РЕШЕНИЕ НА КОМИСИЯТА
от 7 юни 2007 година
относно националните разпоредби за употребата на хлорирани парафини с къса верига, нотифицирани от Кралство Нидерландия съгласно член 95, параграф 4 от Договора за ЕО
(нотифицирано под номер C(2007) 2361)
(само текстът на нидерландски език е автентичен)
(Текст от значение за ЕИП)
(2007/395/ЕО)
КОМИСИЯТА НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ,
като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност, и по-специално член 95, параграф 6 от него,
като има предвид, че:
I. ФАКТИ
(1)
С писмо на Постоянното представителство на Кралство Нидерландия до Европейския съюз от 8 декември 2006 г. правителството на Нидерландия на основание член 95, параграф 4 от Договора нотифицира Комисията относно националните си разпоредби за употребата на хлорирани парафини с къса верига (наричани по-нататък ХПКВ), които смята за необходимо да запази след приемането на Директива 2002/45/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 25 юни 2002 г. за изменение за двадесети път на Директива 76/769/ЕИО на Съвета относно ограниченията за пускането на пазара и употребата на някои опасни вещества и препарати (хлорирани парафини с къса верига) (1).
(2)
Нотификацията от 8 декември 2006 г. е втората нотификация на Кралство Нидерландия за дерогация от разпоредбите на Директива 2002/45/ЕО. Първото искане за запазване на съществуващи национални разпоредби беше подадено на 17 януари 2003 г. В Решение 2004/1/ЕО (2) Комисията реши, че Нидерландия може да запази частично националните си разпоредби до 31 декември 2006 г.
1. Член 95, параграфи 4 и 6 от Договора
(3)
Член 95, параграфи 4 и 6 от Договора предвиждат:
„4. Ако след приемането от Съвета или от Комисията на дадена мярка за хармонизиране една държава-членка сметне за необходимо да запази националните си разпоредби на основание на значими нужди, посочени в член 30 или отнасящи се до защитата на околната или работната среда, тя нотифицира Комисията за тях и посочва основанията за тяхното запазване.
(…)
6. В срок шест месеца след нотификацията Комисията одобрява или отхвърля въпросните национални разпоредби, след като е установила дали те представляват или не средство за произволна дискриминация или прикрито ограничение на търговията между държавите-членки, и дали представляват или не пречка за функционирането на вътрешния пазар.“
2. Директива 2002/45/ЕО и национални разпоредби
2.1. Директива 2002/45/ЕО
(4)
Директива 76/769/ЕИО на Съвета от 27 юли 1976 г. за сближаването на законовите, подзаконовите и административните разпоредби на държавите-членки относно ограниченията за пускането на пазара и употребата на някои опасни вещества и препарати (3), както е изменена, установява правила за ограничения при пускането на пазара и употребата на някои опасни вещества и препарати. Съгласно член 1, параграф 1 директивата се прилага за опасните вещества и препарати, изброени в приложение I.
(5)
Приета на правното основание на член 95 от Договора, с Директива 2002/45/ЕО в приложение I към Директива 76/769/ЕО се добавя нова точка 42 относно алкани С10-С13, хлоро (ХПКВ), като се определят правила за пускането на пазара и употребата на тези вещества. Съгласно точка 42.1 ХПКВ не могат да се пускат на пазара за употреба като вещества или съставни части от други вещества или препарати в концентрации, по-високи от 1 %:
-
в металообработващата промишленост,
-
за обработка на кожа с масло и вода.
(6)
В точка 42.2 се предвижда, че преди 1 януари 2003 г. всички останали приложения на ХПКВ ще бъдат преразгледани от Европейската комисия, със сътрудничеството на държавите-членки и Комисията OSPAR, в светлината на съответните нови научни данни относно рисковете, създавани от ХПКВ за здравето и околната среда, и че Европейският парламент ще бъде информиран за резултатите от този преглед.
(7)
В член 2, параграф 1 се предвижда държавите-членки да прилагат мерките за транспониране на директивата не по-късно от 6 януари 2004 г.
(8)
Директива 76/769/ЕИО ще бъде отменена на 1 юни 2009 г. и ще бъде заменена от Регламент (ЕО) № 1907/2006 на Европейския парламент и на Съвета (4) относно регистрацията, оценката, разрешаването и ограничаването на химични вещества и препарати (REACH). Групата вещества ХПКВ е посочена в точка 42 от приложение XVII към Регламент (ЕО) № 1907/2006 с ограниченията, които са предвидени съгласно Директива 2002/45/ЕО.
2.2. Национални разпоредби
(9)
Националните разпоредби, нотифицирани от Нидерландия, бяха въведени с решение от 3 ноември 1999 г., което предвижда правила за забрана на някои приложения на хлорирани парафини с къса верига (Решение за хлорираните парафини, Закон за химичните субстанции (WMS) (Staatsblad van het Koninkrijk der Nederlanden, Jaargang 1999, 478).
(10)
В член 1 се предвижда, че решението се прилага за хлорирани алкани с верига от 10 до 13 включително въглеродни атома и степен на хлориране не по-малка от 48 % тегловни. Съгласно член 2, параграф 1 посочените в член 1 ХПКВ не могат да се използват:
а)
като пластификатори в бои, покрития или уплътнители;
б)
в металообработващи флуиди;
в)
като забавител на горенето в гума, пластмаса или текстил.
3. Основна информация за ХПКВ
(11)
Подробно описание на ХПКВ, приложенията им и резултата от оценката на рисковете, извършвана в рамките на Регламент (ЕИО) № 793/93 на Съвета от 23 март 1993 г. относно оценка и контрол на рисковете от съществуващите вещества (5), се съдържа в раздел I.4 от Решение 2004/1/ЕО. Този раздел отделя внимание само на новата информация, известна от януари 2004 г. насам.
(12)
Въз основа на резултата от предишна оценка на риска и извършените прегледи от Научния комитет по токсичност, екотоксичност и околна среда (CSTEE) Комисията прие, съгласно член 10 от Регламент (ЕИО) № 793/93, Регламент (ЕО) № 642/2005 на Комисията (6) за налагане на изисквания за извършване на изпитвания и представяне на информация към вносителите или производителите на определени приоритетни вещества. Посоченият регламент изисква вносителите или производителите да представят допълнителна информация за излагането в околната среда и симулацията на биоразграждане, за да се определи периодът на полуразпад в морската среда, която информация беше сметната за необходима, за да се създаде възможност за по-надеждна оценка на риска.
(13)
Съответната професионална промишлена асоциация (Euro Chlor) предостави информация през 2004 г., в която се посочва допълнителен спад в употребата на ХПКВ във всички приложения от 2001 г. насам. Консумацията на ЕС на текстил и гума през 2003 г. е намаляла до една трета от равнището през 2001 г., като през 2004 г. са последвали още периоди на спад (по-специално в употребата за текстил, бои, уплътнители и лепила). Консумацията за бои и уплътнители/лепила също е намаляла с 50 % спрямо същия период от време. През 2003 г. все още имаше известно приложение при металообработващи флуиди, но тази употреба беше преустановена през 2004 г. след влизането в сила на Директива 2002/45/ЕО. Общото количество на хлорирани парафини с къса верига, използвани във всички приложения, през 2003 г. беше по-малко от 1 000 тона, а през 2004 г. - по-малко от 600 тона (7). В съответствие с Регламент (ЕО) № 642/2005 вносителите или производителите извършиха допълнителни аналитични лабораторни изпитвания. Предварителните резултати от този анализ позволяват да се предположи, че ХПКВ биха могли да изпълнят критериите за устойчиви, биоакумулиращи и токсични вещества (PBT). Окончателният доклад за изпитванията ще бъде представен на органите на Обединеното кралство, в качеството му на докладчик съгласно Регламент (ЕИО) № 793/93, веднага щом бъдат потвърдени окончателните резултати от лабораторията.
(14)
Обединеното кралство в качеството си на докладчик за ХПКВ подготви обновена оценка на риска от ХПКВ за околната среда (наричана по-долу обновена оценка на риска) през август 2005 г., която беше обсъдена и одобрена през 2005 г. на третото заседание на Техническия комитет по новите и съществуващите вещества (TCNES III 2005). За някои планове по-ранните заключения бяха променени, бяха идентифицирани нови рискове за приложения като забавител на горенето в покрития, нанесени върху обратната страна, за текстил, промишлена употреба на бои и покрития, комбинирано смесване и превръщане на гума за определени крайни точки на околната среда. Все пак усъвършенстването на това оценяване въз основа на данни за тонажа на ХПКВ за 2004 г. доведе до изменение в заключенията, показващи риск за нанасяне на покрития върху обратната страна на текстил и смесване/преобразуване на гума. Одобрената обновена оценка за риска скоро ще бъде публикувана от Комисията и изпратена, при необходимост, за оценка на Научния комитет по здравеопазване и екологични рискове (SCHER) през втората половина на 2007 г.
(15)
Освен чрез описаните по-горе мерки и действия на Комисията, ХПКВ са обхванати и чрез друго общностно законодателство. Решение № 2455/2001/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 20 ноември 2001 г. за определяне на списък на приоритетните вещества в областта на политиката за водите и за изменение на Директива 2000/60/ЕО (8) включи ХПКВ сред приоритетните опасни вещества по смисъла на член 16, параграф 3 от Рамковата директива за водите. Съгласно Рамковата директива за водите Комисията е задължена да представи предложения за контрола на спирането или постепенното преустановяване на изпускането, емитирането и загубите на такива вещества в срок до 20 години след тяхното приемане и предложения за качествени стандарти, приложими към концентрациите в повърхностните води, седимента, флората и фауната.
(16)
На 17 юли 2006 г. Комисията прие предложение за директива относно качествените стандарти за околната среда в областта на политиката за водите и за изменение на Директива 2000/60/ЕО. Това предложение запазва класификацията на ХПКВ като приоритетни опасни вещества и определя качествени стандарти за околната среда, приложими за концентрациите на тези вещества в повърхностните води. Предложението не съдържа специфични контролни мерки за каквото и да е приоритетно вещество, тъй като много мерки за защита на околната среда попадат в обсега на друго общностно законодателство, и понеже изглежда икономически по-целесъобразно за държавите-членки да включат, където е необходимо и в допълнение към изпълнението на съществуващото общностно законодателство, подходящи контролни мерки в програмата от мерки, която следва да се разработи за всеки речен басейн в съответствие с член 11 от Директива 2000/60/ЕО.
(17)
Регламент (ЕО) № 850/2004 на Европейския парламент и на Съвета от 29 април 2004 г. относно устойчивите органични замърсители и за изменение на Директива 79/117/ЕИО (9) прилага разпоредбите на два международни инструмента за устойчивите органични замърсители (УОЗ): Протокола за УОЗ (10) от 1998 г. съгласно Конвенцията за трансгранично замърсяване на въздуха на далечни разстояния на ИКЕ ООН и Стокхолмската конвенция за УОЗ (11). Посоченият регламент влезе в сила на 20 май 2004 г. и отива по-далеч от международните споразумения, като акцентира върху целта да се елиминират производството и употребата на международно признати УОЗ.
(18)
Нито Регламент (ЕО) № 850/2004, нито двете международни конвенции съдържат специфични правила по отношение на ХПКВ. Все пак двете конвенции съдържат механизми за предлагане на допълнителни вещества за включване и процедури за оценяване на предложенията.
(19)
На 9 септември 2005 г. Комисията от името на Европейската общност, заедно с държавите-членки, които са страни по Протокола за УОЗ, предложи да се измени съответното приложение II към протокола, като бъдат прибавени ХПКВ. През септември 2006 г., на заседание на съставената съгласно протокола Оперативна група за разглеждане на предложенията за прибавяне на вещества, се подкрепи заключението на досието, че ХПКВ следва да се смятат за УОЗ, в контекста на протокола, и че профилът на риска представя достатъчно информация за това, че ХПКВ имат потенциала за трансграничен атмосферен пренос на големи разстояния (LRAT). Оперативната група направи общия извод, че опасните характеристики, заедно с мониторинговата информация, са показателни за потенциала за въздействие върху околната среда в резултат на LRAT. Информацията, съдържаща се в прегледа по направление „Б“ (опции за управление на риска) на ХПКВ, беше разгледана внимателно от Оперативната група, макар че бяха нужни допълнителни данни за много аспекти на социално-икономическата оценка на различни действия за управление на риска. През декември 2006 г. страните по протокола взеха под внимание заключенията, предложени от Оперативната група относно техническото съдържание на досието за ХПКВ, и се споразумяха, че това вещество трябва да се смята за УОЗ, както е дефинирано по протокола, и поискаха Оперативната група да продължи с прегледа по направление „Б“ на ХПКВ и да проучи възможностите за стратегия за управление на риска.
(20)
Освен това на 29 юни 2006 г. Европейската комисия от името на Европейската общност, заедно с държавите-членки, които са страни по Стокхолмската конвенция, предложи да се изменят съответните приложения на Конвенцията, като се добавят ХПКВ. По време на второто заседание от 6 до 10 ноември 2006 г. Комитетът за преглед на УОЗ заключи, че ХПКВ отговарят на критериите за подбор, описани в приложение Г към Конвенцията, както е посочено в Решение POPRC-2/8 (12). Във въпросното решение също така се препоръчва да се изготви проектопрофил на риска в съответствие с приложение Д към Конвенцията.
(21)
В случай че ХПКВ бъдат евентуално включени в Стокхолмската конвенция към някое от съответните приложения, Европейската комисия ще предложи мерки в съответствие с Директива 76/769/ЕИО или с Регламент (ЕО) № 850/2004, което би довело до засилване на съществуващите ограничения.
II. ПРОЦЕДУРА
(22)
Процедурните стъпки, свързани с първата нотификация от Кралство Нидерландия от 17 януари 2003 г. съгласно член 95, параграф 4 от Договора, са описани в раздел II от Решение 2004/1/ЕО.
(23)
На 16 декември 2003 г., в съответствие с член 95, параграф 6, Комисията нотифицира Кралство Нидерландия за своето Решение 2004/1/ЕО от същата дата, съгласно което Комисията одобрява националните разпоредби за ХПКВ, нотифицирани от Нидерландия на 21 януари 2003 г., доколкото те не се отнасят до употребата на ХПКВ като съставни части на други вещества и препарати в концентрации, по-ниски от 1 %, предназначени за употреба като пластификатори в бои, покрития или уплътнения и забавители на горенето в гуми и текстил. Тази дерогация бе валидна до 31 декември 2006 г.
(24)
След приемането на Решение 2004/1/ЕО, което дава право на Нидерландия частично да запази националните си разпоредби, Нидерландия не е изменила националните мерки, за да изпълни разпоредбите на въпросното решение.
(25)
Вместо това Нидерландия поиска от Съда на Европейските общности анулирането на Решение 2004/1/ЕО на основание член 230 от Договора (дело T-234/04, предишно дело C-103/04) и това дело все още е висящо пред Първоинстанционния съд. В своето искане Нидерландия оспорва факта, че е необходимо оправомощаване за изпълнението на националните мерки във връзка с приложения на ХПКВ, които не са посочени в Директива 2002/45/ЕО.
(26)
С писмо от 8 декември 2006 г. на Постоянното представителство на Кралство Нидерландия към Европейския съюз правителството на Нидерландия, като се позовава на член 95, параграф 4 от Договора, нотифицира за втори път Комисията за националните си разпоредби за употребата на ХПКВ, които то възнамерява да запази след приемането на Директива 2002/45/ЕО.
(27)
Нотификацията от 8 декември 2006 г. има същия предмет като нотификацията от 17 януари 2003 г., а именно одобрението на разпоредбите на Решението за хлорираните парафини от Закона за опасните вещества. Тъй като Нидерландия не е представила нови национални разпоредби в нотификацията си, Комисията приема, че нотифицираните национални мерки са тези, които са нотифицирани през януари 2003 г.: Решение от 3 ноември 1999 г., което определя правила, забраняващи определени приложения на хлорирани парафини с къса верига (Решение за хлорираните парафини, Закон за химичните вещества и препарати (WMS).
(28)
С писма от 15 декември и 20 декември 2006 г. Комисията информира правителството на Нидерландия, че е получила нотификацията съгласно член 95, параграф 4 от Договора и че шестмесечният срок за нейното проучване в съответствие с член 95, параграф 6 е започнал да тече на 9 декември 2006 г., ден след получаването на нотификацията.
(29)
С писмо от 30 януари 2007 г. Комисията информира другите държави-членки за получената от Нидерландия нотификация. Също така Комисията публикува нотификацията в Официален вестник на Европейския съюз (13), за да информира други заинтересовани страни за националните разпоредби, които Нидерландия възнамерява да запази, както и за основанията в подкрепа на тази цел. В края на срока за коментари (30 дни след публикуването) никоя държава-членка или друга заинтересована страна не представи такива.
III. ОЦЕНКА
1. Съображение за допустимост
(30)
В съображения 38 и 39 от Решение 2004/1/ЕО Комисията заключава, че искането, представено от Кралство Нидерландия, е допустимо. Направено е позоваване на въпросното решение за целите на настоящото решение. Независимо от това е целесъобразно да се припомнят аспектите, в които нотифицираните национални разпоредби са несъвместими с изискванията на Директива 2002/45/ЕО.
(31)
В обобщение - нотифицираните национални разпоредби не отговарят на изискванията на Директива 2002/45/ЕО в следните отношения:
-
употребата на ХПКВ със степен на хлориране не по-малко от 48 % като пластифициращи вещества в бои, покрития или уплътнители и като забавящи горенето вещества в гума, пластмаса или текстил, която не подлежи на ограничения за пускане на пазара и употреба съгласно директивата, е забранена в Нидерландия,
-
употребата в металообработващи флуиди на вещества и препарати, в които ХПКВ със степен на хлориране, по-малко от 48 % присъстват като съставни части, която не подлежи на ограничения за пускане на пазара, като съгласно директивата употребата в Нидерландия е забранена, ако ХПКВ присъстват в концентрация под 1 %.
2. Основания
(32)
Съгласно член 95, параграф 4 и параграф 6, първа алинея от Договора Комисията трябва да установи, че са изпълнени всички условия, които дават възможност на държава-членка да запази националните си разпоредби като дерогация от мярка на Общността за хармонизиране, предвидени в посочения член.
(33)
По-специално Комисията трябва да прецени дали националните разпоредби са обосновани или не от посочените в член 30 от Договора важни съображения, или се отнасят до защитата на околната среда или работната среда и не надхвърлят необходимото, за да бъде постигната поставената законосъобразна цел. Освен това, когато Комисията смята, че националните разпоредби изпълняват горепосочените условия, в съответствие с член 95, параграф 6 тя трябва да установи, дали те представляват или не средство за произволна дискриминация или прикрито ограничение на търговията между държавите-членки и дали представляват или не пречка за функционирането на вътрешния пазар.
(34)
Трябва да се отбележи, че като се има предвид установената с член 95, параграф 4 от Договора за ЕО времева рамка, когато Комисията проучва дали националните мерки, нотифицирани съгласно член 95, параграф 4, са обосновани, трябва да вземе предвид най-вече изложените от нотифициращата държава-членка основания. Това означава, че в съответствие с разпоредбите на Договора за ЕО отговорността за доказване на обосноваността на националните мерки лежи изцяло върху държавата-членка, която е подала искане, за да ги запази. Като се има предвид процедурната рамка, установена с член 95, параграфи 4 и 6 от Договора за ЕО, включваща точно определен краен срок за вземане на решение, обикновено Комисията трябва да се ограничи до проучване на уместността на елементите, които се представят от отправилата искане държава-членка, без тя самата да трябва да търси възможни основания за обосновка.
(35)
Все пак, когато Комисията притежава информация, в светлината на която мярката за общностно хармонизиране, от която се дерогират нотифицираните национални разпоредби, може да е необходимо да се преразгледа, тя може да вземе под внимание подобна информация при оценяването на нотифицираните национални разпоредби.
2.1. Обосноваване чрез важни съображения
(36)
Обосноваването на националните разпоредби на основата на важни съображения е разгледано изчерпателно в раздел III.2 от Решение 2004/1/ЕО. Съгласно заключенията в това решение (съображения 55 и 56) националните разпоредби, доколкото те забраняват употребата на ХПКВ като съставна част на други вещества и препарати в металообработващата промишленост, може да се обосноват с необходимостта от защита на околната среда. При липса на допълнителна информация, която да предполага постигането на преследваната законосъобразна цел с по-малко рестриктивни мерки, по-специално като по-ниска граница на концентрация за ХПКВ, като съставни части на други вещества и препарати, беше заключено, че националните разпоредби, изглежда, не превишават необходимото за постигането на тази цел.
(37)
Освен това в съображение 66 от Решение 2004/1/ЕО относно останалите употреби на ХПКВ като вещества се заключава, че предвид принципа за предпазливост, националните разпоредби, доколкото те забраняват останалите употреби на ХПКВ, биха могли да се запазят за ограничен период от време с оглед да не се прекъсват съществуващи мерки, които може да са обосновани в светлината на предстояща оценка на риска.
(38)
В съображение 68 от Решение 2004/1/ЕО относно забраната за употреба на ХПКВ в състава на други вещества и препарати, въз основа на становището на SCTEE от 3 октомври 2003 г. се заключава, че националните разпоредби не са обосновани, освен по отношение на пластмасите, при които е възможно да възникнат проблеми.
(39)
В обобщение - Решение 2004/1/ЕО признава националните разпоредби, доколкото те не се отнасят за употребата на ХПКВ в състава на други вещества и препарати в концентрации, по ниски от 1 %, предназначени за употреба като пластификатори в бои, покрития или уплътнители и като забавящи горенето на гума и текстил. Решението се основава на наличните по това време научни доказателства за дадения момент и на принципа за предпазливост.
(40)
В новото си искане Нидерландия не представя никаква нова информация в сравнение с искането от 2003 г.
(41)
От друга страна, новите разработки на европейско равнище увеличиха наличната база знания. Резултатите от необходимото съгласно Регламент (ЕО) № 642/2005 изпитване за биоразграждане предполагат, че скоростта на минерализация е достатъчно бавна, за да бъде изпълнен критерият за устойчивост на PBT-веществата.
(42)
Обновеният проект на оценка на риска, представен по време на заседанието на TCNES III през 2005 г. от властите на Обединеното кралство, сочи, че въз основа на най-новите данни за консумация на ХПКВ за определени приложения са били идентифицирани нови рискове. Докладчикът за Обединеното кралство е идентифицирал в частност нови рискове от употребата на ХПКВ при нанасянето на покрития върху обратната страна на текстил и смесване/преобразуване на гума. Обновената оценка на риска бе одобрена чрез писмена процедура и скоро ще бъде публикувана от Комисията. При необходимост тя ще бъде изпратена за преглед на SCHER.
(43)
Ако новоидентифицираните рискове изискват допълнителни мерки за управление на риска при определени приложения на ХПКВ, различни от металообработване и обработка на кожа с масло и вода, Комисията ще приеме други мерки за намаляване на риска в допълнение на приетите с Директива 2002/45/ЕО. Понастоящем точният обхват на каквито и да било допълнителни ограничения остава неизяснен. Освен това текущите оценки на общностните нотификации относно ХПКВ, съответно като кандидатури по Протокола за УОЗ на ИКЕ ООН и Стокхолмската конвенция за УОЗ, заедно с възможното включване на веществата в едното или и в двете международни споразумения, могат да доведат до допълнителни ограничения в рамките на Регламент (ЕО) № 850/2004.
(44)
Във всички случаи остава възможността подобни допълнителни ограничения да засегнат приложения, които понастоящем все още са позволени от общностното законодателство, но съгласно нидерландското национално законодателство вече са забранени.
(45)
При тези обстоятелства и предвид принципа за предпазливост, прилаганите от Нидерландия национални разпоредби могат като цяло да се смятат за обосновани, докато не бъдат приети, въз основа на най-новите научни данни, общностни мерки в съответствие с Директива 76/769/ЕИО или съгласно Регламент (ЕО) № 850/2004.
2.2. Липса на произволна дискриминация или прикрито ограничение на търговията между държавите-членки или каквато и да било пречка за функционирането на вътрешния пазар
2.2.1. Липса на произволна дискриминация
(46)
С член 95, параграф 6 Комисията се задължава да удостовери, че предвижданите мерки не са средство за произволна дискриминация. Съгласно съдебната практика на Европейския съд, за да няма дискриминиране, сходни ситуации не трябва да се разглеждат по различен начин и различни ситуации не трябва да бъдат разглеждани по еднакъв начин.
(47)
Националните разпоредби имат общ характер и се прилагат за употреби на ХПКВ, независимо дали веществата са произведени в Нидерландия или са внесени от други държави-членки. При отсъствието на доказателства за обратното може да се заключи, че националните разпоредби не са средство за произволна дискриминация.
2.2.2. Липса на прикрито ограничение на търговията
(48)
Национални мерки, които ограничават употребата на продукти в по-голяма степен, отколкото директива на Общността, обикновено представляват бариера пред търговията, доколкото се предполага, че в резултат на забраната за употреба продукти, които са законно пуснати на пазара и се използват в останалата част на Общността, няма да бъдат пуснати на пазара в съответната държава-членка. Предварителните условия, формулирани в член 95, параграф 6, целят да не се допускат ограничения, основани на изложените критерии в параграфи 4 и 5 от същия член, които да бъдат налагани по неприемливи причини, като в действителност представляват икономически мерки за възпрепятстване вноса на продукти от други държави-членки, тоест - средство за индиректна защита на националното производство.
(49)
Както вече беше установено, истинската цел на националните разпоредби е защитата на околната среда от рисковете, свързани с приложенията на ХПКВ. При липса на доказателства, които да предполагат, че националните разпоредби фактически са мярка в защита на националното производство, може да се заключи, че те не са прикрито ограничение на търговията между държавите-членки.
2.2.3. Липса на пречки за функционирането на вътрешния пазар
(50)
Тълкуването на това условие не би трябвало да доведе до изключване на приемането на каквато и да било национална мярка, която би могла да навреди на изграждането на вътрешния пазар. Всъщност всяка национална мярка за дерогация от мярка за хармонизиране за изграждането и функционирането на вътрешния пазар принципно може да навреди на вътрешния пазар. Следователно, за да се запази целесъобразният характер на предвидената процедура в член 95 от Договора, понятието пречка за функционирането на вътрешния пазар трябва да се тълкува в контекста на член 95, параграф 6 като непропорционално въздействие по отношение на преследваната цел.
(51)
Беше установено, че националните разпоредби могат да бъдат временно запазени по екологични съображения, а същевременно с оглед на наличната информация те представляват единствената възможна мярка за гарантиране на запазването на високото ниво на защита, към което Нидерландия се стреми. Поради това Комисията смята, че докато бъдат намерени подходящите мерки за ограничаване на риска може да се заключи, че условието за отсъствие на препятствия за функционирането на вътрешния пазар е изпълнено.
IV. ЗАКЛЮЧЕНИЕ
(52)
Както е посочено в раздел I.3 от настоящото решение, бяха предприети редица инициативи на общностно равнище за събирането на необходимата информация за отстраняване или намаляване на неточностите при оценката на риска от ХПКВ по време на приемането на Решение 2004/1/ЕО. Резултатите от обновената оценка на риска показват наличието на допълнителни рискове, които вероятно ще наложат Комисията да приеме подходящи мерки за управление на риска.
(53)
Съгласно Стокхолмската конвенция и Протокола за устойчивите органични замърсители (УОЗ) на ИКЕ ООН понастоящем се извършва преглед на ХПКВ, който може да доведе до включването им в тези международни инструменти. Това би довело до приемането на общностни мерки в рамките на Регламент (ЕО) № 850/2004.
(54)
Тъй като приемането на подобни нови мерки на общностно равнище почти сигурно ще засегне употреби на ХПКВ, които засега са допустими съгласно Директива 76/769/ЕИО, но вече са забранени по нидерландското национално законодателство и с оглед на принципа за предпазливост, може да се заключи, че националните разпоредби могат временно да бъдат запазени по екологични съображения и не превишават необходимото за постигане на преследваната цел, доколкото те забраняват употребата на ХПКВ в състава на други вещества и препарати в металообработващи флуиди, като забавители на горенето в гума, пластмаса и текстил и като пластификатори в бои, покрития и уплътнители. Следователно трябва да се предостави дерогация за националните разпоредби в тяхната цялост.
(55)
Освен това, доколкото националните разпоредби могат временно да бъдат запазени, те не представляват средство за произволна дискриминация или прикрито ограничаване на търговията между държавите-членки, нито поставят пречки за функционирането на вътрешния пазар.
(56)
Ето защо Комисията смята, че в посочените си по-горе измерения националните разпоредби могат да бъдат одобрени. Въпреки това Комисията смята, че разрешението им трябва да е валидно до приемането на общностни мерки относно ХПКВ в рамките на Директива 76/769/ЕИО или съгласно Регламент (ЕО) № 850/2004, в зависимост от това кой инструмент е най-подходящ,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
Националните разпоредби за ХПКВ, нотифицирани от Нидерландия на 8 декември 2006 г. съгласно член 95, параграф 4, се одобряват.
Член 2
Адресат на настоящото решение е Кралство Нидерландия, като неговата валидност изтича на по-ранната от следните две дати:
-
влизането в сила на директива на Комисията, с която се адаптира приложение I към Директива 76/769/ЕИО по отношение на ХПКВ,
-
влизането в сила на регламент, с който се изменя Регламент (ЕО) № 850/2004 по отношение на ХПКВ.
Съставено в Брюксел на 7 юни 2007 година.
COMMISSION DECISION
of 7 June 2007
concerning national provisions on the use of short-chain chlorinated paraffins notified by the Kingdom of the Netherlands under Article 95(4) of the EC Treaty
(notified under document number C(2007) 2361)
(Only the Dutch text is authentic)
(Text with EEA relevance)
(2007/395/EC)
THE COMMISSION OF THE EUROPEAN COMMUNITIES,
Having regard to the Treaty establishing the European Community, and in particular Article 95(6) thereof,
Whereas:
I. FACTS
(1)
By letter of the Permanent Representation of the Kingdom of the Netherlands to the European Union of 8 December 2006, the Dutch Government, referring to Article 95(4) of the Treaty, notified to the Commission its national provisions on the use of short-chain chlorinated paraffins (hereinafter referred to as SCCPs) that it deems necessary to maintain after the adoption of Directive 2002/45/EC of the European Parliament and of the Council of 25 June 2002 amending for the 20th time Council Directive 76/769/EEC relating to restrictions on the marketing and use of certain dangerous substances and preparations (short-chain chlorinated paraffins) (1).
(2)
The notification of 8 December 2006 is the second notification of the Kingdom of the Netherlands concerning derogation from the provisions of Directive 2002/45/EC. A first request for maintaining existing national provisions was submitted on 17 January 2003. In Decision 2004/1/EC (2), the Commission decided that the Netherlands could maintain partially its national provisions until 31 December 2006.
1. Article 95(4) and (6) of the Treaty
(3)
Article 95(4) and (6) of the Treaty provides:
‘4. If, after the adoption by the Council or by the Commission of a harmonisation measure, a Member State deems it necessary to maintain national provisions on grounds of major needs referred to in Article 30, or relating to the protection of the environment or the working environment, it shall notify the Commission of these provisions as well as the grounds for maintaining them.
(…)
6. The Commission shall, within six months of the notification approve or reject the national provisions involved after having verified whether or not they are a means of arbitrary discrimination or a disguised restriction to trade between Member States and whether or not they shall constitute an obstacle to the functioning of the internal market.’
2. Directive 2002/45/EC and the national provisions
2.1. Directive 2002/45/EC
(4)
Council Directive 76/769/EEC of 27 July 1976 on the approximation of the laws, regulations and administrative provisions of the Member States relating to restrictions on the marketing and use of certain dangerous substances and preparations (3), as amended, establishes rules restricting the marketing and use of certain dangerous substances and preparations. According to Article 1(1), the Directive applies to the dangerous substances and preparations listed in Annex I.
(5)
Adopted on the legal basis of Article 95 of the Treaty, Directive 2002/45/EC has inserted in Annex I to Directive 76/769/EEC a new point 42 concerning alkanes, C10 to C13, chloro (SCCPs), laying down rules on the marketing and use of these substances. According to point 42.1, SCCPs may not be placed on the market for use as substances or as constituents of other substances or preparations in concentrations higher than 1 %:
-
in metalworking,
-
for fat liquoring of leather.
(6)
Point 42.2 provides that before 1 January 2003 all remaining uses of SCCPs will be reviewed by the European Commission, in cooperation with the Member States and the OSPAR Commission, in the light of any relevant new scientific data on risks posed by SCCPs to health and the environment and that the European Parliament will be informed of the outcome of this review.
(7)
Article 2(1) provides that Member States shall apply the measures transposing the Directive from 6 January 2004 at the latest.
(8)
Directive 76/769/EEC will be repealed on 1 June 2009 and replaced by Regulation (EC) No 1907/2006 of the European Parliament and of the Council (4) concerning the Registration, Evaluation, Authorisation and Restriction of Chemicals (REACH). The group of SCCPs substances is listed in Annex XVII of Regulation (EC) No 1907/2006 under point 42 with the restrictions as provided for under Directive 2002/45/EC.
2.2. National provisions
(9)
The national provisions notified by the Netherlands were introduced by the Decision of 3 November 1999, laying down rules prohibiting certain uses of short-chain chlorinated paraffins (Chlorinated Paraffins Decision, Chemicals Substances Act (WMS)) (Staatsblad van het Koninkrijk der Nederlanden, Jaargang 1999, 478).
(10)
Article 1 provides that the Decision applies to chlorinated alkanes with a chain of from 10 to 13 inclusive carbon atoms and a chlorination degree of not less than 48 % by weight. Under Article 2(1), SCCPs referred to in Article 1 may not be used:
(a)
as plasticisers in paints, coatings or sealants;
(b)
in metal-working fluids;
(c)
as flame-retardants in rubber, plastics or textiles.
3. Background information on SCCPs
(11)
A detailed description of SCCPs, their uses and the outcome of the risk assessment carried out in the framework of Council Regulation (EEC) No 793/93 of 23 March 1993 on the evaluation and control of the risks of existing substances (5) is contained in Section I.4 of Decision 2004/1/EC. This section focuses only on new information that has become available since January 2004.
(12)
Following the outcome of the earlier risk assessment and its reviews by the Scientific Committee on Toxicity, Ecotoxicity and the Environment (CSTEE), the Commission adopted pursuant to Article 10 of Regulation (EEC) No 793/93, Commission Regulation (EC) No 642/2005 (6) imposing testing and information requirements on the importers or manufacturers of certain priority substances. This regulation requires the industry to provide additional information on environmental exposure and biodegradation simulation to determine half-life in the marine environment, which were deemed necessary in order to allow for a more reliable assessment of the risks.
(13)
The relevant industry association (Euro Chlor) submitted information in 2004 indicating that there had been a further decrease in the use of SCCPs in all applications since 2001. The EU consumption in textiles and rubber had decreased in 2003 to a third of the level in 2001, with further decreases occurring (particularly in use in textiles, paints and sealants and adhesives) in 2004. The consumption in paints and sealants/adhesives also decreased by 50 % over the same time period. Some use in metal working fluids was still occurring in 2003, but this use stopped in 2004 following the entry into force of Directive 2002/45/EC. The overall amount of short-chain chlorinated paraffins used in all applications was less than 1 000 tonnes in 2003 and less than 600 tonnes in 2004 (7). In reaction to Regulation (EC) No 642/2005, industry performed further analytical laboratory tests. Preliminary results of this analysis seem to suggest that SCCPs could meet the criteria of Persistent Bioaccumulating and Toxic substances (PBT). The final test report will be submitted to the UK authorities acting as rapporteur according to the Regulation (EEC) No 793/93, as soon as the final results are confirmed by the laboratory.
(14)
The United Kingdom, acting as rapporteur for SCCPs, prepared an update to the SCCPs environmental risk assessment (hereafter called the updated risk assessment) in August 2005, which was discussed and agreed at the third Technical Committee on New and Existing Substances meeting in 2005 (TCNES III 2005). For some of the scenarios, the earlier conclusions were changed and new risks were identified for applications such as flame-retardant in back-coatings for textiles, industrial use of paints and coatings, combined compounding and conversion of rubber for certain different environmental endpoints. However, the refinement of this assessment based on 2004 tonnage data for SCCPs led to modified conclusions indicating risk for textile back-coating application and rubber compounding/conversion. The agreed updated risk assessment will be published soon by the Commission. The updated risk assessment will be sent for evaluation to the Scientific Committee on Health and Environmental Risks (SCHER) in the second half of 2007, if appropriate.
(15)
In addition to the Community measures and actions described above, SCCPs are covered by other Community legislation. Decision No 2455/2001/EC of the European Parliament and of the Council of 20 November 2001 establishing the list of priority substances in the field of water policy and amending Directive 2000/60/EC (8) included SCCPs among the priority hazardous substances within the meaning of Article 16(3) of the Water Framework Directive. Under the Water Framework Directive, the Commission shall submit proposals of controls for the cessation or phasing out of discharges, emissions and losses within 20 years after their adoption, and proposals for quality standards applicable to the concentrations in surface water, sediment and biota.
(16)
On 17 July 2006, the Commission adopted a proposal for a Directive on environmental quality standards in the field of water policy, and amending Directive 2000/60/EC. This proposal maintains the classification of SCCPs as priority hazardous substances and sets environmental quality standards applicable to the concentrations of these substances in surface water. The proposal does not contain specific control measures for any priority substance as many environmental protection measures fall under the scope of other existing Community legislation, and as it seems more cost-effective and proportionate for Member States to include, where necessary and in addition to the implementation of existing Community legislation, appropriate control measures in the programme of measures to be developed for each river basin in accordance with Article 11 of Directive 2000/60/EC.
(17)
Regulation (EC) No 850/2004 of the European Parliament and of the Council of 29 April 2004 on persistent organic pollutants and amending Directive 79/117/EEC (9) implements the provisions of two international instruments on persistent organic pollutants (POPs): the Protocol on POPs (10) from 1998 under the UNECE Convention on Long-Range Transboundary Air Pollution and the Stockholm Convention on POPs (11). This Regulation entered into force on 20 May 2004. The Regulation goes further than the international agreements emphasising the aim to eliminate the production and use of the internationally recognised POPs.
(18)
Neither Regulation (EC) No 850/2004, nor the two international Conventions contain specific rules regarding SCCPs. However, both Conventions contain mechanisms to propose further substances for inclusion and procedures for evaluating proposed candidates.
(19)
The Commission, on behalf of the European Community, together with the Member States which are Parties to the POPs Protocol, proposed on 9 September 2005 to amend the relevant Annex II of the Protocol by adding SCCPs. During its meeting in September 2006, the Task Force set up under the Protocol to review proposals for adding further substances supported the conclusion of the dossier that SCCPs be considered POPs in the context of the Protocol and that the risk profile provided sufficient information showing that SCCPs had the potential for Long-Range Transboundary Atmospheric Transport (LRAT). The Task Force generally concluded that the hazard characteristics, together with the monitoring information, were indicative of the potential for environmental effects due to LRAT. The information contained in the track B review (risk management options) of SCCP were considered accurate by the Task Force, though supplementary information was needed for many aspects of a socioeconomic evaluation of various risk management actions. On December 2006 the Parties to the Protocol took note of the conclusions proposed by the Task Force on the technical content of the dossier on SCCPs and they agreed that this substance should be considered as a POP as defined under the Protocol and requested that the Task Force continues with the Track B review of SCCPs and explores a risk management strategy.
(20)
In addition, the European Commission on behalf of the European Community, together with the Member States which are Parties to the Stockholm Convention proposed on 29 June 2006 to amend the relevant Annexes of the Convention by adding SCCPs. During its second meeting from 6 to 10 November 2006, the POP Review Committee concluded that SCCPs meet the screening criteria listed in Annex D to the Convention as reported in Decision POPRC-2/8 (12). This Decision also recommended that a draft risk profile should be prepared in accordance with Annex E to the Convention.
(21)
In case SCCPs will eventually be included in the Stockholm Convention under one of the relevant Annexes, the European Commission will propose corresponding measures either under Directive 76/769/EEC or under Regulation (EC) No 850/2004 that would lead to a tightening of the existing restrictions.
II. PROCEDURE
(22)
The procedural steps linked to the first notification by the Kingdom of The Netherlands of 17 January 2003, in accordance with Article 95(4) of the Treaty are described in Section II of Decision 2004/1/EC.
(23)
On 16 December 2003, pursuant to 95(6), the Commission notified the Kingdom of the Netherlands of its Decision 2004/1/EC of the same date, whereby the Commission approved the national provisions on SCCPs notified by the Netherlands on 21 January 2003 in so far as they do not apply to the use of SCCPs as constituents of other substances and preparations in concentrations lower than 1 % intended for use as plasticisers in paints, coatings, or sealants, and flame retardants in rubbers or textiles. This derogation was valid until 31 December 2006.
(24)
After the adoption of Decision 2004/1/EC authorising the Netherlands to partially maintain their national provisions, the Netherlands has not amended the national measures in order to comply with the provisions of that Decision.
(25)
Instead, the Netherlands have requested before the European Court of Justice the annulment of Decision 2004/1/EC on the basis of Article 230 of the Treaty (reference T-234/04, ex-case C-103/04) and this case is still pending before the Court of First Instance. In their request, the Netherlands contest the fact that an authorisation is necessary for the implementation of the national measures concerning applications of SCCPs which are not referred to in Directive 2002/45/EC.
(26)
By letter of 8 December 2006 of the Permanent Representation of the Kingdom of The Netherlands to the European Union, the Dutch Government, referring to Article 95(4) of the Treaty, notified for the second time to the Commission its national provisions on the use of SCCPs that it intends to maintain after the adoption of Directive 2002/45/EC.
(27)
The notification of 8 December 2006 has the same object as the notification of 17 January 2003, which is the approval of the provisions of the Chlorinated Paraffins Decision of the Dangerous Substances Act. As the Netherlands have not submitted new national provisions in their notification, the Commission assumes that the national measures notified are those notified in January 2003: the Decision of 3 November 1999, laying down rules prohibiting certain uses of short-chain chlorinated paraffins.
(28)
By letters of 15 December 2006 and 20 December 2006, the Commission informed the Dutch Government that it had received the notification under Article 95(4) of the Treaty and that the six-month period for its examination under Article 95(6) started on 9 December 2006, the day following the day on which the notification was received.
(29)
By letter of 30 January 2007, the Commission informed the other Member States of the notification received from the Netherlands. The Commission also published a notice regarding the notification in the Official Journal of the European Union (13) in order to inform other interested parties of the national provisions that the Netherlands intends to maintain as well as of the grounds invoked to that effect. At the end of the commenting period (30 days after publication) no Member State or other stakeholder had submitted comments.
III. ASSESSMENT
1. Consideration of Admissibility
(30)
In Recitals 38 and 39 of Decision 2004/1/EC, the Commission concluded that the application submitted by the Kingdom of the Netherlands was admissible. Reference is made to that Decision for the purposes of the present Decision. It is nonetheless useful to recall the aspects in which the notified national provisions are incompatible with the requirements of Directive 2002/45/EC.
(31)
In summary, the notified national provisions departs from the requirements of Directive 2002/45/EC in the following respects:
-
the use of SCCPs with a chlorination degree of not less than 48 % as plasticising substances in paints, coatings or sealants and as flame-retardant substances in rubber, plastics or textiles, which is not subject to restrictions on marketing and use under the Directive, is prohibited in the Netherlands,
-
the use in metal working fluids of substances and preparations in which SCCPs with a chlorination degree of not less than 48 % are present as constituents, which is not subject to restrictions on marketing and use under the Directive if SCCPs are present in a concentration below 1 %, is prohibited in the Netherlands.
2. Merits
(32)
In accordance with Article 95(4) and (6), first subparagraph, of the Treaty, the Commission must ascertain that all the conditions enabling a Member State to maintain its national provisions derogating from a Community harmonisation measure provided for in that Article are fulfilled.
(33)
In particular, the Commission has to assess whether or not the national provisions are justified by the major needs referred to in Article 30 of the Treaty or relating to the protection of the environment or the working environment and do not exceed what is necessary to attain the legitimate objective pursued. In addition, when the Commission considers that the national provisions fulfil the above conditions, it must verify, pursuant to Article 95(6), whether or not the national provisions are a means of arbitrary discrimination or a disguised restriction on trade between Member States and whether or not they constitute an obstacle to the functioning of the internal market.
(34)
It has to be noted that, in the light of the time frame established by Article 95(6) of the EC Treaty, the Commission, when examining whether the national measures notified under Article 95(4) are justified, has to take as a basis ‘the grounds’ put forward by the notifying Member State. This means that, according to the provisions of the EC Treaty, the responsibility of proving that the national measures are justified lies with the requesting Member State which seeks to maintain them. Given the procedural framework established by Article 95 paragraph 4 and 6 of the EC Treaty, including in particular a strict deadline for a decision to be adopted, the Commission normally has to limit itself to examining the relevance of the elements which are submitted by the requesting Member State, without having to seek itself possible reasons of justifications.
(35)
However, where the Commission is in the possession of information in the light of which the Community harmonisation measure from which the notified national provisions derogate may need to be reviewed, it can take such information into consideration in the assessment of the notified national provisions.
2.1. Justification on grounds of major needs
(36)
The justification of the national provisions on grounds of major needs have been examined at great length in section III.2 of Decision 2004/1/EC. According to the findings in that Decision (Recitals 55 and 56), the national provisions, in so far as they prohibit the use of SCCPs as a constituent of other substances and preparations in metal-working can be justified by the need to protect the environment. In the absence of any further information suggesting the legitimate objective pursued can be attained by less restrictive measures, such as, in particular, a lower concentration limit for SCCPs as constituents of other substances and preparations, it was concluded that the national provisions do not appear to exceed what is necessary to attain that objective.
(37)
Furthermore, Decision 2004/1/EC concluded in Recital 66 concerning the remaining uses of SCCPs as substances that taking into account the precautionary principle, the national provisions, in so far as they prohibit the remaining uses of SCCPs, could remain in place for a limited period of time in order not to interrupt existing measures that may appear justified in the light of a forthcoming risk assessment.
(38)
Decision 2004/1/EC concluded in Recital 68 concerning the prohibition of use of SCCPs as constituents of other substances and preparations based on the opinion of the SCTEE of 3 October 2003, that the national provisions are not justified, except in plastics, where possible problems might occur.
(39)
In summary, Decision 2004/1/EC authorised the national provisions in so far as they did not apply to the use of SCCPs as constituents of other substances and preparations in concentrations lower than 1 % intended for use as plasticisers in paints, coatings or sealants, and flame retardants in rubber or textiles. The Decision was based on the scientific evidence available at the time and the precautionary principle.
(40)
In their new request, the Netherlands do not submit any new information compared to the request of 2003.
(41)
On the other hand, there have been further developments at European level that have increased the available knowledge base. The results of the biodegradation testing required under Regulation (EC) No 642/2005 seem to suggest that the mineralisation rate is slow so that the persistence criterion of PBT substances will be met.
(42)
The updated draft risk assessment presented by the UK authorities during the TCNES III meeting in 2005 indicated that for certain applications new risks were identified and also based on the most recent consumption data of SCCP. The UK Rapporteur has in particular identified new risks from the use of SCCPs in textile back-coating application and rubber compounding/conversion. The updated risk assessment was agreed by written procedure and will be published soon by the Commission. It will be sent to the SCHER for review, if appropriate.
(43)
If the new risks identified require additional risk management measures for some uses of SCCPs other than metal working and fat liquoring of leather, the Commission will adopt other risk reduction measures in addition to those already adopted in Directive 2002/45/EC. The precise scope of any such further restrictions is currently unclear. Furthermore, the ongoing evaluations of the Community notifications of SCCPs as candidates under the UNECE POPs Protocol and the Stockholm Convention on POPs, respectively, and the possible inclusion of the substances into one or both international agreements might lead to further restrictions in the framework of Regulation (EC) No 850/2004.
(44)
In any case, it is possible that such further restrictions would concern applications that are currently still allowed under Community legislation but are already prohibited under the Dutch national legislation.
(45)
In these circumstances and taking into account the precautionary principle, the national provisions applied by Netherlands can be considered justified in their entirety until such time that Community measures, taking full account of the latest scientific data, will be adopted under Directive 76/769/EEC, or under Regulation (EC) No 850/2004.
2.2. Absence of arbitrary discrimination or of any disguised restriction on trade between Member States and of any obstacle to the functioning of the internal market
2.2.1. Absence of arbitrary discrimination
(46)
Article 95(6) obliges the Commission to verify that the envisaged measures are not a means of arbitrary discrimination. According to the jurisprudence of the Court of Justice, in order for there to be no discrimination, similar situations must not be treated in different ways and different situations must not be treated in the same way.
(47)
The national provisions are general and apply to the uses of SCCPs regardless of whether the substances are manufactured in the Netherlands or are imported from other Member States. In the absence of any evidence to the contrary, it can be concluded that the national provisions are not a means of arbitrary discrimination.
2.2.2. Absence of a disguised restriction on trade
(48)
National measures which restrict the use of products to a greater extent than a Community Directive would normally constitute a barrier to trade, in so far as products that are legally placed on the market and used in the rest of the Community are not expected, as a result of the prohibition on use, to be placed on the market in the Member State concerned. The pre-conditions laid down in paragraph 6 of Article 95 are intended to prevent restrictions based on the criteria set out in paragraphs 4 and 5 thereof from being applied for inappropriate reasons, and constituting in effect economic measures to impede the importation of products from other Member States, that is to say, a means of indirectly protecting national production.
(49)
As previously established, the true aim of the national provisions is the protection of the environment from the risks associated with the uses of SCCPs. In the absence of any evidence suggesting that the national provisions constitute in effect a measure intended to protect national production, it can be concluded that they are not a disguised restriction to trade between Member States.
2.2.3. Absence of obstacles to the functioning of the internal market
(50)
This condition cannot be interpreted in such a way that it precludes the approval of any national measure likely to affect the establishment of the internal market. Indeed, any national measure derogating from a harmonisation measure aiming at the establishment and operation of the internal market constitutes in substance a measure likely to affect the internal market. Consequently, in order to preserve the useful character of the procedure laid down in Article 95 of the Treaty, the concept of obstacle to the functioning of the internal market must, in the context of Article 95(6), be understood as a disproportionate effect in relation to the pursued objective.
(51)
It has been established that the national provisions can be temporarily maintained on grounds relating to the protection of the environment and that, on the basis of the available information, they appear to constitute the only available measure to ensure the maintenance of the high level of protection pursued by the Netherlands. The Commission therefore considers that, pending the identification of appropriate risk reduction measures, it can conclude that the condition relating to the absence of obstacles to the functioning of the internal market is fulfilled.
IV. CONCLUSION
(52)
As reported in Section I.3 of the present Decision, a number of initiatives were taken at Community level to gather the information necessary to remove or to reduce the uncertainties surrounding the risk evaluation of SCCPs at the time when Decision 2004/1/EC was adopted. The results of the updated risk assessment indicate that additional risks exist which will probably require adequate risk management measures to be adopted by the Commission.
(53)
Under both the Stockholm Convention and the UNECE Protocol on Persistent Organic Pollutants (POPs) a review of SCCPs is ongoing, which may lead to their inclusion into these international instruments. This would trigger Community measures in the framework of Regulation (EC) No 850/2004.
(54)
As such new measures to be adopted at Community level might well concern uses of SCCPs that are currently still allowed under Directive 76/769/EEC, but are already prohibited under the Dutch national legislation and taking into account the precautionary principle, it can be concluded that the national provisions can be temporarily maintained on grounds relating to the protection of the environment and do not exceed what is necessary to attain the objective pursued in so far as they prohibit the use of SCCPs as constituents of other substances and preparations in metal working fluids, as flame retardants in rubber, plastics and textile, as plasticisers in paints, coatings and sealants. Derogation should therefore be granted for the national provisions in their entirety.
(55)
In addition, the national provisions, in so far as they can be temporarily maintained, are not a means of arbitrary discrimination or a disguised restriction on trade between Member States and do not constitute an obstacle to the functioning of the internal market.
(56)
The Commission therefore considers that the national provisions, to the extent specified above, can be approved. However, the Commission considers that their approval has to expire when Community measures concerning SCCPs will be adopted either under the frame of Directive 76/769/EEC or under Regulation (EC) No 850/2004 which ever is the most appropriate instrument,
HAS ADOPTED THIS DECISION:
Article 1
The national provisions on SCCPs notified by the Netherlands on 8 December 2006 pursuant to Article 95(4) are approved.
Article 2
This Decision is addressed to the Kingdom of the Netherlands and shall expire on the earlier of the following two dates:
-
entry into force of a Commission Directive adapting Annex I of Council Directive 76/769/EEC as regards SCCPs,
-
entry into force of a Regulation amending Regulation (EC) No 850/2004 concerning SCCPs.
Done at Brussels, 7 June 2007.