32004D0014
L 005/74
ОФИЦИАЛЕН ВЕСТНИК НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ
РЕШЕНИЕ НА СЪВЕТА
от 22 декември 2003 година
за изменение на част V, трета алинея (основни критерии за проучване на заявления) от Общите консулски инструкции
(2004/14/ЕО)
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Регламент (ЕО) № 789/2001 на Съвета от 24 април 2001 г. за запазване на изпълнителните правомощия на Съвета по отношение на определени подробни разпоредби и практически процедури за проучване на заявления за виза (1),
като взе предвид инициативата на Италианската република,
като има предвид, че:
(1)
Европейските съвети от Тампере, Лаакен, Севиля и Солун приканиха държавите-членки да продължат тяхната обща визова политика и да засилят местното консулско сътрудничество между представителствата им в трети страни.
(2)
Анализът на данните показа, че краткосрочните визи (туризъм, бизнес, следване, работа или гостуване) са тези, които са най-често използвани, за да се влезе правомерно на територията на договарящите страни по Конвенцията от Шенген, преди да преминат в нелегалност, след като визата изтече.
(3)
С оглед оценката на емиграционния риск е необходимо да продължи да се засилва местното консулско сътрудничество при определяне какви допълнителни и/или допълващи документи следва да се изискват за издаване на виза, както и по отношение приемането на общи механизми за по-ефективно откриване на фалшиви или фалшифицирани документи.
(4)
Измежду различните фактори, на които оценката на риска трябва да се основава, от основно значение са и резултатите от интервюто, на което дипломатическото или консулското представителство подлагат молителя за виза.
(5)
Дипломатическите и консулските представителства следователно трябва да могат да упражняват по-ефикасно правомощията, с които те разполагат, за да оценят емиграционния риск.
(6)
В съответствие с членове 1 и 2 от Протокола за позицията на Дания, приложен към Договора за Европейския съюз и към Договора за създаване на Европейската общност, Дания не участва в приемането на настоящото решение и нито е обвързана от него, нито е обект на прилагането му. Тъй като настоящото решение развива достиженията на правото от Шенген съгласно дял IV, част трета от Договора за създаване на Европейската общност, Дания в съответствие с член 5 от посочения протокол, ще реши в шестмесечен срок, след като Съветът е приел настоящото решение, дали да го транспонира, или не в своето национално право.
(7)
По отношение на Исландия и Норвегия настоящото решение представлява развитие на разпоредбите на достиженията на правото от Шенген по смисъла на споразумението, сключено от Съвета на Европейския съюз с Република Исландия и Кралство Норвегия във връзка с асоциирането на тези две държави към въвеждането, прилагането и развитието на достиженията на правото от Шенген (2), което попада в областта, посочена в член 1, буква А от Решение 1999/437/ЕО на Съвета (3) относно някои договорености за прилагането на това споразумение.
(8)
Настоящото решение съставлява развитие на разпоредбите на достиженията на правото от Шенген, в които Обединеното кралство не участва, в съответствие с Решение 2000/365/ЕО на Съвета от 19 май 2000 г. относно искането на Обединеното кралство Великобритания и Северна Ирландия да участва в някои разпоредби от достиженията на правото от Шенген (4); Обединеното кралство не участва в приемането му и следователно нито е обвързано от него, нито е обект на прилагането му.
(9)
Настоящото решение представлява развитие на разпоредбите на достиженията на правото от Шенген, в които Ирландия не участва, в съответствие с Решение 2002/192/ЕО на Съвета от 28 февруари 2002 г. относно искането на Ирландия да участва в някои разпоредби от достиженията на правото от Шенген (5); Ирландия следователно не участва в приемането му и нито е обвързана от него, нито е обект на прилагането му.
(10)
Настоящото решение представлява акт, основан на достиженията на правото на Европейския съюз от Шенген или по друг начин свързан с тях, по смисъла на член 3, параграф 2 от Акта за присъединяване от 2003 г.,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
Част V, трета алинея (основни критерии за проучване на заявления) от Общите консулски инструкции се заменя със следното:
„Дипломатическото или консулското представителство носи пълна отговорност при оценката дали съществува емиграционен риск. Целта на проучването на заявленията е да се открият онези молители, които се опитват да емигрират в държавите-членки и да се установят там, използвайки като претекст причини като туризъм, бизнес, следване, работа или гостуване. Ето защо е необходимо особено внимание по отношение на „рискови категории“, безработни лица, лица без редовни доходи и т.н. По същата причина от основно значение е интервюто, провеждано с молителя, за да се определи целта на пътуването. Допълнителна подкрепяща документация, договорена чрез местно консулско сътрудничество, също може да бъде изисквана. Дипломатическото или консулското представителство също трябва да използва местното консулско сътрудничество, за да повишава неговата способност да открива фалшиви или фалшифицирани документи в подкрепа на някои заявления за визи. Ако съществува каквото и да е съмнение в автентичността на представените документи и подкрепяща документация, включително истинността на съдържанието им или за надеждността на твърденията, получени при интервюто, дипломатическото или консулското представителство се въздържа да издаде виза.“
Член 2
Настоящото решение се прилага от датата на публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Член 3
Адресати на настоящото решение са държавите-членки в съответствие с Договора за създаване на Европейската общност.
Съставено в Брюксел на 22 декември 2003 година.
Council Decision
of 22 December 2003
amending the third subparagraph (Basic criteria for examining applications) of Part V of the Common Consular Instructions
(2004/14/EC)
THE COUNCIL OF THE EUROPEAN UNION,
Having regard to Council Regulation (EC) No 789/2001 of 24 April 2001 reserving to the Council implementing powers with regard to certain detailed provisions and practical procedures for examining visa applications(1),
Having regard to the initiative of the Italian Republic,
Whereas:
(1) The European Councils of Tampere, Laeken, Seville and Thessaloniki have called on the Member States to develop their common visa policy further and to step up local consular cooperation between their representations in third countries.
(2) An analysis of the data concerning illegal immigration has shown that short-term visas (tourism, business, study, work or family visits) are the ones most often used for the purpose of regularly entering the territory of the Contracting Parties to the Schengen Convention and then going underground when the visa expires.
(3) In order to assess an immigration risk, it appears necessary further to step up local consular cooperation in determining what supplementary and/or additional documents should be required for issuing visas and as regards the adoption of common mechanisms for detecting false or falsified documents more effectively.
(4) Among the various factors on which the assessment of an immigration risk must be based, the outcome of the interview to which the visa applicant is subjected by the diplomatic mission or consular post is also of fundamental importance.
(5) Diplomatic missions and consular posts should therefore be in a position to exercise more effectively the powers they possess to assess an immigration risk.
(6) In accordance with Articles 1 and 2 of the Protocol on the position of Denmark, annexed to the Treaty on European Union and to the Treaty establishing the European Community, Denmark is not taking part in the adoption of this Decision, and is not bound by it or subject to its application. As this Decision builds upon the Schengen acquis under the provisions of Title IV of Part Three of the Treaty establishing the European Community, Denmark shall, in accordance with Article 5 of the said Protocol, decide within a period of six months after the Council has adopted this Decision whether or not it will transpose it in into its national law.
(7) As regards Iceland and Norway, this Decision constitutes a development of provisions of the Schengen acquis within the meaning of the Agreement concluded by the Council of the European Union and the Republic of Iceland and the Kingdom of Norway concerning the association of those two States with the implementation, application and development of the Schengen acquis(2), which falls within the area referred to in Article 1, point A of Council Decision 1999/437/EC(3) on certain arrangements for the application of that Agreement.
(8) This Decision constitutes a development of provisions of the Schengen acquis in which the United Kingdom does not take part, in accordance with Council Decision 2000/365/EC of 19 May 2000 concerning the request of the United Kingdom of Great Britain and Northern Ireland to take part in some of the provisions of the Schengen acquis(4); the United Kingdom is therefore not taking part in its adoption and is not bound by it or subject to its application.
(9) This Decision constitutes a development of provisions of the Schengen acquis in which Ireland does not take part, in accordance with Council Decision 2002/192/EC of 28 February 2002 concerning Ireland's request to take part in some of the provisions of the Schengen acquis(5); Ireland is therefore not taking part in its adoption and is not bound by it or subject to its application.
(10) This Decision constitutes an act building upon the Schengen acquis or otherwise related to it within the meaning of Article 3(2) of the 2003 Act of Accession,
HAS ADOPTED THIS DECISION:
Article 1
The third subparagraph (Basic criteria for examining applications) of Part V of the Common Consular Instructions shall be replaced by the following:
"The diplomatic mission or consular post shall assume full responsibility in assessing whether there is an immigration risk. The purpose of examining applications is to detect those applicants who are seeking to immigrate to the Member States and set themselves up there, using grounds such as tourism, business, study, work or family visits as a pretext. Therefore, it is necessary to be particularly vigilant when dealing with 'risk categories', unemployed persons, those with no regular income, etc. To the same end, fundamental importance attaches to the interview held with the applicant to determine the purpose of the journey. Additional supporting documentation, agreed through local consular cooperation if possible, may also be required. The diplomatic mission or consular post must also draw on local consular cooperation to enhance its capacity to detect false or falsified documents submitted in support of some visa applications. If there is any doubt as to the authenticity of the papers and supporting documents submitted, including doubt as to the veracity of their contents, or over the reliability of statements collected during interview, the diplomatic mission or consular post shall refrain from issuing the visa."
Article 2
This Decision shall apply as from the date of its publication in the Official Journal of the European Union.
Article 3
This Decision is addressed to the Member States in accordance with the Treaty establishing the European Community.
Done at Brussels, 22 December 2003.