32005R1645
L 266/1
ОФИЦИАЛЕН ВЕСТНИК НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ
РЕГЛАМЕНТ (ЕО) № 1645/2005 НА СЪВЕТА
от 6 октомври 2005 година
за изменение на Регламент (ЕО) № 2603/2000 относно налагане на окончателно изравнително мито върху внос на определен полиетилен-терефталат с произход, inter alia, от Индия
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност,
като взе предвид Регламент (ЕО) № 2026/97 на Съвета от 6 октомври 1997 г. относно защитата срещу субсидиран внос от страни, които не са членки на Европейската общност (1) (основният регламент), и по-специално член 20 от него,
като взе предвид предложението, представено от Комисията след съгласуване с Консултативния комитет,
като има предвид, че:
А. ПРЕДИШНА ПРОЦЕДУРА
(1)
Съветът, с Регламент (ЕО) № 2603/2000 (2), наложи окончателно изравнително мито върху вноса на определен полиетилен-терефталат (РЕТ) с коефициент на вискозитет 78 ml/g или по-голям, съгласно ДИН (немски промишлен стандарт) 53728, деклариран обикновено под код по КН 3907 60 20 и с произход, inter alia, от Индия (разглеждания продукт). Мерките приеха формата на специфична митническа класификация между 0 EUR и 41,3 EUR на тон за коопериране на отделните индийски износители, с определено мито от 41,3 EUR на тон за всички други индийски износители.
Б. СЕГАШНА ПРОЦЕДУРА
1. МОЛБА ЗА ПРЕГЛЕД
(2)
След налагане на окончателните мерки, Комисията получи от индийски производител на засегнатия продукт молба за стартиране на ускорен преглед на Регламент (ЕО) № 2603/2000 в изпълнение на член 20 от основния регламент - Южноазиатската компания South Asian Petrochem Limited (заявител). Заявителят има претенция да не бъде свързван с никой друг износител на разследвания продукт. Освен това, компанията твърди, че не е изнасяла разследвания продукт през време на първоначалния период на разследване (от 1 октомври 1998 г. до 30 септември 1999 г.), а след това е експедирала разследвания продукт в Общността.
2. ИНИЦИИРАНЕ НА УСКОРЕН ПРЕГЛЕД
(3)
Комисията проучи доказателствата, представени от заявителя, и ги сметна за достатъчни, за да оправдае инициирането на преглед в съгласие с разпоредбите на член 20 от основния регламент. След съгласуване с Консултативния комитет и след като бе дадена възможност на заинтересуваната индустрия на Общността да направи коментари, Комисията стартира с нотификация в Официален вестник на Европейския съюз (3) ускорен преглед на Регламент (ЕО) № 2603/2000 по отношение на заявителя.
3. РАЗГЛЕЖДАН ПРОДУКТ
(4)
Продуктът, предмет на настоящия преглед, е същият продукт, който се разглежда в Регламент (ЕО) № 2603/2000 (виж съображение 1).
4. ПЕРИОД НА РАЗСЛЕДВАНЕ
(5)
Разследването на субсидирането обхваща периода от 1 октомври 2003 г. до 30 септември 2004 г. (период на обзорното разследване).
5. ЗАИНТЕРЕСОВАНИ СТРАНИ
(6)
Комисията съобщи официално на заявителя и на индийското правителство за инициирането на разследването. Освен това, тя даде на други заинтересувани страни възможност да представят становищата си в писмен вид и да поискат изслушване. Комисията не получи обаче никакви становища и никакво искане за изслушване.
(7)
Комисията изпрати въпросник на заявителя и получи пълен отговор в рамките на поставения срок. Комисията потърси и удостовери цялата информация, която сметна за необходима за целите на разследването и извърши посещения, с цел удостоверяване на площадките на заявителя в Калкута и в Халдия.
В. ОБХВАТ НА ПРЕГЛЕДА
(8)
Комисията изследва същите схеми за субсидии, които бяха анализирани в първоначалното разследване. Тя изследва освен това дали заявителят е използвал някакви други схеми на субсидии или е получил специални субсидии във връзка със разследвания продукт.
Г. РЕЗУЛТАТИ ОТ РАЗСЛЕДВАНЕТО
1. НОВА КВАЛИФИКАЦИЯ НА ИЗНОСИТЕЛЯ
(9)
Заявителят успя да демонстрира удовлетворително, че не е свързан - пряко или непряко, с никой от производителите износители, които са обект на действащите компенсаторни мерки по отношение на засегнатия продукт.
(10)
Разследването потвърди, че заявителят не е изнасял засегнатия продукт през време на първоначалния период на разследване, т.е. от 1 октомври 1998 г. до 30 септември 1999 г., и че е започнал да го изнася в Общността след този период. Освен това заявителят не е бил изследван индивидуално през време на първоначалното разследване по причини, които не са отказ да сътрудничи на Комисията.
(11)
Бе потвърдено следователно, че заявителят следва да бъде разглеждан като нов износител. По тази причина, в съгласие с член 20 от основния регламент, за заявителя следва да се определи индивидуална компенсационна митническа ставка.
2. СУБСИДИРАНЕ
(12)
На основата на информацията, съдържаща се в отговора на заявителя във въпросника на Комисията и събраната допълнително в хода на разследването, бяха изследвани следните схеми:
-
Схема на банкова книжка с митнически права,
-
Схема за експортен кредит,
-
Схема за експортно ориентирани единици) Схема за специални икономически зони,
-
Схема за насърчаване на експорта на средства за производство,
-
Схема за освобождаване от данък доход,
-
Схема за стимулиране на Западна Бенгалия.
2.1. СХЕМИ, ИЗСЛЕДВАНИ ПЪРВОНАЧАЛНО И ИЗПОЛЗВАНИ ОТ КОМПАНИЯТА
2.1.1. Схема за експортно ориентирани единици (EOUS)/Схема за специални икономически зони (EOUS/SEZS)
а) Законова основа
(13)
Тези схеми се основават на Закона за външна търговия (развитие и регулиране) от 1992 г. (№ 22 от 1992 г.), който влезе в сила на 7 август 1992 г. (Закон за външна търговия). Този закон упълномощава индийското правителство да издава нотификации относно търговската политика, наричана по-рано „Политика за износ/внос“, а от 1 септември 2004 г. наречена „Външнотърговска политика“. Външнотърговската политика от 2004 до 2009 г., която включва политиката за износ и внос от 2002 г. до 2007 г., е релевантна за периода на разследването за преразглеждане на този случай. Освен това индийското правителство излага и процедурите, уреждащи външнотърговската политика, в „Ръководство за процедурите, том I“ (НОР I) (4).
(14)
Подробности по тези схеми се съдържат съответно в глави 6 (Схема за експортно ориентирани единици) и 7 (Схема за специални икономически зони) на Външнотърговска политика и на Ръководство за процедурите, том I.
б) Избираемост
(15)
С изключение на чисто търговските компании, всички предприятия, които по принцип се задължават да изнасят цялата си продукция на стоки или услуги, могат да бъдат изградени съгласно схемата за експортно ориентирани единици или съгласно схемата за специални икономически зони. Все пак обаче, за разлика от услугите и селското стопанство, предприятията в индустриалния сектор трябва да изпълнят минимален инвестиционен праг в основни средства (10 милиона индийски рупии), за да бъдат избираеми за схемата за експортно ориентирани единици.
в) Практическо изпълнение
(16)
Схемата за специални икономически зони е схемата правоприемник на бившата Схема на зони за експортна обработка. Специалните икономически зони са специално очертани безмитни анклави и се разглеждат във външнотърговската политика като чужда територия, по смисъла на търговските операции, митата и данъците. Индийските власти са утвърдили тридесет и пет специални икономически зони.
(17)
От друга страна, експортно ориентираните единици са по-гъвкави в географско отношение и могат да бъдат установени навсякъде в Индия. Тази схема е допълваща за схемата за специални икономически зони.
(18)
Молбата за работа съгласно тези схеми трябва да включва подробности за период от следващите пет години относно, inter alia, планираните производствени количества, проектираната стойност на експорта, изискванията за вноса и местни изисквания. Ако властите приемат молбата на компанията, на компанията се съобщават сроковете и условията, свързани с нейното приемане. Споразумението, признаващо компанията за предприятие съгласно една от горните две схеми, е валидно за период от пет години. Споразумението може да се подновява за нови периоди.
(19)
Решаващо задължение на предприятие по една от горните две схеми, така както е изложено във външнотърговската политика, е да постигне нетни печалби от чужда валута, т.е. в един референтен период (пет години) общата стойност на износа трябва да е по-висока от общата стойност на внесените стоки.
(20)
Единиците по EOUS/SEZS имат право на следните отстъпки:
i)
освобождаване от вносни мита за всички видове стоки (включително средства за производство, суровини и консумативи), необходими за производство, производство или обработка, или във връзка с тях;
ii)
освобождаване от акцизи за стоки, набавени от местни източници;
iii)
компенсиране на централен данък продажби, платен за стоки, набавени на местния пазар;
iv)
„митническа отстъпка за всички индустриални ставки“ по отношение на пещно гориво, произведено от вътрешни нефтени компании;
v)
възможност да се продаде част от производството на вътрешния пазар при плащане на приложимите мита за крайния продукт, като изключение от генералното изискване да се изнесе цялото производство;
vi)
освобождаване от подоходен данък, който се дължи обикновено върху печалбите, реализирани от продажби за износ в съгласие с раздел 10А или раздел 10Б на Закона за данък доход, за 10-годишен период след стартиране на техните операции, но не по-късно от до 2010 г.;
vii)
възможност за 100 % собственост на чужд дялов капитал.
(21)
Въпреки че отстъпките по двете схеми са до голяма степен сравними, все пак има някои различия. Така например, само експортно ориентираната единица може да получи 50 % намаление на задълженията, платими при вътрешни продажби (продажби с вътрешна тарифна зона), докато при SEZ са платими 100 % от задълженията за тези продажби. Експортно ориентираната единица може да продаде до 50 % от своя оборот на вътрешния пазар, при тази намалена ставка.
(22)
Единиците, работещи по тези схеми, са подчинени на контрола на митническите служители, в съгласие с раздел 65 от Индийския митнически закон.
(23)
Те са законови задължени да поддържат, в определен формат, точна сметка за всички вносове, за потреблението и използването на всички внесени материали и за извършения износ. Тези документи трябва да се представят периодично, така както се изисква, на компетентните органи (тримесечни и годишни прогресивни отчети).
(24)
Все пак обаче, „в неопределен момент (от експортно ориентираната единица или специалната икономическа зона) се иска да установят съотношение на всяка вносна пратка с експорта, прехвърляния към други единици, продажби във вътрешна тарифна зона или в запаси“, така както е посочено в параграфи 6.11.2 и 7.13.2 от Ръководството за процедурите, том I.
(25)
Вътрешните продажби се изпращат и регистрират на основа на самостоятелна сертификация, без предварително съобщение за конкретните сделки. Процесът на изпращане на експортни пратки на експортно ориентираната единица се наблюдава от митнически/акцизен служител, който има постоянно работно място в експортно ориентираната единица. Компанията е задължена да компенсира индийското правителство за заплатата на този постоянен служебно задължен служител.
(26)
„Всички дейности на единиците от специалната икономическа зона в рамките на зоната, освен ако не е посочено нещо друго, включително износ и повторен внос на стоки, се извършват посредством процедура на самостоятелна сертификация“, така както е посочено в параграф 7.29 от Ръководството за процедурите, том I. В резултат на това митническите органи не извършват рутинни проверки на експортните пратки на единиците от специалната икономическа зона.
(27)
В конкретния случай заявителят използва схема за експортно ориентирани единици. Тъй като не се използва схемата за специални икономически зони, не е необходимо да се анализира възможността за компенсация на тази схема. Заявителят използва схема за експортно ориентирани единици за внос на суровини и средства за производство без вносни мита, да си набавя стоки на вътрешния пазар без акцизи, да получава възстановяване на данък продажба, както и митническа отстъпка за пещно гориво и да продава част от своето производство на вътрешния пазар. Така той се ползва от всички изгоди, така както е описано в съображение 20 по подточки от i) до v). Заявителят не се ползва от изгодите съгласно разпоредбите за освобождаване от данък доход от схемата за експортно ориентирани единици (виж съображение 53).
г) Заключения по схемата за експортно ориентирани единици
(28)
Освобождаването на единица, по схема за експортно ориентирани единици от двата вида вносни мита (основното мито и специалното допълнително мито), възстановяването на данък продажба и митническата отстъпка за пещно гориво са финансови вноски на индийското правителство по смисъла на член 2, параграф 1, буква а), ii) от основния регламент. Правителственият доход, който би бил дължим, ако липсваше тази схема, се отказва и така, в допълнение, на заявителя се предоставя облага по смисъла на член 2, параграф 2 от основния регламент, тъй като той пести ликвидни средства с това, че не трябва да плаща нормално дължимите мита и с това, че получава възстановяване на данък продажба.
(29)
Освобождаването от акциз и неговия еквивалент на вносно мито (допълнителното мито), не водят обаче до отказ от доход, който е дължим при други обстоятелства. Акцизът и допълнителното мито, ако бъдат платени, могат да се използват като кредит за собствени бъдещи митнически задължения (механизъм ЦДДС (централен ДДС). По тази причина тези мита не са окончателни. Посредством кредита по ЦДДС само добавената стойност носи окончателно мито (задължение) за компанията, не и входящите материали.
(30)
Така само освобождаването от основното мито, специалното допълнително мито, възстановяването на данък продажба и митническата отстъпка за пещно гориво съставляват субсидии по смисъла на член 2 от основния регламент. Те зависят по закон от изпълнението на износа и поради това се смята, че са специфични и подлежат на компенсация съгласно член 3, параграф 4, буква а) от основния регламент. Целта „експорт“ на експортно ориентираната единица, така както е изложена в параграф 6.1 от Външнотърговската политика, е conditio sine qua non за получаване на стимулите.
(31)
Освен това, тези субсидии не могат да се разглеждат като допустими системи за митнически отстъпки или заместващи системи за митнически отстъпки по смисъла на член 2, параграф 1, буква а), ii) от основния регламент. Те не са в съгласие със строгия правилник, определен в приложение I (букви з) и и), приложение II (дефиниция и правила за отстъпки) и приложение III (дефиниция и правила за заместващи отстъпки) от основния регламент.
(32)
Доколкото се използват разпоредби за възстановяване на данък продажба и освобождаване от вносно мито за закупуване на средства за производство, те вече не са в съгласие с правилника за допустими системи за митнически отстъпки, тъй като тези стоки не се употребяват в производствения процес, така както се изисква с приложение I, букви з) (възстановяване на данък продажба) и и) (освобождаване от вносни мита).
(33)
Освен това и също относно другите изгоди, които се предоставят съгласно тази схема, се откри, че индийското правителство няма внедрена ефективна система на удостоверяване или процедура, която да потвърди дали и в какви количества получените безмитно входни стоки или такива, които са обект на възстановяване на данък продажба и митническа отстъпка за пещно гориво, са употребени в производството на изнесения продукт (приложение II, точка II, параграф 4 от основния регламент и, ако става въпрос за заместващи системи за митнически отстъпки - приложение III, точка II, параграф 4 от основния регламент).
(34)
На експортно ориентираната единица се позволява да продаде значително количество от своето производство на вътрешния пазар, до 50 % от годишния си оборот. По тази причина, в закона няма задължение да се изнесе цялото количество произведени продукти. Освен това, поради процедурата на самостоятелна сертификация тези вътрешни сделки се осъществяват без контрол и контрол от правителствен служител. Следователно, намиращите се на митницата помещения на експортно ориентираната единица не са най-малко отчасти обект на физически контрол от индийските власти. Това увеличава обаче значението на други елементи за удостоверяване, преди всичко контрол на връзката между безмитните входове и получените експортни продукти, така че да се квалифицира като система за удостоверяване на митнически отстъпки.
(35)
Относно следващите инсталирани стъпки за удостоверяване следва да се напомни, така както бе споменато в съображение 24, че от експортно ориентираната единица вече de jure не се изисква в никой момент да съпоставя всяка вносна пратка с местоназначението на съответния получен продукт. Само такива контроли на пратките биха дали обаче на практика на индийските власти достатъчно информация относно крайното местоназначение на входните елементи, така че да се провери дали освобождаването от мита, компенсацията на данък продажби и митническите отстъпки за пещно гориво не превишават входните елементи за производство за експорт. Месечните данъчни декларации за вътрешни продажби, направени въз основа на самооценка, които се оценяват периодично от индийските власти, не са достатъчни. Вътрешните системи на компаниите, които се поддържат без законово задължение съгласно външнотърговската политика, напр. система с листове за серии, също не са достатъчни да заменят това ключово изискване относно системата за удостоверяване на митнически отстъпки. Освен това, системата за удостоверяване на митнически отстъпки трябва да бъде проектирана и наложена от правителството, а не да бъде оставена на усмотрението на ръководството на всяка заинтересувана отделна компания да изгради информационна система. Следователно бе намерено, че тъй като за експортно ориентираната единица индийската външнотърговска политика не изисква изрично да се регистрира връзката между входните материали и получения продукт, не съществува създаден от индийското правителство механизъм за ефективен контрол, който да определи какви входни материали са употребени в експортното производство и в какви количества.
(36)
Освен това индийското правителство нито проведе допълнително разследване на основата на действителните участващи входни материали, макар че това е обикновено необходимо, при положение че липсва ефективна система за удостоверяване (приложение II, точка II, параграф 5 и приложение III, точка II, параграф 3 от основния регламент), нито доказва, че не съществува прекомерно опрощаване на задължения.
(37)
При разкриването заявителят твърдеше, че в настоящия случай не е използвана същата методика, по смисъла на член 22, параграф 4 от основния регламент, в сравнение с първоначалното разследване, когато е използвана схема за експортно ориентирани единици. Трябва да се отбележи, че износителите в първоначалното разследване са дали доказателство, че не е извършено прекомерно опрощаване на задължения и по тази причина освобождаването от мито за доставка на суровини съгласно схемата за експортно ориентирани единици, не е било компенсирано първоначално.
(38)
Заявителят не представя обаче такова доказателство в конкретния случай. В този контекст е отбелязано освен това, че той е продавал засегнатия продукт и на вътрешния пазар, т.е. не всички безмитно набавени входни материали са били задължително употребени в експортна продукция. Освен това, по-специално фактът, че съгласно индийското законодателство износителите по схемата за експортно ориентирани единици не са задължени да съотнасят входните пратки с местоназначението на съответния получен продукт съставлява обстоятелство, което не е установено в първоначалното разследване. Поради това схемата бе оценена в настоящия случай в съгласие с разпоредбите на член 22, параграф 4 от основния регламент, който постановява, че трябва да се вземат под внимание новите обстоятелства. Следователно се потвърждава настоящата находка, че схемата за експортно ориентирани единици не съставлява схема за позволена митническа отстъпка или за заместваща отстъпка.
д) Изчисляване на сумата на субсидията
(39)
Съобразно с горното, при отсъствие на схема за позволена митническа отстъпка или за заместваща отстъпка, подлежащата на компенсация облага е освобождаване от плащане на всички вносни мита (основно мито и специално допълнително мито), дължими обикновено при внос, а така също и възстановяването на данък продажба и митническата отстъпка за пещно гориво - всичко това през време на периода на разследването за преразглеждане.
(40)
При разкриването заявителят претендира, че сумата на субсидията, включително корекциите на лихвите за непериодичните субсидии, следва да се изчислява само на базата на седем месеца от периода на обзорното разследване, през време на който той е имал търговска дейност. Алтернативно, заявителят помоли да се разгледа само един 10-месечен период, който включва периода на опитното му производство.
(41)
Съгласно член 5 от основния регламент сумата на подлежащи на компенсация субсидии се изчислява с оглед облагата, предоставена на получателя, за която е намерено че съществува, през време на периода на разследване. В съгласие със същата разпоредба и стандартната практика на Европейската общност, като период за разследването за преразглеждане бе избран период от 12 месеца и находките се основават на този период от време. Никоя разпоредба в основния регламент не посочва, че се пренебрегват стартовите фази на компанията. Претенцията на заявителя бе поради това отхвърлена.
i) Освобождаване от вносни мита (основно мито и специално допълнително мито), и възстановяване на данък продажба за суровини
(42)
Сумата на субсидията за заявителя бе изчислена на основата на отказаните вносни мита (основно мито и специално допълнително мито) върху внесените материали, а така също и на основата на данък продажба и митническата отстъпка за пещно гориво, избираемо за възстановяване - всичко през време на периода на разследването за преразглеждане. Таксите, които се начисляват задължително за получаване на субсидията, бяха приспаднати в съгласие с член 7, параграф 1, буква а) от основния регламент от тази сума, така че сумата на субсидията да се получи като числител. В съгласие с член 7, параграф 2 от основния регламент, тази сума на субсидия бе разпределена върху експортния оборот като подходящ знаменател, тъй като субсидията е в зависимост от изпълнението на експорта, а не се предоставя заради изработените, произведените, изнесени или транспортирани количества. Така получената ставка на субсидията бе 12,6 %.
(43)
В този контекст заявителят претендира, че като числител следва да се ползва само съотношението на сумата на субсидията, което може пряко да се отнесе към засегнатия продукт. Заявителят произвежда малко количество полиетилен-терефталат (РЕТ) с нисък вискозитет - като съответният продукт и аморфните чипове РЕТ като междинен продукт, които не попадат в обхвата на настоящото разследване. Той предложи сумата на субсидията да се разпредели на основата на оборота на засегнатия продукт, във връзка с общия оборот.
(44)
Отбелязва се обаче, че различните входни материали не могат да бъдат свързани per se (сами по себе си) нито към засегнатия продукт или РЕТ с по-нисък вискозитет, нито към междинния продукт, тъй като същите входни продукти биха могли да се използват за производството на всичките тези видове. Освен това, така както е формулирано в съображения 32-38, е съществувала система за удостоверяване по отношение на окончателното местоназначение на входните материали. В този случай и в съгласие с член 7, параграф 2 от основния регламент, както числителят, така и знаменателят бяха определени на основата на общия спектър продукти на заявителя, така че да се определи сумата на субсидията, която може да се даде за засегнатия продукт. Заявителят не даде обосновка, че някаква алтернативна методика би довела до по-точен резултат. Отбелязва се по-специално, че дори ако бъде приета претенцията, числителят би трябвало да се намали pro rata (пропорционално), водейки по този начин до идентичния общ резултат.
ii) Освобождаване от вносни мита (основно мито и специално допълнително мито) за средства за производство.
(45)
За разлика от суровините, средствата за производство не са физически включени в крайните стоки. В съгласие с член 7, параграф 3 от основния регламент, облагата за изследваната компания бе изчислена на основата на сумата на неплатеното мито за внесените средства за производство, разнесена за период, отразяващ нормалния период на амортизация на такива средства за производство в индустрията на засегнатия продукт (т.е. 18,465 години), което доведе до процент на амортизация от, закръглено, 5,42 %. Така изчислената сума, която след това може да се отнесе към обзорния период на разследване, бе коригирана с добавяне на лихвата през този период, така че да се отрази стойността на облагата за съответния период от време и с това да се установи пълната облага на тази схема за получателя. Сумата на добавената лихва се основаваше на търговския лихвен процент през време на периода на разследването за преразглеждане в Индия. Задължително припадащите се такси за получаване на субсидията бяха приспаднати в съгласие с член 7, параграф 1, буква а) от основния регламент от тази сума, така че сумата на субсидията да се получи като числител. В съгласие с член 7, параграфи 2 и 3 от основния регламент, тази сума на субсидия бе разпределена върху експортния оборот, генериран през периода на разследването за преразглеждане като подходящ знаменател, тъй като субсидията зависи от изпълнението на експорта, а не се предоставя заради изработените, произведените, изнесени или транспортирани количества. Така получената ставка на субсидията бе 0,9 %.
(46)
При разкриването заявителят твърди, че като специфичен период за амортизация на неговата компания следва да се използва 18,93 години вместо 18,465 години, което е комбинираната средна стойност заедно с първоначално установения период на амортизация. Освен това той претендира, че неговият индивидуален период на амортизация отразява днешния стандарт на индустрията в Индия.
(47)
Както бе изложено по-горе обаче, член 7, параграф 3 от основния регламент изисква концентриране върху нормалния, т.е. средния период на амортизация в индустрията, а не върху специфичен за компанията период. Освен това заявителят не даде обосновка за това, че стандартът за амортизация за съответната индустрия е по принцип увеличен. Поради това този аргумент бе отхвърлен.
(48)
Освен това заявителят претендира, че за изчисляване на сумата на субсидията процентът на амортизация не следва да се закръглява.
(49)
Отбелязва се обаче, че закръглението не оказва влияние върху общия резултат, така че този коментар е без последствия.
(50)
Следователно общата ставка на субсидията съгласно схемата за експортно ориентирани единици възлиза за заявителя на 13,5 %.
2.2. СХЕМИ, ИЗСЛЕДВАНИ ПЪРВОНАЧАЛНО, НО НЕИЗПОЛЗВАНИ ОТ КОМПАНИЯТА
2.2.1. Схема за натрупване на кредитни точки за митнически задължения (DEPBS)
(51)
Заявителят не се е възползвал от облагите съгласно тази схема.
2.2.1. Схема за насърчаване на експорта на средства за производство (EPCGS)
(52)
Бе установено, че заявителят не е внасял средства за производство съгласно горната схема и поради това не се е възползвал от нея.
2.2.3. Схема за освобождаване от данък доход
(53)
Бе установено, че заявителят, при липса на облагаеми печалби, не е получавал облагата на освобождаване от данък доход съгласно раздел 10Б от Закона за данък върху дохода от 1961 г. през периода на обзорното разследване.
2.3. ДРУГИ СХЕМИ, ИЗПОЛЗВАНИ ОТ КОМПАНИЯТА ВЪВ ВРЪЗКА СЪС ЗАСЕГНАТИЯ ПРОДУКТ, ЗА КОИТО Е НАМЕРЕНО, ЧЕ ПОДЛЕЖАТ НА КОМПЕНСАЦИЯ
2.1.1. Схема за експортно кредитиране (ECS)
а) Законова основа
(54)
Схемата за експортно кредитиране се основава на раздели 21 и 35А от индийския Закон за регламентиране на банкирането от 1949 г., който позволява на Резервната банка на Индия да инструктира търговските банки в областта на експортните кредити.
(55)
Подробностите за схемата са изложени в Основен проспект IECD № 35/04.02.02/2004-05 (Експортен кредит в чужда валута) и Основен проспект IECD № 27/04.02.02/2004-05 (Експортен кредит в рупии) на Резервната банка на Индия, които са адресирани до всички търговски банки в Индия.
б) Избираемост
(56)
За тази схема избираеми са износители производители и износители търговци.
в) Практическо изпълнение
(57)
Съгласно тази схема Резервната банка на Индия установява задължително максимални лихвени проценти-таван, които са приложими за експортни кредити - както в индийски рупии, така и в чужда валута, с които търговските банки могат да натоварят износителя „с оглед да се направи кредитът достъпен за износителите при международно конкурентни ставки“. Схемата за експортно кредитиране се състои от две подсхеми - Схемата за експортно кредитиране преди експедиция (кредит за пакетиране), който покрива кредитите, предоставени на износителя за финансиране на закупуването, обработката, производството, пакетирането и/или експедирането на стоки преди експорта, и схемата за експортно кредитиране след експедиция, която предвижда заеми за работен капитал с цел финансиране на експортните вземания. Резервната банка на Индия инструктира освен това банките да предвидят известна сума от нетния си банков кредит за експортно финансиране.
(58)
В резултат на тези основни проспекти на Резервната банка на Индия, износителите могат да получат преференциални лихвени проценти в сравнение с лихвените проценти за обикновените търговски кредити (кредити в брой), които се установяват при чисто пазарни условия. В това отношение основният проспект за експортен кредит в рупии отбелязва, че „горните граници на процентите за кредит, даден на износители, така както е предписано в този проспект, са по-ниски от максималните проценти за заеми, таксувани обикновено за други заемополучатели и поради това се означават като отстъпка в този смисъл.“
(59)
Благодарение на основните проспекти на Резервната банка на Индия, заявителят се е радвал на преференциални лихвени проценти по схемата за експортни кредити, в сравнение с лихвените проценти за кредит в брой.
г) Заключение относно схемата за експортно кредитиране (ECS)
(60)
Първо, преференциалните лихвени проценти за кредит по схемата за експортно кредитиране, определени в основните проспекти на Резервната банка на Индия, споменати в съображение 55, са намалили разходите за лихви за заявителя, в сравнение с разходите за кредити, които се установяват при чисто пазарни условия, като по този начин се предоставя облага по смисъла на член 2, параграф 2 от основния регламент, засягащ този въпрос. Второ, и въпреки факта, че преференциалните кредити по схемата за експортно кредитиране се дават от търговски банки, тази облага трябва да се разглежда като финансов принос на правителството по смисъла на член 2, параграф 1, iv) от основния регламент. В този контекст следва да се отбележи, че нито член 2, параграф 1, iv) от основния регламент, нито Споразумението на Световната търговска организация относно субсидиите и компенсаторните мерки изискват такса за публични сметки, напр. компенсация на търговските банки от индийското правителство, за установяване на субсидия, а само правителствена инструкция за изпълнение на функциите, илюстрирани в i), ii) или iii) от член 2, параграф 1 от основния регламент. Резервната банка на Индия е държавен орган и попада поради това под дефиницията за „правителство“, така както е изложена в член 1, параграф 3 от основния регламент. Тя е 100 % притежание на правителството, преследва цели на държавната политика, напр. парична политика, и нейното ръководство се назначава от индийското правителство. Резервната банка на Индия инструктира частни органи, в смисъл че търговските банки са обвързани от определени условия, inter alia, i) от максималните горни стойности за лихвените проценти за експортни кредити, определени в основните проспекти на Резервната банка на Индия и ii) от разпоредбите на Резервната банка на Индия за това, че търговските банки трябва да предоставят определено количество за експортно финансиране. Тази инструкция задължава търговските банки да изпълняват функциите, споменати в член 2, параграф 1, буква а), i) от основния регламент, в този случай заеми във формата на преференциално експортно финансиране. Такова директно превеждане на средства във формата на заеми при определени условия е обикновено в прерогативите на правителството и, по смисъла на член 2, параграф 1, буква а), iv) от основния регламент, практиката, без реален смисъл, се различава от практиката, която правителството следва обикновено. Освен това за тази субсидия се смята, че е специфична и с възможност за компенсиране, тъй като преференциални лихвени проценти се предоставят само по отношение на експортното финансиране и поради това зависят от изпълнението на експорта по смисъла на член 3, параграф 4, буква а) от основния регламент.
д) Изчисляване на сумата на субсидията
(61)
Сумата на субсидията бе изчислена на основата на разликата между натрупаната лихва за експортни кредити, използвани през периода на разследването за преразглеждане и сумата, която би била платима, ако биха били приложими същите лихвени проценти, както за обикновени търговски кредити, използвана от заявителя. Тази сума на субсидията (числител) бе разпределена за целия експортен оборот през периода на разследването за преразглеждане като подходящ знаменател в съгласие с член 7, параграф 2 от основния регламент, тъй като субсидията зависи от изпълнението на експорта и тя не е била дадена заради изработените, произведените, изнесени или транспортирани количества. Така установената схема за експортно кредитиране е 0,4 %.
2.3.2. Схема за стимулиране на Западна Бенгалия
(62)
Подробното описание на схемата за стимулиране на Западна Бенгалия е изложено в нотификация № 588-СI/Н от 22 юни 1999 г. на Отдела за търговия и индустрии на правителството на Западна Бенгалия (WBIS 1999), която е заменена с нотификация № 134-СI/О/Стимул/17/03/1 от 24 март 2004 г. (WBIS 2004). Разследването установи, че облагата, получена от заявителя, е незначителна и в резултат, WBIS не бе анализиран допълнително.
3. ОБЩА СУМА НА ИЗРАВНИТЕЛНИТЕ СУБСИДИИ
(63)
Отчитайки окончателните находки, свързани със схемите, така както са изложени тук по-горе, ставката на изравнителните субсидии за заявителя е, както следва:
ECS
EOUS
Общо
South Asian Petrochem Limited
0,4 %
13,5 %
13,9 %
Д. ПОПРАВКА НА МЕРКИТЕ ОБЕКТ НА ПРЕРАЗГЛЕЖДАНЕ
(64)
В съгласие с член 15, параграф 1 от основния регламент, сумата на изравнителното мито следва да е по-малка от общата сума на подлежащите на компенсация субсидии, ако това по-малко мито трябва да е адекватно за отстраняване на щетата за индустрията от Общността. При първоначалното разследване бе установено общо ниво за елиминиране на щета от 44,3 %, което е по-високо от установения за заявителя процент на субсидията.
(65)
На основата на находките, направени през време на обзорното разследване се счита, че вносът на засегнатия продукт в Общността, произведен и експортиран от заявителя, следва да е под условие на ниво на изравнителното мито, съответстващо на индивидуалната ставка на субсидиите, установена за тази компания, т.е. 13,9 %. Тъй като митото, наложено с Регламент (ЕО) № 2603/2000 прие формата на определена сума за тон, гореупоменатата митническа ставка за заявителя бе също преобразувана в определена сума от 106,5 EUR на тон.
(66)
Регламент (ЕО) № 2603/2000 следва поради това да бъде съответно изменен.
Е. ГАРАНЦИЯ
(67)
Заявителят предложи ценова гаранция относно износа си на засегнатия продукт за Общността в съгласие с член 13, параграф 1 от основния регламент.
(68)
След проучване на предложението, Комисията сметна гаранцията за приемлива, тъй като то би елиминирало увреждащите ефекти от субсидирането. Освен това редовните и подробни отчети, които заявителят се задължава да предоставя на Комисията, ще позволят ефективно наблюдение и контрол. Освен това характерът на продукта и структурата на продажбите на заявителя са такива, че Комисията смята, че е ограничен рискът от заобикаляне на гаранцията.
(69)
За да се гарантира ефективно спазване и наблюдение на гаранцията, когато бъде представена молба за освобождаване с цел свободно разпространение в изпълнение на гаранцията, освобождаването от мито ще зависи от представяне на митническите власти от съответната държава-членка на валидна „Търговска фактура“, издадена от заявителя и съдържаща информацията, изброена в приложението към Регламент (ЕО) № 2603/2000. Ако такава фактура не бъде представена, или ако тя не отговаря на продукта, представен на митниците, подходящата ставка за изравнителното мито следва да е платима, така че да се гарантира ефективното прилагане на гаранцията.
(70)
В случай на нарушение или оттегляне на гаранцията, изравнително мито може да се наложи в изпълнение на член 13, параграфи 9 и 10 от основния регламент.
Ж. РАЗКРИВАНЕ И ПРОДЪЛЖИТЕЛНОСТ НА МЕРКИТЕ
(71)
Заявителят и индийското правителство бяха информирани за основните факти и съображения, след което се взе решение да се предложи изменение на Регламент (ЕО) № 2603/2000, като бе дадена възможност за коментари. Само заявителят направи коментари, основно относно схемата за експортно ориентирани единици, които бяха насочени в контекста на съответните заключение в изпълнение на раздел 2.1.1., буква г),
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Регламент (ЕО) № 2603/2000 се изменя, както следва:
а)
В член 1, параграф 3, в таблицата след производители в Индия, се добавя следното:
„Страна
Компания
Окончателно мито (EUR на тон)
Допълнителен код по TAРИК за ЕО
Индия
South Asian Petrochem Limited
106,5
А585“
б)
В член 2, параграф 3 в таблицата се добавя следното:
„Компания
Страна
Допълнителен код по TAРИК за ЕО
South Asian Petrochem Limited
India
А585“
Член 2
Настоящият регламент влиза в сила в деня след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Люксембург на 6 октомври 2005 година.
COUNCIL REGULATION (EC) No 1645/2005
of 6 October 2005
amending Regulation (EC) No 2603/2000 imposing a definitive countervailing duty on imports of certain polyethylene terephthalate originating, inter alia, in India
THE COUNCIL OF THE EUROPEAN UNION,
Having regard to the Treaty establishing the European Community,
Having regard to Council Regulation (EC) No 2026/97 of 6 October 1997 on protection against subsidised imports from countries not members of the European Community (1) (the basic Regulation), and in particular Article 20 thereof,
Having regard to the proposal submitted by the Commission after consulting the Advisory Committee,
Whereas:
A. PREVIOUS PROCEDURE
(1)
The Council, by Regulation (EC) No 2603/2000 (2), imposed a definitive countervailing duty on imports of certain polyethylene terephthalate (PET) with a coefficient of viscosity of 78 ml/g or higher, according to DIN (Deutsche Industrienorm) 53728, normally declared within CN code 3907 60 20 and originating, inter alia, in India (the product concerned). The measures took the form of a specific duty ranging between EUR 0 and 41,3 per tonne for cooperating individual Indian exporters, with a specific duty of EUR 41,3 per tonne for all other Indian exporters.
B. CURRENT PROCEDURE
1. REQUEST FOR REVIEW
(2)
Following the imposition of definitive measures, the Commission received a request for the initiation of an accelerated review of Regulation (EC) No 2603/2000 pursuant to Article 20 of the basic Regulation from an Indian producer of the product concerned, South Asian Petrochem Limited (the applicant). The applicant claimed not to be related to any other exporter of the product concerned. Furthermore, it asserted that it had not exported the product concerned during the original investigation period (1 October 1998 to 30 September 1999), but had exported the product concerned to the Community subsequently.
2. INITIATION OF AN ACCELERATED REVIEW
(3)
The Commission examined the evidence submitted by the applicant and considered it sufficient to justify the initiation of a review in accordance with the provisions of Article 20 of the basic Regulation. After consultation of the Advisory Committee and after the Community industry concerned had been given the opportunity to comment, the Commission initiated by a notice in the Official Journal of the European Union (3) an accelerated review of Regulation (EC) No 2603/2000 with regard to the applicant.
3. PRODUCT CONCERNED
(4)
The product covered by this review is the same product as the one under consideration in Regulation (EC) No 2603/2000 (see recital 1).
4. INVESTIGATION PERIOD
(5)
The investigation of subsidisation covered the period from 1 October 2003 to 30 September 2004 (the review investigation period).
5. PARTIES CONCERNED
(6)
The Commission officially advised the applicant and the Government of India (the GOI) of the initiation of the investigation. Furthermore, it gave other interested parties the opportunity to make their views known in writing and to request a hearing. However, no such views or any request for a hearing were received by the Commission.
(7)
The Commission sent a questionnaire to the applicant and received a full reply within the set deadline. The Commission sought and verified all information it deemed necessary for the purpose of the investigation and carried out verification visits at the premises of the applicant in Calcutta and in Haldia.
C. SCOPE OF THE REVIEW
(8)
The Commission examined the same subsidy schemes which were analysed in the original investigation. It also examined whether the applicant had used any other subsidy schemes, or had received ad hoc subsidies in relation to the product concerned.
D. RESULTS OF THE INVESTIGATION
1. NEW EXPORTER QUALIFICATION
(9)
The applicant was able to satisfactorily demonstrate that it was not related, directly or indirectly, to any of the exporting producers subject to the countervailing measures in force with regard to the product concerned.
(10)
The investigation confirmed that the applicant had not exported the product concerned during the original period of investigation, i.e. from 1 October 1998 to 30 September 1999, and that it had begun exporting to the Community after this period. Furthermore, the applicant was not individually investigated during the original investigation for reasons other than a refusal to cooperate with the Commission.
(11)
Consequently, it is confirmed that the applicant should be considered as a new exporter. Therefore, in accordance with Article 20 of the basic Regulation, an individual countervailing duty rate should be determined for the applicant.
2. SUBSIDISATION
(12)
On the basis of the information contained in the applicant’s reply to the Commission’s questionnaire and further collected in the course of the investigation, the following schemes were investigated:
-
Duty Entitlement Passbook Scheme,
-
Export Credit Scheme,
-
Export Oriented Unit Scheme/Special Economic Zones Scheme,
-
Export Promotion Capital Goods Scheme,
-
Income Tax Exemption Scheme,
-
West Bengal Incentives Scheme.
2.1. SCHEMES ORIGINALLY INVESTIGATED AND USED BY THE COMPANY
2.1.1. Export Oriented Unit Scheme (EOUS)/Special Economic Zones Scheme (SEZS)
(a) Legal basis
(13)
These schemes are based on the Foreign Trade (Development and Regulation) Act 1992 (No 22 of 1992) which entered into force on 7 August 1992 (Foreign Trade Act). This act authorises the GOI to issue notifications regarding trade policy, formerly called ‘Export-Import Policy’ and since 1 September 2004 named ‘Foreign Trade Policy’. The Foreign Trade Policy 2004 to 2009 (FTP), which incorporates the Export and Import Policy 2002 to 2007, is relevant to the review investigation period of this case. In addition, the GOI also sets out the procedures governing the FTP in a ‘Handbook of Procedures Volume I’ (HOP I) (4).
(14)
The details of these schemes are contained in chapters 6 (EOUS) and 7 (SEZS) respectively of the FTP and of the HOP I.
(b) Eligibility
(15)
With the exception of pure trading companies, all enterprises which, in principle, undertake to export their entire production of goods or services may be set up under the EOUS or SEZS. However, unlike services and agriculture, undertakings in the industrial sectors have to fulfil a minimum investment threshold in fixed assets (INR 10 million) to be eligible for the EOUS.
(c) Practical implementation
(16)
The SEZS is the successor scheme of the former Export Processing Zones Scheme (EPZS). SEZs are specifically delineated duty free enclaves and considered by the FTP as foreign territory for the purpose of trade operations, duties and taxes. Thirty five SEZs have been approved by the Indian authorities.
(17)
EOUs, on the other side, are geographically more flexible and can be established anywhere in India. This scheme is complementary to the SEZS.
(18)
An application for operation under these schemes must include details for a period of the next five years on, inter alia, planned production quantities, projected value of exports, import requirements and indigenous requirements. If the authorities accept the company’s application, the terms and conditions attached to the acceptance is communicated to the company. The agreement recognising the company as an undertaking under the EOUS or SEZS is valid for a five-year period. The agreement may be renewed for further periods.
(19)
A crucial obligation of an EOU or an SEZ enterprise as set out in the FTP is to achieve net foreign exchange (NFE) earnings, i.e. in a reference period (five years) the total value of exports has to be higher than the total value of imported goods.
(20)
EOUS/SEZS units are entitled to the following concessions:
(i)
exemption from import duties on all types of goods (including capital goods, raw materials and consumables) required for the manufacture, production or processing, or in connection therewith;
(ii)
exemption from excise duty on goods procured from indigenous sources;
(iii)
reimbursement of central sales tax paid on goods procured locally;
(iv)
‘duty drawback on all industry rates’ with regard to furnace oil procured from domestic oil companies;
(v)
facility to sell a part of the production on the domestic market on payment of applicable duties on the finished product as an exception to the general requirement to export the entire production;
(vi)
exemption from income tax normally due on profits realised on export sales in accordance with Section 10A or Section 10B of the Income Tax Act, for a 10-year period after starting their operations, but no longer than up to 2010;
(vii)
possibility of 100 % foreign equity ownership.
(21)
Although the concessions under both schemes are largely comparable, some differences exist. For instance, only an EOU can obtain a 50 % reduction of duties payable upon domestic sales (DTA sales), whereas in an SEZ 100 % of the duties are payable on such sales. An EOU unit can sell up to 50 % of its turnover domestically at such reduced rate.
(22)
Units operating under these schemes are bonded under the surveillance of customs officials in accordance with Section 65 of the Indian Customs Act.
(23)
They are legally obliged to maintain, in a specified format, a proper account of all imports, of the consumption and utilisation of all imported materials and of the exports made. These documents must be submitted periodically, as may be required, to the competent authorities (quarterly and annual progress reports).
(24)
However, ‘at no point in time [an EOU or a SEZ unit] shall be required to co-relate every import consignment with its exports, transfers to other units, sales in DTA or stocks’, as paragraphs 6.11.2 and 7.13.2 of the HOP I state.
(25)
Domestic sales are dispatched and recorded on a self-certification basis without prior intimation of specific transactions. The dispatch process of export consignments of an EOU is supervised by a customs/excise official, who is permanently posted in the EOU. The company is obliged to reimburse the GOI for the salary of such permanent bond officer.
(26)
‘All activities of SEZ units within the zone, unless otherwise specified, including export and re-import of goods shall be through self-certification procedure’, as paragraph 7.29 of the HOP I states. Thus, no routine examinations of the export consignments of an SEZ unit by customs authorities take place.
(27)
In the present case, the EOUS was used by the applicant. As the SEZS was not used, it is therefore not necessary to analyse the countervailability of this scheme. The applicant utilised the EOUS to import raw materials and capital goods free of import duties, to procure goods domestically free of excise duty, to obtain sales tax reimbursement as well as duty drawback on furnace oil and to sell part of its production on the domestic market. Thus, it availed of all benefits as described in recital 20 under (i) to (v). The applicant did not avail of benefits under the income tax exemption provisions of the EOUS (see recital 53).
(d) Conclusions on the EOUS
(28)
The exemptions of an EOU from two types of import duties (the basic customs duty and special additional customs duty), the reimbursement of sales tax and the duty drawback on furnace oil are financial contributions of the GOI within the meaning of Article 2(1)(a)(ii) of the basic Regulation. Government revenue which would be due in the absence of this scheme is forgone, thus, in addition, conferring a benefit within the meaning of Article 2(2) of the basic Regulation upon the applicant, because it saved liquidity by not having to pay duties normally due and by obtaining a sales tax reimbursement.
(29)
The exemptions from excise duty and its import duty equivalent (the additional customs duty), however, do not lead to revenue forgone which is otherwise due. Excise and additional customs duty, if paid, could be used as a credit for own future duty liabilities (the CENVAT mechanism). Therefore, these duties are not definitive. By the means of CENVAT-credit only an added value bears a definitive duty for the company, not the input materials.
(30)
Thus, only the exemption from basic customs duty, special additional customs duty, the sales tax reimbursement and the duty drawback on furnace oil constitute subsidies within the meaning of Article 2 of the basic Regulation. They are contingent in law upon export performance, and therefore deemed to be specific and countervailable under Article 3(4)(a) of the basic Regulation. The export objective of an EOU as set out in paragraph 6.1 of the FTP is a conditio sine qua non to obtain the incentives.
(31)
Furthermore, these subsidies cannot be considered as permissible duty drawback systems or substitution drawback systems within the meaning of Article 2(1)(a)(ii) of the basic Regulation. They do not conform to the strict rules laid down in Annex I (items (h) and (i)), Annex II (definition and rules for drawback) and Annex III (definition and rules for substitution drawback) of the basic Regulation.
(32)
Insofar as the sales tax reimbursement and import duty exemption provisions are used for purchasing capital goods, they are already not in conformity with the rules for permitted drawback systems because those goods are not consumed in the production process, as required by Annex I item (h) (sales tax reimbursement) and (i) (import duties remission).
(33)
In addition, and also concerning the other benefits which are available under this scheme, it is found that the GOI has no effective verification system or procedure in place to confirm whether and in what amounts duty free procured inputs or inputs subject to sales tax reimbursement and duty drawback on furnace oil were consumed in the production of the exported product (Annex II(II)(4) of the basic Regulation and, in the case of substitution drawback schemes, Annex III(II)(2) of the basic Regulation).
(34)
An EOU is allowed to sell a significant amount of its production, up to 50 % of its annual turnover, on the domestic market. Therefore, no obligation in law exists to export the total amount of manufactured resultant products. Moreover, due to the self-certification procedure these domestic transactions take place without the supervision and control of a government official. Consequently, the bonded premises of an EOU are at least in part not subject to a physical control by the Indian authorities. This, however, increases the importance of further verification elements, notably control of the nexus between duty free inputs and resultant export products in order to qualify as a duty drawback verification system.
(35)
Concerning further verification steps installed it should be recalled, as mentioned in recital 24, that an EOU is already de jure at no point in time required to co-relate every import consignment with the destination of the corresponding resultant product. Only such consignment controls, however, would provide the Indian authorities with sufficient information about the final destination of inputs to check that the duty exemptions, sales tax reimbursements and duty drawback on furnace oil do not exceed inputs for export production. Monthly tax returns for domestic sales on a self-assessment basis, which are periodically assessed by the Indian authorities, do not suffice. Company internal systems, which are kept without a legal obligation under the FTP, e.g. a batch sheets system, do not suffice to replace such key requirement for a duty drawback verification system either. In addition, a duty drawback verification system needs to be designed and enforced by a government and should not be left to the discretion of the management of each individual company concerned to set up an information system. Consequently, it is found that, since an EOU is explicitly not required by the Indian FTP to record the nexus between input materials and the resultant product, no effective control mechanism was set up by the GOI to determine which inputs were consumed in export production and in what amounts.
(36)
Also, the GOI neither carried out a further examination based on actual inputs involved, although this would normally need to be carried out in the absence of an effective verification system (Annex II(II)(5) and Annex III(II)(3) to the basic Regulation), nor did it prove that no excess remission took place.
(37)
Upon disclosure, the applicant argued that not the same methodology, within the meaning of Article 22(4) of the basic Regulation, was used in the case at hand as compared with the original investigation when assessing the EOUS. It must be noted that exporters in the original investigation provided evidence that no excess remission occurred and for this reason the duty exemption on raw material procurements under the EOUS was originally not countervailed.
(38)
However, the applicant did not provide such evidence in the case at hand. In this context, it is also noted that it sold the product concerned on the domestic market as well, i.e. not all duty free procured input materials were necessarily consumed in export production. Furthermore, in particular the fact that according to the Indian law EOUS exporters are not obliged to co-relate import consignments with the destination of the corresponding resultant product, constitutes a circumstance not established in the original investigation. Therefore, the scheme has been assessed in the present case in accordance with the provisions of Article 22(4) of the basic Regulation, which stipulates that new circumstances need to be considered. Consequently, the present finding, that the EOUS does not constitute a permitted duty drawback or substitution drawback system, is confirmed.
(e) Calculation of the subsidy amount
(39)
Accordingly, in the absence of a permitted duty drawback system or substitution drawback system, the countervailable benefit is the remission of total import duties (basic customs duty and special additional customs duty) normally due upon importation, as well as the sales tax reimbursement and duty drawback on furnace oil, all during the review investigation period.
(40)
Upon disclosure, the applicant claimed that the subsidy amount, including interest adjustments for non recurring subsidies, should be calculated only on the basis of the seven months of the review investigation period during which it was in commercial operation. Alternatively, the applicant requested to consider only a 10-month period, which includes its trial production period.
(41)
According to Article 5 of the basic Regulation, the amount of countervailable subsidies shall be calculated in terms of the benefit conferred on the recipient, which is found to exist during an investigation period. In conformity with the same provision and standard EC practice, a period of 12 months was chosen as review investigation period and findings are based on this period of time. No provision in the basic Regulation stipulates that start up phases of a company shall be disregarded. The claim of the applicant had therefore been rejected.
(i) Exemption from import duties (basic customs duty and special additional customs duty) and sales tax reimbursement on raw materials
(42)
The subsidy amount for the applicant was calculated on the basis of import duties forgone (basic customs duty and special additional customs duty) on the materials imported, as well as sales tax and the duty drawback on furnace oil eligible for reimbursement, all during the review investigation period. Fees necessarily incurred to obtain the subsidy were deducted in accordance with Article 7(1)(a) of the basic Regulation from this sum to arrive at the subsidy amount as numerator. In accordance with Article 7(2) of the basic Regulation this subsidy amount has been allocated over the export turnover as appropriate denominator, because the subsidy is contingent upon export performance and it was not granted by reference to the quantities manufactured, produced, exported or transported. The subsidy rate thus obtained was 12,6 %.
(43)
In this context, the applicant claimed that only the proportion of the subsidy amount directly attributable to the product concerned should be used as numerator. The applicant produces a small amount of PET of lower viscosity as the product concerned and the intermediate product amorphous PET-chips, which do not fall under the product scope of this investigation. It suggested apportioning the subsidy amount on the basis of the turnover of the product concerned in relation to the total turnover.
(44)
However, it is noted that the various input materials cannot be per se linked either to the product concerned or PET of a lower viscosity and the intermediate product because the same input materials could be used for the production of all these types. Moreover, as set out in recitals 32 to 38, no proper verification system with regard to the final destination of the input materials was in place. In such case and in line with Article 7(2) of the basic Regulation, both numerator and denominator were determined on the basis of the total product range of the applicant in order to allocate the subsidy amount attributable to the product concerned. The applicant did not substantiate that any alternative methodology would lead to a more precise result. In particular, it is noted that even if the claim was accepted, the denominator would be reduced pro rata, thus leading to the identical overall result.
(ii) Exemption from import duties (basic customs duty and special additional customs duty) on capital goods
(45)
Unlike raw materials, capital goods are not physically incorporated into the finished goods. In accordance with Article 7(3) of the basic Regulation, the benefit to the investigated company has been calculated on the basis of the amount of unpaid customs duty on imported capital goods spread across a period which reflects the normal depreciation period of such capital goods in the industry of the product concerned (i.e. 18,465 years), which leads to a depreciation rate of rounded 5,42 %. The amount so calculated which is then attributable to the review investigation period has been adjusted by adding interest during this period in order to reflect the value of the benefit over time and thereby establishing the full benefit of this scheme to the recipient. The amount of interest added was based on the commercial interest rate during the review investigation period in India. Fees necessarily incurred to obtain the subsidy were deducted in accordance with Article 7(1)(a) of the basic Regulation from this sum to arrive at the subsidy amount as numerator. In accordance with Article 7(2) and (3) of the basic Regulation, this subsidy amount has been allocated over the export turnover generated during the review investigation period as appropriate denominator, because the subsidy is contingent upon export performance and it was not granted by reference to the quantities manufactured, produced, exported or transported. The subsidy rate thus obtained was 0,9 %.
(46)
Upon disclosure, the applicant argued that its company specific depreciation period of 18,93 years should be used instead of 18,465 years, which is the combined average together with the originally established depreciation period. Further, it claimed that its individual depreciation period reflects the industry standard nowadays in India.
(47)
However, as set out above, Article 7(3) of the basic Regulation requires a focus on the normal, i.e. average, depreciation period of the industry and not on a company-specific period. Moreover, the applicant did not substantiate that the industry depreciation standard of the industry concerned has generally increased. The argument was therefore rejected.
(48)
Furthermore, the applicant claimed that for calculating the subsidy amount the depreciation rate should not have been rounded up.
(49)
However, it is noted that the rounding has no impact on the overall result, thus this comment being of no consequence.
(50)
Consequently, the total subsidy rate under the EOUS for the applicant amounts to 13,5 %.
2.2. SCHEMES ORIGINALLY INVESTIGATED BUT NOT USED BY THE COMPANY
2.2.1. Duty Entitlement Passbook Scheme (DEPBS)
(51)
The applicant had not availed itself of benefits under the DEPBS.
2.2.2. Export Promotion Capital Goods Scheme (EPCGS)
(52)
It was established that the applicant had not imported capital goods under the EPCGS and, therefore, had not availed itself of the EPCGS.
2.2.3. Income Tax Exemption Scheme
(53)
It was established that the applicant did not, in the absence of taxable profits, receive the benefit of an income tax exemption under Section 10B of the Income Tax Act 1961 during the review investigation period.
2.3. OTHER SCHEMES USED BY THE COMPANY IN RELATION TO THE PRODUCT CONCERNED AND FOUND COUNTERVAILABLE
2.3.1. Export Credit Scheme (ECS)
(a) Legal basis
(54)
The ECS is based on sections 21 and 35A of the Indian Banking Regulation Act 1949, which allow the Reserve Bank of India (‘RBI’) to direct commercial banks in the field of export credits.
(55)
The details of the scheme are set out in Master Circular IECD No 35/04.02.02/2004-05 (Foreign Currency Export Credit) and Master Circular IECD No 27/04.02.02/2004-05 (Rupee Export Credit) of the RBI, which are addressed to all commercial banks in India.
(b) Eligibility
(56)
Manufacturing exporters and merchant exporters are eligible for this scheme.
(c) Practical implementation
(57)
Under this scheme, the RBI mandatory sets maximum ceiling interest rates applicable to export credits, both in Indian rupees or in foreign currency, which commercial banks can charge an exporter ‘with a view to making credit available to exporters at internationally competitive rates’. The ECS consists of two sub-schemes, the Pre-Shipment Export Credit Scheme (packing credit), which covers credits provided to an exporter for financing the purchase, processing, manufacturing, packing and/or shipping of goods prior to export, and the Post-Shipment Export Credit Scheme, which provides for working capital loans with the purpose of financing export receivables. The RBI also directs the banks to provide a certain amount of their net bank credit towards export finance.
(58)
As a result of these RBI Master Circulars, exporters can obtain export credits at preferential interest rates compared with the interest rates for ordinary commercial credits (cash credits), which are purely set under market conditions. In this respect, the Master Circular on Rupee Export Credit notes that ‘ceiling rates of interest on credit extended to exporters as prescribed in this Circular are lower than the maximum lending rates normally charged to other borrowers and are, therefore, indicated as concessive in this sense.’
(59)
Due to the RBI Master Circulars, the applicant enjoyed preferential interest rates for ECS credits as compared with its cash credit interest rates.
(d) Conclusion on the ECS
(60)
Firstly, the preferential interest rates of an ECS credit set by the RBI Master Circulars mentioned in recital 55 decreased interest costs of the applicant as compared with credit costs purely set by market conditions, thus conferring a benefit within the meaning of Article 2(2) of the basic Regulation on it. Secondly, and despite the fact that the preferential credits under the ECS are granted by commercial banks, this benefit is to be considered as a financial contribution by a government within the meaning of Article 2(1)(iv) of the basic Regulation. In this context, it should be noted that neither Article 2(1)(iv) of the basic Regulation nor the WTO Agreement on Subsidies and Countervailing Measures (‘ASCM’) require a charge on the public accounts, e.g. reimbursement of the commercial banks by the GOI, to establish a subsidy, but only government direction to carry out functions illustrated in points (i), (ii) or (iii) of Article 2(1) of the basic Regulation. The RBI is a public body and falls therefore under the definition of a ‘government’ as set out in Article 1(3) of the basic Regulation. It is 100 % government-owned, pursues public policy objectives, e.g. monetary policy, and its management is appointed by the GOI. The RBI directs private bodies in the sense that the commercial banks are bound by certain conditions, inter alia, (i) by the maximum ceilings for interest rates on export credits mandated in the RBI Master Circulars and (ii) by the RBI provisions that commercial banks have to provide a certain amount of their net bank credit towards export finance. This direction obliges commercial banks to carry out functions mentioned in Article 2(1)(a)(i) of the basic Regulation, in this case loans in the form of preferential export financing. Such direct transfer of funds in the form of loans under certain conditions would normally be vested in the government and, within the meaning of Article 2(1)(a)(iv) of the basic Regulation, the practice, in no real sense, differs from practices normally followed by governments. Furthermore, this subsidy is deemed to be specific and countervailable since the preferential interest rates are only available in relation to export financing and are therefore contingent upon export performance within the meaning of Article 3(4)(a) of the basic Regulation.
(e) Calculation of the subsidy amount
(61)
The subsidy amount has been calculated on the basis of the difference between the interest accrued for export credits used during the review investigation period and the amount that would have been payable if the same interest rates were applicable as for ordinary commercial credits used by the applicant. This subsidy amount (numerator) has been allocated over the total export turnover during the review investigation period as appropriate denominator in accordance with Article 7(2) of the basic Regulation, because the subsidy is contingent upon export performance and it was not granted by reference to the quantities manufactured, produced, exported or transported. The ECS subsidy rate so established is 0,4 %.
2.3.2. West Bengal Incentive Scheme (WBIS)
(62)
The detailed description of the WBIS is set out in Government of West Bengal (GOWB) Commerce & Industries Department notification No 588-CI/H of 22 June 1999 (WBIS 1999) which was last replaced by notification No 134-CI/O/Incentive/17/03/I of 24 March 2004 (WBIS 2004). The investigation established that the benefit obtained by the applicant was insignificant and, thus, WBIS is not analysed further.
3. TOTAL AMOUNT OF COUNTERVAILABLE SUBSIDIES
(63)
Taking account of the definitive findings relating to the schemes as set out above, the rate of countervailable subsidies for the applicant is as follows:
ECS
EOUS
Total
South Asian Petrochem Limited
0,4 %
13,5 %
13,9 %
E. AMENDMENT OF THE MEASURES BEING REVIEWED
(64)
In accordance with Article 15(1) of the basic Regulation, the amount of the countervailing duty should be less than the total amount of countervailable subsidies, if such lesser duty were to be adequate to remove the injury to the Community industry. In the original investigation a general injury elimination level of 44,3 % was established, which is higher than the subsidy rate established for the applicant.
(65)
On the basis of the findings made during the review investigation, it is considered that imports of the product concerned into the Community produced and exported by the applicant should be subject to a level of countervailing duty corresponding to the individual rate of subsidies established for this company, i.e. 13,9 %. Since the duty imposed by Regulation (EC) No 2603/2000 took the form of a specific amount per tonne, the abovementioned duty rate for the applicant has also been converted into a specific amount of EUR 106,5 per tonne.
(66)
Regulation (EC) No 2603/2000 should therefore be amended accordingly.
F. UNDERTAKING
(67)
The applicant offered a price undertaking concerning its exports of the product concerned to the Community, in accordance with Article 13(1) of the basic Regulation.
(68)
After examination of the offer, the Commission considered the undertaking as acceptable since it would eliminate the injurious effects of subsidisation. Moreover, the regular and detailed reports which the applicant undertook to provide to the Commission will allow effective monitoring. Furthermore, the nature of the product and the sales structure of the applicant are such that the Commission considers that the risk of circumvention of the undertaking is limited.
(69)
In order to ensure the effective respect and monitoring of the undertaking, when the request for release for free circulation pursuant to the undertaking is presented, exemption from the duty is conditional upon presentation to the customs authorities of the Member State concerned a valid ‘Commercial Invoice’ issued by the applicant and containing the information listed in the Annex to Regulation (EC) No 2603/2000. Where no such invoice is presented, or when it does not correspond to the product presented to customs, the appropriate rate of the countervailing duty should be payable in order to ensure the effective application of the undertaking.
(70)
In the event of a breach or withdrawal of the undertaking, a countervailing duty may be imposed pursuant to Article 13(9) and (10) of the basic Regulation.
G. DISCLOSURE AND DURATION OF THE MEASURES
(71)
The applicant and the GOI were informed of the essential facts and considerations upon which it was intended to propose that Regulation (EC) No 2603/2000 be amended and were given the opportunity to comment. Only the applicant made comments, essentially on the EOUS, which have been addressed in the context of the respective conclusions under section 2.1.1.(d),
HAS ADOPTED THIS REGULATION:
Article 1
Regulation (EC) No 2603/2000 shall be amended as follows:
(a)
In Article 1(3), the following shall be inserted into the table under producers in India:
Country
Company
Definitive duty
(EUR per tonne)
TARIC additional code
‘India
South Asian Petrochem Limited
106,5
A585’
(b)
In Article 2(3), the following shall be inserted into the table:
Company
Country
TARIC additional code
‘South Asian Petrochem Limited
India
A585’
Article 2
This Regulation shall enter into force on the day following its publication in the Official Journal of the European Union.
This Regulation shall be binding in its entirety and directly applicable in all Member States.
Done at Luxembourg, 6 October 2005.