi oggettivi relativi alla gravità e alla durata della presunta infrazione, vengano chiariti quanto più possibile. L’audizione deve inoltre consentire alle parti di esporre le loro argomentazioni relativamente agli aspetti che possono essere rilevanti per l’eventuale imposizione di ammende.
(20)
Per garantire l’efficacia delle audizioni, il consigliere-auditore può autorizzare le parti destinatarie di una comunicazione degli addebiti, le altre parti interessate, i denuncianti, i terzi invitati all’audizione, i servizi della Commissione e le autorità degli Stati membri a porre domande nel corso dell’audizione. È opportuno che l’audizione orale non sia pubblica, in modo da garantire che tutti i partecipanti possano esprimersi liberamente. Pertanto, le informazioni rivelate durante l’audizione orale possono essere utilizzate esclusivamente ai fini dei procedimenti giudiziari e/o amministrativi volti ad applicare gli articoli 101 e 102 del trattato. Se giustificato dall’esigenza di tutelare i segreti aziendali e le altre informazioni riservate, il consigliere-auditore deve poter sentire le persone a porte chiuse.
(21)
Le parti che propongono impegni ai sensi dell’articolo 9 del regolamento (CE) n. 1/2003, nonché le parti che si impegnano in una procedura di transazione nei procedimenti relativi ai cartelli, a norma dell’articolo 10 bis, del regolamento (CE) n. 773/2004, possono rivolgersi al consigliere-auditore in relazione all’effettivo esercizio dei propri diritti procedurali.
(22)
È opportuno che il consigliere-auditore presenti una relazione sul rispetto dell’effettivo esercizio dei diritti procedurali durante i procedimenti in materia di concorrenza. Inoltre, e separatamente dalla relazione, il consigliere-auditore deve anche poter formulare osservazioni sul prosieguo e sull’obiettività del procedimento in modo tale da garantire che i procedimenti in materia di concorrenza siano conclusi sulla base di una corretta valutazione di tutti gli elementi di fatto pertinenti.
(23)
È opportuno che, nella divulgazione di informazioni riguardanti persone fisiche, il consigliere-auditore presti particolare attenzione al regolamento (CE) n. 45/2001 del Parlamento europeo e del Consiglio, del 18 dicembre 2000, concernente la tutela delle persone fisiche in relazione al trattamento dei dati personali da parte delle istituzioni e degli organismi comunitari, nonché la libera circolazione di tali dati (9).
(24)
La decisione 2001/462/CE, CECA deve essere abrogata,
DECIDE:
CAPO 1
RUOLO, NOMINA E COMPITI DEL CONSIGLIERE-AUDITORE
Articolo 1
Il consigliere-auditore
1. Per i procedimenti in materia di concorrenza sono nominati uno o più consiglieri-auditori, i cui poteri e funzioni sono definiti nella presente decisione.
2. Il consigliere-auditore garantisce l’esercizio effettivo dei diritti procedurali per l’intera durata dei procedimenti in materia di concorrenza dinanzi alla Commissione a norma degli articoli 101 e 102 del trattato e del regolamento (CE) n. 139/2004 (in prosieguo «procedimenti in materia di concorrenza»).
Articolo 2
Nomina, cessazione dalle funzioni e supplenza
1. La Commissione nomina il consigliere-auditore. La nomina è pubblicata nella Gazzetta ufficiale dell’Unione europea. L’interruzione delle funzioni, la cessazione dalle funzioni e il trasferimento sono disposti con decisione motivata della Commissione. Tale decisione è pubblicata nella Gazzetta ufficiale dell’Unione europea.
2. Il consigliere-auditore dipende amministrativamente dal commissario per la concorrenza (in prosieguo «il commissario competente»).
3. In caso d’impedimento del consigliere-auditore, le sue funzioni sono svolte da un altro consigliere-auditore. Qualora nessun consigliere-auditore sia in grado di assumere tali funzioni, il commissario competente, dopo avere all’occorrenza consultato il consigliere-auditore stesso, designa per l’esercizio delle relative funzioni un altro funzionario estraneo all’istruzione del caso.
4. Nel caso di un conflitto di interessi reale o potenziale, il consigliere-auditore si astiene dall’intervenire in un caso. Si applicano le disposizioni del paragrafo 3.
Articolo 3
Metodo di funzionamento
1. Nell’esercizio delle sue funzioni, il consigliere-auditore agisce in maniera indipendente.
2. Nell’esercizio delle sue funzioni, il consigliere-auditore tiene conto della necessità di applicare efficacemente le norme in materia di concorrenza in base alla vigente normativa dell’Unione ed ai principi sanciti dalla Corte di giustizia.
3. Nell’esercizio delle sue funzioni, il consigliere-auditore ha accesso ai fascicoli relativi ai procedimenti in materia di concorrenza dinanzi alla Commissione ai sensi degli articoli 101 e 102 del trattato e del regolamento (CE) n. 139/2004.
4. Il consigliere-auditore è tenuto informato dal direttore competente per le indagini della direzione generale della Concorrenza (in prosieguo «il direttore competente») sugli sviluppi del procedimento.
5. Il consigliere-auditore può presentare osservazioni al commissario competente in merito a qualsiasi aspetto dei procedimenti svolti dalla Commissione in materia di concorrenza.
6. Se il consigliere-auditore presenta raccomandazioni motivate al commissario competente o prende decisioni come previsto dalla presente decisione, il consigliere-auditore fornisce una copia di tali documenti al direttore competente e al servizio giuridico della Commissione.
7. Le parti interessate, le altre parti interessate ai sensi dell’articolo 11, lettera b), del regolamento (CE) n. 802/2004 (in prosieguo «le altre parti interessate»), i denuncianti ai sensi dell’articolo 7, paragrafo 2, del regolamento (CE) n. 1/2003 (in prosieguo «i denuncianti») e i terzi interessati ai sensi dell’articolo 5 della presente decisione coinvolti in procedimenti in materia di concorrenza che intendono sollevare questioni relative all’esercizio effettivo dei loro diritti procedurali devono rivolgersi in primo luogo alla direzione generale della Concorrenza. Se non è risolta, la questione può essere demandata al consigliere-auditore ai fini di un esame indipendente. Le richieste relative a misure che hanno una scadenza devono essere presentate in tempo utile, entro il termine originario.
CAPO 2
FASE D’INDAGINE
Articolo 4
Diritti procedurali nella fase d’indagine
1. Il consigliere-auditore garantisce l’esercizio effettivo dei diritti procedurali che sorgono nel contesto dell’esercizio dei poteri d’indagine della Commissione a norma del capitolo V del regolamento (CE) n. 1/2003 e nei procedimenti che possono comportare l’imposizione di ammende ai sensi dell’articolo 14 del regolamento (CE) n. 139/2004.
2. In particolare, il consigliere-auditore esercita le seguenti funzioni, fatte salve le disposizioni dell’articolo 3, paragrafo 7:
a)
le imprese o le associazioni di imprese possono domandare al consigliere-auditore di valutare la richiesta che un documento, chiesto dalla Commissione nell’esercizio dei poteri di cui agli articoli 18, 20 e 21 del regolamento (CE) n. 1/2003, negli accertamenti di cui all’articolo 13 del regolamento (CE) n. 139/2004 o nel contesto di misure di indagine nei procedimenti che possono comportare l’imposizione di ammende ai sensi dell’articolo 14 del regolamento (CE) n. 139/2004, e non trasmesso alla Commissione, sia coperto da segreto professionale, ai sensi della giurisprudenza della Corte di giustizia. Il consigliere-auditore può esaminare la questione soltanto se l’impresa o l’associazione di imprese richiedente gli consente di prendere visione delle informazioni per le quali invoca il segreto professionale, nonché dei relativi documenti che il consigliere-auditore ritiene necessari ai fini di una valutazione. Senza rivelare il contenuto delle informazioni potenzialmente riservate, il consigliere-auditore comunica al direttore competente e all’impresa o all’associazione di imprese interessata il suo parere preliminare, e può adottare le misure necessarie per favorire una soluzione reciprocamente accettabile. Se non viene raggiunta una soluzione, il consigliere-auditore può formulare una raccomandazione motivata al commissario competente, senza rivelare il contenuto potenzialmente riservato del documento. La parte richiedente riceve copia della raccomandazione;
b)
se il destinatario di una richiesta di informazioni a norma dell’articolo 18, paragrafo 2, del regolamento (CE) n. 1/2003 si rifiuta di rispondere ad una domanda in essa contenuta invocando la garanzia contro l’autoincriminazione, definita dalla giurisprudenza della Corte di giustizia, egli può sottoporre la questione al consigliere-auditore entro il termine stabilito a partire dalla data di ricevimento della richiesta. In casi appropriati, e tenuto conto della necessità di evitare un indebito ritardo nel procedimento, il consigliere-auditore può formulare una raccomandazione motivata riguardo all’applicabilità della garanzia contro l’autoincriminazione e informa il direttore competente delle sue conclusioni, da prendere in considerazione in caso di successiva adozione di una decisione a norma dell’articolo 18, paragrafo 3, del regolamento (CE) n. 1/2003. Il destinatario della richiesta riceve copia della raccomandazione motivata;
c)
se il destinatario di una richiesta di informazioni mediante decisione a norma dell’articolo 18, paragrafo 3, del regolamento (CE) n. 1/2003 ritiene troppo breve il termine impartito per la risposta, può adire il consigliere-auditore, in tempo utile entro il termine inizialmente stabilito. Il consigliere-auditore decide se concedere una proroga del termine, tenendo presente la portata e la complessità della richiesta di informazioni e le esigenze dell’indagine;
d)
le imprese o le associazioni di imprese oggetto di un’indagine della Commissione a norma del capitolo V del regolamento (CE) n. 1/2003 hanno il diritto di essere informate circa il loro status procedurale, ossia di sapere se sono oggetto di un’indagine e, in caso affermativo, di conoscere l’oggetto e le finalità della medesima. Se un’impresa o un’associazione di imprese ritiene di non essere stata adeguatamente informata dalla direzione generale della Concorrenza circa il suo status procedurale può deferire la questione al consigliere-auditore per trovare una soluzione. Il consigliere-auditore adotta una decisione in base alla quale la direzione generale della Concorrenza è tenuta a informare l’impresa o l’associazione di imprese che ha presentato la richiesta circa il suo status procedurale. Tale decisione è comunicata all’impresa o all’associazione di imprese che ha presentato la richiesta.
CAPO 3
RICHIESTE DI ESSERE SENTITI
Articolo 5
Terzi interessati
1. Le persone diverse da quelle di cui agli articoli 5 e 11 del regolamento (CE) n. 773/2004 e dai terzi di cui all’articolo 11 del regolamento (CE) n. 802/2004 («i terzi») possono presentare richiesta di essere sentiti a norma dell’articolo 13, paragrafo 1, del regolamento (CE) n. 773/2004 e dell’articolo 16 del regolamento (CE) n. 802/2004. Il richiedente presenta una domanda scritta in cui dimostra di avere interesse all’esito del procedimento.
2. Dopo aver consultato il direttore competente, il consigliere-auditore decide sull’opportunità di sentire oralmente i terzi interessati. Nel valutare se un terzo dimostra un interesse sufficiente, il consigliere-auditore esamina se e in quale misura il comportamento oggetto del procedimento in materia di concorrenza influisce sul richiedente o se questi soddisfa le condizioni di cui all’articolo 18, paragrafo 4, del regolamento (CE) n. 139/2004.
3. Se ritiene che il richiedente non abbia dimostrato di avere un interesse sufficiente a essere sentito, il consigliere-auditore lo informa per iscritto motivando il suo parere. Viene inoltre fissato un termine entro il quale il richiedente può presentare osservazioni scritte. Se il richiedente comunica il proprio parere per iscritto entro il termine fissato dal consigliere-auditore ma le osservazioni scritte presentate non portano a una diversa valutazione, tale conclusione è riportata in un’apposita decisione motivata da notificare al richiedente.
4. Il consigliere-auditore comunica alle parti dei procedimenti in materia di concorrenza l’identità dei terzi interessati che intendono essere sentiti, sin dal momento dell’avvio di un procedimento ai sensi dell’articolo 11, paragrafo 6, del regolamento (CE) n. 1/2003 o ai sensi dell’articolo 6, paragrafo 1, lettera c), del regolamento (CE) n. 139/2004, salvo nel caso in cui la diffusione danneggerebbe gravemente una persona o un’impresa.
Articolo 6
Diritto all’audizione orale; partecipazione dei denuncianti e dei terzi all’audizione orale
1. Su richiesta delle parti alle quali la Commissione ha inviato una comunicazione degli addebiti o delle altre parti interessate, il consigliere-auditore conduce un’audizione orale, in modo che esse possano sviluppare ulteriormente le proprie osservazioni scritte.
2. Il consigliere-auditore può, se del caso e dopo aver consultato il direttore competente, decidere di accordare ai denuncianti e ai terzi interessati ai sensi dell’articolo 5 la possibilità di esprimere il loro parere in occasione dell’audizione delle parti alle quali è stata inviata la comunicazione degli addebiti, sempre che essi lo richiedano nelle loro osservazioni scritte. Il consigliere-auditore può altresì invitare rappresentanti delle autorità garanti della concorrenza di paesi terzi a partecipare all’audizione in qualità di osservatori conformemente agli accordi conclusi tra l’Unione e i paesi terzi.
CAPO 4
ACCESSO AL FASCICOLO, RISERVATEZZA E SEGRETI AZIENDALI
Articolo 7
Accesso al fascicolo, ai documenti e alle informazioni
1. Se una parte che ha esercitato il diritto di accesso al fascicolo ha motivo di credere che la Commissione sia in possesso di documenti che non le sono stati resi noti e che le sono necessari per il corretto esercizio del diritto a essere sentita, può sollecitare l’accesso a tali documenti con richiesta motivata al consigliere-auditore, fatto salvo l’articolo 3, paragrafo 7.
2. Fatto salvo l’articolo 3, paragrafo 7, le altre parti interessate, i denuncianti e i terzi interessati ai sensi dell’articolo 5 possono presentare una richiesta motivata al consigliere-auditore nei seguenti casi:
a)
le altre parti interessate, se hanno motivo di ritenere di non essere state informate degli addebiti o obiezioni rivolti alle parti notificanti conformemente all’articolo 13, paragrafo 2, del regolamento (CE) n. 802/2004;
b)
un denunciante, informato dalla Commissione della sua intenzione di respingere una denuncia ai sensi dell’articolo 7, paragrafo 1, del regolamento (CE) n. 773/2004, se ha motivo di credere che la Commissione sia in possesso di documenti che non gli sono stati resi noti e che gli sono necessari per il corretto esercizio dei suoi diritti conformemente all’articolo 8, paragrafo 1, del regolamento (CE) n. 773/2004;
c)
un denunciante, se ritiene di non aver ricevuto copia della versione non riservata della comunicazione degli addebiti in conformità dell’articolo 6, paragrafo 1, del regolamento (CE) n. 773/2004, ovvero se ritiene che la versione non riservata della comunicazione degli addebiti non è stata redatta in modo tale da consentirgli l’effettivo esercizio dei suoi diritti, ad eccezione dei casi in cui sia applicata la procedura di transazione;
d)
un terzo interessato ai sensi dell’articolo 5 della presente decisione, se ha motivo di ritenere di non essere stato informato circa la natura e l’oggetto del procedimento ai sensi dell’articolo 13, paragrafo 1, del regolamento (CE) n. 773/2004 e dell’articolo 16, paragrafo 1, del regolamento (CE) n. 802/2004. Lo stesso vale per il denunciante, nel caso in cui venga applicata la procedura di transazione, se ha motivo di ritenere di non essere stato informato della natura e dell’oggetto del procedimento ai sensi dell’articolo 6, paragrafo 1, del regolamento (CE) n. 773/2004.
3. Il consigliere-auditore adotta una decisione motivata sulla richiesta che gli è stata rivolta a norma dei paragrafi 1 o 2 e comunica tale decisione alla persona che ha presentato la richiesta e alle altre persone coinvolte nel procedimento.
Articolo 8
Segreti aziendali e altre informazioni riservate
1. Quando la Commissione intende rendere pubbliche informazioni che possono costituire un segreto aziendale o altre informazioni riservate di qualsiasi impresa o persona, la direzione generale della Concorrenza informa queste ultime per iscritto di tale intenzione e dei motivi della stessa. Viene inoltre fissato un termine entro il quale l’impresa o la persona può presentare eventuali osservazioni scritte.
2. Qualora si opponga alla divulgazione delle informazioni, l’impresa o la persona interessata può deferire la questione al consigliere-auditore. Se ritiene che le informazioni possano essere divulgate perché non costituiscono un segreto aziendale o altre informazioni riservate o perché esiste un interesse prevalente alla loro divulgazione, il consigliere-auditore adotta un’apposita decisione motivata da notificare all’impresa o alla persona interessata. La decisione specifica il termine oltre il quale le informazioni saranno divulgate. Tale termine non può essere inferiore a una settimana dalla notifica.
3. I paragrafi 1 e 2 si applicano altresì alla divulgazione di informazioni mediante pubblicazione nella Gazzetta ufficiale dell’Unione europea.
4. Se del caso, allo scopo di equilibrare l’effettivo esercizio dei diritti di difesa di una parte con i legittimi interessi alla riservatezza, il consigliere-auditore può decidere che alcune sezioni del fascicolo, che sono indispensabili per l’esercizio del diritto di difesa della parte, siano rese accessibili in misura limitata alla parte che ha richiesto l’accesso, secondo modalità stabilite dal consigliere-auditore stesso.
CAPO 5
PROROGA DEI TERMINI
Articolo 9
Richieste di proroga dei termini
1. Se ritiene che il termine impartito per la risposta sia troppo breve, il destinatario di una comunicazione degli addebiti può sollecitare una proroga di tale termine mediante richiesta motivata al direttore competente. Tale richiesta è presentata prima della scadenza del termine originario nei procedimenti a norma degli articoli 101 e 102 del trattato e almeno cinque giorni lavorativi prima della scadenza del termine originario nei procedimenti ai sensi del regolamento (CE) n. 139/2004. Se tale richiesta non viene soddisfatta o il destinatario della comunicazione degli addebiti che presenta la richiesta non concorda con la durata della proroga concessa, questi può deferire la questione al consigliere-auditore entro la scadenza del termine originario. Dopo aver consultato il direttore competente, il consigliere-auditore decide se una proroga del termine è necessaria per consentire al destinatario della comunicazione degli addebiti l’effettivo esercizio del diritto di essere sentito, anche tenendo conto dell’esigenza di evitare un indebito ritardo nel procedimento. Nei procedimenti a norma degli articoli 101 e 102 del trattato, il consigliere-auditore tiene conto, tra l’altro, dei seguenti elementi:
a)
la dimensione e la complessità del fascicolo;
b)
l’eventuale accesso preliminare alle informazioni da parte del destinatario della comunicazione delle obiezioni che ha presentato la richiesta;
c)
qualsiasi altro ostacolo obiettivo che il destinatario della comunicazione delle obiezioni che ha presentato la richiesta può incontrare nel presentare le sue osservazioni.
Ai fini della valutazione del primo comma, lettera a), è possibile tenere conto del numero di violazioni, della durata presunta dell’infrazione o delle infrazioni, delle dimensioni e del numero dei documenti e/o dell’entità e la complessità degli studi di esperti.
2. Se le altre parti interessate, un denunciante o un terzo interessato ai sensi dell’articolo 5 ritengono che il termine per esprimere il proprio parere sia troppo breve, possono sollecitare una proroga di tale termine mediante richiesta motivata al direttore competente da presentare a tempo debito entro la scadenza del termine originario. Se tale richiesta non viene soddisfatta o l’altra parte interessata, il denunciante o i terzi interessati non concordano con la decisione, essi possono chiedere il riesame del consigliere-auditore. Dopo aver consultato il direttore competente, il consigliere-auditore decide se concedere una proroga del termine.
CAPO 6
AUDIZIONE ORALE
Articolo 10
Organizzazione e funzione
1. Il consigliere-auditore organizza e conduce le audizioni previste dalle disposizioni di applicazione degli articoli 101 e 102 del trattato e del regolamento (CE) n. 139/2004.
2. Il consigliere-auditore conduce l’audizione orale in piena indipendenza.
3. Il consigliere-auditore provvede al corretto svolgimento dell’audizione e promuove l’obiettività dell’audizione e dell’eventuale successiva decisione.
4. Il consigliere-auditore vigila affinché l’audizione orale offra ai destinatari della comunicazione degli addebiti, alle altre parti interessate, ai denuncianti e ai terzi interessati ai sensi dell’articolo 5 che sono stati ammessi all’audizione orale un’opportunità sufficiente per pronunciarsi sui risultati preliminari della Commissione.
Articolo 11
Preparazione dell’audizione orale
1. Il consigliere-auditore è responsabile della preparazione dell’audizione orale e adotta tutte le misure del caso. Al fine di garantire la corretta preparazione dell’audizione, il consigliere-auditore può, dopo aver consultato il direttore competente, comunicare preventivamente ai soggetti invitati un elenco delle questioni sulle quali desidera che essi si pronuncino. Il consigliere-auditore può altresì indicare ai soggetti invitati i temi principali ai fini del dibattito, tenuto conto in particolare dei fatti e delle questioni che i destinatari della comunicazione di addebiti che hanno richiesto l’audizione orale desiderano affrontare.
2. A tal fine, dopo aver consultato il direttore competente, il consigliere-auditore può organizzare una riunione preparatoria con i soggetti invitati, nonché, eventualmente, con i servizi della Commissione.
3. Il consigliere-auditore può altresì chiedere che gli venga preventivamente comunicato per iscritto il contenuto essenziale delle dichiarazioni che intendono rilasciare i soggetti invitati all’audizione.
4. Il consigliere-auditore può fissare un termine entro il quale ricevere da tutti i soggetti invitati all’audizione orale l’elenco dei partecipanti che assisterà per loro conto. Il consigliere-auditore mette tale elenco a disposizione di tutti gli invitati all’audizione in tempo utile prima dello svolgimento della stessa.
Articolo 12
Tempi e svolgimento
1. Dopo aver consultato il direttore competente, il consigliere-auditore stabilisce la data, la durata e il luogo dell’audizione. Egli decide inoltre sulle eventuali domande di rinvio.
2. Il consigliere-auditore decide se si debba ammettere, nel corso dell’audizione, la produzione di nuovi documenti e quali persone debbano essere sentite per conto di una parte.
3. Il consigliere-auditore può autorizzare le parti destinatarie della comunicazione degli addebiti, le altre parti interessate, i denuncianti, i terzi invitati all’audizione, i servizi della Commissione e le autorità degli Stati membri a porre domande nel corso dell’audizione. Nella misura in cui, in via eccezionale, durante l’audizione orale non sia possibile rispondere in tutto o in parte a una domanda, il consigliere-auditore può consentire che la risposta sia presentata per iscritto entro un termine fissato. Tale risposta scritta sarà distribuita a tutti i partecipanti all’audizione orale, a meno che il consigliere-auditore decida altrimenti al fine di tutelare i diritti di difesa di uno dei destinatari della comunicazione degli addebiti o i segreti aziendali o altre informazioni riservate di qualsiasi soggetto.
4. Tenuto conto dell’esigenza di garantire il diritto di essere sentiti, il consigliere-auditore, dopo aver consultato il direttore competente, può consentire alle parti interessate, alle altre parti interessate, ai denuncianti o ai terzi interessati ai sensi dell’articolo 5 di presentare osservazioni scritte anche successivamente all’audizione orale. Il consigliere-auditore stabilisce la data entro la quale tali osservazioni possono essere presentate. La Commissione non è obbligata a tenere conto delle osservazioni scritte pervenute successivamente a tale data.
Articolo 13
Protezione dei segreti aziendali e della riservatezza durante l’audizione orale
In linea di massima, ciascuna persona è sentita in presenza delle altre persone invitate a partecipare all’audizione orale. Il consigliere-auditore può altresì decidere di sentire le persone separatamente a porte chiuse, tenuto conto del loro legittimo interesse alla protezione dei segreti aziendali e di altre informazioni riservate.
CAPO 7
RELAZIONE INTERMEDIA E DIRITTO DI PRESENTARE OSSERVAZIONI
Articolo 14
Relazione intermedia e osservazioni
1. Il consigliere-auditore presenta al commissario competente una relazione intermedia sullo svolgimento dell’audizione e sulle sue conclusioni per quanto riguarda il rispetto dell’esercizio effettivo dei diritti procedurali. Le osservazioni contenute nella relazione riguardano questioni procedurali e in particolare le questioni seguenti:
a)
la divulgazione di documenti e l’accesso al fascicolo;
b)
i termini per la presentazione della risposta alla comunicazione degli addebiti;
c)
il rispetto del diritto di essere sentiti;
d)
il corretto svolgimento dell’audizione orale.
Una copia della relazione viene trasmessa al direttore generale della Concorrenza, al direttore competente e agli altri servizi competenti della Commissione.
2. Inoltre, e separatamente dalla relazione di cui al paragrafo 1, il consigliere-auditore può formulare osservazioni sul prosieguo e sull’imparzialità del procedimento. In tal modo, il consigliere-auditore provvede in particolare affinché tutti gli elementi di fatto pertinenti, siano essi favorevoli o sfavorevoli agli interessati, in particolare gli elementi oggettivi relativi alla gravità dell’illecito, vengano presi in considerazione nell’elaborazione dei progetti di decisione della Commissione. Tali osservazioni possono riguardare, in particolare, la necessità di ulteriori informazioni, il ritiro di determinati addebiti o obiezioni o la comunicazione di nuovi, oppure suggerimenti per ulteriori misure d’indagine a norma del capitolo V del regolamento (CE) n. 1/2003.
Tali osservazioni sono trasmesse al direttore generale della Concorrenza, al direttore competente e al servizio giuridico.
CAPO 8
IMPEGNI E TRANSAZIONI
Articolo 15
Impegni e transazioni
1. Le parti di un procedimento che propongono impegni tali da rispondere alle riserve formulate dalla Commissione nella sua valutazione preliminare ai sensi dell’articolo 9 del regolamento (CE) n. 1/2003, possono rivolgersi al consigliere-auditore in qualsiasi fase del procedimento previsto dall’articolo 9, al fine di garantire l’esercizio effettivo dei propri diritti procedurali.
2. Le parti dei procedimenti nei casi di cartelli tra imprese che partecipano a discussioni in vista di una transazione ai sensi dell’articolo 10 bis, del regolamento (CE) n. 773/2004 possono rivolgersi al consigliere-auditore in qualsiasi fase della procedura di transazione al fine di garantire l’effettivo esercizio dei propri diritti procedurali.
CAPO 9
RELAZIONE FINALE
Articolo 16
Contenuto e trasmissione prima dell’adozione di una decisione
1. Sulla base del progetto di decisione da presentare al comitato consultivo, il consigliere-auditore prepara una relazione finale scritta sul rispetto del diritto all’effettivo esercizio dei diritti procedurali nel corso dell’intero procedimento, a norma dell’articolo 14, paragrafo 1. Tale relazione valuta altresì se il progetto di decisione riguarda esclusivamente gli addebiti o le obiezioni sui cui le parti hanno avuto la possibilità di pronunciarsi.
2. La relazione finale è presentata al commissario competente, al direttore generale della Concorrenza, al direttore competente e gli altri servizi competenti della Commissione. Essa è comunicata alle autorità competenti degli Stati membri nonché, a norma dei protocolli n. 23 e n. 24 dell’accordo SEE, all’Autorità di vigilanza EFTA.
Articolo 17
Presentazione alla Commissione e pubblicazione
1. La relazione finale del consigliere-auditore è trasmessa alla Commissione insieme al progetto di decisione presentatole, in modo da garantire che, nel decidere sui singoli casi, la Commissione disponga di tutte le informazioni rilevanti sul procedimento e sul rispetto dell’esercizio effettivo dei diritti procedurali durante l’intero procedimento.
2. La relazione finale può essere modificata dal consigliere-auditore, alla luce delle eventuali modifiche apportate al progetto di decisione prima della sua adozione da parte della Commissione.
3. La Commissione trasmette ai destinatari della decisione la relazione finale del consigliere-auditore contestualmente alla decisione stessa. Essa provvede a pubblicare nella Gazzetta ufficiale dell’Unione europea la relazione finale del consigliere-auditore congiuntamente alla decisione, tenendo presente l’interesse legittimo delle imprese a che non siano rivelati i loro segreti aziendali.
CAPO 10
DISPOSIZIONI FINALI
Articolo 18
Abrogazione e disposizione transitoria
1. La decisione 2001/462/CE, CECA è abrogata.
2. Gli atti procedurali compiuti in base ad essa continuano ad essere efficaci. Per quanto riguarda le misure d’indagine che sono state adottate prima dell’entrata in vigore della decisione 2001/462/CE, CECA, il consigliere-auditore può declinare l’esercizio delle sue funzioni di cui all’articolo 4.
Nei casi di procedimenti avviati ai sensi dell’articolo 11, paragrafo 6, del regolamento (CE) n. 1/2003 o ai sensi dell’articolo 6, paragrafo 1, lettera c), del regolamento (CE) n. 139/2004 prima dell’entrata in vigore della presente decisione, la relazione intermedia di cui all’articolo 14 della presente decisione e la relazione finale di cui all’articolo 16 non riguardano la fase d’indagine, a meno che il consigliere-auditore decida altrimenti.
Articolo 19
Entrata in vigore
1. La presente decisione entra in vigore il giorno successivo alla pubblicazione nella Gazzetta ufficiale dell’Unione europea.
Fatto a Bruxelles, il 13 ottobre 2011