32004R0139
L 024/1
ОФИЦИАЛЕН ВЕСТНИК НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ
РЕГЛАМЕНТ (EO) № 139/2004 НА СЪВЕТА
от 20 януари 2004 година
относно контрола върху концентрациите между предприятия
(регламент за сливанията на ЕО)
(текст от значение за ЕИП)
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност, и по-специално членове 83 и 308 от него,
като взе предвид предложението на Комисията (1),
като взе предвид становището на Европейския парламент (2),
като взе предвид становището на Европейския икономически и социален комитет (3),
като има предвид, че:
(1)
Регламент (ЕИО) № 4064/89 на Съвета от 21 декември 1989 г. относно контрола върху концентрациите между предприятия (4) бе съществено изменен. Поради това че предстоят следващи промени, той следва да бъде преработен с цел постигане на яснота.
(2)
За постигането на целите на Договора член 3, параграф 1, буква ж) поставя пред Общността задачата за изграждане на система, която да гарантира, че конкуренцията на общия пазар не се нарушава. Член 4, параграф 1 от Договора предвижда дейностите на държавите-членки и на Общността да бъдат осъществявани в съответствие с принципа на отворената пазарна икономика със свободна конкуренция. Тези принципи са основни за по-нататъшното развитие на вътрешния пазар.
(3)
Конкуренцията на общия пазар и икономическия и валутен съюз, разширяването на Европейския съюз и намаляването на международните бариери по отношение на търговията и инвестициите ще продължат да водят до мащабни корпоративни реорганизации, по-специално под формата на концентрации.
(4)
Такива реорганизации се приветстват от Договора в степен, в която те съответстват на изискванията на динамичната конкуренция и са в състояние да увеличат конкурентоспособността на европейската индустрия, като подобрят условията за растеж и повишат стандарта на живот в Общността.
(5)
Независимо от това следва да бъде гарантирано, че процесът на реорганизация не води до трайни нарушения на конкуренцията; поради това правото на Общността трябва да съдържа разпоредби, регулиращи тези концентрации, които могат в значителна степен да възпрепятстват ефективната конкуренция на общия пазар или в значителна част от него.
(6)
Поради това е необходим специфичен правен инструмент, който да даде възможност за ефективен контрол върху всички концентрации по отношение на тяхното въздействие върху структурата на конкуренцията в Общността, като същевременно е единственият инструмент, приложим по отношение на такива концентрации. Регламент (ЕИО) № 4064/89 даде възможност за изграждане на политика на Общността в тази област. В светлината на натрупания опит обаче този регламент следва да бъде трансформиран в законодателство, предвидено да посрещне предизвикателствата на по-интегриран пазар и бъдещо разширяване на Европейския съюз. В съответствие с принципите на субсидиарност и пропорционалност, съдържащи се в член 5 от Договора, настоящият регламент не се простира извън пределите на това, което е необходимо за постигането на целта за създаване на гаранции за ненарушаване на конкуренцията на общия пазар, в съответствие с принципа на отворената пазарна икономика и свободната конкуренция.
(7)
Членове 81 и 82, доколкото са приложими, в съответствие със съдебната практика на Съда на Европейските общности, по отношение на определени концентрации не са достатъчни за установяване на контрол по отношение на всички операции, за които би могло да се докаже, че са несъвместими със системата за ненарушаване на конкуренцията, предвидена в Договора. Поради това настоящият регламент се издава не само на основание член 83, но принципно - на основание член 308 от Договора, съгласно който Общността може сама да си предостави допълнителни правомощия за действия, необходими за постигането на тези цели, както и правомощия за предприемане на действия във връзка с концентрации на пазарите на селскостопански продукти, изброени в приложение I към Договора.
(8)
Разпоредбите, които се приемат в настоящия регламент, следва да бъдат прилагани по отношение на съществени структурни изменения, чието влияние по отношение на пазара преминава извън националните граници на която и да е държава-членка. Такива концентрации по правило се преценяват изключително на равнище на Общността в случаите на прилагане на системата „едно гише“ и в съответствие с принципа на субсидиарност. Концентрациите, които не са обхванати от настоящия регламент, по принцип попадат под юрисдикцията на държавите-членки.
(9)
Приложното поле на настоящия регламент се дефинира в съответствие с географската област на действие на засегнатите предприятия и може да бъде ограничен от количествени прагове с цел да обхване тези концентрации, които имат общностно измерение. Комисията докладва на Съвета за прилагането на съответните прагове и критерии, така че Съветът, действайки в соътветствие с член 202 от Договора, да може да преглежда редовно както тях, така и отнасянията преди нотифициране, в светлината на придобития опит; това изисква държавите-членки да предоставят статистическа информация на Комисията, за да може тя да подготвя такива доклади, както и възможни предложения за промени. Докладите на Комисията, както и предложенията следва да се основават на актуалната информация, редовно предоставяна от държавите-членки.
(10)
Счита се, че концентрация с общностно измерение е налице тогава, когато общият оборот на засегнатите предприятия превишава определените прагове; това е така независимо от това, дали предприятията, осъществяващи концентрацията, са със седалище или основен предмет на дейност в Общността, при условие че те извършват значителни операции на нейната територия.
(11)
Правилата, които регулират препращането на концентрации от Комисията към държавите-членки и от държавите-членки до Комисията, следва да оперират като ефективен механизъм в светлината на принципа на субсидиарност; тези правила защитават интересите, свързани с конкуренцията на държавите-членки, по адекватен начин и надлежно отчитат правната сигурност и принципа на „едно гише“.
(12)
Концентрациите подлежат на оценяване от националните системи за контрол върху концентрациите, в случай че те попадат под праговете за оборот, предвидени в настоящия регламент. Многократното нотифициране за една и съща операция увеличава правната несигурност, усилията и разходите на предприятията и може да доведе до противоречащи си оценки. Поради това механизмът, по който държавите-членки да могат да нотифицират концентрации за разглеждане от Комисията, следва да бъде допълнително развит.
(13)
Комисията действа в тясна и постоянна връзка с компетентните органи в държавите-членки, от които тя получава мнения и информация.
(14)
Комисията и компетентните органи на държавите-членки заедно оформят мрежа от държавни органи, която действа в рамките на съответните за тях правомощия в тясно сътрудничество, използвайки ефикасна организация за обмен на информация и консултации, с оглед гарантиране на това, че даден случай е разгледан от наистина компетентния орган в светлината на принципа на субсидиарност и с цел гарантиране в максимална степен на избягването на многократни уведомления за една и съща концентрация. Препращането на концентрации от страна на Комисията към държавите-членки и от държавите-членки към Комисията следва да бъде осъществявано по ефикасен начин, така че в максимална степен да се избягват ситуации, при които дадена концентрация е предмет на препращане едновременно преди и след подаването на нотификация за нея.
(15)
Комисията следва да може да нотифицира до дадена държава-членка концентрации с общностно измерение, за които е постъпило нотификация, и които сериозно застрашават конкуренцията на пазар в рамките на тази държава-членка, който има всички характеристики на обособен пазар. Когато дадена концентрация засяга конкуренцията на пазар, който не съставлява съществена част от общия пазар, Комисията следва да бъде задължена, по отправено искане, да препрати цялата или част от случая към съответната държава-членка. Една държава-членка следва да препрати към Комисията концентрация, която няма общностно измерение, но която засяга търговията между държавите-членки и заплашва сериозно да засегне конкуренцията на територията на Общността. Други държави-членки, които са също компетентни да разгледат концентрацията, следва да имат възможност да се присъединят към искането. В такъв случай, за да се гарантира ефикасността и предвидимостта на системата, вътрешните крайни срокове спират да текат до постигане на решение по отнесеното за решаване дело. Комисията следва да разполага с правомощия да преценява и да разглежда концентрация от името на държавата-членка или държавите-членки, направила(и) искането.
(16)
Засегнатите предприятия следва да имат възможност да изискват препращане към или от Комисията, преди да е направено нотификация за съответната концентрация, с оглед по-нататъшното повишаване на ефикасността на системата за контрол на концентрациите в Общността. В такива ситуации Комисията и компетентните органи на съответната държава-членка следва да решат в кратък, точно определен срок дали препращането за решаване към или от Комисията следва да бъде направено, като по този начин се осигурява ефикасност на системата. По искане на засегнатите предприятия Комисията следва да може да препрати към дадена държава-членка концентрация с общностно измерение, която може да засегне сериозно конкуренцията на пазар в тази държава-членка, притежаващ всички характеристики на обособен пазар; не следва да се изисква от засегнатите предприятия обаче да докажат, че ефектите от концентрацията са вредни за конкуренцията. Дадена концентрация не бива да бъде препращана за разглеждане от Комисията към държава-членка, която е изразила несъгласието си с такова препращане. Преди да изпратят нотификация до съответните вътрешни органи, засегнатите предприятия следва да имат също така и възможност да изискат концентрация, която няма общностно измерение и може да бъде разгледана по правилата на вътрешното законодателство за конкуренцията на най-малко три държави-членки, да бъде отнесена към Комисията. Такива искания за препращане преди нотифициране към Комисията са особено уместни в случаите, при които концентрация би могла да засегне конкуренцията извън територията на една държава-членка. Когато дадена концентрация, която може да бъде разгледана по законодателството на три или повече държави-членки, е препратена към Комисията, преди да е направено вътрешно нотифициране и нито една държава-членка, която е компетентна да разгледа случая, не изрази несъгласие, Комисията придобива изключителна компетентност да разгледа концентрацията, като се приема, че такава концентрация е с общностно измерение. Такива препращания преди нотифициране от държави-членки към Комисията не следва обаче да бъдат извършвани, когато поне една държава-членка, компетентна да разгледа случая, е изразила несъгласието си за такова препращане.
(17)
На Комисията следва да бъде предоставена изключителна компетентност да прилага настоящия регламент, като решенията ѝ подлежат на обжалване пред Съда на Европейските общности.
(18)
На държавите-членки не трябва да бъде разрешено да прилагат вътрешното си законодателство в областта на конкуренцията спрямо концентрации с общностно измерение, освен ако в настоящия регламент не е предвидено друго. Съответните правомощия на националните органи следва да бъдат ограничени до случаите, при които, ако не се осъществи интервенция от страна на Комисията, е вероятно ефективната конкуренция да бъде съществено възпрепятствана на територията на дадена държава-членка и при които интересите в областта на конкуренцията на тази държава-членка не могат да бъдат достатъчно защитени по друг начин от настоящия регламент.
(19)
Освен това изключителното прилагане на настоящия регламент по отношение на концентрации с общностно измерение е независимо от член 296 от Договора и не препятства държавите-членки да предприемат надлежни мерки за защита на законни интереси, различни от тези, които са предмет на настоящия регламент, при условие че такива мерки са съвместими са общите принципи и други разпоредби на правото на Общността.
(20)
Целесъобразно е концепцията за концентрация да бъде дефинирана по такъв начин, че да обхваща операции, които внасят трайни промени в контрола на засегнатите предприятия и оттам - в структурата на пазара. Поради това би следвало в приложното поле на настоящия регламент да попаднат и всички съвместни предприятия, които изпълняват за продължителен период от време всички функции на автономно икономическо образувание. Освен това е необходимо да бъдат разглеждани като отделна концентрация операции, тясно свързани във връзка с условие или са под формата на серии от операции с ценни книжа, които се осъществяват в сравнително кратък период от време.
(21)
Настоящият регламент се прилага също в случаите, когато засегнатите предприятия приемат ограниченията, които са пряко свързани или са необходими за осъществяването на концентрацията. Решенията на Комисията, които обявяват концентрации за съвместими с общия пазар на основание настоящия регламент, следва автоматично да обхващат такива ограничения, без да е необходимо Комисията да преценява такива ограничения индивидуално. По искане на засегнатите предприятия обаче Комисията следва в случаите, когато са налице нови или неразрешени въпроси, които създават реална несигурност, да прецени изрично дали ограничението е пряко свързано и необходимо за осъществяване на концентрацията. Нов или неразрешен въпрос, който поражда реална несигурност, е налице, ако въпросът не попада в обхвата на съответното съобщение на Комисията, което е в сила, или публикувано решение на Комисията.
(22)
Разпоредбите за контрол върху концентрациите, които предстои да бъдат приети, следва независимо от разпоредбата на член 86, параграф 2 от Договора да бъдат в съответствие с принципа за недискирминация между публичния и частния сектор. Поради това при изчисляването на оборота на засегнато предприятие от публичния сектор, участващо в концентрация, е необходимо да бъдат взети предвид предприятията, които създават една икономическа единица с независими правомощия за вземане на решения, независимо от начина, по който техният капитал се държи, или от правилата на административния надзор, приложим по отношение на тях.
(23)
Необходимо е да бъде установено дали концентрациите с общностно измерение са съвместими с общия пазар по отношение на потребността от поддържане и развиване на ефективна конкуренция на общия пазар. При извършване на такава преценка Комисията трябва да се съобрази с общата рамка за постигането на фундаменталните приоритети, посочени в член 2 от Договора за създаване на Европейската общност и член 2 от Договора за създаване на Европейския съюз.
(24)
За да осигури ненарушаването на конкуренцията на общия пазар при преследването на политика в изпълнение на принципа за отворена пазарна икономика със свободна конкуренция, настоящият регламент трябва да позволява ефективен контрол върху всички концентрации от гледна точка на техния ефект върху конкуренцията в Общността. Съответно Регламент (ЕИО) № 4064/89 установи принципа, че концентрация с общностно измерение, която създава или засилва господстващо положение, в резултат от което ефективната конкуренция в общия пазар или в значителна част от него би била съществено възпрепятствана, се обявява за несъвместима с общия пазар.
(25)
От гледна точка на последиците, които могат да имат концентрациите на олигополен пазар, преди всичко е необходимо да се поддържа ефективна конкуренция на такива пазари. Много олигополни пазари демонстрират добро равнище на конкуренция. Независимо от това обаче, при определени обстоятелства концентрациите, включващи елиминирането на важни ограничения на конкуренцията, които сливащите се страни си налагат една на друга, както и намаляването на конкурентния натиск по отношение на останалите конкуренти може, дори при липсата на вероятност от координиране между членовете на олигопола, да доведе до съществено възпрепятстване на ефективната конкуренция. Съдилищата на Общността обаче до момента не са направили изрично тълкуване на Регламент (ЕИО) № 4064/89 като изискващ обединенията, които пораждат такива некоординирани ефекти, да бъдат обявявани за несъвместими с общия пазар. Поради това, в интерес на правната сигурност, следва да бъде ясно подчертано, че настоящият регламент позволява ефективния контрол по отношение на такива концентрации посредством това, че предвижда, че всяка концентрация, която би могла съществено да възпрепятства ефективната конкуренция на общия пазар или на съществена част от него, следва да бъде обявявана за несъвместима с общия пазар. Концепцията за „съществено възпрепятстване на ефективната конкуренция“ в член 2, параграф 2 и параграф 3 следва да бъде тълкувана като преминаваща отвъд концепцията за доминиране, единствено по отношение на антиконкурентното действие на дадена концентрация, произтичащо от некоординираното поведение на предприятия, които не биха имали господстващо положение на съответния пазар.
(26)
Значителното препятстване на ефективната конкуренция по принцип произтича от създаването или засилването на господстващо положение. С цел запазване на линията, която бе начертана от постановените в миналото решения на европейските съдилища и на Комисията във връзка с Регламент (ЕИО) № 4064/89, като същевременно се поддържа съответствие със стандартите за конкурентното увреждане, които са прилагани от Комисията и от съдилищата на Общността по отношение на съвместимостта на дадена концентрация с общия пазар, настоящият регламент съответно установява принципа, че концентрация с общностно измерение, която сериозно би възпрепятствала общия пазар или съществена част от него, по-специално в резултат от създаването или засилването на господстващо положение, следва да бъде обявена за несъвместима с общия пазар.
(27)
В допълнение, критерият от член 81, параграфи 1 и 3 от Договора следва да бъде прилаган по отношение на съвместни предприятия, които осъществяват за продължителен период от време всички функции на автономни икономически образувания до степен, в която тяхното създаване има за последица съществено ограничаване на конкуренцията между предприятия, които остават независими.
(28)
С цел да бъде изяснено и обяснено оценяването от страна на Комисията на концентрации по настоящия регламент, е необходимо Комисията да публикува ръководство, което да съдържа икономическа рамка за оценка на концентрациите, с цел определяне на това дали те могат да бъдат обявени за съвместими с общия пазар.
(29)
За да определи въздействието на дадена концентрация по отношение на конкуренцията на общия пазар, е необходимо да бъдат взети предвид всички доказани и вероятни предимства, изтъкнати от засегнатите предприятия. Възможно е предимствата на концентрацията да обезсилят ефектите върху конкуренцията, и по-специално потенциалната вреда по отношение на интересите на потребителите, която иначе би била налице, а също и концентрацията да не възпрепятства ефективната конкуренция на общия пазар или на съществена част от него, особено в резултат от създаването или засилването на господстващо положение. Комисията публикува ръководство за условията, при които тя би могла да вземе предвид предимствата при оценката на дадено обединение.
(30)
Когато засегнато предприятие измени концентрацията, за която е постъпило нотификация, в частност с предлагане на ангажименти с цел концентрацията да се превърне в съвместима с общия пазар, Комисията следва да може да обяви концентрацията, както е изменена, за съвместима с общия пазар. Такива ангажименти следва да бъдат пропорционални на проблема с конкуренцията и да го отстраняват изцяло. Освен това е подходящо поемането на ангажименти да бъде направено преди образуване на производството, в момент, когато проблемът с конкуренцията е вече установен и може да бъде лесно отстранен. Следва да бъде изрично предвидено, че Комисията в решението си може да постави условия и задължения с цел да гарантира, че засегнатите предприятия изпълняват задълженията си своевременно и ефективно, за да превърнат концентрацията в съвместима с общия пазар. По време на процедурата следва да бъдат осигурени прозрачност и ефективни консултации за съответните държави-членки, както и за заинтересованите трети страни.
(31)
Комисията следва да разполага с надлежни инструменти за осигуряване на изпълнението на поетите от страните задължения и за предприемане на действия в случаи, при които те не се изпълняват. В случаите на неизпълнение на условие, съдържащо се в решение, което обявява дадена концентрация за съвместима с общия пазар, ситуацията, превръщаща концентрацията в съвместима с общия пазар, не е налице и следователно концентрацията, така както е извършена, не е разрешена от Комисията. Като последствие, ако концентрацията е извършена, тя следва да бъде третирана по същия начин като концентрация, осъществена, без да е постъпила нотификация и за която няма разрешение. Нещо повече, когато Комисията вече е установила, че при липсата на условието концентрацията би била несъвместима с общия пазар, тя следва да има правомощието директно да нареди отмяната на концентрацията, така че да възстанови положението преди нейното извършване. Когато условие, което е включено в решението, обявяващо концентрацията за съвместима с общия пазар, не е изпълнено, Комисията следва да има възможност да отмени решението си. Освен това Комисията следва да може да налага подходящи финансови санкции при неспазване на условия или задължения.
(32)
Концентрации, които поради ограничения пазарен дял на участващите предприятия не са в състояние да възпрепятстват ефективната конкуренция, могат да се считат за съвместими с общия пазар. Независимо от разпоредбите на членове 81 и 82 от Договора индикация в този смисъл е налице, по-специално когато пазарният дял на участващите предприятия не превишава 25 на сто от общия пазар или от съществена част от него.
(33)
Комисията следва да има за задача взимането на всякакви решения, необходими за установяване на това дали концентрациите с общностно измерение са съвместими с общия пазар, както и решенията, предназначени да възстановят положението преди осъществяването на концентрацията, обявена за несъвместима с общия пазар.
(34)
За бъде гарантиран ефективен контрол, предприятията следва да бъдат задължени да уведомят предварително за концентрациите с общностно измерение, следващи сключването на споразумение, обявата за публичен търг или придобиването на контролен дял. Нотифициране следва също така да бъде възможно, когато засегнатите предприятия убедят Комисията в намерението си да сключат споразумение за планирана концентрация и демонстрират пред Комисията, че техният план за предлаганата концентрация е достатъчно конкретен, например въз основа на принципно споразумение, меморандум или писмо за намерение, подписано от всички засегнати предприятия, или в случаите на публичен търг, когато намерението за неговото провеждане е било обявено публично и при условие че целяното споразумение или търг би имал за резултат концентрация с общностно измерение. Извършването на концентрации следва да бъде спряно, докато не бъде взето окончателно решение от Комисията. Въпреки това обаче следва да бъде възможно да се допусне изключение от възможността за спиране по искане на засегнатите предприятия, когато това е подходящо. При вземане на решение за допускане или не на такова изключение Комисията следва да вземе предвид всички значими фактори, като естеството и степента на увреждането по отношение на засегнатите предприятия или на трети страни, както и заплахата за конкуренцията, която създава концентрацията. В интерес на правната сигурност обаче валидността на сделките трябва да бъде защитена в максимална степен.
(35)
Следва да бъде предвиден срок, в който Комисията трябва да образува производство по отношение на концентрация, за която е постъпила нотификация, както и срок, в който тя трябва да вземе окончателно решение за съвместимостта или несъвместимостта на концентрацията с общия пазар. Тези срокове следа да бъдат удължавани, когато засегнатите предприятия предлагат поемането на ангажименти, с оглед превръщането на концентрацията в съвместима с общия пазар, за да се предостави достатъчно време за анализ и пазарни тестове по отношение на ангажиментите и за консултации с държавите-членки и заинтересованите трети страни. Възможност за ограничено удължаване на срока, в който Комисията трябва да вземе окончателно решение, следва също да бъде предвидена с оглед предоставяне на достатъчно време за проучване на случая и за удостоверяване на фактите и аргументите, представени пред Комисията.
(36)
Общността зачита основните права и спазва принципите, установени от Хартата за основните права на Европейския съюз (5). Съответно настоящия регламент следва да бъде тълкуван и прилаган в съответствие с тези права и принципи.
(37)
На засегнатите предприятия трябва да бъде осигурено право да бъдат изслушани от Комисията след образуване на производство; членовете на управителните и надзорните органи и упълномощени представители на работещите в засегнатите предприятия, както и заинтересовани трети страни, трябва също така да имат възможност да бъдат изслушани.
(38)
За да може да оценява коректно концентрациите, Комисията следва да има правото да изисква цялата необходима информация и да осъществява всички необходими проверки на територията на Общността. За тази цел, с оглед ефективната защита на конкуренцията, е необходимо правомощията на Комисията за извършване на проучвания да бъдат разширени. Комисията следва по-специално да има право да разпитва всички лица, които биха могли да предоставят полезна информация и да записва направените от тях изявления.
(39)
В течение на проверката длъжностите лица на Комисията следва да имат правото да изискват цялата съотносима с предмета и целта на разследването информация; те следва също така да разполагат с правото да запечатват по време на направените от тях проверки, по-специално при обстоятелства, при които е налице основание да се предполага, че концентрация е била извършена, без да е постъпила нотификация за това, че на Комисията е предоставена невярна, непълна или подвеждаща информация, или че засегнатите лица или предприятия не са спазили условие или не са изпълнили задължение, наложено с решение на Комисията. При всички случаи запечатването следва да бъде използвано само в изключителни случаи, за строго определен срок от време, необходим за извършване на проверката, обикновено не по-дълъг от 48 часа.
(40)
Без да се накърнява съдебната практика на Съда на Европейските общности, е необходимо да бъде определен обхватът на контрола, който вътрешните правораздавателни органи могат да упражняват, когато оправомощават, както е предвидено във вътрешното законодателство и като предпазна мярка, правоприлагащите органи да сътрудничат, за да се преодолее възможна съпротива от страна на предприятие по отношение на извършването на проверка, включително запечатване, наредено с решението на Комисията. Съгласно съдебната практика вътрешните правораздавателни органи могат по-специално да отправят искане до Комисията за повече информация, която им е необходима за осъществяването на контрола, при липсата на каквато те биха могли да откажат оправомощаването. Съдебната практика, също така потвърждава компетентността на вътрешните съдилища да контролират прилагането на вътрешните разпоредби, регулиращи прилагането на корективни мерки. Компетентните органи на държавите-членки следва да оказват активно съдействие на Комисията при упражняването на нейните правомощия за проучване.
(41)
При изпълнение на решения на Комисията засегнатите лица или предприятия не могат да бъдат принуждавани да признават, че са извършили нарушения, но при всички случаи те са задължени да отговорят на въпроси, свързани с фактите, и да представят документи, дори тази информация да бъде използвана срещу тях или срещу други, за да бъде доказано наличието на такива нарушения.
(42)
С оглед на прозрачността всички решения на Комисията, които не са основно с процедурен характер, следва да бъдат широко оповестени. Докато се гарантира правото на защита на засегнатите предприятия, по-специално правото на достъп до преписката, е от особена важност търговските тайни да бъдат защитени. Поверителността на обменената информация в мрежата и с компетентните органи от трети страни съответно също следва да бъде гарантирана.
(43)
Спазването на настоящия регламент следва да бъде гарантирано, ако това е необходимо, посредством налагането на глоби и периодични наказателни плащания. На Съда на Европейските общности следва да бъде предоставена неограничена компетентност по тези въпроси на основание член 229 от Договора.
(44)
Условията, при които концентрации, включващи предприятия, имащи седалище или основен предмет на дейност в Общността, се осъществяват в трети страни, следва да бъдат разгледани и следва да бъде създадена разпоредба, по силата на която Съветът да има възможност да предоставя подходящ мандат за преговори на Комисията с оглед постигане на недискриминационно третиране на такива предприятия.
(45)
Настоящият регламент по никакъв начин не накърнява колективните права на работниците, признати в съответните предприятия, особено по отношение на задължението да информират и да се консултират с упълномощени от тях представители съгласно разпоредбите на законодателството на Общността или на вътрешното право.
(46)
Комисията следва да разработи подробни разпоредби относно прилагането на настоящия регламент в съответствие с процедурите за упражняването на предоставените на Комисията правомощия. За приемането на такива разпоредби Комисията следва да бъде подпомагана от Консултативен комитет, съставен от представители на държавите-членки, както е предвидено в член 23,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Приложно поле
1. Без да се накърняват член 4, параграф 5 и член 22, настоящият регламент се прилага по отношение на всички концентрации, които имат значение за Общността, както е дефинирано в настоящия член.
2. Концентрацията е с общностно измерение, когато:
а)
общият световен оборот на всички участващи предприятия е повече от 5 милиарда EUR; и
б)
общият оборот на територията на Общността на всяко от най-малко две от засегнатите предприятия е повече от 250 милиона EUR,
освен ако всяко от засегнатите предприятия не постига повече от две трети от неговия общ оборот за територията на Общността в рамките на една и съща държава-членка.
3. Концентрация, която не отговаря на установените в параграф 2 прагове, е с общностно измерение, когато:
а)
общият световен оборот на всички засегнати предприятия е повече от 2,5 милиарда EUR;
б)
във всяка от най-малко три държави-членки общият оборот на всички засегнати предприятия е повече от 100 милиона EUR;
в)
във всяка от най-малко три държави-членки, включени за целите на буква б), общият оборот на всяко от най-малко две от засегнатите предприятия е повече от 25 милиона EUR; и
г)
общият оборот на територията на Общността на всяко от най-малко две от засегнатите предприятия е повече от 100 милиона EUR,
освен ако всяко от засегнатите предприятия не постига повече от две трети от своя общ оборот на територията на Общността в рамките на една и съща държава-членка.
4. Въз основа на статистическите данни, които могат да бъдат редовно предоставяни от държавите-членки, Комисията докладва на Съвета за функционирането на праговете и за критериите, установени в параграфи 2 и 3, до 1 юли 2009 г., като може да представи предложения съгласно параграф 5.
5. След доклада по параграф 4 и по предложение на Комисията Съветът с квалифицирано мнозинство може да промени праговете и критериите, посочени в параграф 3.
Член 2
Оценка на концентрациите
1. Концентрациите, попадащи в приложното поле на настоящия регламент, се оценяват в съответствие с целите на настоящия регламент и със следващите разпоредби с цел да бъде установено дали те са съвместими с общия пазар.
При извършване на оценката Комисията взема предвид:
а)
необходимостта от поддържане и развитие на ефективна конкуренция в рамките на общия пазар, предвид, освен всичко останало, структурата на всички засегнати пазари и на действителната или потенциалната конкуренция между предприятията, намиращи се във или извън рамките на Общността;
б)
положението на пазара на засегнатите предприятия и тяхната икономическа и финансова сила; съществуващите алтернативи, които имат на разположение доставчиците и потребителите, техният достъп до доставки или до пазари; правни или други бариери за достъп; тенденциите в търсенето и предлагането на съответните стоки и услуги, интересите на междинните и крайните потребители и развитието на техническия и икономическия прогрес, при условие че той е от полза за потребителите и не съставлява пречка за конкуренцията.
2. Концентрация, която не би възпрепятствала съществено конкуренцията в рамките на общия пазар или на значителна част от него, в частност в резултат на създаването или засилването на господстващо положение, се обявява за съвместима с общия пазар.
3. Концентрация, която би възпрепятствала съществено конкуренцията в рамките на общия пазар или на значителна част от него, в частност в резултат на създаването или засилването на господстващо положение, се обявява за несъвместима с общия пазар.
4. Създаването на съвместно предприятие, представляващо концентрация съгласно член 3, подлежи на оценка в съответствие с критерия на член 81, параграфи 1 и 3 от Договора само доколкото целта или резултатът от неговото създаване е координирането на конкурентното поведение на предприятия, които остават независими, с цел установяване на това дали операцията е съвместима с общия пазар.
5. При извършването на оценка Комисията взема предвид по-специално:
-
дали две или повече предприятия майки запазват в съществена степен дейности на същия пазар, на който функционира съвместното предприятие, или на пазар, който е надолу или нагоре по веригата от този на съвместното предприятие или на съседен пазар, тясно свързан с този пазар;
-
дали координацията, която е пряка последица от създаването на съвместно предприятие, позволява засегнатите предприятия да елиминират конкуренцията по отношение на съществена част от съответните продукти или услуги.
Член 3
Понятие за концентрация
1. Счита се, че е налице концентрация, когато е налице трайна промяна в контрола в резултат на:
а)
сливането на две или повече преди това независими предприятия или части от предприятия, или
б)
придобиването от едно или повече лица, които вече контролират най-малко едно предприятие, или от едно или повече предприятия, независимо дали чрез продажба на ценни книжа или активи, чрез договор или по друг начин, на пряк или непряк контрол върху цялото или върху част от едно или повече предприятия.
2. Контролът се придобива посредством права, договори или по друг начин, самостоятелно или в комбинация, като се вземат предвид релевантните фактически и правни обстоятелства, и предоставя възможността за упражняване на решаващо влияние по отношение на дадено предприятие, по-специално чрез:
а)
собственост или право на ползване на всички или част от активите на дадено предприятие;
б)
права или договори, които предоставят решаващо влияние върху състава, гласуването или решенията на органите на предприятието.
3. Контролът се придобива от лица или предприятия, които:
а)
имат права или упражняват права по силата на съответните договори; или
б)
ако нямат права или не упражняват права съгласно такива договори, имат правото да упражняват права, произтичащи от тях.
4. Създаването на съвместно предприятие, което да изпълнява дългосрочно функциите на самостоятелен икономически субект, представлява концентрация по смисъла на параграф 1, буква б).
5. Счита се, че не е налице концентрация, когато:
а)
кредитни институции или други финансови институции или застрахователни дружества, чиято обичайна дейност включва сделки и операции с ценни книжа за своя или чужда сметка, държащи временно ценни книжа на предприятие, придобивани от тях с цел препродажба, при условие че не упражняват право на глас във връзка с тези ценни книжа, целящо определяне на конкурентното поведение на това предприятие или, ако те упражняват такова право на глас, то това да бъде единствено с цел продажбата на цялото или на част от предприятието, или на негови активи, или на тези ценни книжа и при условие че такава продажба се осъществи в рамките на една година от датата на придобиването им; този срок може да бъде продължен от Комисията по искане, когато такива институции или дружества могат да докажат, че продажбата не е могла да се осъществи по разумен начин в определения срок;
б)
контролът е придобит от лице по силата на законодателството на държавата-членка в областта на ликвидация, прекратяване, неплатежоспособност, спиране на плащанията или подобни процедури;
в)
посочените в параграф 1, буква б) операции се извършват от финансови холдинги по член 5, параграф 3 от Четвърта директива 78/660/ЕИО на Съвета от 25 юли 1978 г., издадена на основание член 54, параграф 3, буква ж) от Договора относно годишните отчети на определени видове дружества (6), при условие обаче, че правото на глас по отношение на холдинга се упражнява по-специално във връзка с назначаването на членове на управителните и надзорните съвети на предприятията, които холдингът държи, единствено с цел да се поддържа пълната стойност на тези инвестиции, а не да се определя пряко или непряко конкурентното поведение на тези предприятия.
Член 4
Предварително нотифициране за концентрации и предварителна нотификация по искане на нотифициращите страни
1. За посочените в настоящия регламент концентрации, които имат общностно измерение, Комисията се нотифицира преди тяхното извършване и след сключването на споразумение, обявяването на публичен търг или придобиването на контролен пакет.
Нотифицирането може да бъде извършено също така и когато засегнатите предприятия удостоверят пред Комисията добросъвестните си намерения да сключат споразумение или, в случаите на публичен търг, когато те са обявили публично намерението си да направят такъв търг, при условие че предвиденото споразумение или търг биха довели до извършване на концентрация с общностно измерение.
За целите на настоящия регламент терминът „нотифицирани концентрации“ обхваща също така и концентрациите, които са планирани и за които се извършва нотифициране на основание втора алинея. За целите на параграфи 4 и 5 от настоящия член терминът „концентрация“ включва планираните концентрации по смисъла на втора алинея.
2. Концентрация, която се състои от сливане по смисъла на член 3, параграф 1, буква а) или от придобиването на съвместен контрол по смисъла на член 3, параграф 1, буква б), подлежи на съвместно нотифициране от страните по сливането или тези, които придобиват съвместния контрол. Във всички останали случаи нотифицирането се извършва от лицето или предприятието, придобиващо контрол върху цялото или части от едно или повече предприятия.
3. Ако Комисията установи, че концентрация, за която е постъпила нотификация, попада в приложното поле на настоящия регламент, тя публикува този факт, като същевременно отбелязва наименованията на засегнатите предприятия, държавата по регистрация, характера на концентрацията и икономическите сектори, до които се отнася. Комисията взема предвид законните интереси на предприятията за защита на техните търговски тайни.
4. Преди нотифициране за концентрация по смисъла на параграф 1 лицата или предприятията по параграф 2 могат да информират Комисията посредством представяне на мотивирано искане, че концентрацията може съществено да засегне конкуренцията на пазар в дадена държава-членка, който има всички характеристики на обособен пазар и поради това подлежи на преценка, изцяло или отчасти, от тази държава-членка.
Комисията предоставя без забавяне това искане на всички държави-членки. В срок от 15 работни дни от получаването на искането държавата-членка, за която същото се отнася, изразява съгласие или несъгласие по отношение на препращане на случая. Ако държавата-членка не вземе решение в посочения срок, се счита, че същата е съгласна.
Освен ако държавата-членка възрази, в случай че Комисията прецени, че такъв обособен пазар съществува и че конкуренцията на този пазар може да бъде съществено засегната от концентрацията, може да реши да отнесе целия случай или част от него до компетентните органи на държавата-членка с цел прилагане на вътрешното законодателство в областта на конкуренцията на тази държава.
Решението дали да бъде отнесен или не един случай в съответствие с трета алинея се взима в срок 25 работни дни считано от момента на получаване на мотивираното искане от Комисията. Комисията информира за решението си останалите държави-членки и засегнатите лица или предприятия. В случай че Комисията не вземе решение в този срок, се счита, че е взела решение да отнесе случая в съответствие с искането, направено от засегнатите лица или предприятия.
В случай че Комисията реши или се счита, че е решила, на основание третата и четвъртата алинея, да отнесе целия случай, не следва да се нотифицира съгласно параграф 1, като в такъв случай се прилага вътрешното законодателство в областта на конкуренцията. Член 9, параграфи от 6 до 9 се прилагат mutatis mutandis.
5. Относно концентрация по смисъла на член 3, която няма общностно измерение по смисъла на член 1 и която може да бъде разглеждана по вътрешното законодателство в областта на конкуренцията на най-малко три държави-членки, лицата и предприятията по параграф 2 могат, преди да уведомят компетентните органи, да информират Комисията посредством представяне на мотивирано искане, че концентрацията следва да бъде разгледана от Комисията.
Комисията предоставя без забавяне това искане на всички държави-членки.
Всяка държава-членка, компетентна да разгледа концентрацията според вътрешното си законодателство в областта на конкуренцията, може в срок 15 работни дни от получаването на мотивираното искане да изрази несъгласието си по отношение на искането за позоваване на случая.
Ако в срок 15 работни дни дори една държава-членка е изразила несъгласие в съответствие с трета алинея, случая не се препраща. Комисията незабавно информира всички държави-членки и засегнатите лица или предприятия за изразеното несъгласие.
Ако в срок 15 работни дни нито една държава-членка не е изразила несъгласие в съответствие с трета алинея, се счита, че концентрацията има общностно измерение, като Комисията следва да бъде уведомена в съответствие с параграфи 1 и 2. В такива случаи никоя държава-членка не следва да прилага вътрешното си законодателство в областта на конкуренцията по отношение на тази концентрация.
6. Комисията докладва пред Съвета за прилагането на параграфи 4 и 5 до 1 юли 2009 г. След този доклад и по предложение на Комисията Съветът с квалифицирано мнозинство може да приеме промени в параграфи 4 и 5.
Член 5
Изчисляване на оборота
1. Общият оборот по смисъла на настоящия регламент включва сумите, които засегнатите предприятия са получили през предшестващата финансова година от продажба на продукти и предоставяне на услуги, които попадат в обичайния им предмет на дейност, след приспадане на търговските отстъпки и данък добавена стойност, както и други данъци и такси, пряко свързани с оборота. Общият оборот на засегнатите предприятия не включва продажбата на продукти или предоставянето на услуги между предприятията по параграф 4.
Оборотът на територията на Общността или в дадена държава-членка включва продажбите на продукти и предоставянето на услуги на предприятия или на потребители на територията на Общността или в тази държава-членка, в зависимост от случая.
2. Независимо от разпоредбата на параграф 1, когато концентрацията се свежда до придобиване на части, независимо дали представляват независими правни субекти, от едно или повече предприятия, само оборотът, който се отнася до частите, които са предмет на концентрация, следва да бъде взет предвид по отношение на продавача или продавачите.
Въпреки това две или повече операции по смисъла на първата алинея, които се осъществяват в период от две години между едни и същи лица или предприятия, се считат за една и съща концентрация, извършена на датата на последната операция.
3. Вместо оборот се използва следното:
а)
за кредитни институции и други финансови институции, сумата от следните приходни пера, както са определени в Директива 86/635/ЕИО на Съвета (7), след приспадане на данък добавена стойност и други данъци, пряко свързани, когато е уместно, със следните пера:
i)
приходи от лихви и други подобни приходи;
ii)
приходи от ценни книжа:
-
приходи от акции и други ценни книжа с право на дивидент,
-
приходи от лихви за дялово участие,
-
приходи от акции в принадлежащи предприятия;
iii)
комисиони,
iv)
нетна печалба от финансови операции;
v)
други приходи, свързани с дейността.
Оборотът на кредитна или финансова институция на територията на Общността или в държава-членка включва приходните пера, както са посочени по-горе, получени от клона или подразделението на тази институция, учредено в Общността или в държавата-членка, в зависимост от случая;
б)
за застрахователни дружества, стойността на брутния премиен приход, който включва всички получени и подлежащи на получаване суми по застрахователни договори, сключени от или от името на застрахователните дружества, включително и изходящите презастрахователни премии, и след приспадане на данъци и извънредни вноски или такси, налагани по отношение на сумите по индивидуалните премии или на общата сума на премиите; по отношение на член 1, параграф 2, буква б) и параграф 3, букви б), в) и г) и последната част на член 1, параграфи 2 и 3, се вземат предвид общите премии, получавани съответно от живеещи на територията на Общността и от живеещи в дадена държава-членка.
4. Без да се накърнява параграф 2, общият оборот на засегнато предприятие по смисъла на настоящия регламент се изчислява като сбор на съответните обороти на следните:
а)
засегнато предприятие;
б)
предприятията, в които засегнатото предприятие пряко или косвено:
i)
притежава повече от половината от капитала или активите, или
ii)
има правомощия да упражнява повече от половината от правата на глас, или
iii)
има правомощия да назначава повече от половината от членовете на надзорния съвет, управителния съвет или на органите, които представляват по закон предприятието, или
iv)
има право да управлява делата на предприятието;
в)
предприятия, които имат в съответното предприятие правата или правомощията, съдържащи се в буква б);
г)
предприятия, в които предприятие по буква в) притежава правата или правомощията, посочени в буква б);
д)
предприятия, в които две или повече предприятия по букви от а) до д) съвместно притежават правата или правомощията, предвидени в буква б).
5. Когато засегнатите от концентрацията предприятия съвместно притежават правата или правомощията по параграф 4, буква б), при изчисляването на общия оборот на засегнатите предприятия за целите на настоящия регламент:
а)
не се взема предвид оборотът, който е резултат от продажбата на продукти или предоставянето на услуги между свързано предприятие и всяко от участващите в концентрацията предприятия или всяко друго предприятие, свързано с което и да е от тях по предвидения в параграф 4, букви от б) до д) начин;
б)
следва да се взема предвид оборотът, който е резултат от продажбата на продукти или предоставянето на услуги между свързано предприятие и трето предприятие. Този оборот се разпределя поравно между засегнатите предприятия.
Член 6
Преценка на нотификацията и начало на процедурата
1. Комисията преценява нотификацията възможно най-скоро след неговото получаване:
а)
когато тя заключи, че концентрацията, за която е постъпило нотификация, не попада в приложното поле на настоящия регламент, тя удостоверява това с решение;
б)
когато тя установи, че концентрацията, за която е постъпила нотификация, независимо от това, че попада в приложното поле на настоящия регламент, не поражда сериозни съмнения относно съвместимостта си с общия пазар, тя решава да не се противопоставя и я обявява за съвместима с общия пазар.
Решение, обявяващо концентрацията за съвместима, се счита, че обхваща ограниченията, които са пряко свързани и необходими за нейното извършване;
в)
без да се накърнява параграф 2, когато Комисията установи, че концентрацията, за което е извършено нотифициране, попада в приложното поле на настоящия регламент и поражда сериозни съмнения относно съвместимостта си с общия пазар, тя решава да образува производство. Независимо от разпоредбата на член 9, такова производство може да бъде прекратено с решение, както е предвидено в член 8, параграфи от 1 до 4, освен ако засегнатите предприятия не са доказали удовлетворително пред Комисията, че те се отказват от концентрацията.
2. Когато Комисията установи, че след промени от страна на засегнатите предприятия концентрацията, за която е извършено нотифициране, не поражда повече сериозни съмнения по смисъла на параграф 1, буква в), тя обявява концентрацията за съвместима с общия пазар на основание параграф 1, буква б).
Комисията може да приложи към решението си по параграф 1, буква б) условия и задължения, предназначени да гарантират, че засегнатите предприятия изпълняват поетите от тях спрямо Комисията задължения, с оглед превръщането на концентрацията в съвместима с общия пазар.
3. Комисията може да отмени взетото от нея на основание параграф 1, буква а) или б) решение, когато:
а)
решението се основава на неточна информация, за която отговорност носи едно от предприятията, или когато такава информация е получена чрез измама,
или
б)
участващите в концентрацията предприятия нарушат задължение, предвидено в решението.
4. В случаите по параграф 3 Комисията може да постанови решение по параграф 1, без да е обвързана със сроковете по член 10, параграф 1.
5. Комисията незабавно нотифицира съответните предприятия и компетентните органи в държавите-членки за взетото от нея решение.
Член 7
Прекратяване на концентрации
1. Концентрация с общностно измерение съгласно член 1 или такава, която се оценява от Комисията на основание член 4, параграф 5, не се извършва, преди да бъде нотифицирано или преди да бъде обявена за съвместима с общия пазар съгласно решение по член 6, параграф 1, буква б), член 8, параграф 1 или 2 или въз основа на презумпцията по член 10, параграф 6.
2. Параграф 1 не препятства извършването на публичен търг или на серия от операции с ценни книжа, включително такива, конвертируеми с други ценни книжа, допуснати до търговия на пазар като фондова борса, посредством които контролът по смисъла на член 3 се придобива от различни продавачи, при условие че:
а)
Комисията е била незабавно нотифицирана за обединението в съответствие с член 4; и
б)
придобиващият не упражнява правото на глас, което му дават въпросните ценни книжа, или го упражнява единствено с цел да поддържа пълната стойност на неговите инвестиции, основаваща се на освобождаването, предоставено от Комисията съгласно параграф 3.
3. Комисията може, по предявено искане, да освободи от задълженията по параграф 1 или 2. Искането за освобождаване трябва да бъде мотивирано. При произнасянето си по искането Комисията взема предвид inter alia и ефекта на прекратяването върху едно или повече засегнати предприятия или върху трета страна, както и заплахата, която концентрацията създава. Такова освобождаване може да бъде обвързано с изпълнението на условия и задължения с гарантиране на условия за ефективна конкуренция. Освобождаване може да бъде искано и предоставяно по всяко време, било преди нотифицирането или след операцията.
4. Валидността на всяка операция, извършена в противоречие с параграф 1. е в зависимост от решение на основание член 6, параграф 1, буква б) или член 8, параграф 1, 2 или 3 или на основание презумпцията по член 10, параграф 6.
Настоящият член не се прилага по отношение на валидността на сделките с ценни книжа, включително с такива, които могат да бъдат обменяни с други ценни книжа, допуснати до търговия на пазар като фондова борса, освен ако купувачът и продавачът са знаели или са били длъжни да знаят, че сделката е извършена в противоречие с параграф 1.
Член 8
Правомощия на Комисията за вземане на решение
1. Когато Комисията установи, че концентрация, за която е извършено нотифициране, отговаря на критериите, установени в член 2, параграф 2, а в случаите по член 2, параграф 4 - на критерия, установен в член 81, параграф 3 от Договора, тя издава решение, обявяващо концентрацията за съвместима с общия пазар.
Решение, обявяващо дадена концентрация за съвместима, се счита, че обхваща ограниченията, пряко свързани и необходими за извършване на концентрацията.
2. Когато Комисията установи, че след извършена промяна от страна на засегнатите предприятия концентрацията, за която е постъпила нотификация, отговаря на критериите, установени в член 2, параграф 2, а в случаите по член 2, параграф 4 - на критерия, установен в член 81, параграф 3 от Договора, тя издава решение, обявяващо концентрацията за съвместима с общия пазар.
Комисията може да включи в решението си условия и задължения, предназначени да гарантират, че засегнатите предприятия изпълняват поетите от тях спрямо Комисията ангажименти с оглед превръщането на концентрацията в съвместима с общия пазар.
Решение, обявяващо дадена концентрация за съвместима, се счита, че обхваща ограниченията, пряко свързани и необходими за извършване на концентрацията.
3. Когато Комисията установи, че дадена концентрация отговаря на критериите, установени в член 2, параграф 3, а в случаите по член 2, параграф 4 - не отговаря на критериите, установен в член 81, параграф 3 от Договора, тя издава решение, обявяващо концентрацията за несъвместима с общия пазар.
4. Когато Комисията установи, че дадена концентрация:
а)
е била вече извършена и че е била обявена за несъвместима с общия пазар, или
б)
е била извършена в нарушение на условие, включено в решение по параграф 2, което постановява, че при липсата на такова условие концентрацията би отговаряла на критерия, установен в член 2, параграф 3, или в случаите по член 2, параграф 4 - не би отговаряла на критериите, установени в член 81, параграф 3 от Договора,
Комисията може:
-
да изиска от засегнатите предприятия да развалят концентрацията, по-специално чрез анулиране на сливането или разпореждането с всички придобити акции или активи, така че да бъде възстановено положението преди извършване на концентрацията; в случаи, при които не е възможно възстановяването на съществуващото преди извършването на концентрацията положение посредством нейното разваляне, Комисията може да предприеме друга подходяща мярка за постигане на такъв резултат, доколкото това е възможно,
-
да нареди друга подходяща мярка, за да гарантира, че засегнатите предприятия развалят концентрацията или предприемат мерки за възстановяване на предишното положение, както се изисква в нейното решение.
В случаите, попадащи в рамките на първата алинея, буква а), от мерките, предвидени съгласно посочената алинея, може да бъдат наложени или посредством решение на основание параграф 3 или посредством самостоятелно решение.
5. Комисията може да предприеме необходимите временни мерки, за да възстанови или поддържа условия за ефективна конкуренция, когато дадена концентрация:
а)
е била извършена в противоречие с член 7 и все още не е взето решение за съвместимостта на концентрацията с общия пазар;
б)
е била извършена в противоречие с условие, включено в решението по член 6, параграф 1, буква б) или параграф 2 от настоящия член;
в)
е вече извършена и е обявена за несъвместима с общия пазар.
6. Комисията може да отмени взетото от нея съгласно параграф 1 или 2 решение, когато:
а)
обявяването на съвместимостта се основава на неточна информация, за която отговорност носи едно от предприятията, или когато такава информация е придобита с измама; или
б)
засегнатите предприятия нарушават задължение, включено в решението.
7. Комисията може да постанови решение съгласно параграфи от 1 до 3, без да бъде обвързана със сроковете по член 10, параграф 3 в случаите, когато:
а)
установи, че дадена концентрация е била извършена:
i)
в противоречие с условие, включено в решение по член 6, параграф 1, буква б), или
ii)
в противоречие с условие, включено в решение по член 2 и в съответствие с член 10, параграф 2, когато е установено, че при липсата на такова условие концентрацията би породила сериозни съмнения по отношение на съвместимостта си с общия пазар; или
б)
решението е било отменено съгласно параграф 6.
8. Комисията незабавно нотифицира засегнатите предприятия и компетентните органи на държавите-членки за взетото от нея решение.
Член 9
Препращане към компетентните органи на държавите-членки
1. Комисията може с решение, за което нотифицира незабавно засегнатите предприятия и компетентните органи на другите държави-членки, да препрати концентрация, за която е постъпило нотификация, на компетентите органи на съответната държава-членка при следните обстоятелства.
2. В срок 15 работни дни от датата на получаването на копие от нотификацията държава-членка, по своя собствена инициатива или по покана на Комисията, може да информира Комисията, която информира засегнатите предприятия, че:
а)
концентрация заплашва да засегне съществено конкуренцията на пазар в тази държава-членка, който съдържа всички характеристики на обособен пазар, или
б)
концентрация засяга конкуренцията на пазар в тази държава-членка, който има всички характеристики на обособен пазар и който не представлява съществена част от общия пазар.
3. В случай че Комисията счита, че като се имат предвид пазарът на съответните продукти и услуги и географските характеристики на пазара по смисъла на параграф 7, е налице такъв обособен пазар и че такава заплаха съществува, тя или:
а)
сама разрешава случая в съответствие с настоящия регламент; или
б)
отнася целия или част от случая до компетентните органи в съответната държава-членка, с оглед прилагането на националното законодателство в областта на конкуренцията на тази държава.
Ако обаче Комисията счете, че такъв обособен пазар или такава заплаха не съществуват, тя приема решение в този смисъл, което да бъде изпратено до съответната държава-членка, и сама разрешава случая в съответствие с разпоредбите на настоящия регламент.
В случаите, при които държава-членка информира Комисията съгласно параграф 2, буква б), че дадена концентрация засяга конкуренцията на обособен пазар в рамките на нейната територия, който не представлява съществена част от общия пазар, Комисията отнася целия или част от случая, свързан със засегнатия обособен пазар, ако счете, че такъв обособен пазар е засегнат.
4. Решение за препращане или не съгласно параграф 3 се взима:
а)
по правило в срока по член 10, параграф 1, втора алинея, когато Комисията на основание член 6, параграф 1, буква б) не е започнала производство; или
б)
в срок 65 работни дни от момента на нотифициране за съответната концентрация, когато Комисията е образувала производство по член 6, параграф 1, буква в), без да извърши подготвителни стъпки, с цел да предприеме необходимите мерки по член 8, параграф 2, 3 или 4, за да поддържа или възстанови ефективната конкуренция на засегнатия пазар.
5. Ако в посочения в параграф 4, буква б) срок от 65 работни дни Комисията независимо от напомнянето от съответната държава-членка не е взела решение за препращане в съответствие с параграф 3, нито е извършила подготвителните стъпки, предвидени в параграф 4, буква б), се приема, че е взела решение да отнесе случая до съответната държава-членка в съответствие с параграф 3, буква б).
6. Компетентните органи на съответната държава-членка се произнасят по случая без неоправдано забавяне.
В срок 45 работни дни след препращането от Комисията компетентният орган в съответната държава-членка информира засегнатите предприятия за резултата от предварителната оценка на конкуренцията и какви по-нататъшни действия, ако има такива, същият предлага да бъдат предприети. Съответната държава-членка може по изключение да не спази този срок, ако необходимата информация не ѝ е била представена от засегнатите предприятия, както е предвидено в националното ѝ законодателство в областта на конкуренцията.
Когато нотифицирането се изисква съгласно разпоредбите на националното законодателство, срокът от 45 работни дни започва да тече от работния ден, следващ деня на получаване на пълна нотификация от компетентния орган на съответната държава-членка.
7. В географски аспект пазарът включва област, в която засегнатите предприятия са въвлечени в доставката и търсенето на продукти или услуги, в която условията на конкуренция са достатъчно хомогенни и която може да бъде разграничена от съседните области по-специално поради това, че в тях условията на конкуренцията са значително по-различни. Оценката взима предвид по-специално същността и характеристиките на съответните продукти и услуги, наличието на бариери за навлизане на пазара или на потребителски предпочитания, на съществени разлики в пазарните дялове на предприятията между съответната област и съседните области или съществени разлика в цените.
8. При прилагане на разпоредбите на настоящия член съответните държави-членки може да предприемат мерки, които са строго необходими за защита или за възстановяване на ефективната конкуренция на засегнатия пазар.
9. В съответствие със съответните разпоредби на Договора всяка държава-членка може да обжалва пред Съда на Европейските общности, и в частност да поиска прилагането на член 243 от Договора, с цел прилагане на нейното национално законодателство в областта на конкуренцията.
Член 10
Срокове за образуване на производство и за вземане на решения
1. Независимо от разпоредбата на член 6, параграф 4, решенията, упоменати по член 6, параграф 1, се вземат най-късно в срок 25 работни дни. Този срок започва да тече от работния ден, следващ деня на постъпване на нотификация, или ако информацията, съдържаща се в нотификацията, е непълна - от работния ден, следващ деня на получаване на пълната информация.
Този срок се увеличава с 35 работни дни, ако Комисията получи искане от дадена държава-членка в съответствие с член 9, параграф 2 или ако засегнатите предприятия предлагат поемането на ангажименти съгласно член 6, параграф 2 с цел превръщането на концентрацията в съвместима с общия пазар.
2. Решенията съгласно член 8, параграф 1 или 2 относно концентрации, за които е постъпило уведомление, се вземат във възможно най-кратък срок след като бъде удостоверено, че сериозните съмнения по член 6, параграф 1, буква в) са били отстранени, по-специално в резултат от промените, извършени от засегнатите предприятия, и най-късно в срока по параграф 3.
3. Независимо от разпоредбата на член 8, параграф 7 решенията съгласно член 8, параграфи от 1 до 3 относно концентрациите, за които е постъпила нотификация, се вземат в срок, не по-дълъг от 90 работни дни от датата на образуване на производство. Този срок се увеличава до 105 работни дни, когато засегнатите предприятия предложат поемането на ангажименти съгласно член 8, параграф 2, втора алинея с цел превръщането на концентрацията в съвместима с общия пазар, освен ако тези ангажименти не са били предложени в срок, по-кратък от 55 работни дни след образуването на производство.
Сроковете, определени в първата алинея, се продължават по същия начин, ако нотифициращите страни направят искане за това не по-късно от 15 работни дни след образуване на производството на основание член 6, параграф 1, буква в). Нотифициращите страни могат да направят такова искане само веднъж. По същия начин по всяко време след образуване на производството сроковете, определени в първа алинея, могат да бъдат продължени от Комисията със съгласието на нотифициращите страни. Общата продължителност на всяко продължение или продължения на основание настоящата алинея не следва да превишава 20 работни дни.
4. Сроковете, определени в параграфи 1 и 3, се спират по изключение, когато поради обстоятелства, за които едно от предприятията, участващи в концентрацията носи отговорност, Комисията е трябвало да изиска с решение информация съгласно член 11 или да нареди проверка с решение съгласно член 13.
Предходната разпоредба се прилага също така и по отношение на срока по член 9, параграф 4, буква б).
5. Когато Съдът на Европейските общности с решение отмени изцяло или отчасти решение на Комисията, което е предмет на срока по този член, концентрацията се преразглежда от Комисията с цел приемане на решение съгласно член 6, параграф 1.
Концентрацията се преразглежда в светлината на актуалните към момента условия на пазара.
Нотифициращите страни незабавно представят нова нотификация или да допълнят първоначалната нотификация, ако първоначалната нотификация стане непълна поради настъпили промени в условията на пазара или в предоставената информация. Когато няма такива промени, страните удостоверяват незабавно този факт.
Сроковете по параграф 1 започват да текат от работния ден, следващ деня на получаване на пълната информация в рамките на нова нотификация, на допълнителна нотификация или удостоверяване съгласно третата алинея.
Втора и трета алинея се прилагат също така и в случаите по член 6, параграф 4 и член 8, параграф 7.
6. Ако Комисията не е приела решение в съответствие с член 6, параграф 1, букви б) и в), член 8, параграф 1, 2 или 3, съответно в сроковете по параграфи 1 и 3, се счита, че концентрацията е обявена за съвместима с общия пазар независимо от разпоредбата на член 9.
Член 11
Искания за информация
1. С оглед изпълнение на задълженията си, предвидени в настоящия регламент, Комисията може, чрез обикновено искане или с решение, да изиска лицата по член 3, параграф 1, буква б), както и предприятията и обединенията на предприятия, да предоставят цялата необходима информация.
2. Когато изпраща обикновено искане за информация до дадено лице, предприятие или обединение на предприятия, Комисията излага правното основание и целта на искането, да уточни каква информация се изисква и да определи срок, в рамките на който информацията да бъде предоставена, както и санкциите, предвидени в член 14 за предоставяне на неточна или подвеждаща информация.
3. Когато Комисията с решение изиска дадено лице, предприятие или обединение на предприятия да представят информация, тя излага правното основание и целта на искането, да уточни каква информация се изисква и да определи срок, в рамките на който информацията да бъде предоставена. Тя също така посочва санкциите, предвидени в член 14, и да посочи или наложи санкциите, предвидени в член 15. Тя също така упоменава правото на обжалване на решението пред Съда на Европейските общности.
4. Собствениците на предприятия или техни представители, а в случаите на юридически лица, дружества или предприятия, или обединения, които нямат юридическа правосубектност, лицата, упълномощени да ги представляват по закон или съгласно техния устав, представят исканата информация от името на съответните предприятия. Лицата, които са надлежно упълномощени, могат да представят информацията от името на клиентите си. Последните остават изцяло отговорни, в случай че представената информация е непълна, неточна или подвеждаща.
5. Комисията незабавно препраща на компетентните органи на държавата-членка, на чиято територия е регистрирано лицето или седалището на предприятието или сдружението на предприятия, копие от всяко решение, взето на основание параграф 3, а също така и на компетентния орган на държавата-членка, чиято територия е засегната. По изрично искане на компетентния орган на държавата-членка Комисията също така препраща на този орган копия от обикновените искания за информация, свързани с концентрацията, за която е нотифицирана.
6. По искане на Комисията правителствата и компетентните органи на държавите-членки предоставят на Комисията цялата необходима информация за осъществяване на задълженията ѝ по настоящия регламент.
7. С оглед изпълнение на възложените ѝ с настоящия регламент задължения Комисията може да проведе разговор с всяко физическо или юридическо лице, което се съгласи да бъде разпитано за целите на събиране на информация, свързана с предмета на дадено проучване. В началото на разговора, който може да се осъществи по телефона или чрез друго електронно средство, Комисията упоменава правното основание и целта на разговора.
Когато даден разговор не се провежда в помещенията на Комисията или се провежда по телефон или чрез друго електронно средство, Комисията информира предварително компетентния орган в държавата-членка, на чиято територия се провежда разговорът. В случай че компетентният орган на държавата-членка изисква това, длъжностни лица от този орган могат да подпомагат длъжностните лица или други упълномощени от Комисията лица при провеждане на разговора.
Член 12
Проверки от органите на държавите-членки
1. По искане на Комисията компетентните органи на държавите-членки извършват проверки, които Комисията счита за необходими по член 13, параграф 1 или които тя е наредила с решение на основание член 13, параграф 4. Длъжностните лица от компетентните органи на държавите-членки, които са отговорни за извършването на тези проверки, както и онези, упълномощени или назначени от тях, изпълняват правомощията си в съответствие с разпоредбите на вътрешното право.
2. Ако това се изисква от Комисията или от компетентния орган на държавата-членка, на чиято територия ще се извърши проверката, длъжностни лица и други придружаващи лица, упълномощени от Комисията, може да подпомагат длъжностните лица на съответния орган.
Член 13
Правомощия на Комисията за проверка
1. С оглед изпълнение на възложените ѝ с настоящия регламент задължения Комисията може да извършва всички необходими проверки на предприятия или обединения на предприятия.
2. Длъжностните лица и други придружаващи лица, упълномощени от Комисията да извършват проверка, имат право:
а)
да влизат в помещения, земя и транспортни средства на предприятия и обединения на предприятия;
б)
да проверяват счетоводните книги и други документи, свързани с осъществяваната дейност, независимо от носителя, на който те се съхраняват;
в)
да вземат или придобиват под всякаква форма копия или извлечения от такива счетоводни книги или документи;
г)
да запечатват всички търговски помещения и счетоводни книги или документи за срока и в степента, необходими за проверката;
д)
да разпитват всички представители или членове на персонала на предприятие или на сдружение на предприятия за обяснение на факти или документи, свързани с предмета и целта на проверката и да записват отговорите.
3. Длъжностни лица и други придружаващи лица, упълномощени от Комисията да извършват проверка, упражняват правомощията си, след като представят писмено упълномощаване, посочващо предмета и целта на проверката и санкциите, предвидени в член 14, при представянето на изискваните счетоводни книги или документи, свързани с дейността, които са непълни, или когато отговорите на въпроси, поставени във връзка с параграф 2 от настоящия член, са неточни или подвеждащи. В достатъчен срок преди проверката Комисията известява за проверката компетентния орган на държавата-членка, на чиято територия ще се извършва проверката.
4. От предприятията и обединенията на предприятия се изисква да не се противопоставят на проверки, наредени с решение на Комисията. Решението уточнява предмета и целта на проверката, посочва датата, на която тя трябва да започне, и посочва санкциите, предвидени в членове 14 и 15, както и правото на обжалване пред Съда на Европейските общности. Комисията приема такива решения, след като се консултира с компетентния орган на държавата-членка, на чиято територия се извършва проверката.
5. Длъжностни лица от компетентния орган на държавата-членка или тези, упълномощени или назначени от компетентния орган на държавата-членка, на чиято територия ще се извърши проверката, по искане на този орган или на Комисията, активно съдействат на длъжностните лица и на други придружаващи ги лица, упълномощени от Комисията. За тази цел те разполагат с правомощията по параграф 2.
6. Ако длъжностни лица и други придружаващи ги лица, упълномощени от Комисията, установят, че дадено предприятие се противопоставя на проверка, включително запечатване на негови помещения, счетоводни книги или документи, наредено на основание разпоредбите на настоящия член, съответната държава-членка оказва необходимото съдействие, изисквайки, когато това е необходимо, съдействието на полицията или на подобни правоприлагащи органи, за да им даде възможност да извършат проверката.
7. В случай че съдействието по параграф 6 изисква упълномощаване от страна на правораздавателен орган в съответствие с вътрешното законодателство, такова упълномощаване се изисква. Такова упълномощаване може да бъде изискано също така и като предпазна мярка.
8. Когато упълномощаване по параграф 7 се изисква, националният правораздавателен орган следва да се увери, че решението на Комисията е автентично и че принудителните мерки не са произволни, нито прекомерни от гледна точка на предмета на проверката. При проверката за пропорционалност на принудителните мерки националният правораздавателен орган може да изиска от Комисията, пряко или посредством компетентния орган на държавата-членка, подробно обяснение във връзка с предмета на проверката. Въпреки това националният правораздавателен орган не може да поставя под въпрос необходимостта от проверката, нито да изисква да му бъде предоставена информацията от досието на Комисията. Законността на решението на Комисията е предмет на разглеждане единствено от Съда на Европейските общности.
Член 14
Глоби
1. Комисията може с решение да наложи на лицата по член 3, параграф 1, буква б), предприятия или обединения на предприятия глоби, непревишаващи 1 на сто от общия оборот на съответните предприятия или обединения на предприятия по смисъла на член 5, когато умишлено или поради небрежност:
а)
предоставят неточна или подвеждаща информация в становище, уверение, нотификация или допълнение към тях съгласно член 4, член 10, параграф 5 или член 22, параграф 3;
б)
предоставят неточна или подвеждаща информация в отговор на искане, направено на основание член 11, параграф 2;
в)
в отговор на искане, съдържащо се в решение, прието съгласно член 11, параграф 3, те предоставят неточна, непълна или подвеждаща информация или не представят информация в определения срок;
г)
представят изискваните счетоводни книги или други документи, свързани с дейността, в непълна форма по време на проверката по член 13 или се противопоставят на проверка, наредена с решение, постановено съгласно член 13, параграф 4;
д)
в отговор на въпрос, поставен в съответствие с член 13, параграф 2, буква д):
-
дават неточен или подвеждащ отговор,
-
не поправят в определения от Комисията срок неточен, непълен или подвеждащ отговор, даден от член от персонала, или
-
не дават или отказват да дадат пълен отговор по отношение на факти, свързани с предмета и целта на проверка, наредена с решение, прието съгласно член 13, параграф 4;
е)
запечатване, поставено от длъжностни лица или други придружаващи ги лица, упълномощени от Комисията в съответствие с член 13, параграф 2, буква г), е било разбито.
2. Комисията може с решение да наложи глоби, непревишаващи 10 на сто от общия оборот на съответните предприятия по смисъла на член 5, на лицата по член 3, параграф 1, буква б) или на съответните предприятия, ако умишлено или поради небрежност:
а)
не са нотифицирали за концентрация в съответствие с член 4 или член 22, параграф 3 преди нейното извършване, освен ако не са изрично упълномощени да извършат това на основание член 7, параграф 2 или с решение, прието съгласно член 7, параграф 3;
б)
осъществят концентрация в нарушение на член 7;
в)
осъществят концентрация, обявена за несъвместима с общия пазар с решение съгласно член 8, параграф 3, или не изпълнят мярка, наредена с решение съгласно член 8, параграф 4 или 5;
г)
не спазят условие или не изпълнят задължение, наложено с решение съгласно член 6, параграф 1, буква б), член 7, параграф 3 или член 8, параграф 2, втора алинея.
3. При определяне на размера на глобата се вземат предвид естеството, степента и продължителността на нарушението.
4. Решенията, взети съгласно параграфи 1, 2 и 3, нямат наказателноправен характер.
Член 15
Периодични наказателни плащания
1. Комисията може с решение да наложи на лицата по член 3, параграф 1, буква б), предприятията или обединенията на предприятия периодични наказателни плащания, непревишаващи 5 % от средния общ дневен оборот на съответното предприятие или сдружение на предприятия по смисъла на член 5, за всеки работен ден от забавянето, изчислен от датата, определена в решението, с цел да бъдат принудени:
а)
да предоставят пълната и точна информация, която е била изискана с решение, взето съгласно член 11, параграф 3;
б)
да не се противопоставят на проверка, наредена с решение съгласно член 13, параграф 4;
в)
да спазят задължение, наложено с решение на основание член 6, параграф 1, буква б), член 7, параграф 3 или член 8, параграф 2, втора алинея; или
г)
да изпълнят мерки, наредени с решение съгласно член 8, параграф 4 или 5.
2. Когато лицата по член 3, параграф 1, буква б), предприятия или обединения на предприятия са изпълнили задължението, чието изпълнение е било цел на периодичното наказателно плащане, Комисията може да определи конкретна сума на периодичните наказателни плащания, чийто размер да е по-малък от този, който би бил съгласно първоначалното решение.
Член 16
Обжалване пред Съда на Европейските общности
Съдът на Европейските общности има неограничена компетентност по смисъла на член 229 от Договора да разглежда решения, при които Комисията е определила глоба или периодични наказателни плащания; той може да отмени, намали или увеличи наложените глоби или периодичните наказателни плащания.
Член 17
Професионална тайна
1. Информацията, придобита в резултат от прилагането на настоящия регламент, се използва само за целите на съответното искане, разследване или изслушване.
2. Независимо от разпоредбата на член 4, параграф 3, членове 18 и 20, Комисията и компетентните органи на държавите-членки, техни длъжностни лица, служители и други лица, работещи под надзора на тези органи, както и държавни служители и длъжностни лица на други органи от държавите-членки не могат да разкриват информация, която са придобили при прилагането на настоящия регламент, която попада в обхвата на задължението за опазване на професионална тайна.
3. Параграфи 1 и 2 не препятстват публикуването на обща информация или проучвания, които не съдържат информация, отнасяща се до конкретни предприятия или обединения на предприятия.
Член 18
Изслушване на страните и на трети лица
1. Преди приемане на решение по член 6, параграф 3, член 7, параграф 3, член 8, параграфи от 2 до 6 и членове 14 и 15 Комисията предоставя на съответните лица, предприятия и обединения на предприятия възможността по всяко време на процедурата до консултациите с консултативния комитет да изложат техните становища във връзка с възраженията, повдигнати срещу тях.
2. Независимо от разпоредбата на параграф 1, решение на основание член 7, параграф 3 и член 8, параграф 5 може да бъде взето временно, без да бъде дадена възможност на съответните лица, предприятия или обединения на предприятия да изложат становищата си предварително, при условие че Комисията им предостави такава възможност във възможно най-кратък срок след вземане на решението си.
3. Комисията основава решението си единствено на възраженията, по отношение на които страните са имали възможност да представят становищата си. Правото на защита следва да бъде изцяло спазено при производството. Достъпът до досието е свободен най-малкото за страните, които са преки участници, при съблюдаване на законните интереси на предприятията за защита на техните търговски тайни.
4. Доколкото Комисията или компетентните органи на държавите-членки считат за необходимо, те могат също така да изслушат други физически или юридически лица. Физически или юридически лица, които докажат достатъчен интерес, и особено членове на управителни или контролни органи на съответните предприятия или на упълномощени представители на техните работници или служители имат право след подаване на искане за това да бъдат изслушани.
Член 19
Връзка с органите на държавите-членки
1. Комисията предоставя на компетентните органи на държавите-членки копия от уведомленията в рамките на три работни дни, а във възможно най-кратък срок копия от най-важните документи, представени на или издадени от Комисията съгласно настоящия регламент. Такива документи включват задълженията, които се предлагат да бъдат поети от съответните предприятия спрямо Комисията, с цел превръщането на концентрацията в съвместима с общия пазар на основание член 6, параграф 2 или член 8, параграф 2, втора алинея.
2. Комисията извършва процедурите по настоящия регламент в тясна и постоянна връзка с компетентните органи на държавите-членки, които могат да изразяват становищата си във връзка с тези процедури. За целите на член 9 Комисията получава информация от компетентния орган на държавата-членка, както е предвидено в параграф 2 от посочения член, и му предоставя възможност да изложи становището си по време на всеки един етап от процедурата до приемането на решение съгласно параграф 3 от посочения член; за тази цел тя му предоставя достъп до досието.
3. С консултативния комитет по концентрациите се провеждат консултации преди приемането на решения на основание член 8, параграфи от 1 до 6, член 14 или 15, с изключение на временните решения по член 18, параграф 2.
4. Консултативният комитет се състои от представители на компетентните органи на държавите-членки. Всяка държава-членка определя един или двама представители; в случай че те не са в състояние да вземат участие, те могат да бъдат заместени от други представители. Най-малко един от представителите на държава-членка следва да бъде компетентен по въпросите, свързани с ограничителните практики и господстващото положение.
5. Консултирането се извършва на съвместно заседание, свиквано по инициатива на и председателствано от Комисията. Към поканата за заседанието се прилага резюме на случая заедно с посочване на най-важните документи, както и проект на решението, което следва да бъде прието за всеки обсъждан случай. Заседанието се провежда не по-рано от 10 работни дни след изпращането на поканата. Комисията може в изключителни случаи да съкрати този срок, ако счете това за необходимо, с цел да се избегнат сериозни увреждания по отношение на едно или повече предприятия, засегнати от концентрацията.
6. Консултативният комитет изработва становище по представения от Комисията проект на решение, ако е необходимо след гласуване. Консултативният комитет може да излезе със становище, дори ако някои от членовете му отсъстват и не се представляват. Становището се изготвя в писмена форма и се прилага към проекта на решение. Комисията се съобразява в максимална степен със становището на Комитета. Тя информира Комитета за начина, по който неговото становище е било взето предвид.
7. Комисията съобщава становището на консултативния комитет, заедно с решението, на адресатите на решението. Тя оповестява становището, заедно с решението, като вземе предвид законния интерес на предприятията за защита на техните търговски тайни.
Член 20
Публикуване на решенията
1. Комисията публикува в Официален вестник на Европейския съюз решенията, които взема съгласно член 8, параграфи от 1 до 6, членове 14 и 15, с изключение на временните решения по член 18, параграф 2, заедно със становището на консултативния комитет.
2. Публикацията съдържа имената на страните и основното съдържание на решението; тя отчита законния интерес на предприятията за защита на техните търговски тайни.
Член 21
Прилагане на регламента и юрисдикция
1. Настоящият регламент се прилага по отношение на концентрациите по смисъла на член 3, като Регламенти (ЕО) № 1/2003 (8), (ЕИО) № 1017/68 (9), (ЕИО) № 4056/86 (10) и № (ЕИО) № 3975/87 (11) на Съвета не се прилагат освен по отношение на съвместните предприятия, които нямат общностно измерение и които имат за предмет на дейността си или като резултат от нея координирането на конкурентно поведение на предприятия, които остават независими.
2. Комисията единствена притежава юрисдикцията да взема решенията, предвидени по настоящия регламент, като тези решения са предмет на обжалване пред Съда на Европейските общности.
3. Нито една държава-членка няма право да прилага националното си законодателство по отношение на конкуренцията спрямо концентрация с общностно измерение.
Първата алинея се прилага, без да се накърняват правомощията на никоя държава-членка да извършва проучвания, необходими за прилагането на член 4, параграф 4, член 9, параграф 2 или след препращане съгласно член 9, параграф 3, първа алинея, буква б) или член 9, параграф 5, за предприемането на мерките, необходими за прилагането на член 9, параграф 8.
4. Въпреки съдържанието на параграфи 2 и 3 държавите-членки могат да предприемат необходимите мерки за защита на законни интереси, различни от тези, които са предвидени в настоящия регламент, и които са съвместими с общите принципи и другите разпоредби на правото на Общността.
Обществената сигурност, плурализмът на медиите и нормите на общественото поведение се считат за законен интерес по смисъла на първата алинея.
Всеки друг обществен интерес трябва да бъде съобщен на Комисията от страна на съответните държави-членки и да се отчете от Комисията след оценка на неговата съвместимост с общите принципи и другите разпоредби на правото на Общността преди предприемането на горепосочените мерки. Комисията информира съответните държави-членки за нейното решение в рамките на 25 работни дни от упоменатото съобщаване.
Член 22
Препращане до Комисията
1. Една или повече държави-членки могат да изискат Комисията да разгледа всяка концентрация по член 3, която няма общностно измерение по смисъла на член 1, но засяга търговията между държави-членки и заплашва да застраши сериозно конкуренцията на територията на държавата-членка или държавите-членки, които са отправили искането.
Такова искане се отправя най-много в срок 15 работни дни от датата на постъпване на нотификацията за концентрация или, в случай че не се изисква нотифициране, от датата, на която то е станало известно по друг начин на съответната държава-членка.
2. Комисията незабавно информира компетентните органи на съответните държави-членки и засегнатите предприятия за всички искания, получени съгласно параграф 1.
Всяка друга държава-членка има право да се присъедини към първоначалното искане в срок 15 работни дни от момента, в който е информирана от Комисията за първоначалното искане.
Всички национални срокове, отнасящи се до концентрацията, спират да текат, докато в съответствие с предвидената по настоящия член процедура не бъде решено дали концентрацията да бъде оценявана. Веднага след като дадена държава-членка е информирала Комисията и засегнатите предприятия, че не желае да се присъедини към искането, националните срокове, които са били спрени, започват да текат отново.
3. Комисията може, най-късно в срок от 10 работни дни след изтичането на срока по параграф 2, да реши да оцени концентрацията, ако счита, че тя засяга търговията между държави-членки и заплашва сериозно да застраши конкуренцията на територията на държавата-членка или държавите-членки, които са отправили искането. В случай че Комисията не вземе решение в този срок, се счита, че тя е приела решение да оцени концентрацията в съответствие с отправеното искане.
Комисията информира всички държави-членки и засегнати предприятия за решението си. Тя може да изиска представянето на нотификация съгласно член 4.
Държавата-членка или държавите-членки, които са отправили искането, не могат да прилагат повече националното си законодателство в областта на конкуренцията по отношение на концентрацията.
4. Член 2, член 4, параграфи от 2 до 3, членове 5, 6 и от 8 до 21 се прилагат, когато Комисията оценява концентрация съгласно параграф 3. Член 7 се прилага, доколкото концентрацията не е била осъществена до датата, на която Комисията е информирала засегнатите предприятия за отправеното искане.
Когато не се изисква нотифициране съгласно член 4, срокът по член 10, параграф 1, в който може да се образува производство, започва от работния ден, следващ този, в който Комисията е информирала засегнатите предприятия, че е решила да оцени концентрацията съгласно параграф 3.
5. Комисията може да информира една или няколко държави-членки, че счита, че дадена концентрация отговаря на критериите по параграф 1. В такива случаи Комисията може да покани тази държава-членка или тези държави-членки да отправят искане по параграф 1.
Член 23
Разпоредби за изпълнение
1. Комисията разполага с правомощие да определи в съответствие с процедурата по параграф 2:
а)
процедурни разпоредби, отнасящи се до формата, съдържанието и други подробности, свързани с уведомленията и исканията по член 4;
б)
процедурни разпоредби, отнасящи се до сроковете по член 4, параграфи 4 и 5, членове 7, 9, 10 и 22;
в)
процедурата и сроковете за приемане и изпълнение на задължения по член 6, параграф 2 и член 8, параграф 2;
г)
процедурни разпоредби, отнасящи се до изслушванията по член 18.
2. Комисията се подпомага от консултативен комитет, съставен от представители на държавите-членки.
а)
Преди публикуване на проекта на процедурни разпоредби и преди приемането на такива разпоредби Комисията се консултира с консултативния комитет.
б)
Консултирането се извършва на заседание, свикано по инициатива и председателствано от Комисията. Проект на процедурни разпоредби, които да бъдат приети, се изпраща заедно с поканата. Заседанието се провежда не по-рано от 10 работни дни след изпращането на поканата.
в)
Консултативният комитет излиза със становище относно проекта на процедурни разпоредби, ако е необходимо, след гласуване. Комисията се съобразява в максимална степен със становището на комитета.
Член 24
Отношения с трети страни
1. Държавите-членки информират Комисията за всички трудности от общ характер, изпитвани от техните предприятия, извършващи концентрации по член 3 в трети страни.
2. Първоначално не по-късно от една година след влизане в сила на настоящия регламент, а впоследствие периодично Комисията изготвя доклад, който съдържа информация за начина, по който се третират предприятията, чието седалище или основен предмет на дейност са на територията на Общността, съгласно параметрите, определени в параграфи 3 и 4, що се отнася до концентрации в трети страни. Комисията представя тези доклади на Съвета заедно с препоръки към тях.
3. Когато за Комисията е ясно или въз основа на докладите по параграф 2, или въз основа на друга информация, че трета страна не третира предприятия, чието седалище или основен предмет на дейност са на територията на Общността, по начин, сравним с този, който се прилага от страна на Общността по отношение на предприятия от тази страна, Комисията може да направи предложение пред Съвета за предоставяне на подходящия мандат за преговори с цел постигане на сравним начин на третиране на предприятия, чието седалище или основен предмет на дейност са на територията на Общността.
4. Без да се накърнява член 307 от Договора, мерките, предприети по настоящия член, следва да съответстват на задълженията на Общността или на държавите-членки, произтичащи от международни споразумения, без оглед на това дали те са двустранни или многостранни.
Член 25
Отмяна
1. Без да се накърнява член 26, параграф 2, Регламенти (ЕИО) № 4064/89 и (ЕО) № 1310/97 се отменят считано от 1 май 2004 г.
2. Позоваванията на отменените регламенти се смятат за позовавания на настоящия регламент и се тълкуват съгласно таблицата на съответствие, съдържаща се в приложението.
Член 26
Влизане в сила и временни разпоредби
1. Настоящият регламент влиза в сила на двадесетия ден, следващ деня на публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Той се прилага считано от 1 май 2004 г.
2. Регламент (ЕИО) № 4064/89 продължава да се прилага по отношение на концентрациите, които са били предмет на споразумение или оповестяване, или в случаите, при които е бил придобит контролът по смисъла на член 4, параграф 1 от посочения регламент, преди датата на прилагане на настоящия регламент, в частност разпоредбите, регулиращи прилагането, установени в член 25, параграф 2 и параграф 3 от Регламент (ЕИО) № 4064/89 и член 2 от Регламент (ЕО) № 1310/97.
3. Що се отнася до концентрации, по отношение на които настоящият регламент се прилага на основание присъединяване към ЕС, датата на присъединяването се счита за начална дата за прилагането на настоящия регламент.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Брюксел на 20 януари 2004 година.
Council Regulation (EC) No 139/2004
of 20 January 2004
on the control of concentrations between undertakings
(the EC Merger Regulation)
(Text with EEA relevance)
THE COUNCIL OF THE EUROPEAN UNION,
Having regard to the Treaty establishing the European Community, and in particular Articles 83 and 308 thereof,
Having regard to the proposal from the Commission(1),
Having regard to the opinion of the European Parliament(2),
Having regard to the opinion of the European Economic and Social Committee(3),
Whereas:
(1) Council Regulation (EEC) No 4064/89 of 21 December 1989 on the control of concentrations between undertakings(4) has been substantially amended. Since further amendments are to be made, it should be recast in the interest of clarity.
(2) For the achievement of the aims of the Treaty, Article 3(1)(g) gives the Community the objective of instituting a system ensuring that competition in the internal market is not distorted. Article 4(1) of the Treaty provides that the activities of the Member States and the Community are to be conducted in accordance with the principle of an open market economy with free competition. These principles are essential for the further development of the internal market.
(3) The completion of the internal market and of economic and monetary union, the enlargement of the European Union and the lowering of international barriers to trade and investment will continue to result in major corporate reorganisations, particularly in the form of concentrations.
(4) Such reorganisations are to be welcomed to the extent that they are in line with the requirements of dynamic competition and capable of increasing the competitiveness of European industry, improving the conditions of growth and raising the standard of living in the Community.
(5) However, it should be ensured that the process of reorganisation does not result in lasting damage to competition; Community law must therefore include provisions governing those concentrations which may significantly impede effective competition in the common market or in a substantial part of it.
(6) A specific legal instrument is therefore necessary to permit effective control of all concentrations in terms of their effect on the structure of competition in the Community and to be the only instrument applicable to such concentrations. Regulation (EEC) No 4064/89 has allowed a Community policy to develop in this field. In the light of experience, however, that Regulation should now be recast into legislation designed to meet the challenges of a more integrated market and the future enlargement of the European Union. In accordance with the principles of subsidiarity and of proportionality as set out in Article 5 of the Treaty, this Regulation does not go beyond what is necessary in order to achieve the objective of ensuring that competition in the common market is not distorted, in accordance with the principle of an open market economy with free competition.
(7) Articles 81 and 82, while applicable, according to the case-law of the Court of Justice, to certain concentrations, are not sufficient to control all operations which may prove to be incompatible with the system of undistorted competition envisaged in the Treaty. This Regulation should therefore be based not only on Article 83 but, principally, on Article 308 of the Treaty, under which the Community may give itself the additional powers of action necessary for the attainment of its objectives, and also powers of action with regard to concentrations on the markets for agricultural products listed in Annex I to the Treaty.
(8) The provisions to be adopted in this Regulation should apply to significant structural changes, the impact of which on the market goes beyond the national borders of any one Member State. Such concentrations should, as a general rule, be reviewed exclusively at Community level, in application of a "one-stop shop" system and in compliance with the principle of subsidiarity. Concentrations not covered by this Regulation come, in principle, within the jurisdiction of the Member States.
(9) The scope of application of this Regulation should be defined according to the geographical area of activity of the undertakings concerned and be limited by quantitative thresholds in order to cover those concentrations which have a Community dimension. The Commission should report to the Council on the implementation of the applicable thresholds and criteria so that the Council, acting in accordance with Article 202 of the Treaty, is in a position to review them regularly, as well as the rules regarding pre-notification referral, in the light of the experience gained; this requires statistical data to be provided by the Member States to the Commission to enable it to prepare such reports and possible proposals for amendments. The Commission's reports and proposals should be based on relevant information regularly provided by the Member States.
(10) A concentration with a Community dimension should be deemed to exist where the aggregate turnover of the undertakings concerned exceeds given thresholds; that is the case irrespective of whether or not the undertakings effecting the concentration have their seat or their principal fields of activity in the Community, provided they have substantial operations there.
(11) The rules governing the referral of concentrations from the Commission to Member States and from Member States to the Commission should operate as an effective corrective mechanism in the light of the principle of subsidiarity; these rules protect the competition interests of the Member States in an adequate manner and take due account of legal certainty and the "one-stop shop" principle.
(12) Concentrations may qualify for examination under a number of national merger control systems if they fall below the turnover thresholds referred to in this Regulation. Multiple notification of the same transaction increases legal uncertainty, effort and cost for undertakings and may lead to conflicting assessments. The system whereby concentrations may be referred to the Commission by the Member States concerned should therefore be further developed.
(13) The Commission should act in close and constant liaison with the competent authorities of the Member States from which it obtains comments and information.
(14) The Commission and the competent authorities of the Member States should together form a network of public authorities, applying their respective competences in close cooperation, using efficient arrangements for information-sharing and consultation, with a view to ensuring that a case is dealt with by the most appropriate authority, in the light of the principle of subsidiarity and with a view to ensuring that multiple notifications of a given concentration are avoided to the greatest extent possible. Referrals of concentrations from the Commission to Member States and from Member States to the Commission should be made in an efficient manner avoiding, to the greatest extent possible, situations where a concentration is subject to a referral both before and after its notification.
(15) The Commission should be able to refer to a Member State notified concentrations with a Community dimension which threaten significantly to affect competition in a market within that Member State presenting all the characteristics of a distinct market. Where the concentration affects competition on such a market, which does not constitute a substantial part of the common market, the Commission should be obliged, upon request, to refer the whole or part of the case to the Member State concerned. A Member State should be able to refer to the Commission a concentration which does not have a Community dimension but which affects trade between Member States and threatens to significantly affect competition within its territory. Other Member States which are also competent to review the concentration should be able to join the request. In such a situation, in order to ensure the efficiency and predictability of the system, national time limits should be suspended until a decision has been reached as to the referral of the case. The Commission should have the power to examine and deal with a concentration on behalf of a requesting Member State or requesting Member States.
(16) The undertakings concerned should be granted the possibility of requesting referrals to or from the Commission before a concentration is notified so as to further improve the efficiency of the system for the control of concentrations within the Community. In such situations, the Commission and national competition authorities should decide within short, clearly defined time limits whether a referral to or from the Commission ought to be made, thereby ensuring the efficiency of the system. Upon request by the undertakings concerned, the Commission should be able to refer to a Member State a concentration with a Community dimension which may significantly affect competition in a market within that Member State presenting all the characteristics of a distinct market; the undertakings concerned should not, however, be required to demonstrate that the effects of the concentration would be detrimental to competition. A concentration should not be referred from the Commission to a Member State which has expressed its disagreement to such a referral. Before notification to national authorities, the undertakings concerned should also be able to request that a concentration without a Community dimension which is capable of being reviewed under the national competition laws of at least three Member States be referred to the Commission. Such requests for pre-notification referrals to the Commission would be particularly pertinent in situations where the concentration would affect competition beyond the territory of one Member State. Where a concentration capable of being reviewed under the competition laws of three or more Member States is referred to the Commission prior to any national notification, and no Member State competent to review the case expresses its disagreement, the Commission should acquire exclusive competence to review the concentration and such a concentration should be deemed to have a Community dimension. Such pre-notification referrals from Member States to the Commission should not, however, be made where at least one Member State competent to review the case has expressed its disagreement with such a referral.
(17) The Commission should be given exclusive competence to apply this Regulation, subject to review by the Court of Justice.
(18) The Member States should not be permitted to apply their national legislation on competition to concentrations with a Community dimension, unless this Regulation makes provision therefor. The relevant powers of national authorities should be limited to cases where, failing intervention by the Commission, effective competition is likely to be significantly impeded within the territory of a Member State and where the competition interests of that Member State cannot be sufficiently protected otherwise by this Regulation. The Member States concerned must act promptly in such cases; this Regulation cannot, because of the diversity of national law, fix a single time limit for the adoption of final decisions under national law.
(19) Furthermore, the exclusive application of this Regulation to concentrations with a Community dimension is without prejudice to Article 296 of the Treaty, and does not prevent the Member States from taking appropriate measures to protect legitimate interests other than those pursued by this Regulation, provided that such measures are compatible with the general principles and other provisions of Community law.
(20) It is expedient to define the concept of concentration in such a manner as to cover operations bringing about a lasting change in the control of the undertakings concerned and therefore in the structure of the market. It is therefore appropriate to include, within the scope of this Regulation, all joint ventures performing on a lasting basis all the functions of an autonomous economic entity. It is moreover appropriate to treat as a single concentration transactions that are closely connected in that they are linked by condition or take the form of a series of transactions in securities taking place within a reasonably short period of time.
(21) This Regulation should also apply where the undertakings concerned accept restrictions directly related to, and necessary for, the implementation of the concentration. Commission decisions declaring concentrations compatible with the common market in application of this Regulation should automatically cover such restrictions, without the Commission having to assess such restrictions in individual cases. At the request of the undertakings concerned, however, the Commission should, in cases presenting novel or unresolved questions giving rise to genuine uncertainty, expressly assess whether or not any restriction is directly related to, and necessary for, the implementation of the concentration. A case presents a novel or unresolved question giving rise to genuine uncertainty if the question is not covered by the relevant Commission notice in force or a published Commission decision.
(22) The arrangements to be introduced for the control of concentrations should, without prejudice to Article 86(2) of the Treaty, respect the principle of non-discrimination between the public and the private sectors. In the public sector, calculation of the turnover of an undertaking concerned in a concentration needs, therefore, to take account of undertakings making up an economic unit with an independent power of decision, irrespective of the way in which their capital is held or of the rules of administrative supervision applicable to them.
(23) It is necessary to establish whether or not concentrations with a Community dimension are compatible with the common market in terms of the need to maintain and develop effective competition in the common market. In so doing, the Commission must place its appraisal within the general framework of the achievement of the fundamental objectives referred to in Article 2 of the Treaty establishing the European Community and Article 2 of the Treaty on European Union.
(24) In order to ensure a system of undistorted competition in the common market, in furtherance of a policy conducted in accordance with the principle of an open market economy with free competition, this Regulation must permit effective control of all concentrations from the point of view of their effect on competition in the Community. Accordingly, Regulation (EEC) No 4064/89 established the principle that a concentration with a Community dimension which creates or strengthens a dominant position as a result of which effective competition in the common market or in a substantial part of it would be significantly impeded should be declared incompatible with the common market.
(25) In view of the consequences that concentrations in oligopolistic market structures may have, it is all the more necessary to maintain effective competition in such markets. Many oligopolistic markets exhibit a healthy degree of competition. However, under certain circumstances, concentrations involving the elimination of important competitive constraints that the merging parties had exerted upon each other, as well as a reduction of competitive pressure on the remaining competitors, may, even in the absence of a likelihood of coordination between the members of the oligopoly, result in a significant impediment to effective competition. The Community courts have, however, not to date expressly interpreted Regulation (EEC) No 4064/89 as requiring concentrations giving rise to such non-coordinated effects to be declared incompatible with the common market. Therefore, in the interests of legal certainty, it should be made clear that this Regulation permits effective control of all such concentrations by providing that any concentration which would significantly impede effective competition, in the common market or in a substantial part of it, should be declared incompatible with the common market. The notion of "significant impediment to effective competition" in Article 2(2) and (3) should be interpreted as extending, beyond the concept of dominance, only to the anti-competitive effects of a concentration resulting from the non-coordinated behaviour of undertakings which would not have a dominant position on the market concerned.
(26) A significant impediment to effective competition generally results from the creation or strengthening of a dominant position. With a view to preserving the guidance that may be drawn from past judgments of the European courts and Commission decisions pursuant to Regulation (EEC) No 4064/89, while at the same time maintaining consistency with the standards of competitive harm which have been applied by the Commission and the Community courts regarding the compatibility of a concentration with the common market, this Regulation should accordingly establish the principle that a concentration with a Community dimension which would significantly impede effective competition, in the common market or in a substantial part thereof, in particular as a result of the creation or strengthening of a dominant position, is to be declared incompatible with the common market.
(27) In addition, the criteria of Article 81(1) and (3) of the Treaty should be applied to joint ventures performing, on a lasting basis, all the functions of autonomous economic entities, to the extent that their creation has as its consequence an appreciable restriction of competition between undertakings that remain independent.
(28) In order to clarify and explain the Commission's appraisal of concentrations under this Regulation, it is appropriate for the Commission to publish guidance which should provide a sound economic framework for the assessment of concentrations with a view to determining whether or not they may be declared compatible with the common market.
(29) In order to determine the impact of a concentration on competition in the common market, it is appropriate to take account of any substantiated and likely efficiencies put forward by the undertakings concerned. It is possible that the efficiencies brought about by the concentration counteract the effects on competition, and in particular the potential harm to consumers, that it might otherwise have and that, as a consequence, the concentration would not significantly impede effective competition, in the common market or in a substantial part of it, in particular as a result of the creation or strengthening of a dominant position. The Commission should publish guidance on the conditions under which it may take efficiencies into account in the assessment of a concentration.
(30) Where the undertakings concerned modify a notified concentration, in particular by offering commitments with a view to rendering the concentration compatible with the common market, the Commission should be able to declare the concentration, as modified, compatible with the common market. Such commitments should be proportionate to the competition problem and entirely eliminate it. It is also appropriate to accept commitments before the initiation of proceedings where the competition problem is readily identifiable and can easily be remedied. It should be expressly provided that the Commission may attach to its decision conditions and obligations in order to ensure that the undertakings concerned comply with their commitments in a timely and effective manner so as to render the concentration compatible with the common market. Transparency and effective consultation of Member States as well as of interested third parties should be ensured throughout the procedure.
(31) The Commission should have at its disposal appropriate instruments to ensure the enforcement of commitments and to deal with situations where they are not fulfilled. In cases of failure to fulfil a condition attached to the decision declaring a concentration compatible with the common market, the situation rendering the concentration compatible with the common market does not materialise and the concentration, as implemented, is therefore not authorised by the Commission. As a consequence, if the concentration is implemented, it should be treated in the same way as a non-notified concentration implemented without authorisation. Furthermore, where the Commission has already found that, in the absence of the condition, the concentration would be incompatible with the common market, it should have the power to directly order the dissolution of the concentration, so as to restore the situation prevailing prior to the implementation of the concentration. Where an obligation attached to a decision declaring the concentration compatible with the common market is not fulfilled, the Commission should be able to revoke its decision. Moreover, the Commission should be able to impose appropriate financial sanctions where conditions or obligations are not fulfilled.
(32) Concentrations which, by reason of the limited market share of the undertakings concerned, are not liable to impede effective competition may be presumed to be compatible with the common market. Without prejudice to Articles 81 and 82 of the Treaty, an indication to this effect exists, in particular, where the market share of the undertakings concerned does not exceed 25 % either in the common market or in a substantial part of it.
(33) The Commission should have the task of taking all the decisions necessary to establish whether or not concentrations with a Community dimension are compatible with the common market, as well as decisions designed to restore the situation prevailing prior to the implementation of a concentration which has been declared incompatible with the common market.
(34) To ensure effective control, undertakings should be obliged to give prior notification of concentrations with a Community dimension following the conclusion of the agreement, the announcement of the public bid or the acquisition of a controlling interest. Notification should also be possible where the undertakings concerned satisfy the Commission of their intention to enter into an agreement for a proposed concentration and demonstrate to the Commission that their plan for that proposed concentration is sufficiently concrete, for example on the basis of an agreement in principle, a memorandum of understanding, or a letter of intent signed by all undertakings concerned, or, in the case of a public bid, where they have publicly announced an intention to make such a bid, provided that the intended agreement or bid would result in a concentration with a Community dimension. The implementation of concentrations should be suspended until a final decision of the Commission has been taken. However, it should be possible to derogate from this suspension at the request of the undertakings concerned, where appropriate. In deciding whether or not to grant a derogation, the Commission should take account of all pertinent factors, such as the nature and gravity of damage to the undertakings concerned or to third parties, and the threat to competition posed by the concentration. In the interest of legal certainty, the validity of transactions must nevertheless be protected as much as necessary.
(35) A period within which the Commission must initiate proceedings in respect of a notified concentration and a period within which it must take a final decision on the compatibility or incompatibility with the common market of that concentration should be laid down. These periods should be extended whenever the undertakings concerned offer commitments with a view to rendering the concentration compatible with the common market, in order to allow for sufficient time for the analysis and market testing of such commitment offers and for the consultation of Member States as well as interested third parties. A limited extension of the period within which the Commission must take a final decision should also be possible in order to allow sufficient time for the investigation of the case and the verification of the facts and arguments submitted to the Commission.
(36) The Community respects the fundamental rights and observes the principles recognised in particular by the Charter of Fundamental Rights of the European Union(5). Accordingly, this Regulation should be interpreted and applied with respect to those rights and principles.
(37) The undertakings concerned must be afforded the right to be heard by the Commission when proceedings have been initiated; the members of the management and supervisory bodies and the recognised representatives of the employees of the undertakings concerned, and interested third parties, must also be given the opportunity to be heard.
(38) In order properly to appraise concentrations, the Commission should have the right to request all necessary information and to conduct all necessary inspections throughout the Community. To that end, and with a view to protecting competition effectively, the Commission's powers of investigation need to be expanded. The Commission should, in particular, have the right to interview any persons who may be in possession of useful information and to record the statements made.
(39) In the course of an inspection, officials authorised by the Commission should have the right to ask for any information relevant to the subject matter and purpose of the inspection; they should also have the right to affix seals during inspections, particularly in circumstances where there are reasonable grounds to suspect that a concentration has been implemented without being notified; that incorrect, incomplete or misleading information has been supplied to the Commission; or that the undertakings or persons concerned have failed to comply with a condition or obligation imposed by decision of the Commission. In any event, seals should only be used in exceptional circumstances, for the period of time strictly necessary for the inspection, normally not for more than 48 hours.
(40) Without prejudice to the case-law of the Court of Justice, it is also useful to set out the scope of the control that the national judicial authority may exercise when it authorises, as provided by national law and as a precautionary measure, assistance from law enforcement authorities in order to overcome possible opposition on the part of the undertaking against an inspection, including the affixing of seals, ordered by Commission decision. It results from the case-law that the national judicial authority may in particular ask of the Commission further information which it needs to carry out its control and in the absence of which it could refuse the authorisation. The case-law also confirms the competence of the national courts to control the application of national rules governing the implementation of coercive measures. The competent authorities of the Member States should cooperate actively in the exercise of the Commission's investigative powers.
(41) When complying with decisions of the Commission, the undertakings and persons concerned cannot be forced to admit that they have committed infringements, but they are in any event obliged to answer factual questions and to provide documents, even if this information may be used to establish against themselves or against others the existence of such infringements.
(42) For the sake of transparency, all decisions of the Commission which are not of a merely procedural nature should be widely publicised. While ensuring preservation of the rights of defence of the undertakings concerned, in particular the right of access to the file, it is essential that business secrets be protected. The confidentiality of information exchanged in the network and with the competent authorities of third countries should likewise be safeguarded.
(43) Compliance with this Regulation should be enforceable, as appropriate, by means of fines and periodic penalty payments. The Court of Justice should be given unlimited jurisdiction in that regard pursuant to Article 229 of the Treaty.
(44) The conditions in which concentrations, involving undertakings having their seat or their principal fields of activity in the Community, are carried out in third countries should be observed, and provision should be made for the possibility of the Council giving the Commission an appropriate mandate for negotiation with a view to obtaining non-discriminatory treatment for such undertakings.
(45) This Regulation in no way detracts from the collective rights of employees, as recognised in the undertakings concerned, notably with regard to any obligation to inform or consult their recognised representatives under Community and national law.
(46) The Commission should be able to lay down detailed rules concerning the implementation of this Regulation in accordance with the procedures for the exercise of implementing powers conferred on the Commission. For the adoption of such implementing provisions, the Commission should be assisted by an Advisory Committee composed of the representatives of the Member States as specified in Article 23,
HAS ADOPTED THIS REGULATION:
Article 1
Scope
1. Without prejudice to Article 4(5) and Article 22, this Regulation shall apply to all concentrations with a Community dimension as defined in this Article.
2. A concentration has a Community dimension where:
(a) the combined aggregate worldwide turnover of all the undertakings concerned is more than EUR 5000 million; and
(b) the aggregate Community-wide turnover of each of at least two of the undertakings concerned is more than EUR 250 million,
unless each of the undertakings concerned achieves more than two-thirds of its aggregate Community-wide turnover within one and the same Member State.
3. A concentration that does not meet the thresholds laid down in paragraph 2 has a Community dimension where:
(a) the combined aggregate worldwide turnover of all the undertakings concerned is more than EUR 2500 million;
(b) in each of at least three Member States, the combined aggregate turnover of all the undertakings concerned is more than EUR 100 million;
(c) in each of at least three Member States included for the purpose of point (b), the aggregate turnover of each of at least two of the undertakings concerned is more than EUR 25 million; and
(d) the aggregate Community-wide turnover of each of at least two of the undertakings concerned is more than EUR 100 million,
unless each of the undertakings concerned achieves more than two-thirds of its aggregate Community-wide turnover within one and the same Member State.
4. On the basis of statistical data that may be regularly provided by the Member States, the Commission shall report to the Council on the operation of the thresholds and criteria set out in paragraphs 2 and 3 by 1 July 2009 and may present proposals pursuant to paragraph 5.
5. Following the report referred to in paragraph 4 and on a proposal from the Commission, the Council, acting by a qualified majority, may revise the thresholds and criteria mentioned in paragraph 3.
Article 2
Appraisal of concentrations
1. Concentrations within the scope of this Regulation shall be appraised in accordance with the objectives of this Regulation and the following provisions with a view to establishing whether or not they are compatible with the common market.
In making this appraisal, the Commission shall take into account:
(a) the need to maintain and develop effective competition within the common market in view of, among other things, the structure of all the markets concerned and the actual or potential competition from undertakings located either within or outwith the Community;
(b) the market position of the undertakings concerned and their economic and financial power, the alternatives available to suppliers and users, their access to supplies or markets, any legal or other barriers to entry, supply and demand trends for the relevant goods and services, the interests of the intermediate and ultimate consumers, and the development of technical and economic progress provided that it is to consumers' advantage and does not form an obstacle to competition.
2. A concentration which would not significantly impede effective competition in the common market or in a substantial part of it, in particular as a result of the creation or strengthening of a dominant position, shall be declared compatible with the common market.
3. A concentration which would significantly impede effective competition, in the common market or in a substantial part of it, in particular as a result of the creation or strengthening of a dominant position, shall be declared incompatible with the common market.
4. To the extent that the creation of a joint venture constituting a concentration pursuant to Article 3 has as its object or effect the coordination of the competitive behaviour of undertakings that remain independent, such coordination shall be appraised in accordance with the criteria of Article 81(1) and (3) of the Treaty, with a view to establishing whether or not the operation is compatible with the common market.
5. In making this appraisal, the Commission shall take into account in particular:
- whether two or more parent companies retain, to a significant extent, activities in the same market as the joint venture or in a market which is downstream or upstream from that of the joint venture or in a neighbouring market closely related to this market,
- whether the coordination which is the direct consequence of the creation of the joint venture affords the undertakings concerned the possibility of eliminating competition in respect of a substantial part of the products or services in question.
Article 3
Definition of concentration
1. A concentration shall be deemed to arise where a change of control on a lasting basis results from:
(a) the merger of two or more previously independent undertakings or parts of undertakings, or
(b) the acquisition, by one or more persons already controlling at least one undertaking, or by one or more undertakings, whether by purchase of securities or assets, by contract or by any other means, of direct or indirect control of the whole or parts of one or more other undertakings.
2. Control shall be constituted by rights, contracts or any other means which, either separately or in combination and having regard to the considerations of fact or law involved, confer the possibility of exercising decisive influence on an undertaking, in particular by:
(a) ownership or the right to use all or part of the assets of an undertaking;
(b) rights or contracts which confer decisive influence on the composition, voting or decisions of the organs of an undertaking.
3. Control is acquired by persons or undertakings which:
(a) are holders of the rights or entitled to rights under the contracts concerned; or
(b) while not being holders of such rights or entitled to rights under such contracts, have the power to exercise the rights deriving therefrom.
4. The creation of a joint venture performing on a lasting basis all the functions of an autonomous economic entity shall constitute a concentration within the meaning of paragraph 1(b).
5. A concentration shall not be deemed to arise where:
(a) credit institutions or other financial institutions or insurance companies, the normal activities of which include transactions and dealing in securities for their own account or for the account of others, hold on a temporary basis securities which they have acquired in an undertaking with a view to reselling them, provided that they do not exercise voting rights in respect of those securities with a view to determining the competitive behaviour of that undertaking or provided that they exercise such voting rights only with a view to preparing the disposal of all or part of that undertaking or of its assets or the disposal of those securities and that any such disposal takes place within one year of the date of acquisition; that period may be extended by the Commission on request where such institutions or companies can show that the disposal was not reasonably possible within the period set;
(b) control is acquired by an office-holder according to the law of a Member State relating to liquidation, winding up, insolvency, cessation of payments, compositions or analogous proceedings;
(c) the operations referred to in paragraph 1(b) are carried out by the financial holding companies referred to in Article 5(3) of Fourth Council Directive 78/660/EEC of 25 July 1978 based on Article 54(3)(g) of the Treaty on the annual accounts of certain types of companies(6) provided however that the voting rights in respect of the holding are exercised, in particular in relation to the appointment of members of the management and supervisory bodies of the undertakings in which they have holdings, only to maintain the full value of those investments and not to determine directly or indirectly the competitive conduct of those undertakings.
Article 4
Prior notification of concentrations and pre-notification referral at the request of the notifying parties
1. Concentrations with a Community dimension defined in this Regulation shall be notified to the Commission prior to their implementation and following the conclusion of the agreement, the announcement of the public bid, or the acquisition of a controlling interest.
Notification may also be made where the undertakings concerned demonstrate to the Commission a good faith intention to conclude an agreement or, in the case of a public bid, where they have publicly announced an intention to make such a bid, provided that the intended agreement or bid would result in a concentration with a Community dimension.
For the purposes of this Regulation, the term "notified concentration" shall also cover intended concentrations notified pursuant to the second subparagraph. For the purposes of paragraphs 4 and 5 of this Article, the term "concentration" includes intended concentrations within the meaning of the second subparagraph.
2. A concentration which consists of a merger within the meaning of Article 3(1)(a) or in the acquisition of joint control within the meaning of Article 3(1)(b) shall be notified jointly by the parties to the merger or by those acquiring joint control as the case may be. In all other cases, the notification shall be effected by the person or undertaking acquiring control of the whole or parts of one or more undertakings.
3. Where the Commission finds that a notified concentration falls within the scope of this Regulation, it shall publish the fact of the notification, at the same time indicating the names of the undertakings concerned, their country of origin, the nature of the concentration and the economic sectors involved. The Commission shall take account of the legitimate interest of undertakings in the protection of their business secrets.
4. Prior to the notification of a concentration within the meaning of paragraph 1, the persons or undertakings referred to in paragraph 2 may inform the Commission, by means of a reasoned submission, that the concentration may significantly affect competition in a market within a Member State which presents all the characteristics of a distinct market and should therefore be examined, in whole or in part, by that Member State.
The Commission shall transmit this submission to all Member States without delay. The Member State referred to in the reasoned submission shall, within 15 working days of receiving the submission, express its agreement or disagreement as regards the request to refer the case. Where that Member State takes no such decision within this period, it shall be deemed to have agreed.
Unless that Member State disagrees, the Commission, where it considers that such a distinct market exists, and that competition in that market may be significantly affected by the concentration, may decide to refer the whole or part of the case to the competent authorities of that Member State with a view to the application of that State's national competition law.
The decision whether or not to refer the case in accordance with the third subparagraph shall be taken within 25 working days starting from the receipt of the reasoned submission by the Commission. The Commission shall inform the other Member States and the persons or undertakings concerned of its decision. If the Commission does not take a decision within this period, it shall be deemed to have adopted a decision to refer the case in accordance with the submission made by the persons or undertakings concerned.
If the Commission decides, or is deemed to have decided, pursuant to the third and fourth subparagraphs, to refer the whole of the case, no notification shall be made pursuant to paragraph 1 and national competition law shall apply. Article 9(6) to (9) shall apply mutatis mutandis.
5. With regard to a concentration as defined in Article 3 which does not have a Community dimension within the meaning of Article 1 and which is capable of being reviewed under the national competition laws of at least three Member States, the persons or undertakings referred to in paragraph 2 may, before any notification to the competent authorities, inform the Commission by means of a reasoned submission that the concentration should be examined by the Commission.
The Commission shall transmit this submission to all Member States without delay.
Any Member State competent to examine the concentration under its national competition law may, within 15 working days of receiving the reasoned submission, express its disagreement as regards the request to refer the case.
Where at least one such Member State has expressed its disagreement in accordance with the third subparagraph within the period of 15 working days, the case shall not be referred. The Commission shall, without delay, inform all Member States and the persons or undertakings concerned of any such expression of disagreement.
Where no Member State has expressed its disagreement in accordance with the third subparagraph within the period of 15 working days, the concentration shall be deemed to have a Community dimension and shall be notified to the Commission in accordance with paragraphs 1 and 2. In such situations, no Member State shall apply its national competition law to the concentration.
6. The Commission shall report to the Council on the operation of paragraphs 4 and 5 by 1 July 2009. Following this report and on a proposal from the Commission, the Council, acting by a qualified majority, may revise paragraphs 4 and 5.
Article 5
Calculation of turnover
1. Aggregate turnover within the meaning of this Regulation shall comprise the amounts derived by the undertakings concerned in the preceding financial year from the sale of products and the provision of services falling within the undertakings' ordinary activities after deduction of sales rebates and of value added tax and other taxes directly related to turnover. The aggregate turnover of an undertaking concerned shall not include the sale of products or the provision of services between any of the undertakings referred to in paragraph 4.
Turnover, in the Community or in a Member State, shall comprise products sold and services provided to undertakings or consumers, in the Community or in that Member State as the case may be.
2. By way of derogation from paragraph 1, where the concentration consists of the acquisition of parts, whether or not constituted as legal entities, of one or more undertakings, only the turnover relating to the parts which are the subject of the concentration shall be taken into account with regard to the seller or sellers.
However, two or more transactions within the meaning of the first subparagraph which take place within a two-year period between the same persons or undertakings shall be treated as one and the same concentration arising on the date of the last transaction.
3. In place of turnover the following shall be used:
(a) for credit institutions and other financial institutions, the sum of the following income items as defined in Council Directive 86/635/EEC(7), after deduction of value added tax and other taxes directly related to those items, where appropriate:
(i) interest income and similar income;
(ii) income from securities:
- income from shares and other variable yield securities,
- income from participating interests,
- income from shares in affiliated undertakings;
(iii) commissions receivable;
(iv) net profit on financial operations;
(v) other operating income.
The turnover of a credit or financial institution in the Community or in a Member State shall comprise the income items, as defined above, which are received by the branch or division of that institution established in the Community or in the Member State in question, as the case may be;
(b) for insurance undertakings, the value of gross premiums written which shall comprise all amounts received and receivable in respect of insurance contracts issued by or on behalf of the insurance undertakings, including also outgoing reinsurance premiums, and after deduction of taxes and parafiscal contributions or levies charged by reference to the amounts of individual premiums or the total volume of premiums; as regards Article 1(2)(b) and (3)(b), (c) and (d) and the final part of Article 1(2) and (3), gross premiums received from Community residents and from residents of one Member State respectively shall be taken into account.
4. Without prejudice to paragraph 2, the aggregate turnover of an undertaking concerned within the meaning of this Regulation shall be calculated by adding together the respective turnovers of the following:
(a) the undertaking concerned;
(b) those undertakings in which the undertaking concerned, directly or indirectly:
(i) owns more than half the capital or business assets, or
(ii) has the power to exercise more than half the voting rights, or
(iii) has the power to appoint more than half the members of the supervisory board, the administrative board or bodies legally representing the undertakings, or
(iv) has the right to manage the undertakings' affairs;
(c) those undertakings which have in the undertaking concerned the rights or powers listed in (b);
(d) those undertakings in which an undertaking as referred to in (c) has the rights or powers listed in (b);
(e) those undertakings in which two or more undertakings as referred to in (a) to (d) jointly have the rights or powers listed in (b).
5. Where undertakings concerned by the concentration jointly have the rights or powers listed in paragraph 4(b), in calculating the aggregate turnover of the undertakings concerned for the purposes of this Regulation:
(a) no account shall be taken of the turnover resulting from the sale of products or the provision of services between the joint undertaking and each of the undertakings concerned or any other undertaking connected with any one of them, as set out in paragraph 4(b) to (e);
(b) account shall be taken of the turnover resulting from the sale of products and the provision of services between the joint undertaking and any third undertakings. This turnover shall be apportioned equally amongst the undertakings concerned.
Article 6
Examination of the notification and initiation of proceedings
1. The Commission shall examine the notification as soon as it is received.
(a) Where it concludes that the concentration notified does not fall within the scope of this Regulation, it shall record that finding by means of a decision.
(b) Where it finds that the concentration notified, although falling within the scope of this Regulation, does not raise serious doubts as to its compatibility with the common market, it shall decide not to oppose it and shall declare that it is compatible with the common market.
A decision declaring a concentration compatible shall be deemed to cover restrictions directly related and necessary to the implementation of the concentration.
(c) Without prejudice to paragraph 2, where the Commission finds that the concentration notified falls within the scope of this Regulation and raises serious doubts as to its compatibility with the common market, it shall decide to initiate proceedings. Without prejudice to Article 9, such proceedings shall be closed by means of a decision as provided for in Article 8(1) to (4), unless the undertakings concerned have demonstrated to the satisfaction of the Commission that they have abandoned the concentration.
2. Where the Commission finds that, following modification by the undertakings concerned, a notified concentration no longer raises serious doubts within the meaning of paragraph 1(c), it shall declare the concentration compatible with the common market pursuant to paragraph 1(b).
The Commission may attach to its decision under paragraph 1(b) conditions and obligations intended to ensure that the undertakings concerned comply with the commitments they have entered into vis-à-vis the Commission with a view to rendering the concentration compatible with the common market.
3. The Commission may revoke the decision it took pursuant to paragraph 1(a) or (b) where:
(a) the decision is based on incorrect information for which one of the undertakings is responsible or where it has been obtained by deceit,
or
(b) the undertakings concerned commit a breach of an obligation attached to the decision.
4. In the cases referred to in paragraph 3, the Commission may take a decision under paragraph 1, without being bound by the time limits referred to in Article 10(1).
5. The Commission shall notify its decision to the undertakings concerned and the competent authorities of the Member States without delay.
Article 7
Suspension of concentrations
1. A concentration with a Community dimension as defined in Article 1, or which is to be examined by the Commission pursuant to Article 4(5), shall not be implemented either before its notification or until it has been declared compatible with the common market pursuant to a decision under Articles 6(1)(b), 8(1) or 8(2), or on the basis of a presumption according to Article 10(6).
2. Paragraph 1 shall not prevent the implementation of a public bid or of a series of transactions in securities including those convertible into other securities admitted to trading on a market such as a stock exchange, by which control within the meaning of Article 3 is acquired from various sellers, provided that:
(a) the concentration is notified to the Commission pursuant to Article 4 without delay; and
(b) the acquirer does not exercise the voting rights attached to the securities in question or does so only to maintain the full value of its investments based on a derogation granted by the Commission under paragraph 3.
3. The Commission may, on request, grant a derogation from the obligations imposed in paragraphs 1 or 2. The request to grant a derogation must be reasoned. In deciding on the request, the Commission shall take into account inter alia the effects of the suspension on one or more undertakings concerned by the concentration or on a third party and the threat to competition posed by the concentration. Such a derogation may be made subject to conditions and obligations in order to ensure conditions of effective competition. A derogation may be applied for and granted at any time, be it before notification or after the transaction.
4. The validity of any transaction carried out in contravention of paragraph 1 shall be dependent on a decision pursuant to Article 6(1)(b) or Article 8(1), (2) or (3) or on a presumption pursuant to Article 10(6).
This Article shall, however, have no effect on the validity of transactions in securities including those convertible into other securities admitted to trading on a market such as a stock exchange, unless the buyer and seller knew or ought to have known that the transaction was carried out in contravention of paragraph 1.
Article 8
Powers of decision of the Commission
1. Where the Commission finds that a notified concentration fulfils the criterion laid down in Article 2(2) and, in the cases referred to in Article 2(4), the criteria laid down in Article 81(3) of the Treaty, it shall issue a decision declaring the concentration compatible with the common market.
A decision declaring a concentration compatible shall be deemed to cover restrictions directly related and necessary to the implementation of the concentration.
2. Where the Commission finds that, following modification by the undertakings concerned, a notified concentration fulfils the criterion laid down in Article 2(2) and, in the cases referred to in Article 2(4), the criteria laid down in Article 81(3) of the Treaty, it shall issue a decision declaring the concentration compatible with the common market.
The Commission may attach to its decision conditions and obligations intended to ensure that the undertakings concerned comply with the commitments they have entered into vis-à-vis the Commission with a view to rendering the concentration compatible with the common market.
A decision declaring a concentration compatible shall be deemed to cover restrictions directly related and necessary to the implementation of the concentration.
3. Where the Commission finds that a concentration fulfils the criterion defined in Article 2(3) or, in the cases referred to in Article 2(4), does not fulfil the criteria laid down in Article 81(3) of the Treaty, it shall issue a decision declaring that the concentration is incompatible with the common market.
4. Where the Commission finds that a concentration:
(a) has already been implemented and that concentration has been declared incompatible with the common market, or
(b) has been implemented in contravention of a condition attached to a decision taken under paragraph 2, which has found that, in the absence of the condition, the concentration would fulfil the criterion laid down in Article 2(3) or, in the cases referred to in Article 2(4), would not fulfil the criteria laid down in Article 81(3) of the Treaty,
the Commission may:
- require the undertakings concerned to dissolve the concentration, in particular through the dissolution of the merger or the disposal of all the shares or assets acquired, so as to restore the situation prevailing prior to the implementation of the concentration; in circumstances where restoration of the situation prevailing before the implementation of the concentration is not possible through dissolution of the concentration, the Commission may take any other measure appropriate to achieve such restoration as far as possible,
- order any other appropriate measure to ensure that the undertakings concerned dissolve the concentration or take other restorative measures as required in its decision.
In cases falling within point (a) of the first subparagraph, the measures referred to in that subparagraph may be imposed either in a decision pursuant to paragraph 3 or by separate decision.
5. The Commission may take interim measures appropriate to restore or maintain conditions of effective competition where a concentration:
(a) has been implemented in contravention of Article 7, and a decision as to the compatibility of the concentration with the common market has not yet been taken;
(b) has been implemented in contravention of a condition attached to a decision under Article 6(1)(b) or paragraph 2 of this Article;
(c) has already been implemented and is declared incompatible with the common market.
6. The Commission may revoke the decision it has taken pursuant to paragraphs 1 or 2 where:
(a) the declaration of compatibility is based on incorrect information for which one of the undertakings is responsible or where it has been obtained by deceit; or
(b) the undertakings concerned commit a breach of an obligation attached to the decision.
7. The Commission may take a decision pursuant to paragraphs 1 to 3 without being bound by the time limits referred to in Article 10(3), in cases where:
(a) it finds that a concentration has been implemented
(i) in contravention of a condition attached to a decision under Article 6(1)(b), or
(ii) in contravention of a condition attached to a decision taken under paragraph 2 and in accordance with Article 10(2), which has found that, in the absence of the condition, the concentration would raise serious doubts as to its compatibility with the common market; or
(b) a decision has been revoked pursuant to paragraph 6.
8. The Commission shall notify its decision to the undertakings concerned and the competent authorities of the Member States without delay.
Article 9
Referral to the competent authorities of the Member States
1. The Commission may, by means of a decision notified without delay to the undertakings concerned and the competent authorities of the other Member States, refer a notified concentration to the competent authorities of the Member State concerned in the following circumstances.
2. Within 15 working days of the date of receipt of the copy of the notification, a Member State, on its own initiative or upon the invitation of the Commission, may inform the Commission, which shall inform the undertakings concerned, that:
(a) a concentration threatens to affect significantly competition in a market within that Member State, which presents all the characteristics of a distinct market, or
(b) a concentration affects competition in a market within that Member State, which presents all the characteristics of a distinct market and which does not constitute a substantial part of the common market.
3. If the Commission considers that, having regard to the market for the products or services in question and the geographical reference market within the meaning of paragraph 7, there is such a distinct market and that such a threat exists, either:
(a) it shall itself deal with the case in accordance with this Regulation; or
(b) it shall refer the whole or part of the case to the competent authorities of the Member State concerned with a view to the application of that State's national competition law.
If, however, the Commission considers that such a distinct market or threat does not exist, it shall adopt a decision to that effect which it shall address to the Member State concerned, and shall itself deal with the case in accordance with this Regulation.
In cases where a Member State informs the Commission pursuant to paragraph 2(b) that a concentration affects competition in a distinct market within its territory that does not form a substantial part of the common market, the Commission shall refer the whole or part of the case relating to the distinct market concerned, if it considers that such a distinct market is affected.
4. A decision to refer or not to refer pursuant to paragraph 3 shall be taken:
(a) as a general rule within the period provided for in Article 10(1), second subparagraph, where the Commission, pursuant to Article 6(1)(b), has not initiated proceedings; or
(b) within 65 working days at most of the notification of the concentration concerned where the Commission has initiated proceedings under Article 6(1)(c), without taking the preparatory steps in order to adopt the necessary measures under Article 8(2), (3) or (4) to maintain or restore effective competition on the market concerned.
5. If within the 65 working days referred to in paragraph 4(b) the Commission, despite a reminder from the Member State concerned, has not taken a decision on referral in accordance with paragraph 3 nor has taken the preparatory steps referred to in paragraph 4(b), it shall be deemed to have taken a decision to refer the case to the Member State concerned in accordance with paragraph 3(b).
6. The competent authority of the Member State concerned shall decide upon the case without undue delay.
Within 45 working days after the Commission's referral, the competent authority of the Member State concerned shall inform the undertakings concerned of the result of the preliminary competition assessment and what further action, if any, it proposes to take. The Member State concerned may exceptionally suspend this time limit where necessary information has not been provided to it by the undertakings concerned as provided for by its national competition law.
Where a notification is requested under national law, the period of 45 working days shall begin on the working day following that of the receipt of a complete notification by the competent authority of that Member State.
7. The geographical reference market shall consist of the area in which the undertakings concerned are involved in the supply and demand of products or services, in which the conditions of competition are sufficiently homogeneous and which can be distinguished from neighbouring areas because, in particular, conditions of competition are appreciably different in those areas. This assessment should take account in particular of the nature and characteristics of the products or services concerned, of the existence of entry barriers or of consumer preferences, of appreciable differences of the undertakings' market shares between the area concerned and neighbouring areas or of substantial price differences.
8. In applying the provisions of this Article, the Member State concerned may take only the measures strictly necessary to safeguard or restore effective competition on the market concerned.
9. In accordance with the relevant provisions of the Treaty, any Member State may appeal to the Court of Justice, and in particular request the application of Article 243 of the Treaty, for the purpose of applying its national competition law.
Article 10
Time limits for initiating proceedings and for decisions
1. Without prejudice to Article 6(4), the decisions referred to in Article 6(1) shall be taken within 25 working days at most. That period shall begin on the working day following that of the receipt of a notification or, if the information to be supplied with the notification is incomplete, on the working day following that of the receipt of the complete information.
That period shall be increased to 35 working days where the Commission receives a request from a Member State in accordance with Article 9(2)or where, the undertakings concerned offer commitments pursuant to Article 6(2) with a view to rendering the concentration compatible with the common market.
2. Decisions pursuant to Article 8(1) or (2) concerning notified concentrations shall be taken as soon as it appears that the serious doubts referred to in Article 6(1)(c) have been removed, particularly as a result of modifications made by the undertakings concerned, and at the latest by the time limit laid down in paragraph 3.
3. Without prejudice to Article 8(7), decisions pursuant to Article 8(1) to (3) concerning notified concentrations shall be taken within not more than 90 working days of the date on which the proceedings are initiated. That period shall be increased to 105 working days where the undertakings concerned offer commitments pursuant to Article 8(2), second subparagraph, with a view to rendering the concentration compatible with the common market, unless these commitments have been offered less than 55 working days after the initiation of proceedings.
The periods set by the first subparagraph shall likewise be extended if the notifying parties make a request to that effect not later than 15 working days after the initiation of proceedings pursuant to Article 6(1)(c). The notifying parties may make only one such request. Likewise, at any time following the initiation of proceedings, the periods set by the first subparagraph may be extended by the Commission with the agreement of the notifying parties. The total duration of any extension or extensions effected pursuant to this subparagraph shall not exceed 20 working days.
4. The periods set by paragraphs 1 and 3 shall exceptionally be suspended where, owing to circumstances for which one of the undertakings involved in the concentration is responsible, the Commission has had to request information by decision pursuant to Article 11 or to order an inspection by decision pursuant to Article 13.
The first subparagraph shall also apply to the period referred to in Article 9(4)(b).
5. Where the Court of Justice gives a judgment which annuls the whole or part of a Commission decision which is subject to a time limit set by this Article, the concentration shall be re-examined by the Commission with a view to adopting a decision pursuant to Article 6(1).
The concentration shall be re-examined in the light of current market conditions.
The notifying parties shall submit a new notification or supplement the original notification, without delay, where the original notification becomes incomplete by reason of intervening changes in market conditions or in the information provided. Where there are no such changes, the parties shall certify this fact without delay.
The periods laid down in paragraph 1 shall start on the working day following that of the receipt of complete information in a new notification, a supplemented notification, or a certification within the meaning of the third subparagraph.
The second and third subparagraphs shall also apply in the cases referred to in Article 6(4) and Article 8(7).
6. Where the Commission has not taken a decision in accordance with Article 6(1)(b), (c), 8(1), (2) or (3) within the time limits set in paragraphs 1 and 3 respectively, the concentration shall be deemed to have been declared compatible with the common market, without prejudice to Article 9.
Article 11
Requests for information
1. In order to carry out the duties assigned to it by this Regulation, the Commission may, by simple request or by decision, require the persons referred to in Article 3(1)(b), as well as undertakings and associations of undertakings, to provide all necessary information.
2. When sending a simple request for information to a person, an undertaking or an association of undertakings, the Commission shall state the legal basis and the purpose of the request, specify what information is required and fix the time limit within which the information is to be provided, as well as the penalties provided for in Article 14 for supplying incorrect or misleading information.
3. Where the Commission requires a person, an undertaking or an association of undertakings to supply information by decision, it shall state the legal basis and the purpose of the request, specify what information is required and fix the time limit within which it is to be provided. It shall also indicate the penalties provided for in Article 14 and indicate or impose the penalties provided for in Article 15. It shall further indicate the right to have the decision reviewed by the Court of Justice.
4. The owners of the undertakings or their representatives and, in the case of legal persons, companies or firms, or associations having no legal personality, the persons authorised to represent them by law or by their constitution, shall supply the information requested on behalf of the undertaking concerned. Persons duly authorised to act may supply the information on behalf of their clients. The latter shall remain fully responsible if the information supplied is incomplete, incorrect or misleading.
5. The Commission shall without delay forward a copy of any decision taken pursuant to paragraph 3 to the competent authorities of the Member State in whose territory the residence of the person or the seat of the undertaking or association of undertakings is situated, and to the competent authority of the Member State whose territory is affected. At the specific request of the competent authority of a Member State, the Commission shall also forward to that authority copies of simple requests for information relating to a notified concentration.
6. At the request of the Commission, the governments and competent authorities of the Member States shall provide the Commission with all necessary information to carry out the duties assigned to it by this Regulation.
7. In order to carry out the duties assigned to it by this Regulation, the Commission may interview any natural or legal person who consents to be interviewed for the purpose of collecting information relating to the subject matter of an investigation. At the beginning of the interview, which may be conducted by telephone or other electronic means, the Commission shall state the legal basis and the purpose of the interview.
Where an interview is not conducted on the premises of the Commission or by telephone or other electronic means, the Commission shall inform in advance the competent authority of the Member State in whose territory the interview takes place. If the competent authority of that Member State so requests, officials of that authority may assist the officials and other persons authorised by the Commission to conduct the interview.
Article 12
Inspections by the authorities of the Member States
1. At the request of the Commission, the competent authorities of the Member States shall undertake the inspections which the Commission considers to be necessary under Article 13(1), or which it has ordered by decision pursuant to Article 13(4). The officials of the competent authorities of the Member States who are responsible for conducting these inspections as well as those authorised or appointed by them shall exercise their powers in accordance with their national law.
2. If so requested by the Commission or by the competent authority of the Member State within whose territory the inspection is to be conducted, officials and other accompanying persons authorised by the Commission may assist the officials of the authority concerned.
Article 13
The Commission's powers of inspection
1. In order to carry out the duties assigned to it by this Regulation, the Commission may conduct all necessary inspections of undertakings and associations of undertakings.
2. The officials and other accompanying persons authorised by the Commission to conduct an inspection shall have the power:
(a) to enter any premises, land and means of transport of undertakings and associations of undertakings;
(b) to examine the books and other records related to the business, irrespective of the medium on which they are stored;
(c) to take or obtain in any form copies of or extracts from such books or records;
(d) to seal any business premises and books or records for the period and to the extent necessary for the inspection;
(e) to ask any representative or member of staff of the undertaking or association of undertakings for explanations on facts or documents relating to the subject matter and purpose of the inspection and to record the answers.
3. Officials and other accompanying persons authorised by the Commission to conduct an inspection shall exercise their powers upon production of a written authorisation specifying the subject matter and purpose of the inspection and the penalties provided for in Article 14, in the production of the required books or other records related to the business which is incomplete or where answers to questions asked under paragraph 2 of this Article are incorrect or misleading. In good time before the inspection, the Commission shall give notice of the inspection to the competent authority of the Member State in whose territory the inspection is to be conducted.
4. Undertakings and associations of undertakings are required to submit to inspections ordered by decision of the Commission. The decision shall specify the subject matter and purpose of the inspection, appoint the date on which it is to begin and indicate the penalties provided for in Articles 14 and 15 and the right to have the decision reviewed by the Court of Justice. The Commission shall take such decisions after consulting the competent authority of the Member State in whose territory the inspection is to be conducted.
5. Officials of, and those authorised or appointed by, the competent authority of the Member State in whose territory the inspection is to be conducted shall, at the request of that authority or of the Commission, actively assist the officials and other accompanying persons authorised by the Commission. To this end, they shall enjoy the powers specified in paragraph 2.
6. Where the officials and other accompanying persons authorised by the Commission find that an undertaking opposes an inspection, including the sealing of business premises, books or records, ordered pursuant to this Article, the Member State concerned shall afford them the necessary assistance, requesting where appropriate the assistance of the police or of an equivalent enforcement authority, so as to enable them to conduct their inspection.
7. If the assistance provided for in paragraph 6 requires authorisation from a judicial authority according to national rules, such authorisation shall be applied for. Such authorisation may also be applied for as a precautionary measure.
8. Where authorisation as referred to in paragraph 7 is applied for, the national judicial authority shall ensure that the Commission decision is authentic and that the coercive measures envisaged are neither arbitrary nor excessive having regard to the subject matter of the inspection. In its control of proportionality of the coercive measures, the national judicial authority may ask the Commission, directly or through the competent authority of that Member State, for detailed explanations relating to the subject matter of the inspection. However, the national judicial authority may not call into question the necessity for the inspection nor demand that it be provided with the information in the Commission's file. The lawfulness of the Commission's decision shall be subject to review only by the Court of Justice.
Article 14
Fines
1. The Commission may by decision impose on the persons referred to in Article 3(1)b, undertakings or associations of undertakings, fines not exceeding 1 % of the aggregate turnover of the undertaking or association of undertakings concerned within the meaning of Article 5 where, intentionally or negligently:
(a) they supply incorrect or misleading information in a submission, certification, notification or supplement thereto, pursuant to Article 4, Article 10(5) or Article 22(3);
(b) they supply incorrect or misleading information in response to a request made pursuant to Article 11(2);
(c) in response to a request made by decision adopted pursuant to Article 11(3), they supply incorrect, incomplete or misleading information or do not supply information within the required time limit;
(d) they produce the required books or other records related to the business in incomplete form during inspections under Article 13, or refuse to submit to an inspection ordered by decision taken pursuant to Article 13(4);
(e) in response to a question asked in accordance with Article 13(2)(e),
- they give an incorrect or misleading answer,
- they fail to rectify within a time limit set by the Commission an incorrect, incomplete or misleading answer given by a member of staff, or
- they fail or refuse to provide a complete answer on facts relating to the subject matter and purpose of an inspection ordered by a decision adopted pursuant to Article 13(4);
(f) seals affixed by officials or other accompanying persons authorised by the Commission in accordance with Article 13(2)(d) have been broken.
2. The Commission may by decision impose fines not exceeding 10 % of the aggregate turnover of the undertaking concerned within the meaning of Article 5 on the persons referred to in Article 3(1)b or the undertakings concerned where, either intentionally or negligently, they:
(a) fail to notify a concentration in accordance with Articles 4 or 22(3) prior to its implementation, unless they are expressly authorised to do so by Article 7(2) or by a decision taken pursuant to Article 7(3);
(b) implement a concentration in breach of Article 7;
(c) implement a concentration declared incompatible with the common market by decision pursuant to Article 8(3) or do not comply with any measure ordered by decision pursuant to Article 8(4) or (5);
(d) fail to comply with a condition or an obligation imposed by decision pursuant to Articles 6(1)(b), Article 7(3) or Article 8(2), second subparagraph.
3. In fixing the amount of the fine, regard shall be had to the nature, gravity and duration of the infringement.
4. Decisions taken pursuant to paragraphs 1, 2 and 3 shall not be of a criminal law nature.
Article 15
Periodic penalty payments
1. The Commission may by decision impose on the persons referred to in Article 3(1)b, undertakings or associations of undertakings, periodic penalty payments not exceeding 5 % of the average daily aggregate turnover of the undertaking or association of undertakings concerned within the meaning of Article 5 for each working day of delay, calculated from the date set in the decision, in order to compel them:
(a) to supply complete and correct information which it has requested by decision taken pursuant to Article 11(3);
(b) to submit to an inspection which it has ordered by decision taken pursuant to Article 13(4);
(c) to comply with an obligation imposed by decision pursuant to Article 6(1)(b), Article 7(3) or Article 8(2), second subparagraph; or;
(d) to comply with any measures ordered by decision pursuant to Article 8(4) or (5).
2. Where the persons referred to in Article 3(1)(b), undertakings or associations of undertakings have satisfied the obligation which the periodic penalty payment was intended to enforce, the Commission may fix the definitive amount of the periodic penalty payments at a figure lower than that which would arise under the original decision.
Article 16
Review by the Court of Justice
The Court of Justice shall have unlimited jurisdiction within the meaning of Article 229 of the Treaty to review decisions whereby the Commission has fixed a fine or periodic penalty payments; it may cancel, reduce or increase the fine or periodic penalty payment imposed.
Article 17
Professional secrecy
1. Information acquired as a result of the application of this Regulation shall be used only for the purposes of the relevant request, investigation or hearing.
2. Without prejudice to Article 4(3), Articles 18 and 20, the Commission and the competent authorities of the Member States, their officials and other servants and other persons working under the supervision of these authorities as well as officials and civil servants of other authorities of the Member States shall not disclose information they have acquired through the application of this Regulation of the kind covered by the obligation of professional secrecy.
3. Paragraphs 1 and 2 shall not prevent publication of general information or of surveys which do not contain information relating to particular undertakings or associations of undertakings.
Article 18
Hearing of the parties and of third persons
1. Before taking any decision provided for in Article 6(3), Article 7(3), Article 8(2) to (6), and Articles 14 and 15, the Commission shall give the persons, undertakings and associations of undertakings concerned the opportunity, at every stage of the procedure up to the consultation of the Advisory Committee, of making known their views on the objections against them.
2. By way of derogation from paragraph 1, a decision pursuant to Articles 7(3) and 8(5) may be taken provisionally, without the persons, undertakings or associations of undertakings concerned being given the opportunity to make known their views beforehand, provided that the Commission gives them that opportunity as soon as possible after having taken its decision.
3. The Commission shall base its decision only on objections on which the parties have been able to submit their observations. The rights of the defence shall be fully respected in the proceedings. Access to the file shall be open at least to the parties directly involved, subject to the legitimate interest of undertakings in the protection of their business secrets.
4. In so far as the Commission or the competent authorities of the Member States deem it necessary, they may also hear other natural or legal persons. Natural or legal persons showing a sufficient interest and especially members of the administrative or management bodies of the undertakings concerned or the recognised representatives of their employees shall be entitled, upon application, to be heard.
Article 19
Liaison with the authorities of the Member States
1. The Commission shall transmit to the competent authorities of the Member States copies of notifications within three working days and, as soon as possible, copies of the most important documents lodged with or issued by the Commission pursuant to this Regulation. Such documents shall include commitments offered by the undertakings concerned vis-à-vis the Commission with a view to rendering the concentration compatible with the common market pursuant to Article 6(2) or Article 8(2), second subparagraph.
2. The Commission shall carry out the procedures set out in this Regulation in close and constant liaison with the competent authorities of the Member States, which may express their views upon those procedures. For the purposes of Article 9 it shall obtain information from the competent authority of the Member State as referred to in paragraph 2 of that Article and give it the opportunity to make known its views at every stage of the procedure up to the adoption of a decision pursuant to paragraph 3 of that Article; to that end it shall give it access to the file.
3. An Advisory Committee on concentrations shall be consulted before any decision is taken pursuant to Article 8(1) to (6), Articles 14 or 15 with the exception of provisional decisions taken in accordance with Article 18(2).
4. The Advisory Committee shall consist of representatives of the competent authorities of the Member States. Each Member State shall appoint one or two representatives; if unable to attend, they may be replaced by other representatives. At least one of the representatives of a Member State shall be competent in matters of restrictive practices and dominant positions.
5. Consultation shall take place at a joint meeting convened at the invitation of and chaired by the Commission. A summary of the case, together with an indication of the most important documents and a preliminary draft of the decision to be taken for each case considered, shall be sent with the invitation. The meeting shall take place not less than 10 working days after the invitation has been sent. The Commission may in exceptional cases shorten that period as appropriate in order to avoid serious harm to one or more of the undertakings concerned by a concentration.
6. The Advisory Committee shall deliver an opinion on the Commission's draft decision, if necessary by taking a vote. The Advisory Committee may deliver an opinion even if some members are absent and unrepresented. The opinion shall be delivered in writing and appended to the draft decision. The Commission shall take the utmost account of the opinion delivered by the Committee. It shall inform the Committee of the manner in which its opinion has been taken into account.
7. The Commission shall communicate the opinion of the Advisory Committee, together with the decision, to the addressees of the decision. It shall make the opinion public together with the decision, having regard to the legitimate interest of undertakings in the protection of their business secrets.
Article 20
Publication of decisions
1. The Commission shall publish the decisions which it takes pursuant to Article 8(1) to (6), Articles 14 and 15 with the exception of provisional decisions taken in accordance with Article 18(2) together with the opinion of the Advisory Committee in the Official Journal of the European Union.
2. The publication shall state the names of the parties and the main content of the decision; it shall have regard to the legitimate interest of undertakings in the protection of their business secrets.
Article 21
Application of the Regulation and jurisdiction
1. This Regulation alone shall apply to concentrations as defined in Article 3, and Council Regulations (EC) No 1/2003(8), (EEC) No 1017/68(9), (EEC) No 4056/86(10) and (EEC) No 3975/87(11) shall not apply, except in relation to joint ventures that do not have a Community dimension and which have as their object or effect the coordination of the competitive behaviour of undertakings that remain independent.
2. Subject to review by the Court of Justice, the Commission shall have sole jurisdiction to take the decisions provided for in this Regulation.
3. No Member State shall apply its national legislation on competition to any concentration that has a Community dimension.
The first subparagraph shall be without prejudice to any Member State's power to carry out any enquiries necessary for the application of Articles 4(4), 9(2) or after referral, pursuant to Article 9(3), first subparagraph, indent (b), or Article 9(5), to take the measures strictly necessary for the application of Article 9(8).
4. Notwithstanding paragraphs 2 and 3, Member States may take appropriate measures to protect legitimate interests other than those taken into consideration by this Regulation and compatible with the general principles and other provisions of Community law.
Public security, plurality of the media and prudential rules shall be regarded as legitimate interests within the meaning of the first subparagraph.
Any other public interest must be communicated to the Commission by the Member State concerned and shall be recognised by the Commission after an assessment of its compatibility with the general principles and other provisions of Community law before the measures referred to above may be taken. The Commission shall inform the Member State concerned of its decision within 25 working days of that communication.
Article 22
Referral to the Commission
1. One or more Member States may request the Commission to examine any concentration as defined in Article 3 that does not have a Community dimension within the meaning of Article 1 but affects trade between Member States and threatens to significantly affect competition within the territory of the Member State or States making the request.
Such a request shall be made at most within 15 working days of the date on which the concentration was notified, or if no notification is required, otherwise made known to the Member State concerned.
2. The Commission shall inform the competent authorities of the Member States and the undertakings concerned of any request received pursuant to paragraph 1 without delay.
Any other Member State shall have the right to join the initial request within a period of 15 working days of being informed by the Commission of the initial request.
All national time limits relating to the concentration shall be suspended until, in accordance with the procedure set out in this Article, it has been decided where the concentration shall be examined. As soon as a Member State has informed the Commission and the undertakings concerned that it does not wish to join the request, the suspension of its national time limits shall end.
3. The Commission may, at the latest 10 working days after the expiry of the period set in paragraph 2, decide to examine, the concentration where it considers that it affects trade between Member States and threatens to significantly affect competition within the territory of the Member State or States making the request. If the Commission does not take a decision within this period, it shall be deemed to have adopted a decision to examine the concentration in accordance with the request.
The Commission shall inform all Member States and the undertakings concerned of its decision. It may request the submission of a notification pursuant to Article 4.
The Member State or States having made the request shall no longer apply their national legislation on competition to the concentration.
4. Article 2, Article 4(2) to (3), Articles 5, 6, and 8 to 21 shall apply where the Commission examines a concentration pursuant to paragraph 3. Article 7 shall apply to the extent that the concentration has not been implemented on the date on which the Commission informs the undertakings concerned that a request has been made.
Where a notification pursuant to Article 4 is not required, the period set in Article 10(1) within which proceedings may be initiated shall begin on the working day following that on which the Commission informs the undertakings concerned that it has decided to examine the concentration pursuant to paragraph 3.
5. The Commission may inform one or several Member States that it considers a concentration fulfils the criteria in paragraph 1. In such cases, the Commission may invite that Member State or those Member States to make a request pursuant to paragraph 1.
Article 23
Implementing provisions
1. The Commission shall have the power to lay down in accordance with the procedure referred to in paragraph 2:
(a) implementing provisions concerning the form, content and other details of notifications and submissions pursuant to Article 4;
(b) implementing provisions concerning time limits pursuant to Article 4(4), (5) Articles 7, 9, 10 and 22;
(c) the procedure and time limits for the submission and implementation of commitments pursuant to Article 6(2) and Article 8(2);
(d) implementing provisions concerning hearings pursuant to Article 18.
2. The Commission shall be assisted by an Advisory Committee, composed of representatives of the Member States.
(a) Before publishing draft implementing provisions and before adopting such provisions, the Commission shall consult the Advisory Committee.
(b) Consultation shall take place at a meeting convened at the invitation of and chaired by the Commission. A draft of the implementing provisions to be taken shall be sent with the invitation. The meeting shall take place not less than 10 working days after the invitation has been sent.
(c) The Advisory Committee shall deliver an opinion on the draft implementing provisions, if necessary by taking a vote. The Commission shall take the utmost account of the opinion delivered by the Committee.
Article 24
Relations with third countries
1. The Member States shall inform the Commission of any general difficulties encountered by their undertakings with concentrations as defined in Article 3 in a third country.
2. Initially not more than one year after the entry into force of this Regulation and, thereafter periodically, the Commission shall draw up a report examining the treatment accorded to undertakings having their seat or their principal fields of activity in the Community, in the terms referred to in paragraphs 3 and 4, as regards concentrations in third countries. The Commission shall submit those reports to the Council, together with any recommendations.
3. Whenever it appears to the Commission, either on the basis of the reports referred to in paragraph 2 or on the basis of other information, that a third country does not grant undertakings having their seat or their principal fields of activity in the Community, treatment comparable to that granted by the Community to undertakings from that country, the Commission may submit proposals to the Council for an appropriate mandate for negotiation with a view to obtaining comparable treatment for undertakings having their seat or their principal fields of activity in the Community.
4. Measures taken under this Article shall comply with the obligations of the Community or of the Member States, without prejudice to Article 307 of the Treaty, under international agreements, whether bilateral or multilateral.
Article 25
Repeal
1. Without prejudice to Article 26(2), Regulations (EEC) No 4064/89 and (EC) No 1310/97 shall be repealed with effect from 1 May 2004.
2. References to the repealed Regulations shall be construed as references to this Regulation and shall be read in accordance with the correlation table in the Annex.
Article 26
Entry into force and transitional provisions
1. This Regulation shall enter into force on the 20th day following that of its publication in the Official Journal of the European Union.
It shall apply from 1 May 2004.
2. Regulation (EEC) No 4064/89 shall continue to apply to any concentration which was the subject of an agreement or announcement or where control was acquired within the meaning of Article 4(1) of that Regulation before the date of application of this Regulation, subject, in particular, to the provisions governing applicability set out in Article 25(2) and (3) of Regulation (EEC) No 4064/89 and Article 2 of Regulation (EEC) No 1310/97.
3. As regards concentrations to which this Regulation applies by virtue of accession, the date of accession shall be substituted for the date of application of this Regulation.
This Regulation shall be binding in its entirety and directly applicable in all Member States.
Done at Brussels, 20 January 2004.