32002R2371
L 358/59
ОФИЦИАЛЕН ВЕСТНИК НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ
РЕГЛАМЕНТ (ЕО) № 2371/2002 НА СЪВЕТА
от 20 декември 2002 година
относно опазването и устойчивата експлоатация на рибните ресурси в рамките на общата политика в областта на рибарството
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност, и по-специално член 37 от него,
като взе предвид предложението на Комисията (1),
като взе предвид становището на Европейския парламент (2),
като има предвид, че:
(1)
Регламент (ЕИО) № 3760/92 на Съвета (3) установи общностен режим за рибарството и аквакултурите. Съобразно посочения регламент, Съветът взема решение за всяко необходимо адаптиране, което трябва да се направи до 31 декември 2002 г.
(2)
Обхватът на общата политика в областта на рибарството включва опазването, управлението и експлоатацията на живите водни ресурси и аквакултурите, както и преработката и пускането на пазара на рибни продукти и продукти от аквакултури, при условие че тези дейности се извършват на териториите на държавите-членки или общностните води, или от риболовни кораби на Общността, или от граждани на държавите-членки, в съответствие с разпоредбите на член 117 от Конвенцията на Организацията на Обединените нации по морско право, без да се засяга първичната отговорност на държавата-членка на флага.
(3)
Предвид непрекъснатото намаляване на голям брой рибни запаси е целесъобразно да се подобри общата политика в областта на рибарството с цел гарантиране в дългосрочен план жизнеспособността на сектор рибарство чрез устойчива експлоатация на живите водни ресурси, почиваща на сериозни научни становища и на подхода на предпазливост, който се основава на същите съображения като принципа на предпазливостта, визиран в член 174 от Договора.
(4)
Целта на общата политика в областта на рибарството трябва да бъде устойчивата експлоатация на живите водни ресурси и на аквакултурите в рамките на трайното развитие като взема предвид равновесието между екологичните, икономическите и социалните аспекти.
(5)
Важно е воденето на общата политика в областта на рибарството да се основава на принципа на доброто управление и вземаните мерки да бъдат последователни и съвместими с останалите общностни политики.
(6)
Многогодишният подход към управлението на риболова, включващ изготвянето на многогодишни планове за управление на запасите, чийто обем се установява на равнището на разумните биологични граници или в тези граници, ще позволи постигането на целите за устойчива експлоатация. За запасите, чийто обем се движи извън разумните биологични граници, приемането на многогодишни планове за възстановяване представлява абсолютен приоритет. В зависимост от научните становища може да се окаже наложително чувствителното намаляване на риболовното усилие за тези запаси.
(7)
Посочените многогодишни планове трябва да определят цели за постигане на устойчива експлоатация на въпросните запаси, да съдържат правила за експлоатация, определящи начините за изчисляване на границите по отношение годишния улов и/или риболовното усилие и да предвиждат и други специфични мерки за управление, като едновременно с това държат сметка за отражението върху останалите видове.
(8)
Съдържанието на многогодишните планове трябва да бъде определено в зависимост от състоянието на опазване на запасите, от степента на спешност на тяхното възстановяване, както и от характеристиките на въпросните запаси и на риболовните полета, в които се извършва техния улов.
(9)
Устойчивата експлоатация на запасите, за които не е изготвен никакъв многогодишен план, следва да бъде гарантирана чрез определяне на граници на улова и/или риболовното усилие.
(10)
Следва да се предвидят разпоредби за приспособяването на спешните мерки от държавите-членки или от Комисията в случай на сериозна заплаха за опазването на ресурсите или за морските екосистеми, произтичаща от риболовните дейности и да налагаща незабавна реакция.
(11)
Следва да се разреши на държавите-членки да приемат мерки за опазване и управление, приложими общо за всички риболовни кораби в границите на съответните им зони от дванадесет морски мили, при условие че приетите мерки, когато се прилагат за риболовните кораби на други държави-членки, не са дискриминиращи, че е проведена предварителна консултация, и при условие че Общността не е приела мерки, отнасящи се конкретно до опазването и управлението на ресурсите в тази зона.
(12)
Следва да се намали флотът на Общността, за да бъде съобразен с наличните ресурси и да се предвидят специфични мерки за постигането на тази цел като определянето на базисни равнища, които да не бъдат превишавани по отношение риболовния капацитет, изготвянето на специален общностен инструмент за поощряване бракуването на риболовните кораби и за установяване на национален режим на отписване и на записване на кораби във флота.
(13)
Всяка държава-членка следва да поддържа национален регистър на риболовните кораби, който да бъде предоставян на Комисията, за да позволи упражняване на контрол върху размера на флотите на държавите-членки.
(14)
Действащите правила, ограничаващи достъпа до ресурсите, включени в териториалното море на държавите-членки в рамките на дванадесет морски мили, действаха по задоволителен начин, като работеха в полза на опазването на ресурсите чрез ограничаване на риболовната дейност в най-чувствителните води на Общността и същевременно позволяваха да се запази традиционният риболов, от който е изключително зависимо икономическото и социалното развитие на някои части от крайбрежното население. Следователно е целесъобразно тези правила да продължат да се прилагат до 31 декември 2012 г.
(15)
Ако е целесъобразно, за момента да бъдат запазени останалите ограничения, наложени от общностното законодателство по отношение достъпа, те следва да бъдат преразгледани, за да се прецени дали са необходими за осигуряване на траен риболов.
(16)
Предвид несигурната икономическа ситуация, в която се намира секторът на рибарството и зависимостта на някои части от крайбрежното население от тази дейност, е необходимо да бъде гарантирана относителна стабилност на риболовните дейности и разпределение на риболовния капацитет между държавите-членки, основаващо се на оценка на частта от запасите, полагаща се на всяка държава-членка.
(17)
От друга страна, предвид временното биологично състояние на запасите, тази стабилност трябва да взема предвид специфичните нужди на районите, в които населението е особено зависимо от риболова и свързаните с него дейности, както това е решено от Съвета в неговата резолюция от 3 ноември 1976 г. (4) относно някои външни аспекти на създаването в Общността, считано от 1 януари 1977 г., на риболовна зона, простираща се до двеста морски мили и по-специално в нейното приложение VII.
(18)
Именно в този смисъл трябва да се разбира понятието за желана относителна стабилност.
(19)
За осигуряване на ефикасно прилагане на общата политика в областта на рибарството е целесъобразно да се укрепи системата за контрол и изпълнение на рибарството и да се изясни по-точно разпределението на отговорностите между националните власти и Комисията. За тази цел е необходимо в настоящия регламент да се включат основните разпоредби по отношение контрола, инспекцията и изпълнението на правилата на общата политика в областта на рибарството, от които една част вече са представени в Регламент (ЕИО) № 2847/93 на Съвета от 12 октомври 1993 г. за установяването на система за контрол, приложима за общата политика в областта на рибарството (5). Този регламент трябва да остане в сила, докато бъдат приети всички необходими ред и условия за неговото прилагане.
(20)
Разпоредбите по отношение контрола, инспекцията и изпълнението от една страна се отнасят за задълженията, на които са подчинени капитаните на риболовните кораби и участниците в търговската верига и, от друга страна, определят различните отговорности на държавите-членки и на Комисията.
(21)
Общността трябва да бъде в състояние да налага намаления на риболовния капацитет, когато държава-членка превиши риболовните възможности, които са ѝ отредени. Когато се установи, че една държава-членка е превишила риболовните възможности и така е причинила щети на друга държава-членка, част или цялото намаление трябва да бъде отпуснато за потърпевшата страна.
(22)
Държавите-членки трябва да бъдат задължени да приемат спешни мерки, за предотвратяване продължаването на сериозните нарушения на Регламент (ЕО) № 1447/1999 на Съвета от 24 юни 1999 г. за създаване на списък за видовете поведение, които сериозно нарушават правилата на общата политика в областта на рибарството (6).
(23)
Комисията трябва да може да взема бързи превантивни мерки, ако се докаже, че риболовните дейности застрашават сериозно опазването на живите водни ресурси.
(24)
На Комисията трябва да бъдат възложени необходимите компетенции, за да изпълнява своите задължения за контрол и оценка на приложението на общата политика в областта на рибарството от държавите-членки.
(25)
С оглед на адаптиране към общата политика в областта на рибарството е необходимо да се засили сътрудничеството и координацията между всички компетентни власти по-специално чрез обмен на национални инспектори и като се поиска от държавите-членки да проявят към докладите на инспекторите от общността, на тези от други държави-членки или на тези на Комисията, същото отношение като към докладите, изготвени от собствените им инспектори за установяване на фактите.
(26)
Мерките, необходими за прилагането на настоящия регламент, следва да се приемат в съответствие с Решение 1999/468/ЕО на Съвета от 28 юни 1999 г. относно установяване на условията и реда за упражняване на изпълнителните правомощия, предоставени на Комисията (7).
(27)
За да се допринесе за изпълнението на целите на общата политика в областта на рибарството, е необходимо да се създадат регионални консултативни съвети, чиято роля е да приложат в общата политика в областта на рибарството знанията и опита на заинтересованите рибари както и на останалите участници в сектора и да вземат под внимание разнообразието на съществуващите условия във водите на Общността.
(28)
За да може общата политика в областта на рибарството да се възползва от най-добрите научни, технически и икономически становища, е целесъобразно Комисията да бъде подпомагана от комитет, учреден за целта.
(29)
За изпълнението на основната цел на устойчивата експлоатация на живите морски ресурси е необходимо и целесъобразно да бъдат изготвени правила за опазването и експлоатация на тези ресурси. Съобразно принципа на пропорционалност, така както е изложен в член 5 от Договора, настоящият регламент не превишава това, което е необходимо за постигането на тази цел.
(30)
Предвид броя и значимостта на измененията, които следва да бъдат извършени, е необходимо да се отмени Регламент (ЕИО) № 3760/92. Тъй като основните разпоредби на Регламент (ЕИО) № 101/76 на Съвета от 19 януари 1976 г. за установяването на обща политика на структурите в сектор рибарство (8) вече не се оправдават и следователно този регламент трябва също така да бъде отменен,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
ГЛАВА I
ОБХВАТ И ЦЕЛИ
Член 1
Обхват
1. Общата политика в областта на рибарството обхваща опазването, управлението и експлоатацията на живите водни ресурси, аквакултурите, както и преработката и пускането на пазара на рибните продукти и продуктите от аквакултури, при условие че те се извършват на територията на държавите-членки или в териториалните води на Европейската общност или, без да се засяга основната отговорност на държавата-членка, под чийто флаг плават съответните кораби, от граждани на държавите-членки.
2. Общата политика в областта на рибарството предвижда последователни мерки за:
а)
опазването, управлението и експлоатацията на живите водни ресурси;
б)
ограничаване на последствията от риболова върху околната среда;
в)
условия за достъп до водите и до ресурсите;
г)
структурната политика и управлението на капацитета на риболовния флот;
д)
контрола на изпълнението;
е)
аквакултурите;
ж)
общата организация на пазарите; и
з)
международните отношения.
Член 2
Цели
1. Общата политика в областта на рибарството гарантира експлоатация на живите водни ресурси, която създава условия за необходимата устойчивост както в икономически и екологичен план, така и от социална гледна точка.
За тази цел Общността прилага подхода на предпазливостта, като приема мерки, предназначени да опазят и опазят живите водни ресурси, да позволят тяхната устойчива експлоатация и да сведат до минимум отражението на риболовната дейност върху морските екосистеми. Тя има за цел постепенното прилагане на подхода на управление на риболова на основата на екосистемите. Общността се стреми да допринесе за ефикасността на риболовните дейности в икономически жизнеспособен и конкурентноспособен сектор на рибарство и аквакултури, като гарантира справедливо жизнено равнище на лицата, които извършват риболовните дейности, държейки същевременно сметка за интересите на потребителите.
2. Общата политика в областта на рибарството се основава на следните принципи на добро управление:
а)
ясно определяне на отговорностите на общностно, национално и местно равнище;
б)
процес на вземане на решения, основан на сериозни научни становища и който дава своевременни резултати;
в)
широко участие на заинтересованите лица на всички етапи на политиката, от планирането до прилагането ѝ;
г)
съвместимост с останалите политики на Общността и по-специално екологичната, социалната, регионалната политики и политиките в областта на развитието, на здравеопазването и на защитата на потребителите.
Член 3
Определения
За целите на настоящия регламент:
а)
„води на Общността“ са водите под суверенитета или юрисдикцията на държавите-членки, с изключение на водите, граничещи с териториите, посочени в приложение II от Договора;
б)
„живи водни ресурси“ са наличните и достъпни живи морски ресурси, включително анадромните и катадромните видове по време на техния морски живот;
в)
„риболовен кораб“ е всеки кораб, оборудван с цел търговска експлоатация на живите водни ресурси;
г)
„риболовен кораб на Общността“ е всеки риболовен кораб, плаващ под флага на държава-членка и регистриран в Общността;
д)
„устойчива експлоатация“ е експлоатацията на даден запас при условия, които не компрометират неговата бъдеща експлоатация и които нямат вредни последствия върху морските екосистеми;
е)
„процент смъртност от риболов“ е уловът от даден запас по време на определен период по отношение средния наличен за риболова запас през въпросния период;
ж)
„запас“ са живите водни ресурси налични в определена зона на управление;
з)
„риболовно усилие“ за един кораб е продуктът от неговия капацитет и неговата дейност, а за група кораби е сумата от риболовното усилие на всички кораби в групата;
и)
„подход на предпазливост по отношение управлението на рибарството“ е фактът, че отсъствието на меродавни научни данни не трябва да служи за претекст за неприемане или за отлагане приемането на управленчески мерки, целящи опазването на видовете-обект на риболов, на свързаните или зависещи от тях видове, на останалите видове и на тяхната околна среда;
й)
„референтни критични равнища“ са стойностите на параметрите, отнасящи се за популацията на запасите риби (като биомасата или процента на смъртност от риболова), които трябва да бъдат избягвани, защото са свързани с неизвестна динамика на популациите, с изчерпването на запасите или с разрушаване на цикъла на възпроизводство на тези запаси;
к)
„референтни равнища на опазване“ са стойностите на параметрите отнасящи се за популацията на запасите риби (като биомасата или процента на смъртност от риболова), използвани за управлението на риболовните дейности, например що се отнася за допустимото равнище на биологичен риск или за желаното равнище на рандеман;
л)
„допустими биологични равнища“ са показателите за състоянието на един запас или за неговата експлоатация, под които съществува слаб риск от превишаване на някои референтни критични равнища;
м)
„ограничение на улова“ е количественото ограничение, приложимо за разтоварване в пристанища на улов от запас или група запаси за определен период от време, освен когато общностното законодателство предвижда друго;
н)
„риболовен капацитет“ е тонажът на един кораб, изразен в брутен тонаж и мощността му, изразена в kW така, както те са определени в членове 4 и 5 от Регламент (ЕИО) № 2930/86 на Съвета (9). За някои видове риболовни дейности, капацитетът може да бъде определен от Съвета като се използва например броя и/или размерите на риболовните уреди на кораба;
о)
„отписване от риболовния флот“ е отписването на риболовен кораб от регистрите на риболовните кораби на дадена държава-членка, при условие че са спазени разпоредбите на член 15, параграф 1;
п)
„включване в риболовния флот“ е регистрирането на риболовен кораб в регистрите на риболовните кораби на дадена държава-членка;
р)
„възможности за риболов“ е правото на риболов като количество, изразено в улов и/или риболовно усилие;
с)
„възможности за общностен риболов“ са възможностите за риболов, с които разполага Общността в общностните води, увеличени със съвкупността от възможности за риболов на Общността извън общностните териториални води и намалени с възможностите за риболов, отредени за трети страни.
ГЛАВА II
ОПАЗВАНЕ И УСТОЙЧИВОСТ
Член 4
Видове мерки
1. За постигане на целите, посочени в член 2, параграф 1, Съветът изготвя общностни мерки за определяне достъпа до зоните и до ресурсите и за трайното упражняване на риболовните дейности.
2. Мерките, посочени в параграф 1, се изготвят, като се вземат предвид наличните научни, технически и икономически становища и преди всичко за докладите, изготвени от Научния, технически и икономически комитет по рибарство (НТИКР), учреден по силата на член 33, параграф 1, както и в светлината на всеки доклад, изготвен от регионалните консултативни съвети, учредени в съответствие с член 31. Преди всичко може да става дума за мерки, касаещи отделен запас или група запаси и целящи да ограничат смъртността от риболов и въздействието на риболовните дейности върху околната среда посредством:
а)
приемане на планове за възстановяване на ресурсите в съответствие с член 5;
б)
приемане на планове за управление на ресурсите в съответствие с член 6;
в)
определяне на цели за устойчивата експлоатация на запасите;
г)
ограничаване на улова;
д)
определяне броя и вида кораби, имащи правото на риболовна дейност;
е)
ограничаване на риболовното усилие;
ж)
приемане на технически мерки, включващи:
i)
мерки относно структурите на риболовните уреди, броя и размерите на инсталираните на борда риболовни уреди, начините на тяхното използване и състава на улова, извършен с тези уреди, който може да бъде съхраняван на борда на кораба;
ii)
определянето на зони и/или на периоди на забрана или на ограничаване на риболовните дейности, включително за защита на зоните за изхвърляне на хайвера и растеж на младите риби;
iii)
определяне на минималния размер на екземплярите, които могат да бъдат съхранявани на борда на корабите и/или разтоварвани в пристанища;
iv)
специфични мерки, предназначени за намаляване на отражението на риболовните дейности върху морските екосистеми и видовете, които не са обект на улов;
з)
установяване на мерки за насърчаване, включително и мерки от икономически характер, за развитие на по-селективен риболов или на риболов, чието отражение е по-слабо;
и)
изпълнението на пилотни проекти, отнасящи се за други видове техники на управление на риболова.
Член 5
Планове за възстановяване
1. Съветът приема приоритетно планове за възстановяване за риболовните зони за експлоатация на запаси, чийто обем е извън сигурните биологични граници.
2. Целта на плановете за възстановяване е да осигури възстановяването на запасите до сигурните биологични граници.
Плановете съдържат референтни равнища на опазване като например цели, позволяващи оценката на възстановяването на запасите в рамките на сигурните биологични граници.
Тези цели се изразяват като:
а)
обем на популацията, и/или
б)
дългосрочен рандеман, и/или
в)
процент на смъртност от риболов, и/или
г)
стабилност на улова.
Плановете за възстановяване на запасите могат да съдържат цели, отнасящи се за други живи водни ресурси и за запазването или подобряването на състоянието на опазване на морските екосистеми.
Когато е определена повече от една цел, плановете за възстановяване уточняват реда по приоритети на тези цели.
3. Плановете за възстановяване се изготвят в съответствие с подхода на предпазливост по отношение управлението на рибарството и държат сметка за референтните критични равнища, препоръчани от компетентните научни органи. Те гарантират устойчивата експлоатация на запасите и запазване отражението на риболовната дейност върху морските екосистеми на жизнеспособни равнища.
Тези планове могат да обхващат или риболовни полета, включващи единични запаси, или риболовни полета, експлоатиращи съчетание от запаси, като се държи действително сметка за взаимодействието между запасите и риболовните полета.
Плановете за възстановяване са многогодишни и съдържат график за осъществяване на набелязаните цели.
4. Плановете за възстановяване могат да съдържат всички мерки, посочени в член 4, параграф 2, букви в)-з), както и правила за експлоатация, които се състоят от съвкупност от биологични параметри за определяне ограниченията на улова.
Плановете за възстановяване предвиждат ограничения на риболовното усилие, освен когато това не е необходимо за постигане целите на съответния план. Мерките, които трябва да бъдат вписани в тези планове, трябва да бъдат разпределени пропорционално в съответствие с предвидените цели и график и се приемат от Съвета, като се взема предвид:
а)
състоянието на опазване на запаса или запасите;
б)
биологичните характеристики на запаса или запасите;
в)
характеристиките на риболовните полета, в които се ловуват риби от съответните запаси;
г)
икономическото отражение на въпросните мерки върху съответните риболовни полета.
5. Комисията представя отчет за ефикасността на плановете за възстановяване по отношение постигането на техните цели.
Член 6
Планове за управление
1. Доколкото това е необходимо, Съветът приема планове за управление за поддържане обема на запасите в сигурните биологични граници за риболовните полета, в които се експлоатират запаси с обем близък или в разумните биологични граници.
2. Плановете за управление съдържат референтни равнища на опазване, както и цели, позволяващи оценка на поддържането на запасите в тези граници. В този случай се прилага член 5, параграф 2, букви а)-г).
Плановете за управление могат да съдържат цели, отнасящи се за другите живи водни ресурси и за запазването или подобряването на състоянието на морските екосистеми.
Когато е определена повече от една цел, плановете за управление уточняват реда по приоритети на тези цели.
3. Плановете за управление се изготвят в съответствие с подхода на предпазливостта по отношение управлението на рибарството и държат сметка за референтните критични равнища, препоръчани от компетентните научни органи. Те гарантират устойчивата експлоатация на запасите и запазването отражението на риболовната дейност върху морските екосистеми на стабилни равнища.
Тези планове могат да обхващат риболовни полета, включващи единични запаси, или риболовни полета, експлоатиращи комбинация от запаси, като се държи действително сметка за взаимодействието между запасите и риболовните полета.
Плановете за управление са многогодишни и съдържат график за осъществяване на набелязаните цели.
4. Плановете за управление могат да съдържат всички мерки, посочени в член 4, параграф 2, букви г)-и), както и правила за експлоатация, които се състоят от определена съвкупност от биологични параметри, предназначени за определяне на ограниченията на улова.
Мерките, които трябва да бъдат вписани в тези планове, трябва да бъдат разпределени пропорционално по отношение предвидените цели и график и се приемат от Съвета, като се взема предвид:
а)
състоянието на опазване на запаса или запасите;
б)
биологичните характеристики на запаса или запасите;
в)
характеристиките на риболовните полета, в които се ловуват риби от съответните запаси;
г)
икономическото отражение на въпросните мерки върху съответните риболовни полета.
5. Комисията представя отчет за ефикасността на плановете за управление по отношение постигането на техните цели.
Член 7
Спешни мерки, приемани от Комисията
1. В случай че съществуват доказателства за наличието на сериозна заплаха за опазването на живите водни ресурси или за морските екосистеми, произтичащи от риболовните дейности и изискващи незабавна реакция, Комисията може, в отговор на надлежно аргументирано искане от държава-членка или по собствена инициатива, да определи спешни мерки за период от най-много шест месеца. Комисията може да вземе ново решение за продължаване срока на действие на спешните мерки за максимален период от нови шест месеца.
2. Държавата-членка изпраща искането едновременно до Комисията, до останалите държави-членки и до заинтересованите регионални консултативни съвети. Те могат да представят на Комисията писмените си забележки в срок от пет работни дни считано от датата на получаване на искането.
Комисията се произнася по това искане в срок от петнадесет работни дни, считано от датата на получаване на искането, визирано в параграф 1.
3. Спешните мерки влизат в сила незабавно. Те се нотифицират на държавите-членки и се публикува публикуват в Официален вестник.
4. Заинтересованите държави-членки могат да сезират Съвета за решението на Комисията в срок от десет работни дни считано от датата на получаване на нотификацията.
5. Съветът, който гласува с квалифицирано мнозинство, може да вземе различно решение в срок до един месец от датата, на която е сезиран.
Член 8
Спешни мерки, приети от държавите-членки
1. В случай че съществуват доказателства за сериозна и непредвидима заплаха в резултат от риболовните дейности, за опазването на живите водни ресурси или за морските екосистеми във водите под суверенитета или юрисдикцията на държава-членка и ако всякакво закъснение води до риск от причиняване на трудно поправими щети, въпросната държава-членка може да приеме спешни мерки за срок най-много до три месеца.
2. Държавите-членки, които възнамеряват да приемат спешни мерки, уведомяват предварително за своето намерение Комисията, останалите държави-членки и заинтересованите регионални консултативни съвети като им изпращат проекта за мярката, придружен от кратък доклад за причините налагащи тази мярка.
3. Заинтересованите държави-членки и регионални консултативни съвети могат да представят писмено своите забележки на Комисията в рамките на пет работни дни от датата на уведомлението. Комисията потвърждава, отменя или променя мярката в срок до петнадесет работни дни от датата на уведомлението.
4. Комисията уведомява заинтересованите държави-членки за своето решение. То се публикува в Официален вестник на Европейските общности.
5. Заинтересованите държави-членки могат да сезират Съвета за решението, взето от Комисията, в срок до десет работни дни, считано от датата на уведомлението.
6. Съветът, който гласува с квалифицирано мнозинство, може да вземе различно решение в срок до един месец от датата, на която е сезиран.
Член 9
Мерки на държавите-членки, приложими за зоната от 12 морски мили
1. Една държава-членка може да вземе недискриминиращи мерки за опазването и управлението на рибните ресурси и за свеждане до минимум на въздействието на риболова върху процеса на опазване на морските екосистеми в зоната от 12 морски мили, измерени от нейните основни линии, при условие че не е взета никаква мярка за опазване и управление от Общността конкретно за тази зона. Мерките, взети от държавата-членка, са съвместими с целите, посочени в член 2, и поне толкова строги, колкото действащата общностна нормативна уредба.
Когато мерките, които трябва да бъдат предприети от дадена държава-членка, могат да засегнат риболовните кораби на друга държава-членка, те се приемат само след консултация с Комисията, със заинтересованата държава-членка и с регионалните консултативни съвети относно проекта за мерки, придружен от кратък доклад относно причините за тези мерки.
2. Мерките, приложими за риболовните кораби на други държави-членки, са подчинени на процедурите, установени в член 8, параграфи 3-6.
Член 10
Мерки, предприети от държавите-членки, приложими единствено за риболовните кораби, плаващи под техен флаг
Държавите-членки могат да предприемат мерки за опазването и управлението на запасите във водите под техния суверенитет или юрисдикция, при условие че:
а)
тези мерки се прилагат единствено за риболовните кораби, плаващи под флага на заинтересованата държава-членка и регистрирани в Общността или, в случая на риболовни дейности, които не се извършват от риболовен кораб, за лица, установени в заинтересованата държава-членка, и
б)
тези мерки са съвместими с целите, определени в член 2, параграф 1, и не са по-малко строги от действащата в Общността нормативна уредба.
ГЛАВА III
АДАПТИРАНЕ НА РИБОЛОВНИЯ КАПАЦИТЕТ
Член 11
Адаптиране на риболовния капацитет
1. Държавите-членки приемат мерки за адаптиране на риболовния капацитет на своите флоти с цел постигане на трайно и стабилно равновесие между риболовния капацитет и техните възможности за риболов.
2. Държавите-членки следят да не бъдат превишавани референтните равнища по отношение на риболовния капацитет, визиран в член 12 и в параграф 4 от настоящия член, изразени в бруто тонаж GT и в мощност kW.
3. Не се разрешава отписване от риболовния флот на кораб, ползващ публична помощ, ако не се предшества от отнемането на лиценза за риболов така, както е определено в Регламент (ЕО) № 3690/93 (10) и, при необходимост, на разрешителните за риболов така, както те са определени в действащите регламенти. Капацитетът, отговарящ на лиценза и, евентуално, на разрешителните за риболов за съответните риболовни полета, не може да бъде заменен.
4. Когато се отпуска публична помощ за изваждането на риболовен капацитет, надвишаващ обема на намаляване на капацитета, необходимо за привеждане на флота в съответствие с референтните равнища, посочени в член 12, параграф 1, обемът на изтегления капацитет се приспада автоматично от референтните равнища. Така получените референтни равнища се превръщат в нови референтни равнища.
5. За риболовните кораби на възраст 5 години и повече, увеличаването на тонажа на кораба поради модернизиране на главната палуба за повишаване безопасността на борда, за подобряване условията и хигиената на труда, както и качеството на продуктите, се разрешава, при условие че тази модернизация не увеличава риболовния капацитет на кораба. Референтните равнища, посочени в член 12, се адаптират в съответствие с това. Съответстващият капацитет не трябва задължително да бъде вземан предвид за изготвяне от държавите-членки на баланс на отписването или записването на кораби във флота по силата на член 13.
Подробни правила и условия, приложими за тези мерки, могат да бъдат приети в съответствие с процедурата, установена в член 30, параграф 2.
Член 12
Референтни равнища за риболовния флот
1. Комисията определя референтните равнища за всяка държава-членка в бруто тонаж GT и в мощност kW за общия риболовен капацитет на общностните риболовните кораби на Общността, плаващи под флага на съответната държава в съответствие с процедурата, установена в член 30, параграф 2.
Референтните равнища са равни на сумата, отговаряща на целите на многогодишната програма за ориентиране 1997-2002 г., определени на части до 31 декември 2002 г. съобразно Решение 97/413/ЕО на Съвета (11).
2. Разпоредби за прилагането на настоящия член могат да бъдат приемани в съответствие с процедурата, установена в член 30, параграф 2.
Член 13
Режим за отписване/вписване и общо намаляване на капацитета
1. Държавите-членки организират вписването в риболовния флот и отписването на кораби от флота по такъв начин, че от 1 януари 2003 г.:
а)
вписването на нов капацитет в риболовния флот, който не е ползвал публични помощи, да бъде компенсирано предварително от отписването, без публични помощи, на капацитет най-малко равен на новозаписания;
б)
записването на нов капацитет във флота, който е ползвал публична помощ, отпусната след 1 януари 2003 г., да бъде компенсирано с предварителното отписване, без публична помощ:
i)
на капацитети най-малко равни за вписването на нови риболовни кораби с тонаж равен или по-малък от 100 тона бруто тонаж, или
ii)
най-малко 1,35 пъти тези капацитети, за вписването на нови риболовни кораби с тонаж по-голям от 100 тона бруто тонаж.
2. От 1 януари 2003 г. до 31 декември 2004 г. всяка държава-членка, която вземе решение да поеме нови задължения в областта на публичните помощи за обновяването на риболовния флот след 31 декември 2002 г., трябва да постигне намаление на общия капацитет на своя флот с 3 % за целия период в сравнение с референтните равнища, посочени в член 12.
3. Разпоредби за прилагането на настоящия член могат да бъдат приети в съответствие с процедурата, установена в член 30, параграф 2.
Член 14
Обмен на информация
1. Всяка година Комисията представя резюме на резултатите от усилията, направени от държавите-членки за постигане на трайно равновесие между риболовния капацитет и възможностите за риболов. Това резюме се основава на годишен доклад, който всяка държава-членка трябва да изпрати до Комисията най-късно до 30 април на следващата година.
Резюмето на Комисията, заедно с докладите на държавите-членки в приложение, се предава на Европейския парламент и на Съвета преди края на годината и се придружава от становището на НТИКР и на комитета по рибарство и аквакултури, учреден по силата на член 30, параграф 1.
2. Разпоредби за прилагането на настоящия член могат да бъдат приемани в съответствие с процедурата, установена в член 30, параграф 2.
Член 15
Регистър на риболовния флот
1. Всяка държава-членка поддържа регистър на риболовните кораби на Общността, плаващи под неин флаг, който съдържа минималната информация за характеристиките и за дейностите на корабите, необходими за управлението на мерките, установени на общностно равнище.
2. Всяка държава-членка предоставя на Комисията информациите, посочени в параграф 1.
3. Комисията изготвя регистър на общностния риболовен флот, съдържащ информациите, получени в съответствие с параграф 2 и го предоставя на държавите-членки. Тя се съобразява с разпоредбите на Общността относно защитата на лични данни.
4. Информациите; посочени в параграф 1, и процедурите за тяхното предаване, посочени в параграфи 2 и 3, могат да бъдат определени в съответствие с процедурата, установена в член 30, параграф 2.
Член 16
Условност на финансовата помощ на Общността и намаляване на риболовното усилие
1. Финансовата помощ, предвидена в Регламент (ЕО) № 2792/1999 на Съвета от 17 декември 1999 г. за определяне реда и условията за структурните дейности на Общността в областта на риболова (12), с изключение на фондовете, предназначени за бракуването на риболовни кораби, може да бъде отпускана единствено при условие че държавата-членка е спазила условията на членове 11, 13 и 15 от настоящия регламент и е предоставила информациите изисквани по силата на Регламент (ЕО) № 2792/1999 на Съвета и на Регламент (ЕО) № 366/2001 на Комисията (13).
В този контекст, след като на заинтересованата държава-членка е дадена възможността да бъде изслушана и дотолкова, доколкото това е пропорционално на степента на неспазване на тези разпоредби, Комисията спира финансовата помощ предвидена по силата на Регламент (ЕО) № 2792/1999 на Съвета за заинтересованата държава-членка.
2. Ако на основата на наличните информации Комисията прецени, че капацитетът на флота на дадена държава-членка превишава капацитета, който държавата-членка е задължена да спазва по силата на членове 11, 13 и 15, Комисията информира за това въпросната държава-членка. Държавата-членка привежда незабавно своето риболовно усилие в съответствие с равнището, което е трябвало да бъде валидно за нея, ако са били спазени разпоредбите на членове 11, 13 и 15, без това да отменя задълженията, произтичащи от тези членове. Заинтересованата държава-членка уведомява Комисията за своя план за намаляване на риболовното усилие, като последната проверява, съобразно процедурата установена с член 30, параграф 2, дали намалението е равно, или не на надвишаването на капацитета.
ГЛАВА IV
ПРАВИЛА ЗА ДОСТЪП ДО ВОДИТЕ И ДО РЕСУРСИТЕ
Член 17
Общи правила
1. Риболовните кораби на Общността имат равен достъп до водите и ресурсите във всички води на Общността, освен тези, посочени в параграф 2, при спазването на мерките, приети в съответствие с глава II.
2. Във водите, разположени на по-малко от 12 морски мили от основната линия и които са под техния суверенитет или юрисдикция, от 1 януари 2003 г. до 31 декември 2012 г. държавите-членки имат разрешението да ограничат риболова до риболовните кораби, опериращи обичайно в тези води с достъп от близките пристанища, без да се засягат режимите, приложими за общностните риболовни кораби, плаващи под флаговете на други държави-членки в рамките на съседски отношения, съществуващи между тези държави-членки и съобразно реда и условията, предвидени в приложение I, което определя за всяка държава-членка географските зони на крайбрежните води на други държави-членки, в които се извършват тези риболовни дейности както и видовете риби, за които те се отнасят.
Най-късно до 31 декември 2011 г. Комисията представя на Европейския парламент и на Съвета доклад относно режимите, предвидени в настоящия параграф. Съветът се произнася най-късно до 31 декември 2012 г. относно разпоредбите, приети вследствие посочените по-горе режими.
Член 18
Shetland Box
1. В региона, определен в приложение II за видовете, които имат особено значение в този регион и които са биологично чувствителни поради своите експлоатационни характеристики, риболовните дейности, извършвани от общностните риболовни кораби с дължина, измерена между перпендикулярите по-голяма или равна на 26 метра, са подчинени на предварително разрешение при условията, определени в настоящия регламент и по-специално в приложение II, що се отнася до дълбоководните видове риба, с изключение на норвежкия паут и на северния путас.
2. Подробните правила и процедурите за прилагането на параграф 1 могат да бъдат приети в съответствие с процедурата, установена в член 30, параграф 2.
Член 19
Преразглеждане на правилата за достъп
1. Най-късно до 31 декември 2003 г. Комисията представя на Европейския парламент и на Съвета доклад за правилата, предвидени от общностното законодателство за достъпа до водите и до ресурсите, различни от правилата, посочени в член 17, параграф 2. Този доклад дава оценка за целесъобразността на тези правила в светлината на целите за опазване и устойчива експлоатация на ресурсите.
2. На основата на доклада, посочен в параграф 1 и предвид принципа, установен в член 17, параграф 1, Съветът взема решение, най-късно до 31 декември 2004 г., за всякаква евентуална налагаща се промяна на въпросните правила.
Член 20
Разпределение на възможностите за риболов
1. Съветът, който взема решение при квалифицирано мнозинство по предложение на Комисията, определя ограниченията на улова и/или на риболовното усилие, разпределението на възможностите за риболов между държавите-членки, както и мерките, свързани с тези ограничения. Възможностите за риболов се разпределят между държавите-членки по такъв начин, че да осигурят на всяка държава-членка относителна стабилност на стопански риболов за всеки запас или риболовна зона.
2. Когато Общността определи нови възможности за риболов, Съветът взема решение за разпределението на въпросните възможности като взема предвид интересите на всяка държава-членка.
3. Всяка държава-членка решава за метода на разпределение на възможностите за риболов за корабите, плаващи под неин флаг, които възможности са ѝ отредени в съответствие с общностното законодателство. Държавата-членка уведомява Комисията за определения метод на разпределение.
4. Съветът определя наличните възможности за риболов в общностните териториални води за трети страни и ги разпределя за всяка една от тях.
5. Държавите-членки могат да разменят изцяло или частично възможностите си за риболов, които са им отредени, след уведомяване на Комисията.
ГЛАВА V
ОБЩНОСТНА СИСТЕМА ЗА КОНТРОЛ И ИЗПЪЛНЕНИЕ
Член 21
Цели
Контролът на достъпа до водите и до ресурсите и на изпълнението на дейностите така, както те са определени в член 1, както и изпълнението на правилата на общата политика в областта на рибарството, се осигуряват в рамките на общностната система за контрол и изпълнение.
Член 22
Условия за достъп до водите и до ресурсите и за пускане на пазара на продуктите от риболова
1. Дейностите, обхванати от общата политика в областта на рибарството, се забраняват, ако не са спазени следните изисквания:
а)
всеки риболовен кораб трябва да съхранява на борда си своя лиценз и, евентуално, своето разрешително за риболов;
б)
всеки риболовен кораб трябва да разполага на борда си с работещо устройство, позволяващо детекцията и идентификацията на въпросния кораб от системите за дистанционен контрол. Това изискване се прилага за корабите с чиста дължина над 18 метра считано от 1 януари 2004 г. и за риболовните кораби с чиста дължина над 15 метра считано от 1 януари 2005 г.;
в)
капитанът на кораба регистрира и съобщава незабавно всякаква информация касаеща риболовната дейност, включително разтоварването в пристанища на улова или трансбордирането. Копие от тези информации се предава на властите. Съветът ще вземе решение през 2004 г. за задължението тези информации да се предават по електронен път. С цел определяне технологията, която да се използва, държавите-членки в сътрудничество с Комисията изпълняват пилотни проекти преди 1 юни 2004 г.;
г)
капитанът на кораба приема на борда инспектори и оказва необходимото съдействие. Когато е предвидена програма за наблюдение, капитанът приема на борда също и наблюдатели и оказва необходимото съдействие;
д)
капитанът спазва условията и ограниченията, отнасящи се за разтоварването в пристанища на улова или за прехвърлянето му на борда на друг кораб, за съвместните риболовни операции, за уредите за риболов, за мрежите както и за маркирането и идентификацията на корабите.
2. Пускането на пазара на рибните продукти е подчинено на следните изисквания:
а)
рибните продукти се продават от риболовния кораб единствено на регистрирани купувачи или в регистрирани тържища за открито наддаване;
б)
купувачът, който купува рибните продукти на даден риболовен кораб на първа продажба, се регистрира пред властите;
в)
купувачът, който купува рибните продукти на първа продажба, предава фактурите или бележките от продажбата на властите, освен ако продажбата не се провежда в регистрирано тържище за открито наддаване, което има самото то задължението да предава на властите фактурите или бележките от продажбата;
г)
всички рибни продукти, разтоварени в пристанище или внесени в Общността, за които на властите не са представени никакви фактури или бележки от продажба и които са превозени към друго място освен мястото на разтоварване в пристанище или на внос, се придружават от документ изготвен от превозвача, докато се състои първата продажба;
д)
лицата, отговорни за съоръженията или за транспортните коли, приемат да оказват съдействие на инспекторите;
е)
когато за даден вид риба е определен минимален размер, операторите отговорни за продажбата, за съхранението или за транспорта трябва да бъдат в състояние да докажат географския произход на продуктите.
Купувачът, който купува продукти, които не предстои да бъдат пуснати на пазара, а да бъдат използвани единствено за лична консумация, се освобождава от задълженията, посочени в настоящия параграф.
3. За целите на прилагането на параграфи 1 и 2, могат да бъдат приети подробни правила в съответствие с процедурата, установена в член 30, параграф 2.
Въпросните правила могат да уреждат по-специално задълженията по отношение документацията, регистрирането, съобщаването и уведомяването на държавите-членки, на капитаните и на всяко друго физическо или юридическо лице, упражняващо дейностите, обхванати от член 1.
Въпросните правила могат също да предвиждат изключения от задълженията, предвидени в параграфи 1 и 2, когато такива изключения могат да бъдат оправдани от незначителното въздействие върху живите водни ресурси или когато въпросните задължения представляват несъразмерна тежест в сравнение с икономическото значение на дейността.
Член 23
Отговорност на държавите-членки
1. Освен ако общностното законодателство не разпореди друго, държавите-членки осигуряват ефикасното изпълнение на контрола и инспекцията, както и изпълнението на правилата на общата политика в областта на рибарството.
2. Държавите-членки контролират дейностите, извършвани в рамките на общата политика в областта на рибарството на своите територии или във водите от своите суверенитет или юрисдикция. Те контролират също и достъпа до водите и до ресурсите, както и риболовните дейности извън общностните води, които се извършват от общностните риболовни кораби плаващи под техен флаг и, без да се засяга основната отговорност на държавата-членка, под чийто флаг плава кораба, на техните граждани. Те носят отговорността за назначаване на наблюдатели на борда на риболовните кораби и за вземане на подходящите решения, включително и за забраната за риболов.
3. Държавите-членки приемат мерки, осигуряват финансовите и човешки ресурси и изготвят административната и техническа структура, необходима за ефикасното извършване на контрола, на инспекциите и на изпълнението, като прибягват включително до системи за наблюдение и контрол чрез сателит. През 2004 г. Съветът взема решения относно задължението за инсталиране на устройства за детекция от разстояние. С цел определяне технологията, която да се използва, държавите-членки, в сътрудничество с Комисията, изпълняват пилотни проекти преди 1 юни 2004 г. Във всяка държава-членка се назначава единен орган, отговорен за координирането на събирането и проверката на информациите, отнасящи се за риболовните дейности, както и за уведомяването на Комисията и за сътрудничеството с нея.
4. Когато Комисията установи, че дадена държава-членка е превишила възможностите за риболов, които са ѝ отредени, Комисията приспада разликата от бъдещите възможности за риболов за съответната държава-членка.
Ако превишаването от дадена държава-членка на възможностите за риболов, които са ѝ били отредени, има като пряко последствие това, че друга държава-членка не е могла да изчерпи своите собствени възможности за риболов, въпросните възможности за риболов, равностойни на тези, удържани по силата на параграф 1, могат да бъдат преразпределени изцяло или частично в полза на потърпевшата държава-членка. Това преразпределение се решава като се взема предвид интереса, който представлява компенсацията за заинтересованата държава-членка.
Решенията се приемат от Комисията в съответствие с процедурата, установена в член 30, параграф 2.
5. За целите на прилагането на настоящия регламент, могат да бъдат изготвени правила в съответствие с процедурата, установена в член 30, параграф 2. Тези правила могат да включват назначаването от държавите-членки на органа, посочен в параграф 3 от настоящия член, както и правилата, отнасящи се за назначаването на наблюдателите, за техните правомощия, за техните задачи и разходи.
Член 24
Инспекция и изпълнение
Държавите-членки вземат необходимите мерки за инспекция и изпълнение за осигуряване спазването на правилата на общата политика в областта на рибарството на собствените си територии или във водите под техния суверенитет или юрисдикция. Те вземат също и мерки за изпълнение относно риболовните дейности, извършвани извън водите на Европейската общност от общностните риболовни кораби, плаващи под техен флаг или извършвани от техни граждани.
Тези мерки включват:
а)
инспекции и контрол на място, на риболовните кораби, на помещенията на предприятията и други органи, свързани с общата политика в областта на рибарството;
б)
наблюдение на риболовните кораби;
в)
разследвания, съдебни производства за нарушения и санкции съобразно член 25;
г)
превантивни мерки в съответствие с член 25, параграф 5;
д)
мерки, целящи да предотвратят граждани на Общността, които не вземат участие в риболовните дейности, да не спазват приложимите мерки за опазване и управление на ресурсите, без да се засяга основната отговорност на държавата-членка, под чийто флаг плава корабът.
Взетите мерки се обосновават надлежно от подходящите документи. Те трябва да бъдат ефикасни, разубеждаващи и пропорционални.
Разпоредбите за прилагането на настоящия член, включително и критериите за оценка, могат да бъдат приемани в съответствие с процедурата, установена в член 30, параграф 3.
Член 25
Следене на нарушенията
1. Държавите-членки следят за вземане на подходящи мерки, включително в съответствие с тяхното национално законодателство, откриване на административни или наказателни процедури срещу отговорните физически или юридически лица, когато не се спазват правилата на общата политика в областта на рибарството.
2. Процедурите, започнати по силата на параграф 1, трябва да бъдат такива, че в съответствие с подходящите разпоредби на националното законодателство, да лишат действително нарушителите от икономическата изгода от нарушенията и да произведат ефект, пропорционален на степента на нарушение по такъв начин, че да разубедят други извършители на нарушения от същия вид.
3. Санкциите, произтичащи от процедурите, посочени в параграф 2, могат също да включват, в зависимост от тежестта на нарушението:
а)
глоби;
б)
конфискуване на забранените риболовни уреди и улов;
в)
предохранително конфискуване на риболовния кораб;
г)
временно спиране от движение на риболовния кораб;
д)
временно прекратяване на лиценза;
е)
отнемане на лиценза.
4. Независимо от задълженията посочени в параграфи 1, 2 и 3, Съветът изготвя на основата на списъка, представен в параграф 3, каталог на мерките, приложими от държавите-членки за тежките нарушения по смисъла на Регламент (ЕО) № 1447/1999. Този каталог не засяга правото на държавите-членки да вземат решение за прилагане на тези мерки чрез образуване на административното или наказателно производство, посочено в параграф 1, в съответствие с тяхното национално законодателство.
5. Държавите-членки вземат незабавно мерки, за да предотвратят продължаването на незаконните дейности на риболовните кораби, на физическите или юридически лица, заловени на местопрестъплението на тежко нарушение по смисъла на Регламент (ЕО) № 1447/1999 на Съвета.
Член 26
Отговорност на Комисията
1. Без да се засягат отговорностите на Комисията по силата на Договора, Комисията оценява и контролира прилагането от държавите-членки на правилата на общата политика в областта на рибарството и подпомага координирането и сътрудничеството между тях.
2. В случай че съществуват доказателства, че правилата относно опазването, контрола, инспекцията или изпълнението на мерките, предвидени от общата политика в областта на рибарството, не се спазват и че от това може да произтече сериозна заплаха за опазването на живите водни ресурси или за ефикасното действие на общностната система за контрол и изпълнение и които доказателства изискват спешни действия, Комисията уведомява писмено заинтересованата държава-членка за своите заключения и определя минимален срок от петнадесет работни дни, в които държавата-членка да докаже спазването от нея на правилата и да представи своите забележки. Комисията взема под внимание забележките, представени от държавите-членки относно всяка мярка, която Комисията може да вземе по силата на параграф 3.
3. Ако се окаже, че риболовните дейности, извършвани в определена географска зона, могат да застрашат сериозно опазването на живите водни ресурси, Комисията може да вземе превантивни мерки.
Тези мерки са пропорционални на риска от сериозна заплаха за опазването на живите водни ресурси.
Мерките не надвишават продължителност от три седмици. Те могат да бъдат продължени за максимален срок от шест месеца, ако това се окаже необходимо за опазването на живите водни ресурси, чрез решение, взето в съответствие с процедурата, установена в член 30, параграф 2.
Мерките се прекратяват незабавно в момента, в който Комисията прецени, че рискът е отстранен.
4. Когато се прецени, че квотите, разпределението или частта на дадена държава-членка са изчерпани, Комисията може да спре незабавно риболовните дейности като се основава на наличната информация.
5. Независимо от разпоредбите на член 23, параграф 2, Комисията контролира риболовните дейности, извършвани в общностните води, от риболовни кораби, плаващи под флага на трети страни, когато този контрол е предвиден от общностното законодателство. За тази цел Комисията и заинтересованите държави-членки сътрудничат и координират своите действия.
6. За целите на прилагането на настоящия член, могат да бъдат приети подробни правила в съответствие с процедурата, установена в член 30, параграф 2.
Член 27
Оценка и контрол от страна на Комисията
1. За нуждите на оценката и на контрола на прилагането на правилата на общата политика в областта на рибарството от държавите-членки, Комисията може, служебно и със собствени средства, да възложи или сама извърши одити, разследвания, проверки и инспекции относно прилагането от държавите-членки на правилата на общата политика в областта на рибарството. Тя може да проверява по-специално:
а)
въвеждането в действие и прилагането на тези правила от държавите-членки и техните компетентни органи;
б)
съответствието на тези правила с административните практики и дейностите по национални инспекции и контрол;
в)
наличието на изискваните документи и тяхното съответствие с приложимите правила;
г)
условията, при които дейностите по контрола и изпълнението се упражняват от държавите-членки.
За тази цел Комисията може да извършва инспекции на борда на риболовните кораби, както и в помещенията на предприятията и на други органи, чиито дейности са свързани с общата политика в областта на рибарството и разполага с достъп до документацията и информациите, необходими за изпълнение на своите отговорности. Инспекциите, които Комисията провежда служебно и без помощта на инспектори от заинтересованата държава-членка, се извършват единствено на риболовните кораби и на местата на първата доставка в пристанище или на първа продажба и се ограничават до регионите и до запасите предмет на специфична програма за контрол, изготвена по силата на член 34в от Регламент (ЕИО) № 2847/93.
Инспекторите на Комисията представят писмена заповед, в която са посочени тяхната самоличност и длъжност. Техните правомощия не са по-широки от тези на националните инспектори и нямат никаква репресивна или изпълнителска власт. По-специално, инспекция, която се провежда от Комисията без помощта на инспектори от заинтересованата държава-членка, не може да се извърши, ако инспектираната страна се противопостави на това.
Държавите-членки осигуряват на Комисията необходимото съдействие за изпълнението на нейните задачи.
2. Докладите от проведената инспекция се предоставят на разположение на заинтересованата държава-членка.
Комисията дава на заинтересованата държава-членка възможността да формулира своите забележки относно заключенията на доклада. Тя се съобразява с общностните разпоредби относно защитата на личните данни.
Когато Комисията провежда служебна инспекция, без да бъде придружавана от инспектори граждани на заинтересованата държава-членка, тя уведомява за това държавата-членка един ден преди края на инспекцията и представя, в срок до един месец, доклад със заключението от инспекцията.
Държавите-членки не са длъжни да преследват лица на основата на заключението на посочения по-горе доклад.
3. Подробни правила за прилагане на настоящия член могат да бъдат приети в съответствие с процедурата, установена в член 30, параграф 2.
4. На всеки три години Комисията изготвя доклад за оценка на своята дейност по силата на параграф 1 и относно прилагането от държавите-членки на правилата на общата политика в областта на рибарството, с цел неговото представяне пред Европейския парламент и пред Съвета. Всяка година държавите-членки са информирани за броя инспекции, извършени по силата на параграф 1 от Комисията във всяка държава-членка, разбит по видове инспекции.
Член 28
Сътрудничество и координация
1. Държавите-членки сътрудничат помежду си и с трети страни с цел да осигурят спазването на правилата, приложими за общата политика в областта на рибарството. За тази цел държавите-членки предоставят на другите държави-членки и на третите страни необходимото съдействие за гарантиране спазването на тези правила.
2. В случай на контрол и на инспекция на трансграничните риболовни дейности, държавите-членки следят тези дейности, провеждани в рамките на настоящата глава да бъдат координирани. За тази цел държавите-членки разменят своите инспектори.
3. Без да се засяга основната отговорност на крайбрежната държава, държавите-членки са упълномощени да инспектират общностните риболовни кораби, плаващи под техен флаг във всички общностни води извън водите от суверенитета на друга държава-членка.
На държавите-членки се разрешава също така да извършват инспекции на риболовните кораби в съответствие с правилата на общата политика в областта на рибарството, що се отнася до риболовните дейности, извършвани в общностни води извън водите от техния суверенитет единствено:
а)
след като са получили разрешението от заинтересованата крайбрежна държава, или
б)
когато в съответствие с член 34в от Регламент (ЕИО) № 2847/93 е приета специфична програма за контрол.
На държавите-членки се разрешава да инспектират общностните риболовни кораби, плаващи под флага на друга държава-членка в международни води.
В случаите, различни от тези, предвидени в настоящия параграф, държавите-членки могат да се упълномощават една друга да извършват инспекции съобразно правилата на общата политика в областта на рибарството.
4. На основата на назначенията, извършени от държавите-членки, които ѝ се съобщават, Комисията изготвя в съответствие с процедурата, предвидена в член 30, параграф 2, списък на общностните инспектори, упълномощени да извършват инспекции съобразно разпоредбите на настоящата глава във водите на Общността и на борда на общностните риболовни кораби.
5. Докладите от инспекцията и наблюдението, изготвени от инспекторите на Общността, от инспекторите на друга държава-членка или от инспекторите на Комисията, представляват допустими доказателства за нуждите на административните или съдебни производства на всяка държава-членка. За установяването на фактите те се третират по същия начин като докладите от инспекциите и наблюденията на държавите-членки.
6. Подробни правила за прилагането на настоящия член могат да бъдат приети в съответствие с процедурата, установена в член 30, параграф 2.
Параграфи 3 и 4 от настоящия член са приложими единствено след определяне на правилата за тяхното прилагане.
ГЛАВА VI
ВЗЕМАНЕ НА РЕШЕНИЯ И КОНСУЛТАЦИИ
Член 29
Процедура за вземане на решения
Освен ако е предвидено друго в настоящия регламент, Съветът действа съобразно процедурата, установена в член 37 от Договора.
Член 30
Комитет по рибарство и аквакултури
1. Комисията се подпомага от Комитет по рибарство и аквакултури.
2. В случаите, когато се прави позоваване на настоящия параграф, се прилагат членове 4 и 7 от Решение № 1999/468/ЕО.
Периодът, предвиден в член 4, параграф 3 от Решение 1999/468/ЕО, се определя на двадесет работни дни.
3. В случаите, когато се прави позоваване на настоящия параграф, се прилагат членове 5 и 7 от Решение 1999/468/ЕО.
Периодът, предвиден в член 5, параграф 6 от Решение № 1999/468/ЕО, се определя на шестдесет работни дни.
4. Комитетът приема свой процедурен правилник.
Член 31
Регионални консултативни съвети
1. Учредяват се регионални консултативни съвети, които да допринасят за изпълнението на целите, определени в член 2, параграф 1, и по-специално да съветват Комисията в областта на управлението на риболова по отношение някои морски зони или риболовни зони.
2. Регионалните консултативни съвети се състоят основно от рибари и други представители на интереси, засегнати от общата политика в областта на рибарството, като представители на сектора рибарство и аквакултурите, на интересите на екологията и на потребителите, и научни експерти от всички държави-членки, които имат интереси в областта на риболова в съответната морска или риболовна зона.
3. Представителите на националните и регионалните администрации, които имат интереси в областта на риболова в съответната морска или риболовна зона, имат правото да участват в регионалните консултативни съвети в качеството си на членове или на наблюдатели. Комисията може да присъства на техните заседания.
4. Регионалните консултативни съвети могат да бъдат допитани за консултация от Комисията относно предложения за мерки като многогодишните планове за възстановяване или за управление, предвидени да бъдат приети по силата на член 37 от Договора, които Комисията трябва да представи и които се отнасят конкретно за съответната риболовна зона. С тях могат също да се консултират Комисията и държавите-членки относно други мерки. Тези консултации не засягат консултациите с НТИКР и с Комитета по рибарство и аквакултури.
5. Регионалните консултативни съвети могат:
а)
да правят препоръки и предложения на Комисията или на държава-членка, служебно или по искане от страна на Комисията или на заинтересованата държава-членка, относно аспектите, свързани с управлението на рибарството;
б)
да информират Комисията или заинтересованата държава-членка за проблемите, свързани с прилагането на правилата на общата политика в областта на рибарството, както и да правят препоръки и предложения на Комисията или на заинтересованата държава-членка;
в)
да извършват всякаква друга дейност, необходима за изпълнението на техните функции.
Регионалните консултативни съвети уведомяват консултативния комитет по рибарство и аквакултури за своите дейности.
Член 32
Процедура за учредяване на регионални консултативни съвети
Съветът решава за учредяването на регионалните консултативни съвети. Един регионален консултативен съвет обхваща морски зони най-малко от юрисдикцията на две държави-членки. Регионалният консултативен съвет приема своя вътрешен правилник.
Член 33
Научен, технически и икономически комитет по рибарство
1. Учредява се научен, технически и икономически комитет по рибарство (НТИКР). Комитетът дава през равни интервали консултации по отношение аспекти, свързани с опазването и управлението на живите водни ресурси и преди всичко относно биологични, икономически, екологични, социални и технически аспекти.
2. Комисията взема предвид становищата на НТИКР, когато прави предложения, свързани с управлението на рибарството по силата на настоящия регламент.
ГЛАВА VII
ЗАКЛЮЧИТЕЛНИ РАЗПОРЕДБИ
Член 34
Отмяна
1. Регламенти (ЕИО) № 3760/92 и (ЕИО) № 101/76 се отменят.
2. Позоваванията на разпоредби от регламентите, отменени по силата на параграф 1, трябва да се считат за позовавания на настоящия регламент.
Член 35
Преглед
Преди края на 2012 г. Комисията изготвя доклад до Европейския парламент и до Съвета относно действието на общата политика в областта на рибарството що се отнася до глави II и III.
Член 36
Влизане в сила
Настоящият регламент влиза в сила на 1 януари 2003 г.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Брюксел на 20 декември 2002 година.
COUNCIL REGULATION (EC) No 2371/2002
of 20 December 2002
on the conservation and sustainable exploitation of fisheries resources under the Common Fisheries Policy
THE COUNCIL OF THE EUROPEAN UNION,
Having regard to the Treaty establishing the European Community, and in particular Article 37 thereof,
Having regard to the proposal from the Commission (1),
Having regard to the opinion of the European Parliament (2),
Whereas:
(1)
Council Regulation (EEC) No 3760/92 (3) established a Community system for fisheries and aquaculture. According to that Regulation, the Council has to decide on any necessary adjustments by 31 December 2002.
(2)
The scope of the Common Fisheries Policy extends to conservation, management and exploitation of living aquatic resources and aquaculture, as well as to the processing and marketing of fishery and aquaculture products, where such activities are practised on the territory of Member States or in Community waters or by Community fishing vessels or nationals of Member States, bearing in mind the provisions of Article 117 of the United Nations Convention on the Law of the Sea, without prejudice to the primary responsibility of the flag State.
(3)
Given that many fish stocks continue to decline, the Common Fisheries Policy should be improved to ensure the long-term viability of the fisheries sector through sustainable exploitation of living aquatic resources based on sound scientific advice and on the precautionary approach, which is based on the same considerations as the precautionary principle referred to in Article 174 of the Treaty.
(4)
The objective of the Common Fisheries Policy should therefore be to provide for sustainable exploitation of living aquatic resources and of aquaculture in the context of sustainable development, taking account of the environmental, economic and social aspects in a balanced manner.
(5)
It is important that the management of the Common Fisheries Policy is guided by the principle of good governance and that the measures taken are mutually compatible and consistent with other Community policies.
(6)
The objective of sustainable exploitation will be more effectively achieved through a multi-annual approach to fisheries management, involving multi-annual management plans for stocks at or within safe biological limits. For stocks outside safe biological limits, the adoption of multi-annual recovery plans is an absolute priority. In line with scientific advice, substantial reductions in fishing effort may be required for these stocks.
(7)
These multi-annual plans should establish targets for sustainable exploitation of the stocks concerned, contain harvesting rules laying down the manner in which annual catch and/or fishing effort limits are to be calculated and provide for other specific management measures, taking account also of the effect on other species.
(8)
The content of multi-annual plans should be commensurate with the conservation status of the stocks, the urgency of their recovery, and the characteristics of these stocks and the fisheries in which they are caught.
(9)
Sustainable exploitation of stocks for which no multi-annual plan has been established should be ensured by setting catch and/or effort limits.
(10)
Provision should be made for Member States or the Commission to adopt emergency measures in the event of a serious threat to the conservation of resources, or to the marine eco-system resulting from fishing activities, and requiring immediate action.
(11)
In their 12 nautical mile zone, Member States should be allowed to adopt conservation and management measures applicable to all fishing vessels, provided that, where such measures apply to fishing vessels from other Member States, the measures adopted are non-discriminatory and prior consultation has taken place, and that the Community has not adopted measures specifically addressing conservation and management within this area.
(12)
The Community fleet should be reduced to bring it into line with available resources and specific measures should be set up in order to attain that objective, including the fixing of reference levels for fishing capacity which may not be exceeded, a special Community facility to promote scrapping of fishing vessels and national entry/exit schemes.
(13)
Each Member State should maintain a national register of fishing vessels which should be made available to the Commission for the purposes of monitoring the size of the Member States' fleets.
(14)
Rules in place restricting access to resources within the 12 nautical mile zones of Member States have operated satisfactorily benefiting conservation by restricting fishing effort in the most sensitive part of Community waters and preserving traditional fishing activities on which the social and economic development of certain coastal communities is highly dependent. They should therefore continue to apply until 31 December 2012.
(15)
Although other access restrictions contained in Community legislation should be maintained for the time being, they should be reviewed in order to evaluate whether they are necessary to ensure sustainable fisheries.
(16)
In view of the precarious economic state of the fishing industry and the dependence of certain coastal communities on fishing, it is necessary to ensure relative stability of fishing activities by the allocation of fishing opportunities among the Member States, based upon a predictable share of the stocks for each Member State.
(17)
In other respects, that stability, given the temporary biological situation of stocks, should safeguard the particular needs of regions where local populations are especially dependent on fisheries and related activities as decided by the Council in its Resolution of 3 November 1976 (4), on certain external aspects of the creation of a 200-mile fishing zone in the Community with effect from 1 January 1977, and in particular Annex VII thereto.
(18)
Therefore, it is in this sense that the notion of relative stability aimed at should be understood.
(19)
In order to ensure effective implementation of the Common Fisheries Policy, the Community control and enforcement system for fisheries should be reinforced and the division of responsibilities between the Member States' authorities and the Commission should be further clarified. To this end it is appropriate to insert in this Regulation the main provisions governing control, inspection and enforcement of the rules of the Common Fisheries Policy, part of which are already contained in Council Regulation (EEC) No 2847/93 of 12 October 1993 establishing a control system applicable to the Common Fisheries Policy (5). That Regulation has to remain in force until all the necessary implementing rules have been adopted.
(20)
Provisions on control, inspection and enforcement concern, on the one hand, obligations for the masters of fishing vessels and operators in the marketing chain and, on the other hand, spell out the different responsibilities for the Member States and the Commission.
(21)
The Community should be able to operate deductions of fishing opportunities when a Member State has exceeded the fishing opportunities which have been allocated to it. Where it is established that, as a result of a Member State having exceeded its fishing opportunities, another Member State has suffered damage, part or all of the deduction should be allocated to that Member State.
(22)
Member States should be obliged to adopt immediate measures to prevent the continuation of serious infringements as defined in Council Regulation (EC) No 1447/1999 of 24 June 1999 establishing a list of types of behaviour which seriously infringe the rules of the Common Fisheries Policy (6).
(23)
The Commission should be able to take immediate preventive measures if there is evidence of a risk that fishing activities could lead to a serious threat to conservation of living aquatic resources.
(24)
The Commission should be provided with appropriate powers to carry out its obligation to control and evaluate the implementation of the Common Fisheries Policy by the Member States.
(25)
It is necessary to intensify cooperation and coordination between all relevant authorities in order to achieve compliance with the rules of the Common Fisheries Policy, in particular through the exchange of national inspectors, by requiring Member States to treat inspection reports drawn up by Community inspectors, inspectors of another Member State or Commission inspectors equally to their own inspection reports for the purpose of establishing the facts.
(26)
The measures necessary for the implementation of this Regulation should be adopted in accordance with Council Decision 1999/468/EC of 28 June 1999 laying down the procedures for the exercise of implementing powers conferred on the Commission (7).
(27)
To contribute to the achievement of the objectives of the Common Fisheries Policy, Regional Advisory Councils should be established to enable the Common Fisheries Policy to benefit from the knowledge and experience of the fishermen concerned and of other stakeholders and to take into account the diverse conditions throughout Community waters.
(28)
To ensure that the Common Fisheries Policy benefits from the best scientific, technical and economic advice, the Commission should be assisted by an appropriate committee.
(29)
It is necessary and appropriate for the achievement of the basic objective of the sustainable exploitation of living aquatic resources to lay down rules on the conservation and exploitation of those resources. In accordance with the principle of proportionality as set out in Article 5 of the Treaty, this Regulation does not go beyond what is necessary in order to achieve that objective.
(30)
By reason of the number and importance of the amendments to be made, Regulation (EEC) No 3760/92 should be repealed. Council Regulation (EEC) No 101/76 of 19 January 1976 laying down a common structural policy for the fishing industry (8) being voided of all substantial provisions should also be repealed,
HAS ADOPTED THIS REGULATION:
CHAPTER I
SCOPE AND OBJECTIVES
Article 1
Scope
1. The Common Fisheries Policy shall cover conservation, management and exploitation of living aquatic resources, aquaculture, and the processing and marketing of fishery and aquaculture products where such activities are practised on the territory of Member States or in Community waters or by Community fishing vessels or, without prejudice to the primary responsibility of the flag State, nationals of Member States.
2. The Common Fisheries Policy shall provide for coherent measures concerning:
(a)
conservation, management and exploitation of living aquatic resources,
(b)
limitation of the environmental impact of fishing,
(c)
conditions of access to waters and resources,
(d)
structural policy and the management of the fleet capacity,
(e)
control and enforcement,
(f)
aquaculture,
(g)
common organisation of the markets, and
(h)
international relations.
Article 2
Objectives
1. The Common Fisheries Policy shall ensure exploitation of living aquatic resources that provides sustainable economic, environmental and social conditions.
For this purpose, the Community shall apply the precautionary approach in taking measures designed to protect and conserve living aquatic resources, to provide for their sustainable exploitation and to minimise the impact of fishing activities on marine eco-systems. It shall aim at a progressive implementation of an eco-system-based approach to fisheries management. It shall aim to contribute to efficient fishing activities within an economically viable and competitive fisheries and aquaculture industry, providing a fair standard of living for those who depend on fishing activities and taking into account the interests of consumers.
2. The Common Fisheries Policy shall be guided by the following principles of good governance:
(a)
clear definition of responsibilities at the Community, national and local levels;
(b)
a decision-making process based on sound scientific advice which delivers timely results;
(c)
broad involvement of stakeholders at all stages of the policy from conception to implementation;
(d)
consistence with other Community policies, in particular with environmental, social, regional, development, health and consumer protection policies.
Article 3
Definitions
For the purpose of this Regulation the following definitions shall apply:
(a)
‘Community waters’ means the waters under the sovereignty or jurisdiction of the Member States with the exception of waters adjacent to the territories mentioned in Annex II to the Treaty;
(b)
‘living aquatic resources’ means available and accessible living marine aquatic species, including anadromous and catadromous species during their marine life;
(c)
‘fishing vessel’ means any vessel equipped for commercial exploitation of living aquatic resources;
(d)
‘Community fishing vessel’ means a fishing vessel flying the flag of a Member State and registered in the Community;
(e)
‘sustainable exploitation’ means the exploitation of a stock in such a way that the future exploitation of the stock will not be prejudiced and that it does not have a negative impact on the marine eco-systems;
(f)
‘fishing mortality rate’ means the catches of a stock over a given period as a proportion of the average stock available to the fishery in that period;
(g)
‘stock’ means a living aquatic resource that occurs in a given management area;
(h)
‘fishing effort’ means the product of the capacity and the activity of a fishing vessel; for a group of vessels it is the sum of the fishing effort of all vessels in the group;
(i)
‘precautionary approach to fisheries management’ means that the absence of adequate scientific information should not be used as a reason for postponing or failing to take management measures to conserve target species, associated or dependent species and non-target species and their environment;
(j)
‘limit reference points’ means values of fish stock population parameters (such as biomass or fishing mortality rate), which should be avoided because they are associated with unknown population dynamics, stock collapse or impaired recruitment;
(k)
‘conservation reference points’ means values of fish stock population parameters (such as biomass or fishing mortality rate) used in fisheries management, for example with respect to an acceptable level of biological risk or a desired level of yield;
(l)
‘safe biological limits’ means indicators of the state of a stock or of its exploitation inside which there is a low risk of transgressing certain limit reference points;
(m)
‘catch limit’ means a quantitative limit on landings of a stock or group of stocks over a given period unless otherwise provided for in Community law;
(n)
‘fishing capacity’ means a vessel's tonnage in GT and its power in kW, as defined in Articles 4 and 5 of Council Regulation (EEC) No 2930/86 (9). For certain types of fishing activity, capacity may be defined by the Council using for example the amount and/or the size of a vessel's fishing gear;
(o)
‘exit from the fleet’ means the removal of a fishing vessel from the fishing fleet register of a Member State, provided that Article 15(1) is complied with;
(p)
‘entry into the fleet’ means the registration in the fishing fleet register of a Member State of a fishing vessel;
(q)
‘fishing opportunity’ means a quantified legal entitlement to fish, expressed in terms of catches and/or fishing effort;
(r)
‘Community fishing opportunity’ means the fishing opportunities available to the Community in Community waters, plus the total Community fishing opportunities outside Community waters, less the Community fishing opportunities allocated to third countries.
CHAPTER II
CONSERVATION AND SUSTAINABILITY
Article 4
Types of measures
1. To achieve the objectives mentioned in Article 2(1), the Council shall establish Community measures governing access to waters and resources and the sustainable pursuit of fishing activities.
2. The measures referred to in paragraph 1 shall be established taking into account available scientific, technical and economic advice and in particular of the reports drawn up by the Scientific, Technical and Economic Committee for Fisheries (STECF) established under Article 33(1) as well as in the light of any advice received from Regional Advisory Councils established under Article 31. They may, in particular, include measures for each stock or group of stocks to limit fishing mortality and the environmental impact of fishing activities by:
(a)
adopting recovery plans under Article 5;
(b)
adopting management plans under Article 6;
(c)
establishing targets for the sustainable exploitation of stocks;
(d)
limiting catches;
(e)
fixing the number and type of fishing vessels authorised to fish;
(f)
limiting fishing effort;
(g)
adopting technical measures, including:
(i)
measures regarding the structure of fishing gear, the number and size of fishing gear on board, their methods of use and the composition of catches that may be retained on board when fishing with such gear;
(ii)
zones and/or periods in which fishing activities are prohibited or restricted including for the protection of spawning and nursery areas;
(iii)
minimum size of individuals that may be retained on board and/or landed;
(iv)
specific measures to reduce the impact of fishing activities on marine eco-systems and non target species;
(h)
establishing incentives, including those of an economic nature, to promote more selective or low impact fishing;
(i)
conducting pilot projects on alternative types of fishing management techniques.
Article 5
Recovery plans
1. The Council shall adopt, as a priority, recovery plans for fisheries exploiting stocks which are outside safe biological limits.
2. The objective of recovery plans shall be to ensure the recovery of stocks to within safe biological limits.
They shall include conservation reference points such as targets against which the recovery of the stocks to within safe biological limits shall be assessed.
Targets shall be expressed in terms of:
(a)
population size and/or
(b)
long-term yields and/or
(c)
fishing mortality rate and/or
(d)
stability of catches.
Recovery plans may include targets relating to other living aquatic resources and the maintenance or improvement of the conservation status of marine eco-systems.
Where more than one target is set, recovery plans shall specify the order of priority of these targets.
3. Recovery plans shall be drawn up on the basis of the precautionary approach to fisheries management and take account of limit reference points recommended by relevant scientific bodies. They shall ensure the sustainable exploitation of stocks and that the impact of fishing activities on marine eco-systems is kept at sustainable levels.
They may cover either fisheries for single stocks or fisheries exploiting a mixture of stocks, and shall take due account of interactions between stocks and fisheries.
The recovery plans shall be multi-annual and indicate the expected time frame for reaching the targets established.
4. Recovery plans may include any measure referred to in points (c) to (h) of Article 4(2) as well as harvesting rules which consist of a predetermined set of biological parameters to govern catch limits.
Recovery plans shall include limitations on fishing effort unless this is not necessary to achieve the objective of the plan. The measures to be included in the recovery plans shall be proportionate to the objectives, the targets and the expected time frame, and shall be decided by the Council having regard to:
(a)
the conservation status of the stock or stocks;
(b)
the biological characteristics of the stock or stocks;
(c)
the characteristics of the fisheries in which the stocks are caught;
(d)
the economic impact of the measures on the fisheries concerned.
5. The Commission shall report on the effectiveness of the recovery plans in achieving the targets.
Article 6
Management plans
1. The Council shall adopt management plans as far as necessary to maintain stocks within safe biological limits for fisheries exploiting stocks at/or within safe biological limits.
2. Management plans shall include conservation reference points such as targets against which the maintenance of stocks within such limits shall be assessed. Points (a) to (d) of Article 5(2) shall apply.
Management plans may include targets relating to other living aquatic resources and the maintenance or improvement of the conservation status of marine eco-systems.
Where more than one target is set, management plans shall specify the order of priority of these targets.
3. Management plans shall be drawn up on the basis of the precautionary approach to fisheries management and take account of limit reference points recommended by relevant scientific bodies. They shall ensure the sustainable exploitation of stocks and that the impact of fishing activities on marine eco-systems is kept at sustainable levels.
They may cover either fisheries for single stocks or fisheries exploiting a mixture of stocks, and shall take due account of interactions between stocks and fisheries.
The management plans shall be multi-annual and indicate the expected time frame for reaching the targets established.
4. The management plans may include any measure referred to in points (d) to (i) of Article 4(2) as well as harvesting rules which consist of a predetermined set of biological parameters to govern catch limits.
The measures to be included in the management plans shall be proportionate to the objectives, the targets and the expected time frame, and shall be decided by the Council having regard to:
(a)
the conservation status of the stock or stocks;
(b)
the biological characteristics of the stock or stocks;
(c)
the characteristics of the fisheries in which the stocks are caught;
(d)
the economic impact of the measures on the fisheries concerned.
5. The Commission shall report on the effectiveness of the management plans in achieving the targets.
Article 7
Commission emergency measures
1. If there is evidence of a serious threat to the conservation of living aquatic resources, or to the marine eco-system resulting from fishing activities and requiring immediate action, the Commission, at the substantiated request of a Member State or on its own initiative, may decide on emergency measures which shall last not more than six months. The Commission may take a new decision to extend the emergency measures for no more than six months.
2. The Member State shall communicate the request simultaneously to the Commission, to the other Member States and to the Regional Advisory Councils concerned. They may submit their written comments to the Commission within five working days of receipt of the request.
The Commission shall take a decision within 15 working days of receipt of the request referred to in paragraph 1.
3. The emergency measures shall have immediate effect. They shall be notified to the Member States concerned, and published in the Official Journal.
4. The Member States concerned may refer the Commission decision to the Council within 10 working days of receipt of the notification.
5. The Council, acting by qualified majority, may take a different decision within one month of the date of receipt of the referral.
Article 8
Member State emergency measures
1. If there is evidence of a serious and unforeseen threat to the conservation of living aquatic resources, or to the marine ecosystem resulting from fishing activities, in waters falling under the sovereignty or jurisdiction of a Member State where any undue delay would result in damage that would be difficult to repair, that Member State may take emergency measures, the duration of which shall not exceed three months.
2. Member States intending to take emergency measures shall notify their intention to the Commission, the other Member States and the Regional Advisory Councils concerned by sending a draft of those measures, together with an explanatory memorandum, before adopting them.
3. The Member States and Regional Advisory Councils concerned may submit their written comments to the Commission within five working days of the date of notification. The Commission shall confirm, cancel or amend the measure within 15 working days of the date of notification.
4. The Commission decision shall be notified to the Member States concerned. It shall be published in the Official Journal of the European Communities.
5. The Member States concerned may refer the Commission decision to the Council within 10 working days of notification of the decision.
6. The Council, acting by qualified majority, may take a different decision within one month of the date of receipt of the referral.
Article 9
Member State measures within the 12 nautical mile zone
1. A Member State may take non-discriminatory measures for the conservation and management of fisheries resources and to minimise the effect of fishing on the conservation of marine eco-systems within 12 nautical miles of its baselines provided that the Community has not adopted measures addressing conservation and management specifically for this area. The Member State measures shall be compatible with the objectives set out in Article 2 and no less stringent than existing Community legislation.
Where measures to be adopted by a Member State are liable to affect the vessels of another Member State, such measures shall be adopted only after the Commission, the Member State and the Regional Advisory Councils concerned have been consulted on a draft of the measures accompanied by an explanatory memorandum.
2. Measures applying to fishing vessels from other Member States shall be subject to the procedures laid down in Article 8(3) to (6).
Article 10
Member State measures applicable solely to fishing vessels flying their flag
Member States may take measures for the conservation and management of stocks in waters under their sovereignty or jurisdiction provided that:
(a)
they apply solely to fishing vessels flying the flag of the Member State concerned and registered in the Community or, in the case of fishing activities which are not conducted by a fishing vessel, to persons established in the Member State concerned and
(b)
they are compatible with the objectives set out in Article 2(1) and no less stringent than existing Community legislation.
CHAPTER III
ADJUSTMENT OF FISHING CAPACITY
Article 11
Adjustment of fishing capacity
1. Member States shall put in place measures to adjust the fishing capacity of their fleets in order to achieve a stable and enduring balance between such fishing capacity and their fishing opportunities.
2. Member States shall ensure that the reference levels expressed in GT and kW for fishing capacity referred to in Article 12 and paragraph 4 of this Article are not exceeded.
3. No exit from the fleet supported by public aid shall be permitted unless preceded by the withdrawal of the fishing licence as defined in Council Regulation (EC) No 3690/93 (10) and, where provided for, the fishing authorisations as defined in the relevant regulations. The capacity corresponding to the licence, and where necessary to the fishing authorisations for the fisheries concerned, cannot be replaced.
4. Where public aid is granted for the withdrawal of fishing capacity that goes beyond the capacity reduction necessary to comply with the reference levels under Article 12(1), the amount of the capacity withdrawn shall be automatically deducted from the reference levels. The reference levels thus obtained shall become the new reference levels.
5. On fishing vessels of 5 years of age or more, modernisation over the main deck to improve safety on board, working conditions, hygiene and product quality may increase the tonnage of the vessel, provided that such modernisation does not increase the ability of the vessel to catch fish. The reference levels under this Article and Article 12 shall be adapted accordingly. The corresponding capacity need not be taken into account for the establishment of the balance of entries and exits by Member States under Article 13.
The detailed rules and conditions for such measures may be adopted in accordance with the procedure laid down in Article 30(2).
Article 12
Reference levels for fishing fleets
1. The Commission shall establish for each Member State reference levels expressed in GT and kW for the total fishing capacity of the Community fishing vessels flying the flag of that Member State in accordance with the procedure laid down in Article 30(2).
The reference levels shall be the sum of the objectives of the Multi-annual Guidance Programme 1997-2002 for each segment as fixed for 31 December 2002 pursuant to Council Decision 97/413/EC (11).
2. Implementing rules for the application of this Article may be adopted in accordance with the procedure laid down in Article 30(2).
Article 13
Entry/Exit scheme and overall capacity reduction
1. Member States shall manage entries into the fleet and exits from the fleet in such a way that, from 1 January 2003:
(a)
the entry of new capacity into the fleet without public aid is compensated by the previous withdrawal without public aid of at least the same amount of capacity,
(b)
the entry of new capacity into the fleet with public aid granted after 1 January 2003 is compensated by the previous withdrawal without public aid of:
(i)
at least the same amount of capacity, for the entry of new vessels equal or less than 100 GT, or
(ii)
at least 1,35 times that amount of capacity, for the entry of new vessels of more than 100 GT.
2. From 1 January 2003 until 31 December 2004 each Member State which chooses to enter into new public aid commitments for fleet renewal after 31 December 2002 shall achieve a reduction in the overall capacity of its fleet of 3 % for the whole period in comparison to the reference levels referred to in Article 12.
3. Implementing rules for the application of this Article may be adopted in accordance with the procedure laid down in Article 30(2).
Article 14
Exchange of information
1. Each year the Commission shall present a summary of the results of Member States' efforts to achieve a sustainable balance between fishing capacity and fishing opportunities. This summary shall be based on a yearly report from each Member State to be sent to the Commission not later than 30 April of the following year.
The Commission's summary with the Member States' reports attached, shall be sent before the end of the year to the European Parliament and the Council accompanied by the opinions of the STECF and the Committee for Fisheries and Aquaculture established under Article 30(1).
2. Implementing rules for these exchanges may be adopted in accordance with the procedure laid down in Article 30(2).
Article 15
Fishing fleet registers
1. Each Member State shall keep a register of the Community fishing vessels flying its flag which shall include the minimum information on vessel characteristics and activity that is necessary for the management of measures established at Community level.
2. Each Member State shall make available to the Commission the information referred to in paragraph 1.
3. The Commission shall set up a Community fishing fleet register containing the information that it receives under paragraph 2 and shall make it available to Member States. It shall comply with Community provisions regarding the protection of personal data.
4. The information referred to in paragraph 1 and the procedures for its transmission referred to in paragraphs 2 and 3 may be determined in accordance with the procedure laid down in Article 30(2).
Article 16
Conditionality of Community financial assistance and reduction of fishing effort
1. Financial assistance under Council Regulation (EC) No 2792/1999 of 17 December 1999 laying down the detailed rules and arrangements regarding Community structural assistance in the fisheries sector (12), with the exception of funds for the scrapping of fishing vessels, can be granted only as far as a Member State has complied with Articles 11, 13 and 15 of this Regulation and has provided the information required under Council Regulation (EC) No 2792/99 and Commission Regulation (EC) No 366/2001 (13).
In this context, the Commission shall, after having afforded the Member State concerned the possibility of being heard and as far as proportionate to the degree of non compliance, suspend financial assistance under Council Regulation (EC) No 2792/1999 for the Member State concerned.
2. If, on the basis of the information available, the Commission deems that the capacity of the fleet of a Member State exceeds the capacity which it is bound to respect under Articles 11, 13 and 15, it shall inform the Member State concerned thereof. This Member State shall immediately reduce its fishing effort to the level which would have existed had Articles 11, 13 and 15 been complied with, without prejudice to the obligations resulting from these Articles. The Member State concerned shall communicate its reduction plan to the Commission for verification, in conformity with the procedure laid down in Article 30(2), whether or not the reduction is equivalent to the exceeded capacity.
CHAPTER IV
RULES ON ACCESS TO WATERS AND RESOURCES
Article 17
General rules
1. Community fishing vessels shall have equal access to waters and resources in all Community waters other than those referred to in paragraph 2, subject to the measures adopted under Chapter II.
2. In the waters up to 12 nautical miles from baselines under their sovereignty or jurisdiction, Member States shall be authorised from 1 January 2003 to 31 December 2012 to restrict fishing to fishing vessels that traditionally fish in those waters from ports on the adjacent coast, without prejudice to the arrangements for Community fishing vessels flying the flag of other Member States under existing neighbourhood relations between Member States and the arrangements contained in Annex I, fixing for each Member State the geographical zones within the coastal bands of other Member States where fishing activities are pursued and the species concerned.
By 31 December 2011 the Commission shall present to the European Parliament and the Council a report on the arrangements set out in this paragraph. The Council shall decide before 31 December 2012 on the provisions which will follow the abovementioned arrangements.
Article 18
Shetland Box
1. For species of special importance in the region defined in Annex II which are biologically sensitive by reason of their exploitation characteristics, fishing activity by Community fishing vessels of a length between the perpendiculars of not less than 26 metres, for demersal species other than Norway pout and blue whiting, shall be governed by a system of prior authorisation in accordance with the conditions laid down in this Regulation and, in particular, in Annex II.
2. Detailed rules of application and procedures for implementing paragraph 1 may be adopted in accordance with the procedure laid down in Article 30(2).
Article 19
Review of access rules
1. By 31 December 2003 the Commission shall present to the European Parliament and the Council a report on the rules concerning access to waters and resources laid down in Community legislation other than those referred to in Article 17(2), assessing the justification for these rules in terms of conservation and sustainable exploitation objectives.
2. On the basis of the report referred to in paragraph 1 and having regard to the principle established in Article 17(1), the Council shall decide by 31 December 2004 on any necessary adjustments to be made to these rules.
Article 20
Allocation of fishing opportunities
1. The Council, acting by qualified majority on a proposal from the Commission, shall decide on catch and/or fishing effort limits and on the allocation of fishing opportunities among Member States as well as the conditions associated with those limits. Fishing opportunities shall be distributed among Member States in such a way as to assure each Member State relative stability of fishing activities for each stock or fishery.
2. When the Community establishes new fishing opportunities the Council shall decide on the allocation for those opportunities, taking into account the interests of each Member State.
3. Each Member State shall decide, for vessels flying its flag, on the method of allocating the fishing opportunities assigned to that Member State in accordance with Community law. It shall inform the Commission of the allocation method.
4. The Council shall establish the fishing opportunities available to third countries in Community waters and allocate those opportunities to each third country.
5. Member States may, after notifying the Commission, exchange all or part of the fishing opportunities allocated to them.
CHAPTER V
COMMUNITY CONTROL AND ENFORCEMENT SYSTEM
Article 21
Objectives
Under the Community control and enforcement system, access to waters and resources and the pursuit of activities as set out in Article 1 shall be controlled and compliance with the rules of the Common Fisheries Policy enforced.
Article 22
Conditions for access to waters and resources and for marketing of fisheries products
1. Activities within the scope of the Common Fisheries Policy shall be prohibited, unless the following requirements are met:
(a)
a fishing vessel shall carry on board its licence and, where provided for, its authorisations for fishing;
(b)
a fishing vessel shall have installed on board a functioning system which allows detection and identification of that vessel by remote monitoring systems. This requirement applies to vessels exceeding 18 metres length overall as from 1 January 2004 and to vessels exceeding 15 metres length overall as from 1 January 2005;
(c)
the master shall without undue delay record and report information on fishing activities, including landings and transhipments. Copies of the records shall be made available to the authorities. The Council shall decide in 2004 on the obligation to transmit such records electronically. In order to assess the technology to be used, Member States, in cooperation with the Commission, shall carry out pilot projects before 1 June 2004;
(d)
the master shall accept inspectors on board and cooperate with them; and where an observer scheme applies, the master shall also accept observers on board and cooperate with them;
(e)
the master shall respect conditions and restrictions relating to landings, transhipments, joint fishing operations, fishing gear, nets and the marking and identification of vessels.
2. The marketing of fisheries products shall be subject to the following requirements:
(a)
fisheries products shall only be sold from a fishing vessel to registered buyers or at registered auctions;
(b)
the buyer of fisheries products from a fishing vessel at first sale shall be registered with the authorities;
(c)
the buyer of fisheries products at first sale shall submit invoices or sales notes to the authorities, unless the sale takes place at a registered auction which is itself obliged to submit invoices or sales notes to the authorities;
(d)
all fisheries products landed in or imported into the Community for which neither invoices nor sales notes have been submitted to the authorities and which are transported to a place other than that of landing or import shall be accompanied by a document drawn up by the transporter until the first sale has taken place;
(e)
the persons responsible for premises or transport vehicles shall accept inspectors and cooperate with them;
(f)
where a minimum size has been fixed for a given species, operators responsible for selling, stocking or transporting must be able to prove the geographical origin of the products.
A buyer acquiring products which are not thereafter placed on the market but used only for private consumption shall be exempt from the requirements of this paragraph.
3. For the implementation of paragraphs 1 and 2, detailed rules may be adopted in accordance with the procedure laid down in Article 30(2).
These rules may cover, in particular, documentation, recording, reporting and information obligations of Member States, masters, and any other legal and natural persons engaged in activities falling within the scope of Article 1.
The rules may also provide exemptions from the obligations in paragraphs 1 and 2, where they may be justified by the negligible impact on living aquatic resources or by the disproportionate burden the obligations would create compared to the economic importance of the activity.
Article 23
Responsibilities of Member States
1. Unless otherwise provided for in Community law, Member States shall ensure effective control, inspection and enforcement of the rules of the Common Fisheries Policy.
2. Member States shall control the activities carried out within the scope of the Common Fisheries Policy on their territory or in the waters subject to their sovereignty or jurisdiction. They shall also control access to waters and resources and fishing activities outside Community waters by Community fishing vessels flying their flag and, without prejudice to the primary responsibility of the flag State of their nationals. They shall be responsible for placing observers on board fishing vessels and for taking appropriate decisions, including the prohibition of fishing activities.
3. Member States shall adopt the measures, allocate the financial and human resources and set up the administrative and technical structure necessary for ensuring effective control, inspection and enforcement, including satellite based monitoring systems. The Council shall decide in 2004 on the obligation to set up a means of remote sensing. In order to assess the technology to be used, Member States in cooperation with the Commission shall carry out pilot projects before 1 June 2004. In each Member State, a single authority shall be responsible for coordinating the collection and verification of information on fishing activities and for reporting to and cooperating with the Commission.
4. When the Commission has established that a Member State has exceeded the fishing opportunities which have been allocated to it, the Commission shall operate deductions from future fishing opportunities of that Member State.
If, as a direct result of a Member State having exceeded the fishing opportunities which had been allocated to it, another Member State has not been able to exhaust its own fishing opportunities, fishing opportunities equivalent to those deducted under paragraph 1 may, totally or partly, be reallocated to this Member State. Such reallocation shall be decided taking into account the interest to conserve resources, as well as the interest in compensation of both Member States concerned.
Decisions shall be taken by the Commission in accordance with the procedure laid down in Article 30(2).
5. Implementing rules for this article may be adopted in accordance with the procedure laid down in Article 30(2), including for the designation by the Member States of the authority referred to in paragraph 3 of this Article, and the rules for the deployment of observers, their responsibilities, tasks and costs.
Article 24
Inspection and enforcement
Member States shall take the inspection and enforcement measures necessary to ensure compliance with the rules of the Common Fisheries Policy on their territory or in the waters subject to their sovereignty or jurisdiction. They shall also take enforcement measures relating to the fishing activities outside Community waters of Community fishing vessels flying their flag and of their nationals.
Such measures shall include:
(a)
spot checks and inspections on fishing vessels, the premises of businesses and other bodies with activities relating to the Common Fisheries Policy;
(b)
sightings of fishing vessels;
(c)
investigation, legal pursuit of infringements and sanctions in accordance with Article 25;
(d)
preventive measures in accordance with Article 25(5);
(e)
measures to prevent the involvement of their nationals in fisheries activities that do not respect the applicable conservation and management measures, without prejudice to the primary responsibility of the flag State.
The measures taken shall be properly documented. They shall be effective, dissuasive and proportionate.
Implementing rules, including benchmarks, for this Article may be adopted in accordance with the procedure laid down in Article 30(3).
Article 25
Follow-up of infringements
1. Member States shall ensure that appropriate measures are taken, including administrative action or criminal proceedings in conformity with their national law, against the natural or legal persons responsible where the rules of the Common Fisheries Policy have not been respected.
2. The proceedings initiated pursuant to paragraph 1 shall be capable, in accordance with the relevant provisions of national law, of effectively depriving those responsible of the economic benefit of the infringements and of producing results proportionate to the seriousness of such infringements, effectively discouraging further offences of the same kind.
3. The sanctions arising from the proceedings referred to in paragraph 2 may include, in particular, depending on the gravity of the offence:
(a)
fines;
(b)
seizure of prohibited fishing gear and catches;
(c)
sequestration of the vessel;
(d)
temporary immobilisation of the vessel;
(e)
suspension of the licence;
(f)
withdrawal of the licence.
4. Notwithstanding the obligations referred to in paragraphs 1, 2 and 3, the Council shall establish, on the basis of the list set out in paragraph 3, a catalogue of measures to be applied by Member States relating to serious infringements, as defined in Regulation (EC) No 1447/1999. The catalogue shall be without prejudice to the choice of Member States to implement these measures by way of administrative action or criminal proceedings in conformity with their national law, as referred to in paragraph 1.
5. Member States shall take immediate measures to prevent vessels, natural or legal persons found in flagrante delicto while committing a serious infringement, as defined in Regulation (EC) No 1447/1999, from continuing to do so.
Article 26
Responsibilities of the Commission
1. Without prejudice to the responsibilities of the Commission under the Treaty, the Commission shall evaluate and control the application of the rules of the Common Fisheries Policy by the Member States, and facilitate coordination and cooperation between them.
2. If there is evidence that rules on conservation, control, inspection or enforcement under the Common Fisheries Policy are not being complied with and that this may lead to a serious threat to the conservation of living aquatic resources or the effective operation of the Community control and enforcement system necessitating urgent action, the Commission shall inform in writing the Member State concerned of its findings and set a deadline of no less than 15 working days to demonstrate compliance and to give its comments. The Commission shall take account of Member States' comments in any action it may take under paragraph 3.
3. If there is evidence of a risk that fishing activities carried out in a given geographical area could lead to a serious threat to the conservation of living aquatic resources, the Commission may take preventive measures.
These measures shall be proportionate to the risk of a serious threat to the conservation of living aquatic resources.
They shall not exceed three weeks in duration. They may be prolonged up to a maximum of six months, as far as necessary for the conservation of living aquatic resources, by a decision taken in accordance with the procedure laid down in Article 30(2).
The measures shall be lifted immediately when the Commission finds that the risk no longer exists.
4. In the event of a Member State's quota, allocation or available share being deemed to be exhausted, the Commission may, on the basis of the information available, immediately stop fishing activities.
5. Notwithstanding Article 23(2) the Commission shall control fishing activities in Community waters by fishing vessels flying the flag of a third country where this is provided for in Community law. To this end, the Commission and the relevant Member States shall cooperate and coordinate their actions.
6. Detailed rules for the application of this Article may be adopted in accordance with the procedure laid down in Article 30(2).
Article 27
Evaluation and control by the Commission
1. For the purpose of evaluating and controlling the application of the rules of the Common Fisheries Policy by Member States, the Commission may, of its own accord and by its own means, initiate and carry out audits, inquiries, verifications and inspections concerning the application of the rules of the Common Fisheries Policy by the Member States. It may in particular verify:
(a)
the implementation and application of those rules by Member States and their competent authorities;
(b)
the conformity of national administrative practices and inspection and surveillance activities with the rules;
(c)
the existence of the required documents and their concordance with the applicable rules;
(d)
the circumstances in which control and enforcement activities are carried out by Member States.
For these purposes, the Commission may carry out inspections on fishing vessels as well as on the premises of businesses and other bodies with activities relating to the Common Fisheries Policy and shall have access to all information and documents needed to exercise its responsibility. Inspections by the Commission carried out of its own accord and without the assistance of inspectors of the Member State concerned shall take place only on fishing vessels and places of first landing or first sales, and shall be limited to areas or stocks subject to a specific monitoring programme decided under Article 34c of Regulation (EEC) No 2847/93.
Commission inspectors shall produce written authority stating their identity and capacity. Commission inspectors shall have no powers going beyond those of national inspectors and they shall have no police and enforcement powers. In particular, a Commission inspection without assistance of inspectors of the Member State concerned may not be carried out if the inspected party objects.
Member States shall afford the Commission such assistance as it needs to fulfil these tasks.
2. Inspection reports shall be made available to the Member State concerned.
The Commission shall provide the Member State concerned with the possibility to comment on the findings in the report. It shall comply with Community provisions regarding the protection of personal data.
When the Commission carries out an inspection on its own accord and not accompanied by national inspectors of the Member State concerned, it shall inform that Member State thereof within one day of the end of the inspection and make available, within one month, a report on the findings.
Member States shall not be obliged to act against individuals on the basis of the findings in the abovementioned report.
3. Detailed rules for the application of this Article may be adopted in accordance with the procedure laid down in Article 30(2).
4. Every three years the Commission shall draw up an evaluation report to be submitted to the European Parliament and the Council on its action under paragraph 1 and on the application of the Common Fisheries Policy rules by the Member States. Each year Member States shall be informed of the number of inspections under paragraph 1 carried out by the Commission in each Member State, broken down by type of inspection.
Article 28
Cooperation and coordination
1. Member States shall cooperate with each other and with third countries to ensure compliance with the rules of the Common Fisheries Policy. To this end, Member States shall afford other Member States and third countries the assistance needed to ensure compliance with those rules.
2. In the case of control and inspection of transboundary fishing activities, Member States shall ensure that their actions under this Chapter are coordinated. To this end, Member States shall exchange inspectors.
3. Without prejudice to the primary responsibility of the coastal Member State, Member States shall be authorised to inspect Community fishing vessels flying their flag in all Community waters outside waters under the sovereignty of another Member State.
Member States shall also be authorised to carry out inspections in accordance with the rules of the Common Fisheries Policy relating to fishing activities in all Community waters outside waters under their sovereignty on fishing vessels, only:
(a)
after authorisation by the coastal Member State concerned, or
(b)
where a specific monitoring programme has been adopted in accordance with Article 34c of Regulation (EEC) No 2847/93.
Member States shall be authorised to inspect Community fishing vessels flying the flag of another Member State in international waters.
In cases other than those provided for in this paragraph, Member States may authorise each other to carry out inspections in accordance with the rules of the Common Fisheries Policy.
4. On the basis of appointments by Member States communicated to the Commission, the Commission shall establish, in accordance with the procedure laid down in Article 30(2), a list of Community inspectors, inspection vessels and inspection aircraft and other means of inspection authorised to carry out inspections under this Chapter in Community waters and on Community fishing vessels.
5. Inspection and surveillance reports drawn up by Community inspectors or inspectors of another Member State or Commission inspectors shall constitute admissible evidence in administrative or judicial proceedings of any Member State. For establishing facts they shall be treated equally to inspection and surveillance reports of the Member States.
6. Detailed rules for the application of this Article may be drawn up in accordance with the procedure laid down in Article 30(2).
Paragraphs 3 and 4 of this Article shall only apply once implementing rules have been laid down.
CHAPTER VI
DECISION-MAKING AND CONSULTATION
Article 29
Decision-making procedure
Except where otherwise provided for in this Regulation, the Council shall act in accordance with the procedure laid down in Article 37 of the Treaty.
Article 30
Committee for fisheries and aquaculture
1. The Commission shall be assisted by a Committee for Fisheries and Aquaculture.
2. Where reference is made to this paragraph, Articles 4 and 7 of Decision 1999/468/EC shall apply.
The period laid down in Article 4(3) of Decision 1999/468/EC shall be set at 20 working days.
3. Where reference is made to this paragraph, Articles 5 and 7 of Decision 1999/468/EC shall apply.
The period laid down in Article 5(6) of Decision 1999/468/EC shall be set at 60 working days.
4. The Committee shall adopt its rules of procedure.
Article 31
Regional Advisory Councils
1. Regional Advisory Councils shall be established to contribute to the achievement of the objectives of Article 2(1) and in particular to advise the Commission on matters of fisheries management in respect of certain sea areas or fishing zones.
2. Regional Advisory Councils shall be composed principally of fishermen and other representatives of interests affected by the Common Fisheries Policy, such as representatives of the fisheries and aquaculture sectors, environment and consumer interests and scientific experts from all Member States having fisheries interests in the sea area or fishing zone concerned.
3. Representatives of national and regional administrations having fisheries interests in the sea area or fishing zone concerned shall have the right to participate in the Regional Advisory Councils as members or observers. The Commission may be present at their meetings.
4. Regional Advisory Councils may be consulted by the Commission in respect of proposals for measures, such as multi-annual recovery or management plans, to be adopted on the basis of Article 37 of the Treaty that it intends to present and that relate specifically to fisheries in the area concerned. They may also be consulted by the Commission and by the Member States in respect of other measures. These consultations shall be without prejudice to the consultation of the STECF and of the Committee for Fisheries and Aquaculture.
5. Regional Advisory Councils may:
(a)
submit recommendations and suggestions, of their own accord or at the request of the Commission or a Member State, on matters relating to fisheries management to the Commission or the Member State concerned;
(b)
inform the Commission or the Member State concerned of problems relating to the implementation of Community rules and submit recommendations and suggestions addressing such problems to the Commission or the Member State concerned;
(c)
conduct any other activities necessary to fulfil their functions.
Regional Advisory Councils shall inform the Committee for Fisheries and Aquaculture of their activities.
Article 32
Procedure for the establishment of Regional Advisory Councils
The Council shall decide on the establishment of a Regional Advisory Council. A Regional Advisory Council shall cover sea areas falling under the jurisdiction of at least two Member States. A Regional Advisory Council shall adopt its rules of procedure.
Article 33
Scientific, Technical and Economic Committee for Fisheries
1. A Scientific, Technical and Economic Committee for Fisheries (STECF) shall be established. The STECF shall be consulted at regular intervals on matters pertaining to the conservation and management of living aquatic resources, including biological, economic, environmental, social and technical considerations.
2. The Commission shall take into account the advice from the STECF when presenting proposals on fisheries management under this Regulation.
CHAPTER VII
FINAL PROVISIONS
Article 34
Repeal
1. Regulations (EEC) No 3760/92 and (EEC) No 101/76 are hereby repealed.
2. References to the provisions of the Regulations repealed under paragraph 1 shall be construed as references to the corresponding provisions of this Regulation.
Article 35
Review
The Commission shall report to the European Parliament and the Council on the operation of the Common Fisheries Policy with respect to Chapters II and III before the end of 2012.
Article 36
Entry into force
This Regulation shall enter into force on 1 January 2003.
This Regulation shall be binding in its entirety and directly applicable in all Member States.
Done at Brussels, 20 December 2002.