РЕГЛАМЕНТ (ЕО) № 662/2009 НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
от 13 юли 2009 година
за установяване на процедура за договарянето и сключването на споразумения между държави-членки и трети държави по специфични въпроси на приложимото право към договорни и извъндоговорни задължения
ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взеха предвид Договора за създаване на Европейската общност, и по-специално член 61, буква в), член 65 и член 67, параграф 5 от него,
като взеха предвид предложението на Комисията,
в съответствие с процедурата, предвидена в член 251 от Договора (1),
като имат предвид, че:
(1)
Трета част, дял IV от Договора дава правното основание за приемане на законодателство на Общността в сферата на съдебното сътрудничество по гражданскоправни въпроси.
(2)
Съдебното сътрудничество по гражданскоправни въпроси между държави-членки и трети държави по традиция се регламентира със споразумения между държавите-членки и третите държави. Тези споразумения, чийто брой вече е значителен, често отразяват специалните връзки между държава-членка или държави-членки и трета държава или трети държави и тяхната цел е да предоставят адекватна правна рамка за задоволяване на специфичните потребности на заинтересованите страни.
(3)
Съгласно член 307 от Договора държавите-членки трябва да предприемат всички необходими мерки за премахване на несъответствията между достиженията на правото на Общността и международни споразумения, сключени между държави-членки и трети държави. Това може да включва необходимостта от предоговаряне на такива споразумения.
(4)
С цел предоставяне на подходяща правна рамка в отговор на специфичните потребности на държава-членка във връзка с нейните отношения с трета държава е възможно да има явна необходимост от сключване на нови споразумения с трети държави, отнасящи се до областите на гражданското правосъдие, които попадат в приложното поле на дял IV от трета част от Договора.
(5)
В своето Становище 1/03 от 7 февруари 2006 г. относно сключването на новата Конвенция от Лугано Съдът на Европейските общности потвърди, че Общността е придобила изключителна компетентност за сключването на международно споразумение, подобно на Конвенцията от Лугано, с трети държави по въпроси, засягащи разпоредбите, установени в Регламент (ЕО) № 44/2001 на Съвета от 22 декември 2000 г. относно компетентността, признаването и изпълнението на съдебни решения по граждански и търговски дела (2) (Брюксел I).
(6)
Съгласно член 300 от Договора Общността е тази, която сключва споразумения между Общността и трета държава по въпроси, попадащи в изключителната компетентност на Общността.
(7)
Член 10 от Договора изисква от държавите-членки да съдействат за постигането на задачите на Общността и да се въздържат от предприемането на каквито и да е мерки, които биха могли да застрашат постигането на целите на Договора. Това задължение за лоялно сътрудничество е с общо приложение и не зависи от това, дали компетентността на Общността е изключителна или не.
(8)
По отношение на споразуменията с трети държави относно специфични въпроси от областта на гражданското правосъдие, които попадат в изключителната компетентност на Общността, следва да се създаде последователна и прозрачна процедура, чрез която да се разрешава на държава-членка да изменя действащо споразумение или да договаря и сключва ново споразумение, по-специално когато самата Общност не е обявила намерението си да упражни външната си компетентност за сключване на споразумение посредством вече съществуващ мандат за водене на преговори или на предвиден мандат за водене на преговори. Тази процедура не следва да засяга изключителната компетентност на Общността и разпоредбите на членове 300 и 307 от Договора. Тя следва да бъде разглеждана като изключителна мярка и следва да бъде с ограничено приложно поле и срок.
(9)
Настоящият регламент не следва да се прилага, ако Общността вече е сключила споразумение със същия предмет със съответната трета държава. Две споразумения следва да се разглеждат като отнасящи се до един и същи предмет само ако и до степента, в която регулират по същество еднакви специфични правни въпроси. Разпоредби, в които само се изразява общо намерение за сътрудничество по такива въпроси, не следва да се считат за отнасящи се до един и същи предмет.
(10)
По изключение определени регионални споразумения между малко на брой държави-членки и малко на брой трети държави, например две или три, които имат за цел разглеждане на специфични местни въпроси и които не са открити за присъединяване на други държави, също следва да бъдат обхванати от настоящия регламент.
(11)
За да се гарантира, че предвидено от държава-членка споразумение не засяга ефективността на правото на Общността и не подкопава правилното функциониране на установената от това право система или на политиката на Общността в областта на външните отношения, както е определена от Общността, от съответната държава-членка следва да се изисква да нотифицира Комисията за намеренията си с оглед да получи разрешение както за започване или продължаване на официални преговори по дадено споразумение, така и за сключване на споразумение. Тази нотификация следва да бъде извършена чрез писмо или по електронен път. В нея следва да се съдържа цялата релевантна информация и документация, която би позволила на Комисията да оцени очакваното отражение върху правото на Общността на резултатите от преговорите.
(12)
Следва да се прецени дали Общността има достатъчен интерес от сключване на двустранно споразумение между Общността и съответната трета държава или, в зависимост от случая - от замяна на действащо двустранно споразумение между държава-членка и трета държава със споразумение на Общността. За тази цел всички държави-членки следва да бъдат информирани за всяка получена от Комисията нотификация относно предвидено от държава-членка споразумение, за да могат да заявят своя интерес от присъединяване към инициативата на нотифициращата държава-членка. Ако в хода на този обмен на информация се появи достатъчен интерес на Общността, Комисията следва да прецени дали да направи предложение за мандат за водене на преговори с оглед сключването на споразумение между Общността и съответната трета държава.
(13)
Ако Комисията поиска допълнителна информация от дадена държава-членка във връзка със своята оценка дали на тази държава-членка следва да бъде разрешено да започне преговори с дадена трета държава, това искане не следва да засяга сроковете, в рамките на които Комисията трябва да вземе мотивирано решение по искането на същата държава.
(14)
Когато разрешава започването на официални преговори, Комисията следва, ако е необходимо, да разполага с възможност да предлага насоки за водене на преговорите или да поиска включването на специални клаузи в предвиденото споразумение. Комисията следва да бъде изцяло информирана на всички етапи на преговорите, що се отнася до въпроси, попадащи в приложното поле на настоящия регламент, и следва да може да участва в качеството на наблюдател в преговорите по отношение на тези въпроси.
(15)
Когато нотифицират Комисията за своето намерение да започнат преговори с трета държава, държавите-членки следва да имат задължението за информиране на Комисията единствено относно елементите, които са от значение за предстоящата оценка от страна на Комисията. Разрешението от страна на Комисията, както и всички евентуални насоки за водене на преговори или, в зависимост от случая, отказът от страна на Комисията, следва да засягат единствено въпроси, попадащи в приложното поле на настоящия регламент.
(16)
Всички държави-членки следва да бъдат информирани за всяка нотификация до Комисията относно предвидени или договорени споразумения, както и за всички обосновани решения на Комисията съгласно настоящия регламент. Въпреки това подобна информация следва в пълна степен да зачита евентуалните изисквания за поверителност.
(17)
Европейският парламент, Съветът и Комисията следва да гарантират, че всяка информация, определена като поверителна, се третира в съответствие с Регламент (ЕО) № 1049/2001 на Европейския парламент и на Съвета от 30 май 2001 г. относно публичния достъп до документи на Европейския парламент, на Съвета и на Комисията (3).
(18)
В случаите, когато въз основа на своята оценка Комисията не възнамерява да разреши започването на официални преговори или сключването на договорено споразумение, тя следва да даде на засегнатата държава-членка становище, преди да представи обоснованото си решение. В случай на отказ за разрешение за сключването на договорено споразумение становището следва също да бъде предоставено на Европейския парламент и на Съвета.
(19)
За да се гарантира, че договореното споразумение не препятства провеждането на външната политика на Общността в областта на съдебното сътрудничество по гражданскоправни и търговскоправни въпроси, в споразумението следва да се предвиди или неговото пълно или частично денонсиране в случай на сключване на последващо споразумение между Общността или Общността и нейните държави-членки, от една страна, и същата трета държава, от друга страна, относно същия предмет, или пряко заменяне на съответните разпоредби от споразумението с разпоредбите на такова последващо споразумение.
(20)
Следва да бъдат предвидени преходни мерки, за да се обхванат ситуации, при които към момента на влизането в сила на настоящия регламент определена държава-членка вече е започнала процеса на договаряне на споразумение с трета държава или е приключила преговорите, но още не е дала съгласието си да бъде обвързана със споразумението.
(21)
За да се гарантира натрупването на достатъчен опит по прилагането на настоящия регламент, Комисията следва да представи доклад за това прилагане не по-рано от осем години след приемане на настоящия регламент. В този доклад, при упражняване на своите правомощия, Комисията следва да потвърди временния характер на настоящия регламент или да проучи дали настоящият регламент следва да бъде заменен с нов регламент, обхващащ същия предмет или включващ също специфични въпроси, попадащи в изключителните правомощия на Общността и уреждани с помощта на други правни актове на Общността, както е посочено в съображение 5.
(22)
Ако представеният от Комисията доклад потвърди временния характер на настоящия регламент, държавите-членки следва все още да могат, след представяне на доклада, да нотифицират Комисията относно провеждани или вече обявени преговори с цел получаване на разрешение за започване на официални преговори.
(23)
В съответствие с принципа на пропорционалност, уреден в член 5 от Договора, настоящият регламент не надхвърля необходимото за постигането на своята цел.
(24)
В съответствие с член 3 от Протокола относно позицията на Обединеното кралство и Ирландия, приложен към Договора за Европейския съюз и към Договора за създаване на Европейската общност, Обединеното кралство и Ирландия са нотифицирали желанието си да участват в приемането и прилагането на настоящия регламент.
(25)
В съответствие с членове 1 и 2 от Протокола относно позицията на Дания, приложен към Договора за Европейския съюз и към Договора за създаване на Европейската общност, Дания не участва в приемането на настоящия регламент, не е обвързана от него, нито от неговото прилагане,
ПРИЕХА НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Предмет и приложно поле
1. Настоящият регламент установява процедура, чрез която да се разреши на държава-членка да измени действащо споразумение или да договори и сключи ново споразумение с трета държава при спазване на условията, предвидени в настоящия регламент.
Тази процедура не засяга съответната компетентност на Общността и държавите-членки.
2. Настоящият регламент се прилага към споразумения по специфични въпроси, попадащи изцяло или частично в приложното поле на Регламент (ЕО) № 593/2008 на Европейския парламент и на Съвета от 17 юни 2008 г. относно приложимото право към договорни задължения (Рим I) (4) и на Регламент (ЕО) № 864/2007 на Европейския парламент и на Съвета от 11 юли 2007 г. относно приложимото право към извъндоговорни задължения (Рим II) (5).
3. Настоящият регламент не се прилага, ако Общността вече е сключила споразумение със същия предмет със съответната трета държава.
Член 2
Определения
1. За целите на настоящия регламент терминът „споразумение“ означава:
а)
двустранно споразумение между държава-членка и трета държава;
б)
регионално споразумение между ограничен брой държави-членки и трети държави - съседни на съответните държави-членки, което има за цел решаване на въпроси с местно значение и не е открито за присъединяване на други държави.
2. В контекста на регионалните споразумения, посочени в параграф 1, буква б), всяко позоваване в настоящия регламент на държава-членка или на трета държава се счита за позоваване на съответните държави-членки или трети държави.
Член 3
Нотифициране на Комисията
1. Когато държава-членка възнамерява да започне преговори за изменение на съществуващо споразумение или за сключване на ново споразумение, попадащо в приложното поле на настоящия регламент, тя нотифицира писмено Комисията за намерението си възможно най-рано преди предвиденото започване на официалните преговори.
2. Нотификацията включва, по целесъобразност, копие от съществуващото споразумение, проекта на новото споразумение или проекта на предложението и всяка друга свързана с тях документация. Държавата-членка посочва предмета на преговорите и уточнява въпросите, които ще бъдат разгледани в предвиденото споразумение, или разпоредбите на съществуващото споразумение, които ще бъдат изменени. Държавата-членка може да предоставя всякаква друга допълнителна информация.
Член 4
Оценка от Комисията
1. След получаване на нотификацията по член 3 Комисията преценява дали държавата-членка може да започне официални преговори.
2. При изготвянето на тази оценка Комисията проверява първо дали в следващите 24 месеца изрично се предвижда даването на мандат за водене на преговори с оглед на сключването на споразумение на Общността със съответната трета държава. Ако случаят не е такъв, Комисията проверява дали е изпълнено всяко едно от следните условия:
а)
съответната държава-членка е предоставила информация, посочваща, че има специален интерес от сключването на споразумение поради икономически, географски, културни, исторически, социални или политически връзки между държавата-членка и съответната трета държава;
б)
въз основа на предоставената от държавата-членка информация предвижданото споразумение не засяга ефективността на общностното право и не накърнява правилното функциониране на системата, установена от това право; и
в)
предвиденото споразумение няма да засегне предмета и целите на общностната политика в областта на външните отношения, както са определени от Общността.
3. Ако предоставената от държавата-членка информация е недостатъчна за целите на оценката, Комисията може да поиска допълнителна информация.
Член 5
Разрешение за започване на официални преговори
1. Ако предвижданото споразумение изпълнява условията, предвидени в член 4, параграф 2, в срок от 90 дни от получаване на нотификацията, посочена в член 3, Комисията взема мотивирано решение относно искането на държавата-членка, с което ѝ разрешава да започне официални преговори по това споразумение.
При необходимост Комисията може да предложи насоки за водене на преговорите и може да поиска в предвиденото споразумение да бъдат включени специални клаузи.
2. Предвижданото споразумение съдържа клауза, която предвижда:
а)
пълно или частично денонсиране на споразумението в случай на сключване на последващо споразумение със същия предмет между Общността или Общността и нейните държави-членки, от една страна, и същата трета държава, от друга страна; или
б)
пряко заменяне на съответните разпоредби на споразумението с разпоредбите на последващо споразумение със същия предмет, сключено между Общността или Общността и нейните държави-членки, от една страна, и същата трета държава, от друга страна.
Посочената в първа алинея, буква а) клауза се формулира по следния начин: „(наименование/наименования на държавата-членка/държавите-членки) ще денонсира настоящото споразумение частично или изцяло, ако и когато Европейската общност или Европейската общност и нейните държави-членки сключат споразумение с (наименование/наименования на третата държава/третите държави) по същите въпроси от областта на гражданското правосъдие като тези, уредени с настоящото споразумение“.
Посочената в първа алинея, буква б) клауза се формулира по следния начин: „Настоящото споразумение или конкретни разпоредби от настоящото споразумение престават да се прилагат в деня на влизане в сила на споразумение между Европейската общност или Европейската общност и нейните държави-членки, от една страна, и (наименование/наименования на третата държава/третите държави), от друга страна, по въпросите, уредени от последващото споразумение“.
Член 6
Отказ за даване на разрешение за започване на официални преговори
1. Ако въз основа на оценката по член 4 Комисията възнамерява да не разреши започването на официални преговори по предвиденото споразумение, тя дава становище до съответната държава-членка в срок от 90 дни от получаване на нотификацията, посочена в член 3.
2. В срок от 30 дни от получаване на становището на Комисията съответната държава-членка може да отправи искане към Комисията за провеждане на разисквания с оглед намиране на решение.
3. В случай че съответната държава-членка не отправи искане към Комисията за разисквания с нея в рамките на срока, предвиден в параграф 2, Комисията се произнася с мотивирано решение по заявлението на държавата-членка в срок от 130 дни от получаване на нотификацията, посочена в член 3.
4. При разисквания, посочени в параграф 2, Комисията се произнася с мотивирано решение по заявлението на държавата-членка в срок от 30 дни от приключването на разискванията.
Член 7
Участие на Комисията в преговорите
Комисията може да участва в преговорите между държавата-членка и третата държава като наблюдател, доколкото са засегнати въпроси, попадащи в приложното поле на настоящия регламент. Ако Комисията не участва като наблюдател, тя бива информирана за напредъка и резултатите, постигнати в различните фази на преговорите.
Член 8
Разрешение за сключване на споразумението
1. Преди подписване на договорено споразумение съответната държава-членка нотифицира Комисията за резултата от преговорите и ѝ предоставя текста на споразумението.
2. След получаване на тази нотификация Комисията преценява дали договореното споразумение:
а)
отговаря на условието, установено в член 4, параграф 2, буква б);
б)
отговаря на условието, установено в член 4, параграф 2, буква в), дотолкова, доколкото са налице нови изключителни обстоятелства във връзка с това условие; и
в)
изпълнява изискванията по член 5, параграф 2.
3. Ако договореното споразумение изпълнява условията и изискванията, посочени в параграф 2, в срок от 90 дни от получаването на нотификацията, посочена в параграф 1, Комисията се произнася с мотивирано решение относно искането на държавата-членка, с което ѝ разрешава да сключи това споразумение.
Член 9
Отказ за разрешение за сключване на споразумението
1. Когато въз основа на оценката по член 8, параграф 2 Комисията възнамерява да не разреши сключването на договореното споразумение, тя предоставя на съответната държава-членка, както и на Европейския парламент и на Съвета становище в срок от 90 дни от получаването на нотификацията, посочена в член 8, параграф 1.
2. В срок от 30 дни от получаването на становището на Комисията съответната държава-членка може да отправи искане до Комисията за провеждане на разисквания с оглед на намиране на решение.
3. Ако съответната държава-членка не отправи искане към Комисията за разисквания в рамките на срока, предвиден в параграф 2, Комисията се произнася с мотивирано решение по заявлението на държавата-членка в срок от 130 дни от получаването на нотификацията, посочена в член 8, параграф 1.
4. При разискванията по параграф 2 Комисията се произнася с мотивирано решение по заявлението на държавата-членка в срок от 30 дни от приключването на разискванията.
5. Комисията нотифицира своето решение на Европейския парламент и на Съвета в срок от 30 дни от неговото вземане.
Член 10
Поверителност
При предоставянето на информация на Комисията съгласно член 3, член 4, параграф 3 и член 8 държавата-членка може да посочи дали някои от сведенията да се считат за поверителни и дали предоставената информация може да бъде споделена с други държави-членки.
Член 11
Предоставяне на информация на държавите-членки
Комисията изпраща на държавите-членки нотификациите, получени в съответствие с членове 3 и 8, и при необходимост, придружаващите документи, както и всички свои мотивирани решения по членове 5, 6, 8 и 9, при спазване на изискванията за поверителност.
Член 12
Преходни разпоредби
1. Когато към момента на влизане в сила на настоящия регламент държава-членка вече е започнала процеса на преговори за споразумение с трета държава, се прилагат членове 3-11.
Комисията може да предложи насоки за водене на преговорите или да поиска включването на специални клаузи, както е посочено съответно в член 5, параграф 1, втора алинея и член 5, параграф 2, когато етапът, на който се намират преговорите, позволява това.
2. Когато към момента на влизане в сила на настоящия регламент държава-членка вече е приключила преговорите, но все още не е сключила споразумението, се прилагат член 3, член 8, параграфи 2-4 и член 9.
Член 13
Преразглеждане
1. Не по-рано от 13 юли 2017 г. Комисията представя на Европейския парламент, Съвета и Европейския икономически и социален комитет доклад относно прилагането на настоящия регламент.
2. В този доклад:
а)
се потвърждава, че е целесъобразно срокът на действие на настоящия регламент да изтече на датата, определена в съответствие с член 14, параграф 1; или
б)
се препоръчва настоящият регламент да бъде заменен с нов регламент, считано от тази дата.
3. Ако в доклада бъде препоръчана замяна на настоящия регламент, както е посочено в параграф 2, буква б), той се придружава от подходящо законодателно предложение.
Член 14
Изтичане на срока на действие
1. Срокът на действие на настоящия регламент изтича три години след представянето на посочения в член 13 доклад от Комисията.
Срокът от три години, посочен в първа алинея, започва да тече на първия ден от месеца, следващ месеца на представянето на доклада или на Европейския парламент, или на Съвета, като се взема предвид по-късната от двете дати.
2. Независимо от изтичането на срока на действие на настоящия регламент на датата, определена в съответствие с параграф 1, се разрешава да бъдат продължени и приключени съгласно настоящия регламент всички продължаващи към тази дата преговори, които са започнати от държава-членка съгласно настоящия регламент.
Член 15
Влизане в сила
Настоящият регламент влиза в сила на двадесетия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко в държавите-членки в съответствие с Договора за създаване на Европейската общност.
Съставено в Брюксел на 13 юли 2009 година.
REGULATION (EC) No 662/2009 OF THE EUROPEAN PARLIAMENT AND OF THE COUNCIL
of 13 July 2009
establishing a procedure for the negotiation and conclusion of agreements between Member States and third countries on particular matters concerning the law applicable to contractual and non-contractual obligations
THE EUROPEAN PARLIAMENT AND THE COUNCIL OF THE EUROPEAN UNION,
Having regard to the Treaty establishing the European Community, and in particular Articles 61(c), 65 and 67(5) thereof,
Having regard to the proposal from the Commission,
Acting in accordance with the procedure laid down in Article 251 of the Treaty (1),
Whereas:
(1)
Title IV of Part Three of the Treaty provides the legal basis for the adoption of Community legislation in the field of judicial cooperation in civil matters.
(2)
Judicial cooperation in civil matters between Member States and third countries has traditionally been governed by agreements between Member States and third countries. Such agreements, of which there is a large number, often reflect special ties between a Member State and a third country and are intended to provide an adequate legal framework to meet specific needs of the parties concerned.
(3)
Article 307 of the Treaty requires Member States to take all appropriate steps to eliminate any incompatibilities between the Community acquis and international agreements concluded between Member States and third countries. This may involve the need for the re-negotiation of such agreements.
(4)
In order to provide an adequate legal framework to meet specific needs of a given Member State in its relations with a third country, there may also be a manifest need for the conclusion of new agreements with third countries relating to areas of civil justice that come within the purview of Title IV of Part Three of the Treaty.
(5)
In its Opinion 1/03 of 7 February 2006 relating to the conclusion of the new Lugano Convention, the Court of Justice of the European Communities confirmed that the Community has acquired exclusive competence to conclude an international agreement like the Lugano Convention with third countries on matters affecting the rules laid down in Council Regulation (EC) No 44/2001 of 22 December 2000 on jurisdiction and the recognition and enforcement of judgments in civil and commercial matters (2) (Brussels I).
(6)
It is for the Community to conclude, pursuant to Article 300 of the Treaty, agreements between the Community and a third country on matters falling within the exclusive competence of the Community.
(7)
Article 10 of the Treaty requires Member States to facilitate the achievement of the Community’s tasks and to abstain from any measure which could jeopardise the attainment of the objectives of the Treaty. This duty of loyal cooperation is of general application and does not depend on whether or not the Community competence is exclusive.
(8)
With regard to agreements with third countries on specific civil justice issues falling within the exclusive competence of the Community, a coherent and transparent procedure should be established to authorise a Member State to amend an existing agreement or to negotiate and conclude a new agreement, in particular where the Community itself has not indicated its intention to exercise its external competence to conclude an agreement by way of an already existing mandate of negotiation or an envisaged mandate of negotiation. This procedure should be without prejudice to the exclusive competence of the Community and the provisions of Articles 300 and 307 of the Treaty. It should be regarded as an exceptional measure and should be limited in scope and in time.
(9)
This Regulation should not apply if the Community has already concluded an agreement with the third country concerned on the same subject matter. Two agreements should be regarded as concerning the same subject matter only if, and to the extent that, they regulate in substance the same specific legal issues. Provisions simply stating a general intention to cooperate on such issues should not be regarded as concerning the same subject matter.
(10)
Exceptionally, certain regional agreements between a few Member States and a few third countries, for example two or three, intended to address local situations and not open for accession to other States should also be covered by this Regulation.
(11)
In order to ensure that an agreement envisaged by a Member State does not render Community law ineffective and does not undermine the proper functioning of the system established by that law, or undermine the Community’s external relations policy as decided by the Community, the Member State concerned should be required to notify the Commission of its intentions with a view to obtaining an authorisation to open or continue formal negotiations on an agreement as well as to conclude an agreement. Such notification should be given by letter or by electronic means. It should contain all relevant information and documentation enabling the Commission to assess the expected impact on Community law of the outcome of the negotiations.
(12)
It should be assessed whether there is sufficient Community interest in concluding a bilateral agreement between the Community and the third country concerned or, where appropriate, in replacing an existing bilateral agreement between a Member State and a third country with a Community agreement. To that end, all Member States should be informed of any notification received by the Commission concerning an agreement envisaged by a Member State in order to allow them to demonstrate their interest in joining the initiative of the notifying Member State. If, from this exchange of information, a sufficient Community interest were to emerge, the Commission should consider proposing a negotiating mandate with a view to the conclusion of an agreement between the Community and the third country concerned.
(13)
If the Commission requests additional information from a Member State in connection with its assessment as to whether that Member State should be authorised to open negotiations with a third country, such a request should not affect the time limits within which the Commission is to give a reasoned decision on the application of that Member State.
(14)
When authorising the opening of formal negotiations, the Commission should be able, if necessary, to propose negotiating guidelines or request the inclusion of particular clauses in the envisaged agreement. The Commission should be kept fully informed throughout the different stages of the negotiations as far as matters falling within the scope of this Regulation are concerned and should be allowed to participate as an observer in the negotiations as regards those matters.
(15)
When notifying the Commission of their intention to enter into negotiations with a third country, Member States should only be required to inform the Commission of elements which are of relevance for the assessment to be made by the Commission. The authorisation by the Commission and any possible negotiating guidelines or, as the case may be, the refusal by the Commission should concern only matters falling within the scope of this Regulation.
(16)
All Member States should be informed of any notification to the Commission concerning envisaged or negotiated agreements and of any reasoned decision by the Commission under this Regulation. Such information should however fully comply with possible confidentiality requirements.
(17)
The European Parliament, the Council and the Commission should ensure that any information identified as confidential is treated in accordance with Regulation (EC) No 1049/2001 of the European Parliament and of the Council of 30 May 2001 regarding public access to European Parliament, Council and Commission documents (3).
(18)
Where the Commission, on the basis of its assessment, intends not to authorise the opening of formal negotiations or the conclusion of a negotiated agreement, it should, before giving its reasoned decision, give an opinion to the Member State concerned. In the case of refusal to authorise the conclusion of a negotiated agreement the opinion should also be submitted to the European Parliament and to the Council.
(19)
In order to ensure that the negotiated agreement does not constitute an obstacle to the implementation of the Community’s external policy on judicial cooperation in civil and commercial matters, the agreement should provide either for its full or partial denunciation in the event of the conclusion of a subsequent agreement between the Community or the Community and its Member States, on the one hand, and the same third country, on the other hand, on the same subject matter, or for a direct replacement of the relevant provisions of the agreement by the provisions of such subsequent agreement.
(20)
Provision should be made for transitional measures to cover situations where, at the time of the entry into force of this Regulation, a Member State has already started the process of negotiating an agreement with a third country, or has completed the negotiations but has not yet expressed its consent to be bound by the agreement.
(21)
In order to ensure that sufficient experience has been gained concerning the application of this Regulation, the Commission should submit a report on such application no earlier than eight years after the adoption of this Regulation. In that report, the Commission, exercising its prerogatives, should confirm the temporary nature of this Regulation or examine whether this Regulation should be replaced by a new Regulation covering the same subject matter or including also particular matters falling within the exclusive competence of the Community and governed by other Community instruments, as referred to in recital 5.
(22)
If the report submitted by the Commission confirms the temporary nature of this Regulation, Member States should still be able, after the submission of the report, to notify the Commission of ongoing or already announced negotiations with a view to obtaining an authorisation to open formal negotiations.
(23)
In accordance with the principle of proportionality, as set out in Article 5 of the Treaty, this Regulation does not go beyond what is necessary in order to achieve its objective.
(24)
In accordance with Article 3 of the Protocol on the position of the United Kingdom and Ireland, annexed to the Treaty on European Union and to the Treaty establishing the European Community, the United Kingdom and Ireland have given notice of their wish to take part in the adoption and application of this Regulation.
(25)
In accordance with Articles 1 and 2 of the Protocol on the position of Denmark, annexed to the Treaty on European Union and to the Treaty establishing the European Community, Denmark is not taking part in the adoption of this Regulation and is not bound by it or subject to its application,
HAVE ADOPTED THIS REGULATION:
Article 1
Subject matter and scope
1. This Regulation establishes a procedure to authorise a Member State to amend an existing agreement or to negotiate and conclude a new agreement with a third country, subject to the conditions laid down in this Regulation.
This procedure is without prejudice to the respective competencies of the Community and of the Member States.
2. This Regulation shall apply to agreements concerning particular matters falling, entirely or partly, within the scope of Regulation (EC) No 593/2008 of the European Parliament and of the Council of 17 June 2008 on the law applicable to contractual obligations (Rome I) (4) and Regulation (EC) No 864/2007 of the European Parliament and of the Council of 11 July 2007 on the law applicable to non-contractual obligations (Rome II) (5).
3. This Regulation shall not apply if the Community has already concluded an agreement with the third country concerned on the same subject matter.
Article 2
Definitions
1. For the purposes of this Regulation, the term ‘agreement’ shall mean:
(a)
a bilateral agreement between a Member State and a third country;
(b)
a regional agreement between a limited number of Member States and of third countries neighbouring Member States which is intended to address local situations and which is not open for accession to other States.
2. In the context of regional agreements as referred to in paragraph 1(b), any reference in this Regulation to a Member State or a third country shall be read as referring to the Member States or the third countries concerned, respectively.
Article 3
Notification to the Commission
1. Where a Member State intends to enter into negotiations in order to amend an existing agreement or to conclude a new agreement falling within the scope of this Regulation, it shall notify the Commission in writing of its intention at the earliest possible moment before the envisaged opening of formal negotiations.
2. The notification shall include, as appropriate, a copy of the existing agreement, the draft agreement or the draft proposal, and any other relevant documentation. The Member State shall describe the subject matter of the negotiations and specify the issues which are to be addressed in the envisaged agreement, or the provisions of the existing agreement which are to be amended. The Member State may provide any other additional information.
Article 4
Assessment by the Commission
1. Upon receipt of the notification referred to in Article 3, the Commission shall assess whether the Member State may open formal negotiations.
2. In making that assessment, the Commission shall first check whether any relevant negotiating mandate with a view to concluding a Community agreement with the third country concerned is specifically envisaged within the next 24 months. If this is not the case, the Commission shall assess whether all of the following conditions are met:
(a)
the Member State concerned has provided information showing that it has a specific interest in concluding the agreement due to economic, geographic, cultural, historical, social or political ties between the Member State and the third country concerned;
(b)
on the basis of the information provided by the Member State, the envisaged agreement appears not to render Community law ineffective and not to undermine the proper functioning of the system established by that law; and
(c)
the envisaged agreement would not undermine the object and purpose of the Community’s external relations policy as decided by the Community.
3. If the information provided by the Member State is not sufficient for the purposes of the assessment, the Commission may request additional information.
Article 5
Authorisation to open formal negotiations
1. If the envisaged agreement meets the conditions set out in Article 4(2), the Commission shall, within 90 days of receipt of the notification referred to in Article 3, give a reasoned decision on the application of the Member State authorising it to open formal negotiations on that agreement.
If necessary, the Commission may propose negotiating guidelines and may request the inclusion of particular clauses in the envisaged agreement.
2. The envisaged agreement shall contain a clause providing for either:
(a)
full or partial denunciation of the agreement in the event of the conclusion of a subsequent agreement between the Community or the Community and its Member States, on the one hand, and the same third country, on the other hand, on the same subject matter; or
(b)
direct replacement of the relevant provisions of the agreement by the provisions of a subsequent agreement concluded between the Community or the Community and its Member States, on the one hand, and the same third country, on the other hand, on the same subject matter.
The clause referred to in point (a) of the first subparagraph should be worded along the following lines: ‘(name(s) of the Member State(s)) shall denounce this Agreement, in part or in full, if and when the European Community or the European Community and its Member States conclude an Agreement with (name(s) of the third country(ies)) on the same matters of civil justice as those governed by this Agreement’.
The clause referred to in point (b) of the first subparagraph should be worded along the following lines: ‘This Agreement or certain provisions of this Agreement shall cease to be applicable on the day when an Agreement between the European Community or the European Community and its Member States, on the one hand, and (name(s) of the third country(ies)), on the other hand, has entered into force, in respect of the matters governed by the latter Agreement’.
Article 6
Refusal to authorise the opening of formal negotiations
1. If, on the basis of its assessment under Article 4, the Commission intends not to authorise the opening of formal negotiations on the envisaged agreement, it shall give an opinion to the Member State concerned within 90 days of receipt of the notification referred to in Article 3.
2. Within 30 days of receipt of the opinion of the Commission, the Member State concerned may request the Commission to enter into discussions with it with a view to finding a solution.
3. If the Member State concerned does not request the Commission to enter into discussions with it within the time limit provided for in paragraph 2, the Commission shall give a reasoned decision on the application of the Member State within 130 days of receipt of the notification referred to in Article 3.
4. In the event of the discussions referred to in paragraph 2, the Commission shall give a reasoned decision on the application of the Member State within 30 days of the closure of the discussions.
Article 7
Participation of the Commission in the negotiations
The Commission may participate as an observer in the negotiations between the Member State and the third country as far as matters falling within the scope of this Regulation are concerned. If the Commission does not participate as an observer, it shall be kept informed of the progress and results throughout the different stages of the negotiations.
Article 8
Authorisation to conclude the agreement
1. Before signing a negotiated agreement, the Member State concerned shall notify the outcome of the negotiations to the Commission and shall transmit to it the text of the agreement.
2. Upon receipt of that notification the Commission shall assess whether the negotiated agreement:
(a)
meets the condition set out in Article 4(2)(b);
(b)
meets the condition set out in Article 4(2)(c), in so far as there are new and exceptional circumstances in relation to that condition; and
(c)
fulfils the requirement under Article 5(2).
3. If the negotiated agreement fulfils the conditions and requirements referred to in paragraph 2, the Commission shall, within 90 days of receipt of the notification referred to in paragraph 1, give a reasoned decision on the application of the Member State authorising it to conclude that agreement.
Article 9
Refusal to authorise the conclusion of the agreement
1. If, on the basis of its assessment under Article 8(2), the Commission intends not to authorise the conclusion of the negotiated agreement, it shall give an opinion to the Member State concerned, as well as to the European Parliament and to the Council, within 90 days of receipt of the notification referred to in Article 8(1).
2. Within 30 days of receipt of the opinion of the Commission, the Member State concerned may request the Commission to enter into discussions with it with a view to finding a solution.
3. If the Member State concerned does not request the Commission to enter into discussions with it within the time limit provided for in paragraph 2, the Commission shall give a reasoned decision on the application of the Member State within 130 days of receipt of the notification referred to in Article 8(1).
4. In the event of the discussions referred to in paragraph 2, the Commission shall give a reasoned decision on the application of the Member State within 30 days of the closure of the discussions.
5. The Commission shall notify its decision to the European Parliament and to the Council within 30 days of the decision.
Article 10
Confidentiality
When providing information to the Commission under Articles 3, 4(3) and 8, the Member State may indicate whether any of the information is to be regarded as confidential and whether the information provided can be shared with other Member States.
Article 11
Provision of information to the Member States
The Commission shall send to the Member States the notifications received under Articles 3 and 8 and, if necessary, the accompanying documents, as well as all its reasoned decisions under Articles 5, 6, 8 and 9, subject to the confidentiality requirements.
Article 12
Transitional provisions
1. Where, at the time of entry into force of this Regulation, a Member State has already started the process of negotiating an agreement with a third country, Articles 3 to 11 shall apply.
Where the stage of the negotiations so permits, the Commission may propose negotiating guidelines or request the inclusion of particular clauses, as referred to in the second subparagraph of Article 5(1) and Article 5(2) respectively.
2. Where, at the time of entry into force of this Regulation, a Member State has already completed the negotiations but has not yet concluded the agreement, Article 3, Article 8(2) to (4) and Article 9 shall apply.
Article 13
Review
1. No earlier than 13 July 2017 the Commission shall submit to the European Parliament, the Council and the European Economic and Social Committee a report on the application of this Regulation.
2. That report shall either:
(a)
confirm that it is appropriate for this Regulation to expire on the date determined in accordance with Article 14(1); or
(b)
recommend that this Regulation be replaced as of that date by a new Regulation.
3. If the report recommends a replacement of this Regulation as referred to in paragraph 2(b), it shall be accompanied by an appropriate legislative proposal.
Article 14
Expiry
1. This Regulation shall expire three years after the submission by the Commission of the report referred to in Article 13.
The period of three years referred to in the first subparagraph shall start to run on the first day of the month following the submission of the report to either the European Parliament or the Council, whichever is the later.
2. Notwithstanding the expiry of this Regulation on the date determined in accordance with paragraph 1, all negotiations ongoing on that date which have been entered into by a Member State under this Regulation shall be allowed to continue and to be completed in accordance with this Regulation.
Article 15
Entry into force
This Regulation shall enter into force on the 20th day following its publication in the Official Journal of the European Union.
This Regulation shall be binding in its entirety and directly applicable in the Member States in accordance with the Treaty establishing the European Community.
Done at Brussels, 13 July 2009.