РЕШЕНИЕ НА КОМИСИЯТА
от 19 януари 2005 година
относно плана Ривсалт и такси на МККЛВ, приведени в изпълнение от Франция
(нотифицирано под номер C(2005) 50)
(само текстът на френски език е автентичен)
(2007/253/ЕО)
КОМИСИЯТА НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ,
като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност, и по-специално член 88, параграф 2, алинея първа от него,
след като покани заинтересованите страни да представят съображения си съгласно посочения член (1) и като взе предвид тези съображения,
като има предвид, че:
I. ПРОЦЕДУРА
(1)
Вследствие на постъпила жалба, Комисията запита френските власти относно мерките, представляващи предмет на настоящето решение, чрез писма от 19 юли 1999 г., 16 декември 1999 г., 24 август 2000 г. и 9 декември 2000 г. Франция отговори на Комисията с писма от 19 август 1999 г., 24 февруари 2000 г. и 25 януари 2001 г. Комисията се срещна с френските власти на 26 януари 2000 г., с и делегация на Междупрофесионалния комитет за качествени ликьорни вина (МККЛВ) на 31 март 2000 г.
(2)
Поради това, че са били приведени в изпълнение без предварително разрешение от Комисията, въпросните мерки са били вписани в регистъра на ненотифицираните помощи под номер NN 139/2002.
(3)
С писмо от 21 януари 2003 г., Комисията информира Франция за решението си да започне процедура по член 88, параграф 2 от Договора във връзка с помощта.
(4)
Решението на Комисията да започне процедурата бе публикувано в Официалния вестник на Европейския съюз (2). Комисията покани другите държави-членки и заинтересованите трети страни да представят коментарите си относно въпросните помощи.
(5)
Френските власти изпратиха коментари си с писма от 16 и 18 юни 2003 г. Комисията получи забележките на жалбоподателя, които бяха изпратени на френските власти с писмо от 6 август 2004 г. Френските власти отговориха, на свой ред, с писмо от 10 септември 2004 г.
II. ОПИСАНИЕ
1. ПЛАНЪТ РИВСАЛТ
(6)
През 1996 г. МККЛВ реши да осъществи конверсия на лозя, с цел да замени, посредством изкореняване и презасаждане на качествени сортове лози, една част от производството на качествени ликьорни вина (vins doux naturels) от региона на Източните Пиренеи, с оглед преодоляване на структурната криза, която съществуваше в това производство и се проявяваше в редовно сриване на търговския им пласмент. Помощта имаше за цел да финансира качественото подобряване на сортовия състав на лозовите насаждения в този регион. Тя беше прекратена окончателно на 1 август 2000 г.
(7)
За да изведат до успешен край плана за конверсия (познат под името „План Ривсалт“), производителите от региона имаха достъп до два типа помощи:
-
премия за „замразяване“ за хектар, финансирана от междупрофесионална вноска,
-
помощ за хектар, финансирана от държавния бюджет и от бюджета на местните общности за частично покриване на същинските разходи за конверсия.
1.1. ПРЕМИЯ ЗА „ЗАМРАЗЯВАНЕ“
(8)
С решение 96-1 от 5 юли 1996 г. МККЛВ за контролирани наименования за произход (КНП) въведе междупрофесионална вноска за финансирането на плана за конверсия „Ривсалт“ и „Гран Русийон“.
(9)
Вноската, която възлизаше на 50 френски франка (FRF) (3) за хектолитър, произведен в региона на Източните Пиренеи, производител на въпросните качествени ликьорни вина, бе предназначена да финансира изплащането на премия (премия за „замразяване“) за всеки парцел който, използван за производството на „Ривсалт“ и „Гран Русийон“ през 1995 г., можеше да бъде използван за производството на трапезни или регионални вина от реколтите между 1996 и 2000 години включително. Сумите от от събираната вноска бяха насочени към специален фонд.
(10)
Премията за „замразяване“ бе действително предоставена на производителите, които се ангажираха да не претендират за КНП „Ривсалт“ или „Гран Русийон“ за срок от пет години. Тази премия имаше за цел по такъв начин да компенсира загубите на доходи вследствие на отражението върху цената на отказа от използването на двете наименования. Премията се предоставяше не за спиране на производството или намаляването му, а само като компенсация за използването на продукцията без КНП. Следователно целта беше да се намали бързо потенциалът на пуснатите в продажба вина с КНП.
(11)
Сумата на премията за „замразяване“ възлизаше на 5 000 FRF годишно за „замразен“ хектар. За всеки парцел, обект на помощ, премията се прекратяваше в годината на неговата конверсия.
(12)
Комисията не е получила сведения за общата сума на помощите, изплатени в рамките на тази мярка. Не е предоставена никаква информация за размера на приходите от междупрофесионалната вноска, нито за броя на хектарите, за който е била отпусната помощта.
1.2. ПОМОЩ ЗА КОНВЕРСИЯ
(13)
Според френските власти, планът за конверсия на лозята с КНП Ривсалт така, както е приет през 1996 г., е обхващал 3 250 ха: 1 250 ха за производство на „Мускат дьо Ривсалт“; 1 000 ха за производство на „Кот дю Русийон“ и „Кот дю Русийон Вилаж“ (сортове Сира, Мурведр, Русан, Марсан и Верментино) и 1 000 ха за производство на регионални вина от единсорт грозде (сортове Шардоне, Каберне, Мерло…).
(14)
В подкрепа на този план френските власти приеха да отпуснат финансова помощ в размер на 111 милиона FRF, разпределени както следва: 85 милиона FRF чрез Office national interprofessionnel des vins (Национална междупрофесионална служба за вината) и 26 милиона FRF чрез местните общности(Лангедок-Русийон и Генерален съвет на Източни Пиренеи).
(15)
Тази мярка за укрепване предвиждаше помощ от 25 000 FRF/ха за конверсията в КНП „Мускат дьо Ривсалт“, и помощ от 40 000 FRF/ха за конверсията в КНП „Кот дю Русийон Вилаж“ и в регионални вина.
(16)
Според френските власти, реалните разходи за конверсия в региона са били оценени на 110 000 FRF/ха. Френските власти потвърдиха, че плановете за конверсия в голяма част са били реализирани (2 350 ха от предвидените 3 250 ха).
(17)
Общата стойност на реализираната конверсия е възлизала, според френските власти, на 258,5 милиона FRF (39,4 милионаEUR). От страна на публичните власти участието е възлизало на 75,250 милиона FRF (11,01 милиона EUR) от 111 милиона FRF (16,9 милиона EUR), първоначално предвидени. Според данните от френските власти за общия размер на финансиранията участието на публичните власти е възлизало на 29,11 % от стойността на действително осъществената реконверсия.
(18)
Френските власти припомниха, че предават ежегодно на Статистическата служба на Европейската общност, съгласно член 9 от Регламент (ЕИО) № 822/87 на Съвета от 16 март 1987 г. относно общата организация на лозаро-винарския пазар (4), сведенията за площите, засадени с лозя, класирани по департаменти и по тип на произведеното грозде (винено грозде, от което се произвеждат качествени вина от определен район (VQPRD), сортове трапезно грозде), както и сведения за изкореняването и засаждането на лозя, представени по същия начин на класиране по департамент и тип произведено грозде. Френските власти са приложили копие от изпратените таблици за кампанията 1997/1998 г.
2. МЕЖДУПРОФЕСИОНАЛНИ ВНОСКИ ЗА РЕКЛАМНИ КАМПАНИИ И ЕКСПЛОАТАЦИЯ НА НЯКОИ КНП
(19)
С решение 97-3 от 29 декември 1997 г. МККЛВ въведе, считано от 1 януари 1998 г., междупрофесионална вноска, която има за цел да финансира дейности, свързани срекламните кампании и експлоатацията на следните КНП: „Ривсалт“, „Гран Русийон“, „Мускат дьо Ривсалт“ и „Банюлс“.
(20)
Необлагаемата сума на хектолитър беше фиксирана както следва: „Банюлс и Банюлс Гран Крю“, 25 FRF/хл; „Гран Русийон“, 30 FRF/хл; „Мускат дьо Ривсалт“, 50 FRF/хл; „Ривсалт“, 30 FRF/хл.
(21)
Тези вноски бяхаразпределени по следния начин: „Ривсалт“, 25 FRF/хл за рекламни кампании и 5 FRF/хл за експлоатация; „Гран Русийон“, 45 FRF/хл за рекламни кампании и 5 FRF/хл за експлоатация; „Банюлс“, 20 FRF/хл за рекламни кампании и 5 FRF/хл за експлоатация.
(22)
С решение 98-1 от 10 юли 1998 г. МККЛВ въведе, считано от 1 септември 1998 г., междупрофесионална вноска с целза финансирането на рекламните кампании и експлоатацията на следните КНП: „Ривсалт“, „Гран Русийон“ и „Мори“.
(23)
Необлагаемите суми на вноската на хектолитър бяха фиксирани както следва: „Гран Русийон“, 25 FRF/хл; „Мори“, 5 FRF/хл; „Ривсалт“, 35 FRF/хл.
(24)
Тези вноски бяха разпределени по следния начин: „Ривсалт“, 30 FRF/хл за рекламни кампании и 5 FRF/хл за експлоатация; „Гран Русийон“, 20 FRF/хл за рекламни кампании и 5 FRF/хл за експлоатация; „Мори“, 5 FRF/хл за експлоатация.
(25)
Двете предходни вноски бяха отменени с решение 99-1 от 17 декември 1999 г., с което МККЛВ въведе междупрофесионална вноска с цел финансирането на рекламните кампании и експлоатацията на следните КНП: „Банюлс“, „Банюлс Гран Крю“, „Mускат дьо Ривсалт“, „Ривсалт“, „Гран Русийон“ и „Мори“.
(26)
Необлагаемите суми за хектолитър бяха фиксирани както следва: „Гран Русийон“, 25 FRF/хл; „Ривсалт“, 35 FRF/хл; „Банюлс“ и „Банюлс Гран Крю“, 25 FRF/хл; „Мускат дьо Ривсалт“, 55 FRF/хл; „Мори“, 0 FRF/хл.
(27)
Тези вноски бяха разпределени по следния начин: „Ривсалт“, 30 FRF/хл за рекламни кампании и 5 FRF/хл за експлоатация; „Гран Русийон“, 20 FRF/хл за рекламни кампании и 5 FRF/хл за експлоатация; „Мускат дьо Ривсалт“, 50 FRF/хл за рекламни кампании и 5 FRF/хл за експлоатация; „Банюлс et Банюлс Гран Крю“, 20 FRF/хл за рекламни кампании и 5 FRF/хл за експлоатация.
(28)
Вноската беше възобновена, с малки изменения, с решение 00-1. Комисията не разполагаше, в момента на започването на процедурата за проверка, със сведения за продължителността на последния режим или евентуалното възобновяване на същия.
3. АРГУМЕНТИ, ПРИВЕДЕНИ ОТ КОМИСИЯТА В РАМКИТЕ НА ЗАПОЧВАНЕТО НА ПРОЦЕДУРАТА ЗА ПРОВЕРКА
(29)
Комисията отбеляза, що се отнася, най-напред, до естеството на вноските по случая, че същите са одобрени директно от Френското правителство, съгласно процедурата в Закон № 200 от 2 април 1943 г. относно създаването на междупрофесионален комитет за качествени ликьорни вина и ликьорни вина с контролирано наименование. Одобрението на правителството представлява по този начин предварително условие за приемането на такива вноски. Закон № 200 предвижда именно вноските да станат задължителни за всички членове от заинтересованите професии веднага след като получат съгласието на правителството, или в случая, на неговия комисар. От това следва, че този тип вноски изискват акт на публичната власт за постигане на ефект от тях. Поради това, Комисията счете, че на нивото на процедурата за проверка в дадения случай се касае за парафискални такси, тоест за публични ресурси.
(30)
Що се отнася до „премията за замразяване“, предвидена от френския механизъм за помощ, такива премии не са били предвидени от общата организация на пазарите (ООП) и, по-конкретно, от регламент (ЕИО) № 456/80 на Съвета от 18 февруари 1980 г. относно отпускането на премии за временно изоставяне и за окончателно изоставяне на някои площи, засадени с лозя, както и на премии за отказ от презасаждане (5). Този регламент предвиждаше единствено премия за частично или окончателно изоставяне на производството, платима когато производител реши да допринесе за намаляването на лозарския потенциал на общността посредством, именно, изкореняването на лозя. Тъй като не е настъпило никакво намаляване на потенциала и от премията не е било финансирано никакво действие на изоставяне, при започване на процедурата за проверка мярката не изглеждаше да попада в полето на приложение на бившата лозаро-винарска ООП, предвидена в регламент (ЕИО) № 822/87.
(31)
Помощта би имала за цел да облекчи финансирането на производителите, решили свободно, в качеството си на предприемачи, да се ангажират в една чисто търговска стъпка, чиито разходи представляват по-скоро разходи, свързани с упражняването на стопанска дейност. Съгласно постоянно прилаганата практика на Комисията и съгласно юриспруденцията на Съда на Европейските общности (6), помощите за експлоатация имат за целда освободят предприятието от разходите, които то обикновено поемав рамките на текущото управление или обичайната си дейност. Тази идея е подета в точка 3.5 на насоките на Общността относно държавните помощи в селскостопанския сектор (7) (наричани по-нататък „селскостопански насоки“), според която тук се касае, по своята същност, за помощи, които са в състояние да попречат на механизмите, които управляват общите организации на пазара.
(32)
Комисията констатира, по тази точка, че помощта е била отпусната на хектар годишно, и че следователно е тясно свързана с произведеното количество вино. Комисията напомни, че тя не може в да одобри никакъв случай помощ, която би била несъвместима с разпоредбите, управляващи една ООП, или която би противоречала на доброто функциониране на въпросната ООП. Тя счете, на стадия на започване на процедурата за проверка, че „премията за замразяване“ както изглежда е представлявала помощ за експлоатация, която е в състояние да попречи на механизмите, които са управлявали лозаро-винарската ООП и че, по тази причина, тя би могла да бъде несъвместима с приложимите пазарни правила и правила на конкуренцията.
(33)
Що се отнася до разходите за конверсия, член 14 от регламент (ЕИО) № 822/87 предвиждаше всяка национална помощ за лозовите насаждения да бъде забранена, считано от 1 септември 1988 г., с изключение на помощите, отговарящи на критерии, които трябва, именно, да позволят да се постигне целта от намаляване на количеството продукция или увеличаване на качеството, без да води до увеличаване на продукцията. Поради това биха били допуснати само подобряващи лозови сортове и без висока продуктивност на въпросната територия.
(34)
Регламент (ЕИО) № 2741/89 на Комисията от 11 септември 1989 г., относно запазване на критериите в съответствие с член 14 от Регламент (ЕИО) № 822/87 на Съвета относно националните помощи за засаждане на лозарски площи (8), определя критериите за разглеждане на проектите за национални помощи за засаждане на лозарски площи, допустими по смисъла на членове 87, 88 и 89 от Договора. Член 2 от Регламент (ЕИО) № 2741/89 предвижда проектите за национални помощи да показват по удовлетворителен начин спазването на целта за намаляване на количеството на продукцията или повишаване на качеството, без това да води до нарастване на продукцията.
(35)
Член 5 от регламент (ЕИО) № 2741/89 предвиждаше сумата на помощта, отпусната на хектар лозови насаждения да не надвишава 30 % от реалните разходи за изкореняване и засаждане. Според френските власти, тъй като общата цена на реализираната реконверсия е била 258 500 000 FRF, и участието на публичните власти е възлизало на 75 250 000 FRF, може да се направи заключение, че въз основа на общата сума от финансиранията, участието на публичните власти е възлизало на 29,11 % от цената на действително осъществената конверсия. Впрочем, член 5 от Регламент (ЕИО) № 2741/89 предвижда същественият елемент при изчисляване на разходите за конверсия да е този на действително отпуснатата помощ на хектар лозови насаждения. На стадия на процедурата за проверка, тази логика изглежда изключва глобалните изчисления на ниво извършване на конверсия, взето в неговата цялост, и като следствие, изчисленията, основаващи се на средното за хектар от общите разходи. Освен това, френските власти изчисляваха тази средна стойност по отношение на диференцирани дейности на конверсия.
(36)
Комисията счете, на стадия на процедурата за проверка, че като се имат предвид разходите на хектар, авансирани от френските власти (110 000 FRF/ха), отпуснатите помощи в случая би трябвало да достигнат таван съответно от 33 000 FRF/ха и от 30 % от реалните разходи, направени от производителите на индивидуално ниво. Оттук следва, че всяко превишаване на този таван, и дори всяко превишаване на 30 % от реалните разходи на индивидуално ниво, би представлявало помощ, несъвместима с приложимите правила.
(37)
По силата на правата, с които тя разполага, по смисъла на член 10 от Регламент (CE) № 659/1999 от 22 март 1999 г., относно правилата за прилагане на член 93 от Договора на ЕО (9), Комисията задължифренските власти да ѝ изпратят всички необходими сведения във връзка с двете осъществени конверсии. Те трябваше да включват именно: сведения, отнасящи се до броя на лозарите, възползвали се от националните помощи за засаждане на площи с лозови насаждения; въпросната площ, разпределена по категории на почвата; частта от тази площ, за която засаждането е било предшествувано от изкореняване; частта от тази площ, която е призната за годна за производство на VQPRD; предназначението на засадените площи (винено грозде, десертно грозде, грозде за сушене, пепиниера или лоза-майка за присади, и т. н.); използваните сортове; доказателство за предварителното разрешение на френските власти за използването на посочените сортове; еволюцията на производствения потенциал; всяка уместна информация относно размера на помощта.
(38)
По отношение напомощите за рекламни кампании, осъществени за някои КНП, френските власти сигнализираха, че регулаторният механизъм относно парафискалната такса, предназначена за финансирането на МККЛВ, е нотифициран редовно и вече е бил предмет на проверка и утвърждаване от Комисията. Наистина Комисията беше одобрила, между другото, в рамките на държавна помощ № N 184/97 (10) („Помощи и парафискални такси в полза на МККЛВ“) и за един период до края на 2002 г., държавна помощ, финансирана от парафискалната такса за покриване, между другото, на дейности, свързани с рекламни кампании и експлоатация в полза на МККЛВ. Впрочем, съгласно получената информация МККЛВ е получавал в случая вноските допълнително освен парафискалната такса, предназначена за дейности по комуникация и рекламни кампании, вече утвърдена от Комисията. Поради това Комисията счете, на стадия на процедурата за проверка, че разрешението, дадено по-рано, не е представлявало мълчаливо разрешение за каквато и да е модификация или каквато и да е друга мярка в допълнение на преди това разрешената помощ.
(39)
Комисията задължифренските власти да ѝ изпратят необходимата информация относно тези механизми за подпомагане, включително механизмите, които не се посочени и не са оповестени, и които могат да са бъдат в сила понастоящем, за да ѝ позволят да прецени тяхната съвместимост, именно, с отрицателните и положителните критерии, приложими по материята на рекламата и насърчаването и максимално разрешения размерна помощ. Тази информация би следвало да позволи и да се определят последиците от едно евентуално кумулиране на помощите между разрешения по-рано режим и ненотифицираните режими, представляващи предмет на настоящото решение.
(40)
Комисията констатира също, че по отношение на механизмите си парафискалните такси са били много подобни на тази, която вече е разрешена от Комисията. Освен това, от текстовете, въвеждащи таксите, става ясно, че те са засягали единствено лозарското производство на определен район. Следователно, на стадия на процедурата за проверка, можеше да се заключи, че нито един вносен продукт не е подлаган, т.е. не е бил подложен на предвидените за случая парафискални такси.
III. ЗАБЕЛЕЖКИ, ПРЕДСТАВЕНИ ОТ ТРЕТИ СТРАНИ
(41)
Жалбоподателят е представил забележките, които следват, с молба самоличността му да остане анонимна. Комисията, след като разгледа приведените основания, счита за уместно да уважи волята му.
(42)
Според жалбоподателя, премията за замразяване и помощта за конверсия са били само дваа компонента на едини същи режим, чиято цел е била единствено да намали пускането на определена продукция на пазара. Помощите за замразяването на парцелии за конверсията би следвало да се кумулират, за да се прецени тяхната съвместимост с правото на Общността.
(43)
Жалбоподателят счита, че автономното финансово управление на Плана Ривсалт, предвидено в решението на МККЛВ 96-1 от 5 юли 1996 г., не е било спазено, тъй като премията за замразяване е била финансирана от фондове, които не произтичат изключително от продукта на междупрофесионалната вноска, въведена през 1996 г. Така премията за замразяване е била финансирана, за над 11 милиона FRF, от собствените фондове на МККЛВ. Освен това, една част от фондовете, събрани от вноската за рекламни кампании е била използвана за финансиране на плана, а именно премията за замразяване.
(44)
Според жалбоподателя, Генералният съвет на Източните Пиренеи е изплатил 2 милиона FRF на МККЛВ в началото на финансовата година 2000, предназначени за финансиране на премията за замразяване. Освен това, посоченият Генерален съвет е подчертал в своето списание „L’accent Catalan“ (Каталонски акцент) от месец март 2003 г. факта, че е изплатил директно на лозарите допълнително освен помощите, изплатени като премия за замразяване и конверсия, помощ на хектар в размер на 761 EUR, и по-късно на 1 293 EUR в рамките на плана Ривсалт. Тази помощ не е била нотифицирана на Комисията.
(45)
Що се отнася до помощите за рекламни кампании, жалбоподателят счита, че продуктът на отнасящите се до тях парафискални такси, в полза на МККЛВ е бил използван за финансирането на кампании за насърчаване на техните собствени продукти, тоест на някои предприятия, а не за финансирането на кампании за насърчаване на различните категории КНП като цяло. Тези практики продължават да се прилагат и днес от Междупрофесионалния комитет за вината в Русийон (МКВР), организацията наследила МККЛВ който е в процес на ликвидация. Тези помощи са в разрез с разпоредбите на Общността поради отсъствието на цел от общ интерес.
(46)
Според жалбоподателя, в течение на 2001 и 2002 години, МККЛВ е продължил да изисква от търговците плащането на парафискалните такси, като в същото време организацията, която е негов приемник, МКВР, е започнала да фактурира вноски, което е незаконно по отношение на националното право.
IV. ЗАБЕЛЕЖКИ, ПРЕДСТАВЕНИ ОТ ФРАНЦИЯ
(47)
С писмо от 16 юни 2003 г. френските власти представиха своите забележки по решението на Комисията да започне процедурата по член 88, параграф 2 от Договора срещу нотифицираната помощ.
(48)
Като встъпление, френските власти потвърдиха, че въпросните инструменти не са били възобновени след първоначално определения период, а именно пет години, считано от кампанията 1996/1997 г. Във всеки случай, Комисията, беше информирана, с писма от 14 декември 2000 г. и 6 декември 2001 г., относно разпускането на МККЛВ. МКВР, който зае мястото на МККЛВ, не е осъществил нито едно мярка от такъв тип.
1. ПЛАНЪТ РИВСАЛТ
1.1. ПРЕМИЯТА ЗА ЗАМРАЗЯВАНЕ
(49)
Френските власти обясняват, че мярката не е имала за цел намаляването на лозарския потенциал, тъй като ангажиментът на бенефициерите се е състоял в това да реализират на пазара продукцията от замразените парцели под формата на трапезни вина или регионални вина, но не и на вина с КНП. В такъв смисъл тази премия не може да бъде съпоставена както прави Комисията, с помощта за експолатация, която би представлявала неправомерно облекчение за ликвидността на едно предприятие.
(50)
Всъщност, премията е имала за цел да осигури на бенефициерите компенсацияза ангажимента им да не използватна КНП за продукцията от замразените парцели. Следователно, тя не е довела до допълнителен доход за бенефициерите, а само до компенсация на пропусната печалба.
(51)
Така, по време на прилагането на мярката, един хектар от лозя с КНП е давал, на базата на максималния разрешен добив от 40 хл, продукция, разпределяща се на 25 хл качествени ликьорни вина по 1 140 FRF/хл и 15 хл трапезни или регионални вина по 350 FRF/хл, с оборот от 32 250 FRF до 33 000 FRF/ха. След замразяването продукцията от хектар лозе е възлизала на 50 хл трапезни или регионални вина (средноагрономическа стойност за департамента), или оборот от 12 500 FRF до 17 500 FRF/ха.
(52)
Средната разлика след замразяване (пропусната печалба за производителите) следователно е била около 15 000 FRF/ха, от които следва, за точност, да се извади цената на алкохола, послужил за производството на качествени ликьорни вина (КЛВ), или 2 000 FRF за 25 хл, което свежда нетната разлика до 13 000 FRF/ха.
(53)
Дори ако се държи сметка за факта, че от 1999 г., поради падането на производствените цени на КЛВ (900 FRF/хл), разликата е спаднала, същата е възлизала, хипотетично, на 6 500 FRF/ха [26 000 FRF (оборот/ха за вина с КНП) -17 500 FRF (оборот/ха за трапезни или регионални вина) -2 000 FRF (цена на алкохола за производството на КЛВ)].
(54)
При тези условия, френските власти считат, че премията за замразяване не е могла по никакъв начин да представлява помощ за експлоатация от такова естество, че да донесе на бенефициерите неправомерни допълнителни доходи или да подобри ликвидността им.
(55)
Освен това, френските власти подчертават, че премията за замразяване не е засегнала механизмите на лозаро-винарската ООП в резултат нафакта за евентуални смущения, които щеше да предизвика на пазара. Така, в департамента Източни Пиренеи, за кампаниите от 1996/1997 г. до 1999/2000 г., не е бил дестилиран никакъв обем в рамките на задължителната дестилация. Впрочем, обемите, отнесени към превантивната дестилация за въпросните кампании показват нормално функциониране на пазара на трапезните и на регионалните вина.
(56)
Френските власти настояват допълнително върху факта, че тази мярка има солидарнен характери не е била финансирана от кредити на държавния бюджет, а чрез междупрофесионална вноска, събирана от самите производители.
1.2. ПОМОЩ ЗА КОНВЕРСИЯ
(57)
Според френските власти, тази мярка е представлявала извънредно допълнение към националната помощ за обновяване на лозята с огледприлагането на Регламент (ЕИО) № 2741/89.
(58)
Френските власти напомнят, че помощта за подобряването на сортовия състав на лозовите насаждения представлява инструмент нотифициран първоначално през 1993 г. (помощ № N 769/93), и въведен чрез фиш (FR/XXX/05.00/017) в последвалите инвентари на националните помощи. Що се отнася до годишния отчет, френските власти обясняват, че оспорваната отпратка към член 8 на Регламент (ЕИО) № 2741/89 може да се направи „в рамките на годишното съобщение от държавите-членки по силата на член 9 от Регламент (ЕИО) № 822/87“. Впрочем, член 9 от Регламент (ЕИО) № 822/87 предвижда „ежегодно преди 1 септември държавите-членки да изпращат на Комисията… съобщение относно еволюцията на лозарския потенциал, което включва сведение за площите с лозови насаждения на територията“, както и „преди 1 декември… отчет за еволюцията на лозарския потенциал.“
(59)
Френските власти напомнят, че те ежегодно предават на Статистическото бюро на Европейските общности, съгласно член 9 от Регламент (ЕИО) № 822/87, сведение за площите с лозови насаждения, класирани по департамент и по тип произведено грозде (винено грозде, от което VQPRD, десертно грозде), както и сведение за изкореняването и засаждането на лозя, представено по същия начин на класиране по департамент и по тип произведено грозде. Френските власти са приложили копие от изпратените за кампанията 1997/1998 г. таблици. При това положение френските власти считат, че няма основание да бъдат упрекнати, че не са спазили задължениятав съответствие с Регламент (ЕИО) № 822/87.
(60)
За да се изработи точна и изчерпателна равносметка за помощта за конверсия „План Ривсалт“, следва, според френските власти, да се вземе предвид фактът, че площите с Мускат дьо Ривсалт са били изключени от добавката към помощта за обновяване, предвидена от плана. Те са се възползвали от помощта за обновяване изключително според ставкитеот националните таблици за пресмятане. Независимо от това, сумата от 85 милиона FRF, за която френските власти споменават в предишните си ноти, включва 31 милиона FRF национална помощ за обновяване на лозята, засадени с Мускат.
(61)
Окончателната равносметка на помощта за конверсия, в рамките на Плана Ривсалт, за площите за регионални вина от един сорт грозде и за Кот дю Русийон вилаж, се изработва по следния начин:
а)
В географския район, за който се отнася Планът Ривсалт, и за експлоатации, на площи за регионални вина от един сорт грозде и за Кот дю Русийон вилаж, 2 357 ха (875 производители) са се възползвали от националната помощ за обновяване на лозята в размер на 57,280 милиона FRF.
б)
От тези 2 357 ха, 875 производители са се възползвали от „извънредно“ допълнение към националната помощ, свързано с Плана Ривсалт за 1 238 ха. Общата стойност на това допълнение възлиза на 8,006 милиона FRF и се добавя към 28,613 милиона FRF национална помощ за конверсия, получена за тези 1 238 ха.
в)
За тези 875 производители добавката, предвидена в плана, е била изплатена на следната база: 662 са получили 5 000 FRF/ха за 990 ха на обща стойност от 4,950 милиона FRF; 80 са получили 10 000 FRF/ха за 133 ха на обща стойност от 1,330 милиона FRF; и 133 са получили 15 000 FRF/ха за 115 ха на обща стойност от 1,726 милиона FRF.
(62)
Общо, в рамките на плана, е била изплатена сума от 36,623 милиона FRF за обновяване на лозя на площ от 1 238 ха и на 875 производители.
(63)
Броят на случаите, надвишаващи 33 000 FRF/ха е 221, обхваща площ от 166 ха и възлиза на стойност от 0,883 милиона FRF.
(64)
Френските власти са изпратили списъка на използваните в конверсиите сортове, както и различните постановленияза определяне на годишните размери на помощта.
2. ДЕЙНОСТИ ЗА НАСЪРЧАВАНЕ (РЕКЛАМНИ КАМПАНИИ) И ЕКСПЛОАТАЦИЯ НА ВИНАТА С КНП
(65)
Френските власти уточняват най-напред, че тези дейности не са възобновени след 31 декември 2000 г.
(66)
Тъй като става дума за дейности за насърчаване, провеждани благодарение на приходите от задължителната доброволна вноска (ЗДВ), те са били от същото естество на тези, финансирани благодарение на продукта на парафискалната такса, нотифицирана и одобрена от Комисията (помощи № N 230/90 (11) и N 184/97).
(67)
Кредитите, получени от събирането на ЗДВ, следователно са позволили да се облекчат дейностите, провеждани благодарение на продукта от парафискалната такса. Оказало се е, всъщност, напълно необходимо да се наблегне върху промотирането на тези вина с оглед развитие на техния излаз на пазарите, като се има предвид пазарната ситуация, сериозно засегнала местното лозарско стопанство.
(68)
В това отношение френските власти отбелязват че, що се касае до помощите за насърчаване, тяхното финансиране е разрешено до 100 %. Що се отнася до помощите за реклама, френските власти обръщат внимание, че се е касаело за кампании в полза на продуктите с КНП и финансирани от събирането на парафискални такси и доброволни вноски.
(69)
В отговор на искането на Комисията френските власти са изпратили мостри от изготвените рекламни материали.
3. ЗАБЕЛЕЖКИ, ОТНАСЯЩИ СЕ ДО СЪОБРЪЖЕНИЯТА НА ТРЕТИ СТРАНИ
(70)
С писмо от 10 септември 2004 г. френските власти са отговорили на забележките, депозирани от трети страни. Те обясняват, че в тях се прави намек за факта, че били отклонявани помощи от тяхното първоначално предназначение с оглед единствено да се облагодетелствува конкурентна компания на трети заинтересовани страни. Френските власти изразиха неодобрението си по отношение на такива твърдения, които биха поставили пряко под съмнение безупречнотофункциониране на различните засегнати администрации и следователно приканиха Комисията да не взема под внимание такива аргументи.
V. ПРЕЦЕНКА
1. ЧЛЕН 87, ПАРАГРАФ 1 ОТ ДОГОВОРА
(71)
Съгласно член 87, параграф 1 от Договора, „освен дерогации, предвиждани от [упоменатия] Договор, са несъвместими с общия пазар, до степен, в която те засягат обмена между държавите-членки, помощите, отпуснати от държавите или чрез държавни ресурси под каквато и да е форма, които компрометират или съществува опасност да компрометират конкуренцията чрез облагодетелствуване на някои предприятия или някои производства.“
(72)
Член 76 отРрегламент (ЕИО) № 822/87, относно прилагане на отпуснатите помощи, предвижда че, освен ако не е предвидено друговв съответния регламент, членове 92, 93 и 94 от Договора (нови членове 87, 88 и 89) са били приложими към производството и търговията с лозарски продукти.
1.1. НАЛИЧИЕ НА СЕЛЕКТИВНО ПРЕДИМСТВО, ФИНАНСИРАНО С ДЪРЖАВНИ РЕСУРСИ
(73)
За помощи се считат интервенциите, които могат, под каквато и да е форма, да облагодетелствуват директно или индиректно предприятия, или които следва да се считат за икономическо предимство, което предприятието бенефициер не би получило при нормални условия на пазара.
(74)
Що се отнася до естеството на вноските в случая, Комисията отбелязва, че същите са се нуждаели от приемане на акт на публичната власт, за да постигнат цялостния си ефект, и че така произведените ресурси са послужили за инструмент за осъществяването на политика, подкрепяна от държавата. Освен това, не е установено, че бенефициерите на помощите винаги са задължените по таксите в дадения случай. По тези причини те не отговарят на критериите, предложени от Съда в неговата юриспруденция, за да се избегне въздействието по силата на член 87, параграф 1 от Договора (12). Поради този факт, Комисията счита, че в случая се касае за парафискални такси, тоест за публични ресурси.
(75)
Освен това, съгласно юриспруденцията на Съда, за помощи се считат интервенциите, които олекотяват, под различни форми, тежестите, които обременяват нормално бюджета на едно предприятие, и които по този начин, без да бъдат субсидии в стриктния смисъл на думата, са от същото естество и имат идентичен ефект (13).
(76)
Що се отнася до съществуването, и дори до естеството на помощта, същата следва да се установи на нивото на потенциалните бенефициери на Плана Ривсалт, както и на междупрофесионалните вноски за насърчаване и експлоатация на някои КНП и на тяхното финансиране. В случая, предоставената подкрепа е облагодетелствувала някои предприятия в този смисъл, че помощта е била предоставена само на производителите на вина с КНП от някои определени райони.
1.2. ВЪЗДЕЙСТВИЕ ВЪРХУ ОБМЕНА
(77)
За да се установи дали помощта попада в обхвата на действие на член 87, параграф 1 от Договора, следва накрая да се определи дали тя е в състояние на засегне обмена между държави-членки.
(78)
Съдът установи, че когато предимство, предоставено от една държава-членка усилва позицията на една категория предприятия по отношение на други конкурентни предприятия в обмена вътре в Общността, последните следва да се считат за повлияни от това предимство (14).
(79)
Фактът, че съществува обмен между държави-членки във лозаро-винарския сектор изглежда добре показан от съществуването на ООП в сектора.
(80)
Следващата таблица посочва катопример, нивото на търговския обмен на лозарски продукти между Франция и останалите държави-членки по време на двете последни години на споменатите конверсии във Франция.
Вино
1999/2000 г.
Общността в състав към 30.4.2004 г.
Франция
Използваема продукция
168 076 000 хл
54 271 000 хл
Износ към Общността в състав към 30.4.2004 г.
-
15 500 000 хл
Внос от Общността в състав към 30.4.2004 г.
-
5 700 000 хл
(81)
Следователно отпуснатите помощи са в състояние да повлияят на обмена между държави-членки и да компрометират или да създават опасност за компрометиране на конкуренцията дотолкова, доколкото те облагодетелствуват някои национални лозарски производства в ущърб на производството на други държави-членки. Всъщност, лозарският сектор е изключително отворен към конкуренцията на ниво Общност, и следователно, много чувствителен към всяка мярка в полза на производството на една или друга държава-членка.
1.3. ЗАКЛЮЧЕНИЯ ОТНОСНО ХАРАКТЕРА НА „ПОМОЩ“ ПО СМИСЪЛА НА ЧЛЕН 87, ПАРАГРАФ 1 ОТ ДОГОВОРА
(82)
Комисията счита, в светлината на горните пояснения, че мерките в полза на предприятия, производители на вина с КНП, работещи в някои определени райони, представляват предимство, финансирано от публични ресурси, което им е предоставено и от което не могат да се възползуват други оператори, което компрометира или съществува опасност да компрометира конкуренцията чрез облагодетелствуване на известни предприятия и известни производства, от момента, в който е в състояние да повлияе на търговията между държави-членки. Мярката следователно представлява помощ по смисъла на член 87, параграф 1 от Договора.
2. ПРОВЕРКА НА СЪВМЕСТИМОСТТА НА ПОМОЩИТЕ
(83)
Член 87 от Договора въпреки всичко допуска и изключения от общия принцип на несъвместимост на държавните помощи с Договора, независимо че някои от тях не са явно приложими към случая, а именно тези в параграф 2 на упоменатия член. Френските власти не са ги привели.
(84)
Що се отнася до предвидените в член 87, параграф 3 от Договора дерогациите, те следва да се интерпретират стриктно при проверката на всяка програма за помощ с регионална или секторна крайна цел или на всеки индивидуален случай на приложение на режими на общи помощи. Те именно могат да се отпускат само в случай, че Комисията би могла да установи, че помощта е необходима за осъществяване на една от въпросните цели. Разрешението за възползване от упоменатите дерогации за помощи, които не включват такава взаимно компенсираща част, би се свело до това да се позволи да бъде засегнат обменът между държави-членки и до неоправдани изкривявания на конкуренцията по отношение на интереса на Общността, и, корелативно, на неоправдани предимства за оператори от някои държави-членки.
(85)
Комисията счита, че въпросните помощи не са предназначени за подпомагане на стопанското развитие на район, в който нивото на живот е анормално ниско, или където е налице сериозна незаетост съгласно член 87, параграф 3, точка а) от Договора. Те не са насочени и към насърчаване на реализация на важен проект от общоевропейски интерес, или към преодоляване на тежко смущение на икономиката на държавата-членка, съгласно член 87, параграф 3, точка б) от Договора. Помощите не са насочени и към насърчаване на културата или запазването на културното наследство, съгласно член 87, параграф 3, точка г) от Договора.
(86)
Член 87, параграф 3, точка в) от Договора предвижда, че за съвместими с общия пазар могат да се считат помощите, насочени към улесняване развитието на някои дейности или на някои икономически райони, когато те не променят условията на обмен в степен, която да противоречи на общия интерес. За да може да се ползват от дерогацията, предвидена в споменатата точка, помощите следва да допринасят за развитието на въпросния сектор.
2.1. НЕЗАКОННОСТ НА ПОМОЩИТЕ
(87)
Комисията констатира, че френските власти не са оповестили на Комисията инструментите, въвеждащи помощите по случая, както го изисква член 88, параграф 3 от Договора. Член 1, точка е) от Регламент (CE) № 659/1999 дефинира незаконната помощ като нова помощ, приведена в изпълнение на член 88, параграф 3 от Договора. Задължението за нотифициране на държавните помощи е залегнало в член 1, точка в) от Регламент (CE) № 659/1999 (15).
(88)
Като се има предвид, че приведените в изпълнение от Франция мерки съдържат елементи на държавна помощ, оттук следва, че се касае за нови помощи, ненотифицирани на Комисията и, поради този факт, незаконни по смисъла на Договора.
2.2. ОПРЕДЕЛЯНЕ НА НАСОКИТЕ, ПРИЛОЖИМИ КЪМ НЕНОТИФИЦИРАНИТЕ МЕРКИ
(89)
Според точка 23.3 от селскостопанските насоки и съобщението на Комисията относно определянето на правилата за оценка на незаконните държавни помощи (16), всяка незаконна помощ по смисъла на член 1, точка е) от Регламент (CE) № 659/1999 следва да се преценява съгласно правилата и насоките, които са в сила в момента на отпускане на помощта.
(90)
Селскостопанските насоки се прилагат от 1 януари 2000 г. От този момент нататък, всяка помощ, отпусната след тази дата, следва да се разглежда в светлината на споменатите насоки. И обратно, всяка помощ, отпусната преди тази дата, следва, в съответния случай, да се преценява в светлината на разпоредбите и практиката, приложима преди 1 януари 2000 г.
(91)
Точка 3.2 от селскостопанските насоки предвижда, че, дори ако членове 87, 88 и 89 от Договора са напълно приложими към секторите в обсега на ООП, тяхното приложение все пак продължава да се подчинява на разпоредбите, установени от съответните регламенти. С други думи, прибягването от страна на държава-членка към разпоредбите на членове 87, 88 и 89 от Договора не може да стои преди прилагането на разпоредбите на регламента, управляващ въпросната ООП (17). Комисията следва също така да разгледа дали една помощ няма да бъде в противоречиес доброто функциониране на съответните пазари и няма да бъде несъвместима с общия пазар от този момент нататък.
(92)
Що се отнася до помощите, предвидени от Плана Ривсалт, същите са били отпуснати между l януари 1997 г. и 31 юли 2000 г., тоест преди влизането в сила, на 1 август 2000 г., на Регламент (CE) № 1493/1999 на Съвета от 17 май 1999 г. относно общата организация на лозаро-винарския пазар. Тъй като се касае за мерки от приложното поле на лозаро-винарската ООП, те следва да се разглеждат в светлината на законодателството, което е било в сила по това време, тоест на Регламент (ЕИО) № 822/87.
(93)
Що се отнася до помощите за насърчаване, въведени за някои вина с КНП, които, според френските власти, не са били възобновени след 31 декември 2000 г., съвместимостта на отпуснатите помощи следва да се проверява в светлината на насоките, приложими към държавните помощи за реклама на продуктите, отнасящи се до Приложение I на Договора на ЕО и на някои продукти, които не се отнасят до Приложение I (18), чиято точка 70 предвижда всяка незаконна помощ по смисъла на член 1, точка е) от Регламент (CE) № 659/1999 да се преценява съгласно правилата и насоките, приложими в момента, в който се отпуска помощта.
(94)
Що се отнася до държавните помощи, финансирани посредством парафискална такса, дейностите, финансирани от помощите, както и начините на финансиране на самите помощи следва да бъдат предмет на проверка от Комисията.
2.3. АНАЛИЗ В СВЕТЛИНАТА НА ПРИЛОЖИМИТЕ РАЗПОРЕДБИ
2.3.1. Помощи
2.3.1.1. Премия за замразяване
(95)
Премията за замразяване е била финансирана от междупрофесионална вноска, която публичните власти са направили задължителна за лозарската конверсия. Премията е имала за цел да обезщети производителите за загубите на доходи, предизвикани от ангажимента им да не претендират повече за КНП „Ривсалт“ и да преориентират производството си към трапезни и регионални вина.
(96)
Впрочем, такива премии за замразяване, каквито се предвиждат от френския инструмент за помощ, не са били предвидени от ООП и, по-конкретно, от Регламент (ЕИО) № 456/80. Този регламент предвиждаше единствено премия за временно или окончателно изоставяне на производството, платима тогава, когато производител решава да допринесе за намаляването на лозарския потенциал на Общността посредством, именно, изкореняването на лозя.
(97)
Комисията констатира, че френската мярка не е имала за предмет намаляването на производството на вино, а само отказването от КНП Ривсалт. Поради този факт, тъй като не е настъпило никакво намаляване на лозарски потенциал и от премията не е била финансирана никаква дейност на изоставяне, мярката не е в приложното поле на предишната лозаро-винарска ООП.
(98)
Въпреки че приложението на Регламент (ЕИО) № 456/80 изглежда изключено поради факта на отсъствието на изоставяне на производството, мярката следва да се разглежда в светлината на други хоризонтални разпоредби във връзка с държавните помощи. Всъщност, член 17 от Регламент (ЕИО) № 456/80 уточняваше, че разпоредбите на упоменатия регламент не са поставяли пречка пред отпускането на помощи, предвидени от националните правилници и насочени към постигане на цели, аналогични на преследваните от този регламент, при условие че са спазени членове 92, 93 и 94 от Договора (нови членове 87, 88 и 89).
(99)
Мярката по случая не е предвиждала изоставяне на производството. Следователно тя не може да се съпостави с мярка, насочена към постигане на цели, аналогични на преследваните от Регламент (ЕИО) № 456/80, или, по-конкретно, до намаляване на лозарския потенциал.
(100)
Самите френски власти обясниха, че мярката не е преследвала цел от намаляване на лозарския потенциал, тъй като ангажиментът на бенефициерите се е състоял в това да реализират на пазара продукцията от замразените парцели като трапезни или регионални вина, а не като вина с КНП.
(101)
Френските власти уточняват, че премията е имала за цел да обезпечи на бенефициерите компенсация за ангажимента им да не реализират на пазара вина с КНП от продукцията на замразените парцели. Така, според тези власти, тя не е довела до допълнителни доходи за бенефициерите, а само до компенсация на пропусната печалба. Поради това тази премия не би могла да бъде съпоставенас помощта за експлоатация, която би представлявала неправомерно облекчение за ликвидността на едно предприятие.
(102)
Впрочем, противно на това, което френските власти заявяват, Комисията е на мнение, че националната помощ е имала за цел да облекчи финансово производителите, решили, в качеството им на предприемачи, да се ангажират свободно в една чисто търговска стъпка, като разходите, произлезли от това са представлявали разходи, свързани с упражняването на стопанска дейност. Всъщност, компенсацията от държавата за пропусната печалба, приета свободно от стопанските оператори, представлява публична помощ за облекчаване на икономическите последици от една такава стъпка.
(103)
Съгласно постоянно прилаганата практика на Комисията преди приемането на селскостопанските насоки на 1 януари 2000 г. и съгласно юриспруденцията на Съда (19), помощите за експлоатация са тези, които имат за цел да освободят едно предприятие от разходите, които то поема нормално в рамките на текущото си управление или обичайните си дейности. Съдът напомня, че е постоянна практика в юриспруденцията помощите за експлоатация да не се приемат в никакъв случай за съвместими с общия пазар, в приложение на член 87, параграф 3, точка в) от Договора, доколкото те носят риска, дори само от естество си, да променят условията на обмен в противоречие с общия интерес.
(104)
Тази идея е подета и в точка 3.5 от селскостопанските насоки, предвиждаща едностранните държавни помощи, насочени просто към подобряване на финансовото състояние на производителите, но не допринасящи по никакъв начин за развитието на сектора, и именно, тези, които се отпускат единствено на базата на цената, количеството, единица производство или на единица средства за производство, да се съпоставят с помощи за експлоатация, несъвместими с общия пазар. Упоменатата точка 3.5 добавя, че тук се касае по същество за помощи, които са в състояние да попречат на механизмите, управляващи ООП.
(105)
Комисията отбелязва, че помощта е била отпусната на хектар годишно на базата на продължаване на производството и че следователно е била тясно свързана с количеството произведено вино.
(106)
По този начин Комисията счита, че премията за замразяване представлява помощ за експлоатация, която е в състояние да попречи на механизмите, управляващи лозаро-винарската ООП и че, по тази причина, същата е несъвместима с приложимите пазарни правила и правилата за конкуренция.
2.3.1.2. Същност на помощта за конверсия
(107)
Член 14 от Регламент (ЕИО) № 822/87 предвиждаше всяка национална помощ за лозови насаждения да бъде забранена след 1 септември 1988 г., с изключение на помощите, които отговорят на критерии, които следва именно да позволяват постигането на целта за намаляване на количеството на продукцията или подобряването на качеството без да водят до увеличаване на продукцията.
(108)
Регламент (ЕИО) № 2741/89 определя критериите, въз основа на които се разглеждат проектите за национални помощи за засаждане на лозарски площи, допустими по членове 92, 93 и 94 от Договора (нови членове 87, 88 и 89).
(109)
Член 2 от упоменатия регламент предвижда проектите за национални помощи да показват по удовлетворителен начин спазването на целта, посочена в член 14, параграф 2, второ тире от Регламент (ЕИО) № 822/87, за намаляване количеството на продукцията или за подобряване на качеството, без това да води до увеличаване на продукцията.
(110)
Член 3 на упоменатия регламент предвижда засаждането да се извършва със сорт, който във въпросната област не се счита за такъв с повишена продуктивност, признат е за повишаващ качеството и е разрешен специфично от националните власти в рамките на въпросния проект за помощ.
(111)
Френските власти припомниха, че предават ежегодно на Статистическото бюро на Европейските общности, съгласно член 9 от Регламент (ЕИО) № 822/87, справка за площите, засадени с лозя, класирани по департамент и по тип произведено грозде (винено грозде, от което VQPRD, десертно грозде), както и справка за изкореняването на лозови насаждения, представено по същия начин на класиране по департамент и по тип произведено грозде. Френските власти са приложили копие от изпратените таблици за кампанията 1997/1998 г.
(112)
Комисията всъщност е получила, от страна на френските власти, сведения относно използваните в конверсиите сортове, които ѝ позволяват да установи спазването на условията, приведени в съображения от 107 до 110. Тези сведения вече позволиха на Комисията да констатира, че същите сортове са отговаряли на характеристиките, изисквани от регламентацията на Общността, приложима в момента на отпускането на помощите.
(113)
Член 5 от Регламент (ЕИО) № 2741/89 предвиждаше размерът на помощта, отпусната на хектар лозови насаждения да не може да надвишава 30 % от реалните разходи за изкореняване и засаждане. Разходите, които следва да се вземат предвид при отпускането на помощта, са могли да бъдат определени чрез договаряне във всеки регион, а именно във функция от геоморфологичните характеристики.
(114)
Съгласно първите сведения, предоставени от френските власти въз основа на общия размер на финансиранията, участието на публичните власти е възлизало на 29,11 % от разходите за действително осъществената конверсия. Така френските власти заключават, че общия размер на помощта не е надвишила тавана от 30 %, предвиждан от законодателството на Общността.
(115)
Член 5 от Регламент (ЕИО) № 2741/89 предвиждаше същественият елемент при изчисляването на разходите за конверсия да е този на действително отпуснатата помощ на хектар лозови насаждения. Тази логика изключва глобалните изчисления на ниво извършване на конверсия, взето в своята съвкупност, и вследствие на това, изчисленията, базирани на средната стойност за хектар от общите разходи.
(116)
Комисията счита, имайки предвид разходите на хектар, предоставени в аванс от френските власти (110 000 FRF/ха), че помощите, отпуснати по случая, би следвало да са с таван съответно 33 000 FRF/ха и 30 % от реалните разходи, поети от производителите на индивидуално ниво.
(117)
Новите сведения, предоставени от френските власти поясняват че, като цяло, в рамките на плана, е била изплатена сума от 36,623 милиона FRF за обновяване на лозята на площ от 1 238 ха и на 875 производители. Броят на случаите, надвишаващи 33 000 FRF/ха е бил 221 за площ от 166 ха в размер на 883 000 FRF.
(118)
Комисията заключава, че всяко превишаване на 30 % от реалните разходи и/или на тавана от 33 000 FRF/ха, в индивидуалните случаи, представлява държавна помощ, несъвместима с приложимите правила.
2.3.1.3. Помощи за насърчаване (рекламни кампании) и експлоатация на въпросните КНП
(119)
Комисията одобри накрая в рамките на държавна помощ № N 184/97 и за период до края на 2002 г., държавна помощ, финансирана от парафискална такса, за покриването, между другото, на мероприятия по насърчаване и експлоатация в полза на МККЛВ. Първоначалният инструмент беше одобрен от Комисията през 1990 г., в рамките на държавна помощ № N 230/90. Комисията тогава заключи, че помощите за колективно насърчаванес цел подобряването и консолидирането на марковия престиж на качествените ликьорни вина у потребителя и развитието на продажбите са били отпускани съгласно разпоредбите на рамката на националните помощи за реклама на селскостопанските продукти и за някои продукти, които не са обект на Приложение II от Договора на ЕИО, но с изключение на риболовните продукти (20), приложима към този тип помощи. Освен това, Комисията счете, че разходите, отнасящи се до административните разходи на МККЛВ, не следва да бъдат считани за помощи.
(120)
Комисията счита, че разрешението, дадено в рамките на държавна помощ № N 184/97, не представлява мълчаливо разрешение за каквито и да било модификации, и дори за всяка друга мярка, като тази по случая, която би се добавила към помощта, разрешена по-рано.
(121)
Впрочем, френските власти потвърдиха, че дейностите по насърчаване, проведени благодарение на приходите от ЗДВ (задължителна доброволна вноска) са били от същото естество като тези финансирани благодарение на продукта на парафискалната такса, нотифицирана и одобрена от Комисията. Според френските власти следователно, става дума само за увеличаване на общия бюджет на мярката.
(122)
Поради факта, че същите условия са били приложени при отпускането на тези помощи, Комисията, позовавайки се на своето решение в рамките на държавна помощ № N 184/97, следователно е в състояние да заключи, че помощите за насърчаване и експлоатация на КНП, финансирани с новите вноски, са съвместими с приложимите правила за конкуренция.
(123)
Комисията отбелязва забележките на трети страни, според които финансираните мероприятия са нарушили правилата за конкуренция, приложими към помощите за реклама на селскостопански продукти, тъй като са изплатени на частни предприятия. Впрочем, представените в подкрепа документи показват по-скоро, че споменатите дейности са мерки за насърчаване, които могат да се съпоставят с действия на техническо подпомагане, чиито бенефициери наистина могат да бъдат лозарите.
2.3.2. Финансиране на помощите
(124)
Съгласно юриспруденцията на Съда (21), Комисията нормално счита, че финансирането на държавна помощ чрез задължителни налози може да окаже влияние върху помощта, имайки защитен ефект, простиращ се извън същинската помощ. Въпросните вноски всъщност представляват задължителни налози. Следвайки същата юриспруденция, Комисията счита, че една помощ не може да се финансира от парафискални такси, обременяващи също така и продукти, внесени от другите държави-членки.
(125)
Комисията вече заключи, а именно в рамките на държавна помощ № N 184/97, че режимът, въведен от френските власти, не е засягал продуктите от внос.
(126)
От текстовете, въвеждащи парафискалните такси по случая, става ясно, че същите засягат единствено производството на качествени ликьорни вина с КНП от региона на Източните Пиренеи. Що се отнася до премията за замразяване, същата е била финансирана от вноска, засягаща единствено регионалното производство на вина, засегнати от мярката, като се изключва всякакъв продукт от внос.
(127)
Следователно може да се заключи, че нито един продукт от внос не е подлежи, т.е. не е бил подлаган на парафискалните такси, определени в случая.
VI. ЗАКЛЮЧЕНИЕ
(128)
Държавната помощ, която Франция е привела в изпълнение под формата на „премия за замразяване“, отпусната на френските производители на грозде, ангажиращи се да не претендират КНП „Ривсалт“ или „Гран Русийон“ от реколта 1996 г. до реколта 2000 г. включително, е несъвместима с общия пазар.
(129)
Държавната помощ, която Франция е привела в изпълнение под формата на план за конверсия на лозята с КНП Ривсалт, от реколта 1996 г. до реколта 2000 г. включително, отпусната като превишаване с 30 % на реалните разходи и/или на тавана от 5 030,82 евро/ха (33 000 FRF/ха) в отделни случаи, е несъвместима с общия пазар.
(130)
Държавната помощ, която Франция е привела в изпълнение, между 1 януари 1998 г. и 31 декември 2000 г., под формата на дейности за насърчаване и експлоатация в полза на вината с КНП „Ривсалт“, „Гран Русийон“, „Мускат дьо Ривсалт“ и „Банюлс“, е съвместима с общия пазар по член 87, параграф 3, точка в) от Договора.
(131)
Въпросните мерки не са били нотифицирани на Комисията съгласно член 88, параграф 3 от Договора, и представляват, от този момент нататък, незаконни помощи по смисъла на член 1, точка е) от Регламент (CE) № 659/1999.
(132)
Комисията изказва съжаление, че Франция е привела в изпълнение споменатите помощи в нарушение на член 88, параграф 3 от Договора.
(133)
Касаейки се за помощи, осъществени без изчакване на окончателното решение на Комисията, е уместно да се напомни, че като се има предвид задължителния характер на процедурните правила, дефинирани в член 88, параграф 3 от Договора, правила, чийто пряк ефект е признат от Съда в решенията му от 19 юни 1973 г. по дело 77/72, Кармине Каполонго срещу Ациенда Агрикола Майя (22), от 11 декември 1973 г. по дело 120/73, Гебрюдер Лоренц ГмбХ срещу Германия (23), и от 22 март 1977 г. по дело 78/76, Щайнике и Вейнлиг срещу Германия (24), незаконността на въпросната помощ не може да се отстрани a posteriori (решение от 21 ноември 1991 г. по дело C-354/90, Национална федерация за външна търговия с хранителни и други продукти срещу Франция) (25).
(134)
Съдът припомни, че когато се прилага мярка за помощ, при която финансирането е интегрална част, при неспазване на задължението за нотифициране, националните юрисдикции са длъжни, по принцип, да наредят реимбурсирането на таксите или вноските, специфично взети за финансирането на тази помощ. Той припомня също, че националните юрисдикции са тези, които трябва да защитават правата на лицата, които могат да бъдат подведени под съдебна отговорност срещу евентуално незачитане, от страна на националните власти, на забраната за привеждане в изпълнение на помощи, посочени в член 88, параграф 3, последно изречение от Договора, и има пряк ефект. Едно такова незачитане от странана лицата, които могат да бъдат подведени под съдебна отговорност, на което те могат да се позоват, и констатирано от националните юрисдикции, следва да води до това последните да носят всички последствия в тази връзка, съгласно тяхното национално право, що се отнася както до валидността на актовете, включващи привеждането в изпълнение на въпросните мерки за помощ, така и до изплащането обратно на отпуснатото финансово подпомагане (26).
(135)
В случай на несъвместимост на незаконните помощи с общия пазар, член 14, параграф 1 от Регламент (CE) № 659/1999 предвижда Комисията да реши въпросната държавата-членка да вземе всички необходими мерки за получаване обратно на помощта от своя бенефициер. Това реимбурсиране е необходимо с оглед възстановяване на предишното състояние, отстранявайки всички финансови предимства, от които бенефициерът на помощта, отпусната по незаконен начин, е могъл да се ползва неправомерно от датата на отпускане на тази помощ.
(136)
Член 14, параграф 2 от Регламент (CE) № 659/1999 предвижда възстановяването да включва лихвите, които се начисляват на базата на подходящ курс, фиксиран от Комисията. Тези лихви текат считано от датата, на която незаконната помощ е била предоставена на разположение на бенефициера.
(137)
Помощите следва да се реимбурсират съгласно процедурите, предвидени от френското законодателство. Сумите включват лихвите от датата, на която помощта е била изплатена, до датата на действителното ѝ възстановяване. Те се начисляват на базата на референтния курс на Комисията, предвиден от метода за фиксиране на референтните курсове и на курсовете за актуализация (27).
(138)
Комисията не разполага с информация относно общата сума на помощите, отпуснати в рамките на „премията за замразяване“, тъй като не познава сумата от приходите, както и броя хектари, възползвали се от помощите. Уточнявайки, че те не променят с нищо заключенията на Комисията, Комисията си отбелязва забележките на трети страни, според които „премията за замразяване“ е била обект на допълнително финансиране и публични помощи, които не са декларирани от френските власти. Според сведенията, с които Комисията разполага, сумата на публичните помощи, предназначена за финансиране на „помощта за конверсия“ е възлизала на 11,01 милиона EUR.
(139)
Настоящето решение не предопределя последствията за Комисията, в случай че има такива, в рамките на финансирането на общата селскостопанска политика от Европейския фонд за насочване и гарантиране на селското стопанство (ЕФНГСС),
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член първи
1. Държавната помощ, която Франция е привела в изпълнение под формата на „премия за замразяване“, отпусната на френските производители на грозде, ангажиращи се да не претендират за контролираното наименование за произход (КНП) „Ривсалт“ или „Гран Русийон“ от реколта 1996 г. до реколта 2000 г. включително, е несъвместима с общия пазар.
2. Държавната помощ, която Франция е привела в изпълнение под формата на план за конверсия на лозята с КНП Ривсалт, от реколта 1996 г. до реколта 2000 г. включително, отпусната в превишаване на 30 % от реалните разходи и/или на тавана от 5 030,82 EUR/ха (33 000 FRF/ха) в отделни случаи, е несъвместима с общия пазар.
3. Държавната помощ, която Франция е привела в изпълнение, между 1 януари 1998 г. и 31 декември 2000 г., под формата на дейности за насърчаване (рекламни кампании) и експлоатация в полза на вината с КНП „Ривсалт“, „Гран Русийон“, „Мускат дьо Ривсалт“ и „Банюлс“, е съвместима с общия пазар по член 87, параграф 3, точка в) от Договора.
Член 2
1. Франция взема необходимите мерки за възстановяване, от страна на бенефициерите, на несъвместимите помощи, посочени в член 1, параграф 1 и параграф 2.
Възстановяването се извършва незабавно, съгласно процедурите на националното право, доколкото същите позволяват незабавното и ефективно изпълнение на настоящето решение. Помощите, които следва да се възстановят, включват лихви от датата, на която те са били предоставени на разположение на бенефициерите, до датата на тяхното възстановяване. Тези лихви се начисляват на базата на референтния курс на Комисията, предвиден от метода за фиксиране на референтните курсове и на курсовете за актуализация.
2. За целите на възстановяването на несъвместимите помощи, посочени в член 1, параграф 1, Франция информира Комисията за размера на общата сума на помощите, отпуснати в рамките на тази мярка, както и за нейното финансиране, включително общата сума на приходите от междупрофесионалната вноска, създадена за тази цел, и за броя на хектарите, възползвали се от „премията за замразяване“.
Член 3
Франция информира Комисията, в срок от два месеца от датата на нотифицирането на настоящото решение, за мерките, които е предприела, за да се съобрази с него.
Член 4
Адресат на настоящото решение е Френската република.
Сътавено в Брюксел на 19 януари 2005 година.
COMMISSION DECISION
of 19 January 2005
on the Rivesaltes plan and CIVDN parafiscal charges operated by France
(notified under document number C(2005) 50)
(Only the French text is authentic)
(2007/253/EC)
THE COMMISSION OF THE EUROPEAN COMMUNITIES,
Having regard to the Treaty establishing the European Community, and in particular the first subparagraph of Article 88(2) thereof,
Having given interested parties notice to submit their comments pursuant to that Article (1), and having regard to those comments,
Whereas:
I. PROCEDURE
(1)
Following a complaint, the Commission questioned the French authorities about the measures subject to this Decision by letters of 19 July 1999, 16 December 1999, 24 August 2000 and 9 December 2000. France replied to the Commission by letters of 19 August 1999, 24 February 2000 and 25 January 2001. The Commission met the French authorities on 26 January 2000 and a delegation of the inter-branch committee for natural sweet wines (CIVDN) on 31 March 2000.
(2)
Since the measures were applied without prior authorisation from the Commission, they were entered in the register of non-notified aid under the number NN 139/2002.
(3)
By letter dated 21 January 2003, the Commission informed France of its decision to initiate the procedure laid down in Article 88(2) of the Treaty in respect of the aid.
(4)
The Commission decision to initiate the procedure was published in the Official Journal of the European Union (2). The Commission called on the other Member States and interested parties to submit their comments on the aid in question.
(5)
The French authorities sent their comments by letter of 16 and 18 June 2003. The Commission received comments from the complainant which it sent to the French authorities by letter of 6 August 2004. The French authorities replied by letter of 10 September 2004.
II. DESCRIPTION
1. THE ‘RIVESALTES PLAN’
(6)
In 1996, the CIVDN decided to set up a wine conversion project aiming to replace part of the production of natural sweet wines in the Eastern Pyrenees region by grubbing up and replanting with quality wine varieties, in order to remedy the structural crisis facing this product, demonstrated by regular collapses in outlets. The purpose of the aid was to finance improvements to the quality of the vine population in the region. The scheme was fully wound up on 1 August 2002.
(7)
Producers in the region had access to two types of aid designed to implement this conversion project (known as the ‘Rivesaltes Plan’):
-
a ‘set-aside premium’ per hectare financed by an inter-branch contribution;
-
and area aid financed from State and local authorities' funds to cover part of the conversion costs proper.
1.1. THE ‘SET-ASIDE PREMIUM’
(8)
By decision 96-1 of 5 July 1996, the CIVDN for registered designation of origin (AOC) introduced an inter-branch contribution to finance the conversion plan for ‘Rivesaltes’ and ‘Grand Roussillon’.
(9)
The purpose of the contribution, amounting to FRF 50/hectolitre (3) produced in the Eastern Pyrenees Region where the natural sweet wines concerned are made, was to finance the payment of a ‘set-aside premium’ for any plot which, having produced ‘Rivesaltes’ or ‘Grand Roussillon’ wine in 1995, would produce table wine or ‘vin de pays’ from the 1996 to the 2000 harvests inclusive. The capital generated from levying the contribution was assigned to a special fund.
(10)
The ‘set-aside premium’ was in effect granted to producers undertaking not to claim the registered designations of origin (AOC) ‘Rivesaltes’ or ‘Grand Roussillon’ for five years. This premium was also designed to compensate for the loss of revenue caused by the impact on pricing of no longer using these two designations. The premium did not imply stopping or reducing production, but merely compensating for producing without the registered designation of origin. The aim was therefore to rapidly reduce the potential for marketing AOC wines.
(11)
The premium amounted to FRF 5 000 a year per hectare ‘set aside’. All plots benefiting from aid ceased to receive the premium in the year they were converted.
(12)
The Commission was not informed of the overall amount of aid paid under this scheme. No information was provided on the amount of revenue that the inter-branch contribution generated nor on the number of hectares for which aid was received.
1.2. CONVERSION AID
(13)
According to the French authorities, the conversion plan for the AOC Rivesaltes vineyard as adopted in 1996 covered 3 250 hectares: 1 250 hectares for production of ‘Muscat de Rivesaltes’; 1 000 hectares for production of ‘Côtes du Roussillon’ and ‘Côtes du Roussillon Villages’ (Syrah, Mourvèdre, Roussanne, Marsanne and Vermentino) and 1 000 hectares for the production of varietal ‘vins de pays’ (Chardonnay, Cabernet, Merlot…).
(14)
To support this plan, the French authorities had agreed to provide FRF 111 million in financial assistance, distributed as follows: FRF 85 million via the Office national interprofessionnel des vins [National Inter-branch Wine Office] and FRF 26 million by local authorities (Languedoc-Roussillon and the Eastern Pyrenees General Council).
(15)
This assistance would cover aid amounting to FRF 25 000/ha for conversion to AOC Muscat de Rivesaltes, and FRF 40 000/ha for conversion to AOC Côtes du Roussillon Villages and ‘vin de pays’.
(16)
According to the French authorities, the real costs of conversion in the region could be estimated at FRF 110 000/ha. The French authorities confirmed that the conversion plans had mostly been implemented (2 350 ha out of the 3 250 ha planned).
(17)
According to the French authorities, the total cost of the conversion plan implemented came to FRF 258,5 million (EUR 39,4 million). The public authorities contributed FRF 75,250 million (EUR 11,01 million) of the FRF 111 million (EUR 16,9 million) initially provided for. According to the information provided by the French authorities, as a proportion of the total funding, 29,11 % of the conversion costs actually incurred was covered by public bodies.
(18)
The French authorities pointed out that they send an annual report to the Statistical Office of the European Communities, in accordance with Article 9 of Council Regulation (EEC) No 822/87 of 16 March 1987 on the common organisation of the market in wine (4), including a statement of the area under vines, broken down by department and by type of grape produced (wine grapes, including quality wine produced in certain regions (quality wine psr), table grapes) and a statement of grubbed-up areas and vine planting submitted in the same format with a breakdown by department and by type of grape produced. The French authorities enclosed a copy of the tables sent for the 1997/98 marketing year.
2. INTER-BRANCH CONTRIBUTIONS FOR PUBLICITY AND PROMOTION AND FOR OPERATING CERTAIN AOCS.
(19)
By Decision 97-3 of 29 December 1997, the CIVDN introduced an inter-branch contribution starting on 1 January 1998 to finance advertising campaigns and for operating the following AOCs: ‘Rivesaltes’, ‘Grand Roussillon’, ‘Muscat de Rivesaltes’ and ‘Banyuls’.
(20)
The amount per hectolitre excluding tax was set as follows: ‘Banyuls and Banyuls Grand Cru’: FRF 25/hl; ‘Grand Roussillon’: FRF 30/hl; ‘Muscat de Rivesaltes’: FRF 50/hl and ‘Rivesaltes’: FRF 30/hl.
(21)
These contributions were allocated as follows: ‘Rivesaltes’: FRF 25/hl for advertising and FRF 5/hl for operations; ‘Grand Roussillon’: FRF 45/hl for advertising and FRF 5/hl for operations; ‘Banyuls’: FRF 20/hl for advertising and FRF 5/hl for operations.
(22)
By Decision 98-1 of 10 July 1998, the CIVDN introduced an inter-branch contribution starting on 1 September 1998 to finance advertising campaigns and for operating the following AOCs: ‘Rivesaltes’, ‘Grand Roussillon’ and ‘Maury’.
(23)
The amount of contributions per hectolitre excluding tax were set as follows: ‘Grand Roussillon’: FRF 25/hl; ‘Maury’: FRF 5/hl; ‘Rivesaltes’: FRF 35/hl.
(24)
These contributions were allocated as follows: ‘Rivesaltes’: FRF 30/hl for advertising and FRF 5/hl for operations; ‘Grand Roussillon’: FRF 20/hl for advertising and FRF 5/hl for operations; ‘Maury’: FRF 5/hl for operations.
(25)
The previous two contributions were repealed by Decision 99-1 of 17 December 1999, by which the CIVDN introduced an inter-branch contribution to finance publicity and promotion initiatives and for operating the following AOCs: ‘Banyuls’, ‘Banyuls Grand Cru’, ‘Muscat de Rivesaltes’, ‘Rivesaltes’, ‘Grand Roussillon’, and ‘Maury’.
(26)
The amounts per hectolitre excluding tax were set as follows: ‘Grand Roussillon’: FRF 25/hl; ‘Rivesaltes’: FRF 35/hl; ‘Banyuls’ and ‘Banyuls Grand Cru’: FRF 25/hl; ‘Muscat de Rivesaltes’: FRF 55/hl; ‘Maury’: FRF 0/hl.
(27)
These contributions were allocated as follows: ‘Rivesaltes’: FRF 30/hl for advertising and FRF 5/hl for operations; ‘Grand Roussillon’: FRF 20/hl for advertising and FRF 5/hl for operations; ‘Muscat de Rivesaltes’: FRF 50/hl for advertising and FRF 5/hl for operations; ‘Banyuls and Banyuls Grand Cru’: FRF 20/hl for advertising and FRF 5/hl for operations.
(28)
This contribution was continued, with slight modifications, by Decision 00-1. At the time the examination procedure was initiated, the Commission did not have any information on the duration of this scheme or as to whether it would be continued.
3. POINTS RAISED BY THE COMMISSION IN THE CONTEXT OF INITIATING AN EXAMINATION PROCEDURE
(29)
Dealing first with the nature of the contributions in this case, the Commission noted that they were directly approved by the French Government under the procedure provided for in Law 200 of 2 April 1943 creating an inter-branch committee for natural sweet wines and liqueur wines with registered designations. The Government's approval is thus a precondition for such contributions to be adopted. Law No 200 stipulates, in particular, that contributions are to be compulsory for all members of the branches concerned as soon as they have been approved by the Government or, in the case in point, its Commissioner. It follows that this type of contribution requires an official act in order to take full effect. Consequently, the Commission considered at this stage of the examination procedure that this was a case of parafiscal charges, i.e. public resources.
(30)
With regard to the ‘set-aside premium’ provided for in the French aid scheme, no provision was made for such premiums under the common market organisation (CMO) and, more specifically, Council Regulation (EEC) No 456/80 of 18 February 1980 on the granting of temporary and permanent abandonment premiums in respect of certain areas under vines and of premiums for the renunciation of replanting (5). That Regulation provided only for a premium for temporary or permanent cessation of production, payable when a producer decided to contribute to reducing the Community's wine-growing potential by, in particular, grubbing up vines. Since potential was not reduced and no abandonment initiatives were financed by the premium, the scheme did not appear, at the time the examination procedure was initiated, to fall within the scope of the former common organisation of the market in wine under Regulation (EEC) No 822/87.
(31)
The purpose of the aid would appear to have been to give financial support to producers who, as business operators, had freely decided to undertake a purely commercial venture, for charges which seem to be expenditure connected with the exercise of economic activity. According to the consistent practice of the Commission and according to the case law of the European Court of Justice (6), operating aid is aid intended to relieve an undertaking of the expenses which it would itself normally have had to bear in its day-to-day management or its usual activities. This concept is reiterated in point 3.5 of the Community guidelines on State aid in the agriculture sector (7) (hereinafter ‘agriculture guidelines’), according to which such aids, by their very nature, are likely to interfere with CMO mechanisms.
(32)
The Commission noted here that the aid was granted per hectare and per year, and is therefore closely connected with the quantity of wine produced. The Commission explained that under no circumstances can it approve aid which would be incompatible with the rules governing a CMO or which would disturb the smooth operation of the market organisation concerned. When the examination procedure was initiated, it considered that the ‘set-aside premium’ seemed to constitute operating aid likely to interfere with the mechanisms of the wine CMO and that it could therefore be incompatible with the applicable market and competition rules.
(33)
Regarding the conversion costs, Article 14 of Regulation (EEC) No 822/87 stipulated that all national aid for planting vineyards would be prohibited from 1 September 1988, except where such planting met criteria relating, in particular, to reducing production or improving quality without resulting in an increase in production. Accordingly, only varieties that would bring about an improvement in quality and that did not have high productivity in the wine-growing area concerned would be allowed.
(34)
Commission Regulation (EEC) No 2741/89 of 11 September 1989 laying down criteria to apply under Article 14 of Council Regulation (EEC) No 822/87 on national aid for the planting of wine-growing areas (8) laid down the criteria for examining draft national aid schemes for the planting of wine-growing areas permitted under Articles 87, 88 and 89 of the Treaty. Article 2 of Regulation (EEC) No 2741/89 stipulates that draft national aid must satisfactorily demonstrate compliance with the objective of reducing production quantity or improving quality without leading to increased production.
(35)
Article 5 of Regulation (EEC) No 2741/89 stipulates that the amount of aid granted per hectare of vineyard planted may not exceed 30 % of the actual cost of grubbing-up and planting. The French authorities conclude that, since the total cost of the conversion carried out amounted to FRF 258 500 000 and the public authorities contributed FRF 75 250 000, taking all financing together, the public authorities contributed 29,11 % of the costs of the conversion scheme actually carried out. But Article 5 of Regulation (EEC) No 2741/89 stipulated that the relevant factor for calculating the conversion costs was the aid actually granted per hectare of vines planted. At the stage of the examination procedure, this logic seemed to exclude overall calculations relating to the conversion exercise as a whole and, consequently, calculations based on the average per hectare of the total costs. Moreover, the French authorities calculated this average in relation to differentiated conversion schemes.
(36)
The Commission considered at that stage that in view of the costs per hectare put forward by the French authorities (FRF 110 000/ha), the aid granted in this case should have been capped at FRF 33 000/ha and 30 % of the real costs incurred by the individual producers. It follows that any aid granted in excess of that ceiling or of 30 % of the real costs incurred by individual producers might be incompatible with the applicable rules.
(37)
By virtue of the powers conferred on it under Article 10 of Regulation (EC) No 659/1999 of 22 March 1999 laying down detailed rules for the application of Article 93 of the EC Treaty (9), the Commission asked the French authorities to send it all the necessary information on the two conversion measures carried out. In particular, this was to include information concerning the number of wine-growers who had received national aid for planting areas under vines; the area concerned, broken down by soil type; the part of that area which was planted after grubbing; the part of that area recognised as suitable for producing quality wine psr; the intended use of the planted areas (wine grapes, table grapes, grapes for drying, nursery or parent vine for root-stocks, etc.); the varieties used; proof that the French authorities granted prior authorisation for the use of the aforesaid varieties; the development of production potential and all relevant information about the level of aid.
(38)
As for aid for advertising used by certain AOCs, the French authorities have pointed out that the rules governing the parafiscal charges intended to finance the CIVDN were regularly notified and had already been examined and approved by the Commission. Indeed, in the context of State aid No N 184/97 (10) (Aid and parafiscal charges for the benefit of the CIVDN), the Commission most recently approved State aid financed by a parafiscal charge to cover, among other things, advertising and operating measures for the benefit of the CIVDN. However, according to the information received, the contributions in the case in hand are levied by the CIVDN in addition to the parafiscal charges intended for the communication and advertising measures already authorised by the Commission. Consequently, when the examination procedure was initiated, the Commission considered that the authorisation given previously did not tacitly authorise subsequent amendments or any other measure on top of the previously authorised aid.
(39)
The Commission has asked the French authorities to send it the necessary information about these aid schemes, including any schemes not mentioned or notified which may currently be in force, so as to allow it to assess their compatibility with, in particular, the negative and positive criteria applicable to advertising and the maximum amount of aid which may be authorised. This information should also make it possible to measure the repercussions of any accumulation of aid involving the previously authorised scheme and the non-notified schemes concerned by this Decision.
(40)
The Commission has also noted that the mechanisms of the parafiscal charges in this case are very similar to those of the charge already authorised by the Commission. It is also clear from the texts introducing these charges that they affect only the wine production in a specific region. At the stage of the examination procedure, it could therefore be concluded that no imported products were or had been subject to the parafiscal charges concerned in this case.
III. THIRD PARTY COMMENTS
(41)
The complainant submitted the following comments and requested their identity to be treated as confidential. After having examined the grounds given for so doing, the Commission considers it right to respect the complainant's request.
(42)
According to the complainant, the set-aside premium and the conversion aid are but two elements of a single aid scheme designed to reduce the quantity of a certain product placed on the market. Aid allocated for setting aside plots and aid allocated under the conversion scheme must be taken together for assessment of compliance with Community law.
(43)
The complainant is of the opinion that the autonomous financial management of the Rivesaltes Plan provided for in CIVDN Decision No 96-1 of 5 July 1996 was breached since the set-aside premium was financed by funds that were not exclusively generated by the inter-branch contribution introduced in 1996. Thus the complainant believes that the set-aside premium was financed by the CIVDN's own resources to the tune of over FRF 11 million. Moreover, the complainant believes that part of the funding obtained through advertising contributions was used to finance the plan, in particular the set-aside premium.
(44)
According to the complainant, the General Council of the Eastern Pyrenees paid the CIVDN FRF 2 million at the beginning of the 2000 financial year to fund the set-aside premium. In addition, the General Council is alleged to have claimed in the March 2003 edition of its magazine ‘L'accent Catalan’ to have directly paid wine-growers aid per hectare amounting to EUR761 and then EUR 1 293 under the Rivesaltes Plan on top of the aid paid as a set-aside premium and the conversion aid. The complainant believes that that this aid was not notified to the Commission.
(45)
The complainant deems that the capital generated by parafiscal charges for advertising in favour of the CIVDN was used to finance advertising campaigns for their own products, i.e. for certain enterprises, rather than to finance advertising campaigns for the various categories of AOCs in general. It is alleged that these practices are still applied today by the inter-branch wine committee of Roussillon (CIVR), the body that replaced the CIVDN when it went into liquidation. These aid schemes are held not to comply with EU rules in that they do not have an aim of general interest.
(46)
According to the complainant, during 2001 and 2002, the CIVDN continued to demand that merchants pay parafiscal charges even though the body that replaced it afterwards, the CIVR, had also begun to invoice contributions in contradiction with national law.
IV. COMMENTS FROM FRANCE
(47)
By letter of 16 June 2003, the French authorities submitted their comments concerning the Commission's decision to initiate the procedure provided for in Article 88(2) of the Treaty in respect of the aid measure notified.
(48)
The French authorities confirmed at the outset that the measures in question had not been continued beyond the five-year period set initially, which began in the 1996/97 marketing year. In any event, the Commission was informed by letters dated 14 December 2000 and 6 December 2001 that the CIVDN had been wound up. The CIVR, which replaced the CIVDN, did not implement any of the same type of measures.
1. THE ‘RIVESALTES PLAN’
1.1. THE ‘SET-ASIDE PREMIUM’
(49)
The French authorities explained that the aim of the measure was not to reduce the wine-growing potential since the commitment made by beneficiaries was essentially to agree to market table wine or ‘vin de pays’, rather than AOC wine produced from set-aside plots. As such, this premium could not be treated, as the Commission deems, as a mere operating aid unduly constituting liquidity relief.
(50)
In fact, the purpose of the premium was to reward beneficiaries for undertaking not to market AOC production from the set-aside plots. It did therefore not constitute a supplement to beneficiaries' revenue but rather compensated them for a loss in income.
(51)
Thus, when the measure was implemented, one hectare under AOC Rivesaltes vine would generate, on the basis of the maximum authorised yield of 40 hl, a production of between 25 hl of natural sweet wine at FRF 1 140/hl and 15 hl of table wine or ‘vin de pays’ at FRF 350/hl, giving a turnover of between FRF 32 250 and FRF 33 000/ha. After the land is set aside, one hectare under vine could produce 50 hl of table wine or ‘vin de pays’ (average area yield), i.e. a turnover of between FRF 12 500 and FRF 17 500/ha.
(52)
The average difference after set-aside (loss of revenue for producers) would therefore be about FRF 15 000/ha, from which, in the interests of completeness, the cost of alcohol to produce natural sweet wine should be deducted, i.e. FRF 2 000 for 25 hl, which makes the net difference total FRF 13 000/ha.
(53)
Even if account is taken of the fact that the difference as of 1999 was less, due to the fall in the production price of natural sweet wines (FRF 900/hl), it was still FRF 6 500/ha [FRF 26 000 (turnover/ha AOC) - FRF 17 500 (turnover/ha for table wine or ‘vin de pays’) - FRF 2 000 (cost of alcohol to make natural sweet wines)].
(54)
Under these conditions, the French authorities considered that the set-aside premium could in no way constitute operating aid that would grant beneficiaries undue income supplements or liquidity relief.
(55)
Moreover, the French authorities underline that the set-aside premium did not jeopardise the wine CMO mechanisms by potential market disturbances. Thus no wine was distilled under the compulsory distillation scheme in the Eastern Pyrenees between the 1996/97 and 1999/2000 marketing years. Besides, the amount sent for preventative distillation for the marketing years in question reflects normal market conditions in table wine and ‘vin de pays’.
(56)
Alternatively, the French authorities insist that the measure shows solidarity as it is not financed by the State but by an inter-branch contribution paid by the producers themselves.
1.2. CONVERSION AID
(57)
According to the French authorities, this measure constitutes an exceptional addition to national aid to renew vineyards, which was established to implement Regulation (EEC) No 2741/89.
(58)
The French authorities pointed out that aid to improve the vine population was first notified in 1993 (aid No N 769/93), the subject of document (FR/XXX/05.00/017) in successive lists of national aid. Regarding the annual report, the French authorities explained that the communication required under Article 8 of Regulation (EEC) No 2741/89 could be made in the context of the annual communication sent by Member States under Article 9 of Regulation (EEC) No 822/87. However Article 9 of Regulation (EEC) No 822/87 states that ‘by 1 September of each year, the Member States shall forward a communication to the Commission concerning the development of wine-growing potential, which shall include a statement of the areas under vines on their territory’ and ‘by 1 December of each year … a report on the development of wine-growing potential’.
(59)
The French authorities pointed out they send an annual report to the Statistical Office of the European Communities, in accordance with Article 9 of Regulation (EEC) No 822/87, including a statement of the area under vines, broken down by department and by type of grape produced (wine grapes, including quality wine psr, table grapes) and a statement of grubbed-up areas and vine planting submitted in the same format with a breakdown by department and by type of grape produced. The French authorities enclosed a copy of the tables sent for the 1997/98 marketing year. Under these circumstances, the French authorities considered that they could not be accused of failing to meet their obligations under Regulation (EEC) No 822/87.
(60)
In order to make an accurate and thorough assessment of the Rivesaltes Plan conversion aid, the French authorities deemed it necessary to take into account the fact that area under Muscat de Rivesaltes was excluded from the supplement to renewal aid under the plan. These areas only benefited from renewal aid at rates corresponding to national levels. Nonetheless, the FRF 85 million that the French authorities noted in their previous letters included FRF 31 million of national aid to renew vines in the area under Muscat.
(61)
In the end, the conversion aid in the context of the Rivesaltes Plan for the area under varietal ‘vin de pays’ and Côtes du Roussillon villages was assessed as follows:
a)
in the geographical area concerned by the Rivesaltes Plan and for vineyards with area under varietal ‘vin de pays’ and Côtes du Roussillon villages, 2 357 ha (875 producers) received national aid to renew vines, which totalled FRF 57,280 million.
b)
out of these 2 357 ha, 875 producers received ‘exceptional’ supplements to the national aid under the Rivesaltes Plan for 1 238 ha. The total amount of this supplement was FRF 8,006 million, on top of the FRF 28,613 million of national conversion aid received for these 1 238 ha.
c)
for these 875 producers, the supplement provided for in the Plan was paid on the following basis: 662 received FRF 5 000/ha for 990 ha, totalling FRF 4,950 million; 80 received FRF 10 000/ha for 133 ha, totalling FRF 1,330 million; and 133 received FRF 15 000/ha for 115 ha, totalling FRF 1,726 million.
(62)
In total, under this Plan, FRF 36,623 million was paid for the renewal of vines over an area of 1 238 ha to 875 producers.
(63)
221 cases exceeded FRF 33 000/ha for an area of 166 ha, corresponding to FRF 0,883 million.
(64)
The French authorities sent a list of the varieties used in conversion schemes and the different decrees setting the level of aid for each year.
2. INITIATIVES FOR PROMOTION AND PUBLICITY AND FOR OPERATING AOCs
(65)
The French authorities first specified that these initiatives were not continued after 31 December 2000.
(66)
The advertising initiatives funded by receipts from the compulsory voluntary contribution (CVO) were of the same nature as those funded by revenue from the parafiscal charges, which were notified to and approved by the Commission (aid Nos N 230/90 (11) and N 184/97).
(67)
The credit generated by collecting CVO therefore enabled the initiatives funded by the parafiscal charge to be consolidated. In fact it appeared necessary to step up advertising of this wine to develop outlets for it, given the market situation which had serious impacts on the local wine economy.
(68)
In this respect, the French authorities noted that authorisation to finance promotion aid could be given for up to 100 %. The French authorities pointed out that the publicity aid concerned initiatives to advertise AOC products and was financed by parafiscal charges and voluntary contributions.
(69)
In reply to the Commission's request, the French authorities sent examples of the promotion and publicity material used.
3. COMMENTS ON THE OBSERVATIONS MADE BY THIRD PARTIES
(70)
In their letter dated 10 September 2004, the French authorities replied to the observations made by third parties. They explained that there was a perception that the aid had been diverted from its initial objective and used for the sole profit of an enterprise in competition with the third parties concerned. The French authorities took exception to these allegations, which directly challenged the probity of the various administrations concerned and therefore invited the Commission to dismiss these arguments.
V. ASSESSMENT
1. ARTICLE 87(1) OF THE TREATY.
(71)
Article 87(1) of the Treaty states that, ‘save as otherwise provided in this Treaty, any aid granted by a Member State or through State resources in any form whatsoever which distorts or threatens to distort competition by favouring certain undertakings or the production of certain goods shall, in so far as it affects trade between Member States, be incompatible with the common market’.
(72)
Article 76 of Regulation (EEC) No 822/87, applicable when the aid was granted, provided that, unless otherwise provided in the same Regulation, Articles 92, 93 and 94 of the Treaty (now Articles 87, 88 and 89) were applicable to the production and sale of wine products.
1.1. EXISTENCE OF A SELECTIVE ADVANTAGE FINANCED BY STATE RESOURCES
(73)
Measures which, whatever their form, are likely directly or indirectly to favour certain undertakings or are to be regarded as an economic advantage which the recipient undertaking would not have obtained under normal market conditions are regarded as aid.
(74)
The Commission notes that the type of contributions in this case required the adoption of an act by a public authority for their full impact to be felt and that the resources they generated served as a tool to implement a State-supported policy. In addition, there is no proof that the beneficiaries of aid are always those liable to the corresponding charges. For these reasons, the contributions do not meet the criteria for derogations from Article 87(1) of the Treaty, as proposed by Court of Justice case law (12). Consequently, the Commission considers that this is a case of parafiscal charges, i.e. public resources.
(75)
Moreover, according to ECJ case law, measures which, in various forms, mitigate the charges which are normally included in the budget of an undertaking and which, therefore, without being subsidies in the strict sense of the word, are similar in character and have the same effect are also considered to be aid (13).
(76)
The existence and type of the aid must be established for the potential beneficiaries of the Rivesaltes Plan and of the inter-branch contributions for publicity and promotion and for operating and financing certain AOCs. In the case in point, the support given did favour certain undertakings since the aid was only granted to AOC producers operating in certain specific regions.
1.2. EFFECTS ON TRADE
(77)
Lastly, in order to establish whether the aid falls within Article 87(1) of the Treaty, an assessment must be made on whether it is likely to affect trade between Member States.
(78)
The Court has ruled that when State financial aid strengthens the position of an undertaking compared with other undertakings competing in intra-Community trade, the latter must be regarded as affected by that aid (14).
(79)
The fact that there is trade between Member States in the wine sector is demonstrated by the existence of a common market organisation for the sector.
(80)
The following table shows, as an example, the level of trade in wine products between France and the other Member States over the last two years of the afore-mentioned conversion scheme in France.
Wine
1999/2000
EU as at 30/04/2004
France
Usable production
168 076 000 hl
54 271 000 hl
Exports to other MS as at 30/04/2004
-
15 500 000 hl
Imports from other MS as at 30/04/2004
-
5 700 000 hl
(81)
The aid granted is therefore likely to affect trade between the Member States and to distort or potentially distort competition since it favours the production of certain national wines to the detriment of production in other Member States. The wine sector is extremely open to competition at Community level and is consequently very sensitive to any measure favouring production in a particular country.
1.3. CONCLUSIONS REGARDING THE NATURE OF THE ‘AID’ UNDER ARTICLE 87(1) OF THE TREATY
(82)
In the light of the above explanations, the Commission considers that the measures in favour of producers of AOC wines operating in certain specific regions constitute a financial advantage financed by public resources allocated to them which is not available to other operators, which distorts or has the potential to distort competition by favouring certain undertakings and productions, thereby is likely to affect trade between Member States. It is therefore aid within the meaning of Article 87(1) of the Treaty.
2. ASSESSMENT OF THE COMPATIBILITY OF THE AID
(83)
However, Article 87 of the Treaty provides scope for derogations to the general principle that State aid is incompatible with the Treaty, whilst it is clear that some are not applicable to the case in point, notably the derogations under Article 87(2). These were not cited by the French authorities.
(84)
The derogations provided for in Article 87(3) of the Treaty must be interpreted strictly when considering regional or sectoral aid programmes or any individual case of application of general aid schemes. In particular, they may be allowed only where the Commission is able to establish that the aid is necessary to achieve one of the aims in question. Allowing such derogations to apply to aid not meeting that condition would be tantamount to allowing trade between Member States to be affected and permitting distortion of competition that has no justification in the light of the Community interest and, by the same token, undue advantages for the operators of certain Member States.
(85)
The Commission considers that the aid measures in question are not intended to encourage economic development in a region where the standard of living is abnormally low or where there is serious underemployment within the meaning of Article 87(3)(a) of the Treaty. Nor are they intended to promote the execution of an important project of common European interest or to remedy a serious disturbance in the economy of a Member State within the meaning of Article 87(3)(b). Nor again are they intended to promote either culture or heritage conservation within the meaning of Article 87(3)(d).
(86)
Article 87(3)(c) of the Treaty provides that aid to facilitate the development of certain economic activities or of certain economic areas may be considered to be compatible with the common market where such aid does not adversely affect trading conditions to an extent contrary to the common interest. In order to be covered by this derogation, aid must contribute to the development of the sector in question.
2.1. UNLAWFULNESS OF AID
(87)
The Commission notes that the French authorities did not notify it of the measures introducing the aid in question, as required by Article 88(3) of the Treaty. Article 1(f) of Regulation (EC) No 659/1999 defines unlawful aid as new aid put into effect in contravention of Article 93(3) of the Treaty. The obligation to notify State aid is enshrined in Article 1(c) of Regulation (EC) No 659/1999 (15).
(88)
Since the measures implemented by France contain elements of State aid, it constitutes new aid, not notified to the Commission, and therefore unlawful under the Treaty.
2.2. IDENTIFYING THE GUIDELINES APPLICABLE TO THE NON-NOTIFIED MEASURES
(89)
In accordance with Point 23.3 of the agriculture guidelines and the Commission notice on the determination of the applicable rules for the assessment of unlawful State aid (16), all unlawful aid under Article 1(f) of Regulation (EC) No 659/1999 must be assessed in accordance with the texts in force at the time when the aid was granted.
(90)
The agriculture guidelines have applied since 1 January 2000. Any aid granted after this date must be assessed in the light of these guidelines. However, any aid granted before this date must, where necessary, be assessed in the light of the measures and practice applicable before 1 January 2000.
(91)
Point 3.2 of the agriculture guidelines states that, even if Articles 87, 88 and 89 of the Treaty are fully applicable to the sectors covered by the CMOs, their application remains, however, subject to the provisions set out in the Regulations concerned. In other words, recourse by a Member State to Articles 87, 88 and 89 of the Treaty cannot override the provisions of the Regulation governing the market organisation concerned (17). The Commission must also assess whether aid runs counter to smooth operation of the market concerned and therefore is incompatible with the single market.
(92)
The aid provided for in the Rivesaltes Plan was granted between 1 January 1997 and 31 July 2000, i.e. before the entry into force on 1 August 2000 of Regulation (EC) No 1493/1999 of 17 May 1999 on the common organisation of the market in wine. Since the measures concerned fall within the scope of the common organisation of the market in wine, they must be examined in the light of the legislation in force at that time, i.e. Regulation (EEC) No 822/87.
(93)
As for the advertising aid introduced for certain AOCs, which, according to the French authorities, was discontinued after 31 December 2000, the compatibility of the aid granted must be assessed in the light of the guidelines for State aid for advertising products listed in Annex I to the EC Treaty and of certain non-Annex I products (18), point 70 of which states that unlawful aid within the meaning of Article 1(f) of Regulation (EC) No 659/1999 is to be assessed in accordance with the rules and guidelines applicable at the time when the aid is granted.
(94)
Regarding State aid financed by parafiscal charges, the measures financed by this aid and the methods of financing the aid itself must be assessed by the Commission.
2.3. ANALYSIS IN THE LIGHT OF THE APPLICABLE RULES
2.3.1. The aid measures
2.3.1.1. The ‘set-aside premium’
(95)
The set-aside premium was financed by an inter-branch contribution, which was a compulsory charge levied by public authorities for the wine conversion project. The purpose of the premium was to compensate producers for the loss of income deriving from their commitment not to claim the registered designation of origin (AOC) ‘Rivesaltes’ and to refocus their production on table wine and ‘vin de pays’.
(96)
However, the set-aside premiums as provided by the French aid scheme were not provided for in the market organisation nor, specifically, by Regulation (EEC) No 456/80. That Regulation provided only for a premium for temporary or permanent cessation of production, payable when a producer decided to contribute to reducing the Community's wine-growing potential by, in particular, grubbing up vines.
(97)
The Commission states that the purpose of the French measure was not to reduce wine production but solely to cease using the Rivesaltes AOC. Since potential was not reduced and the premium did not finance any abandonment, the measure does not fall within the scope of the previous organisation of the market in wine.
(98)
Although Regulation (EEC) No 456/80 appears not to apply because no production was abandoned, the measure must be assessed in the light of other horizontal measures regarding State aid. Article 17 of Regulation (EEC) No 456/80 stated that the provisions of this Regulation did not prevent aid from being granted under national rules that is designed to achieve the same objectives as those pursued by this Regulation, provided they are assessed within the meaning of Articles 92, 93 and 94 of the Treaty (now Articles 87, 88 and 89).
(99)
The measure in question does not provide for abandonment of production. It cannot therefore be treated as a measure designed to achieve the same objectives as those pursued by Regulation (EEC) No 456/80, in other words, to reduce wine-growing potential.
(100)
The French authorities themselves explained that the aim of the measure was not to reduce the wine-growing potential since the commitment made by beneficiaries was essentially to agree to marketing table wine or ‘vin de pays’, rather than AOC wine, produced from set-aside plots.
(101)
The French authorities specified that the purpose of the premium was to reward beneficiaries for undertaking not to market AOC production from the set-aside plots. Thus, in their opinion, it did not constitute a supplement to beneficiaries' revenue but rather compensated them for a loss in income. As such, this premium could not be treated as a mere operating aid which unduly constitutes liquidity relief.
(102)
However, in contrast to the French authorities' recommendation, the Commission is of the opinion that the purpose of the national aid is to give financial support to producers who, as business operators, had freely decided to undertake a purely commercial venture, the costs of which constitute expenditure in connection with economic activity. In fact, State compensation to economic operators for a loss of voluntarily sustained income constitutes public aid with the impact of mitigating the economic effects of their decision.
(103)
According to the consistent practice of the Commission before the agriculture guidelines were adopted on 1 January 2000 and according to the Court of Justice case law (19), operating aid is aid intended to relieve an undertaking of the expenses which it would itself normally have had to bear in its day-to-day management or its usual activities. The Court notes that it is consistent practice that operating aid can in no cases be declared as compatible with the single market under Article 87(3)(c) of the Treaty since by its very nature this aid has the potential to alter trading conditions to an extent that is contrary to common interest.
(104)
This principle is reiterated in point 3.5 of the agriculture guidelines, which state that unilateral state aid measures which are simply intended to improve the financial situation of producers but which in no way contribute to the development of the sector, and in particular aids which are granted solely on the basis of price, quantity, unit of production or unit of the means of production are considered to be comparable to operating aids which are incompatible with the common market. Point 3.5 adds that by their very nature, such aids are likely to interfere with the mechanisms of the CMOs.
(105)
The Commission notes that the aid was granted per hectare per year on the basis of continued production and that it was therefore closely linked to the quantity of wine produced.
(106)
It considers that the set-aside premium constitutes operating aid likely to interfere with the mechanisms of the common organisation of the market in wine and that it is therefore incompatible with the applicable market and competition rules.
2.3.1.2. Conversion aid
(107)
Article 14 of Regulation (EEC) No 822/87 stipulated that all national aid for planting vineyards would be prohibited from 1 September 1988, except where such planting met criteria relating, in particular, to reducing production or improving quality without resulting in an increase in production.
(108)
Commission Regulation (EEC) No 2741/89 laid down the criteria for examining draft national aid schemes for the planting of wine-growing areas permitted under Articles 92, 93 and 94 of the Treaty (now Articles 87, 88 and 89).
(109)
Article 2 of that Regulation stipulates that draft national aid must satisfactorily demonstrate compliance with the objective set out in the second subparagraph of Article 14(2) of Regulation (EEC) No 822/87 of reducing production quantity or improving quality without leading to increased production.
(110)
Article 3 of that Regulation states that planting must involve varieties which, in the terrain concerned, are not considered high-productivity varieties, are recognized as improving quality and are specifically authorised by the national authorities under the draft aid measure concerned.
(111)
The French authorities pointed out that they send an annual report to the Statistical Office of the European Communities, in accordance with Article 9 of Regulation (EEC) No 822/87, with a statement of the area under vines, broken down by department and by type of grape produced (wine grapes, including quality wine psr, table grapes) and a statement of grubbed-up areas and vine planting submitted in the same format with a breakdown by department and by type of grape produced. The French authorities enclosed a copy of the tables sent for the 1997/98 marketing year.
(112)
The Commission did receive from the French authorities information on the varieties used in the conversion projects enabling it to ascertain compliance with the conditions referred to in points 107 to 110. This information had allowed the Commission previously to conclude that the vine varieties met the requirements of Community legislation applicable at the time the aid was granted.
(113)
Article 5 of Regulation (EEC) No 2741/89 stipulated that the amount of aid granted per hectare of vineyard planted may not exceed 30 % of the actual cost of grubbing-up and planting. The costs to be taken into account in allocating the aid may be determined on a flat-rate basis in each region, particularly in the light of geomorphological characteristics.
(114)
According to the information provided by the French authorities, as a proportion of the total funding, 29,11 % of the conversion costs actually incurred was covered by public bodies. Thus the French authorities concluded that the total amount of the aid did not exceed the 30 % ceiling set by EU legislation.
(115)
Article 5 of Regulation (EEC) No 2741/89 stipulated that the relevant factor for calculating the conversion costs was the aid actually granted per hectare of vines planted. This logic excludes overall calculations relating to the conversion exercise as a whole and, consequently, calculations based on the average per hectare of the total costs.
(116)
The Commission considers that, in view of the costs per hectare put forward by the French authorities (FRF 110 000/ha), the aid granted in this case should have been capped at FRF 33 000/ha and 30 % of the real costs incurred by the individual producers.
(117)
The new information provided by the French authorities shows that, in total, under this Plan, FRF 36,623 million was paid for the renovation of vines over an area of 1 238 ha to 875 producers. 221 cases exceeded FRF 33 000/ha for an area of 166 ha, corresponding to FRF 0 883 million.
(118)
The Commission concludes that individual cases that exceed the ceiling of 30 % of actual costs and/or the ceiling of FRF 33 000/ha constitute State aid that is incompatible with the applicable rules.
2.3.1.3. Aid for publicity and promotion and for operating the AOCs concerned
(119)
The Commission most recently approved State aid No N 184/97, valid until the end of 2002, financed by a parafiscal charge to cover, among other things, advertising and operating measures for the benefit of the CIVDN. The initial measure was approved by the Commission in 1990 under State aid No N 230/90. The Commission had then concluded that the aid granted for collective promotion to improve and to consolidate the product image of natural sweet wine and to develop sales was in accordance with the rules governing national aid for the promotion of agricultural products and certain products that are not listed in Annex II to the EEC Treaty, except for fishery products (20), applicable to this type of aid. Moreover, the Commission considered that the CIVDN's administrative expenses were not to be counted as aid.
(120)
The Commission deems that the authorisation given for State aid N 184/97 does not constitute a tacit authorisation for further modifications, or other measures, such as the case in point, on top of the previously authorised aid.
(121)
However the French authorities confirmed that the advertising initiatives funded by CVO receipts were of the same nature as those financed through the parafiscal charge that had been notified to and approved by the Commission. According to the French authorities, it therefore constituted exclusively an increase in the overall budget for the measure.
(122)
Since the same conditions had been applied when these aid schemes were granted, the Commission, in referring to its Decision on State aid N 184/97, is therefore in a position to conclude that advertising and operating aid for the AOCs financed by the new contributions are compatible with the applicable competition rules.
(123)
The Commission takes note of the comments from third parties, according to which the measures financed breached the applicable competition rules on advertising aid for agricultural products since it was paid to specific undertakings. However the supporting documents submitted show instead that these advertising campaigns could be treated as technical assistance schemes where the beneficiaries were wine producers.
2.3.2. Financing the aid
(124)
In accordance with the case law of the Court of Justice (21), the Commission normally considers that the financing of State aid by means of compulsory charges may influence the aid by having a protective effect which goes beyond the aid as such. The levies in question are compulsory charges. According to the same case law, the Commission considers that aid may not be financed by parafiscal charges that also apply to products imported from other Member States.
(125)
The Commission already concluded, notably in State aid N 184/97, that the scheme introduced by the French authorities did not affect imported products.
(126)
The documents introducing parafiscal charges in the case in point show that they impact only on the production of natural sweet AOC wine in the Eastern Pyrenees Region. The set-aside premium was financed by a contribution that only affected regional production of the wine concerned, therefore excluding all imported products.
(127)
It can therefore be concluded that no imported products are or have been subject to the parafiscal charges concerned in this case.
VI. CONCLUSION
(128)
The State aid operated by France in the form of ‘set-aside premiums’ granted to French wine producers that undertake not to claim the registered designations of origin (AOC) ‘Rivesaltes’ or ‘Grand Roussillon’ from the 1996 harvest to the 2000 harvest inclusive is incompatible with the single market.
(129)
The State aid operated by France in the form of the conversion plan for the AOC Rivesaltes vineyard from the 1996 harvest to the 2000 harvest inclusive, that was granted to individual cases exceeding 30 % of the actual costs and/or exceeding the EUR 5 030,82/ha (FRF 33 000/ha) ceiling is incompatible with the single market.
(130)
The State aid operated by France between 1 January 1998 and 31 December 2000 in the form of advertising and operating aid to the ‘Rivesaltes’, ‘Grand Roussillon’, ‘Muscat de Rivesaltes’ and ‘Banyuls’ AOCs is compatible with the single market under Article 87(3)(c) of the Treaty.
(131)
The measures in question were not notified to the Commission in accordance with Article 88(3) of the Treaty and therefore constitute unlawful aid under Article 1(f) of Regulation (EC) No 659/1999.
(132)
The Commission regrets that France operated the above aid measures in contravention of Article 88(3) of the Treaty.
(133)
It should be remembered that, in the case of aid measures implemented without awaiting the Commission's final decision, given the binding nature of the rules of procedure laid down in Article 88(3) of the Treaty, which the Court of Justice recognised as having direct effect in its judgments of 19 June 1973 in Case 77/72, Carmine Capolongo v. Azienda Agricola Maya (22); 11 December 1973 in Case 120/73, Gebrueder Lorenz GmbH v. Federal Republic of Germany (23) and 22 March 1977 in Case 78/76, Steinike & Weinlig v. Federal Republic of Germany (24), the unlawfulness of the aid concerned cannot be regularised ex post facto (judgment of 21 November 1991 in case C-354/90, Fédération Nationale du Commerce Extérieur des Produits Alimentaires v. French Republic) (25).
(134)
The Court of Justice recalled that where an aid measure, of which the method of financing is an integral part, has been implemented in breach of the obligation to notify, national courts must in principle order the reimbursement of charges or contributions levied specifically for the purpose of financing that aid. It also noted that it is for the national courts to uphold the rights of the persons concerned in the event of a possible breach by the national authorities of the prohibition on putting aid into effect, referred to in the last sentence of Article 88(3) of the Treaty and directly applicable. Such breaches cited by interested individuals and ascertained by national courts must result in the courts drawing the necessary consequences, in accordance with national law, with regard to both the validity of the acts giving effect to the aid and the recovery of financial support granted (26).
(135)
Where an unlawful aid is incompatible with the common market, Article 14(1) of Regulation (EC) No 659/1999 provides that the Commission must decide that the Member State concerned take all necessary measures to recover the aid from the beneficiary. Such reimbursement is necessary to re-establish the situation applying previously, and involves cancelling all the financial advantages from which beneficiaries of the unlawfully granted aid have unduly benefited since the date the aid was granted.
(136)
Article 14(2) of Regulation (EC) No 659/1999 stipulates that recovery includes interest at an appropriate rate fixed by the Commission. Such interest is payable from the date on which the unlawful aid was made available to the beneficiary.
(137)
The aid must be reimbursed in accordance with the procedures laid down by French law. The amounts include interest from the date on which aid was granted until the date of its effective recovery. It is to be calculated at the Commission's reference rate, laid down by the method for setting the reference and discount rates (27).
(138)
The Commission does not have data on the overall amount of aid granted under the ‘set-aside premium’ since it does not know the amount of receipts taken nor the number of hectares for which aid was received. Whilst specifying that they do not in any way alter the Commission's conclusions, the Commission notes the comments made by third parties, according to which the ‘set-aside premium’ was the subject of additional public aid and financing undeclared by the French authorities. According to the information available to the Commission, the amount of public aid to finance the ‘conversion aid’ totalled EUR 11,01 million.
(139)
This Decision will not prejudice the conclusions the Commission may draw, if necessary, for the financing of the common agricultural policy by the European Agricultural Guidance and Guarantee Fund (EAGGF),
HAS ADOPTED THIS DECISION:
Article 1
1. The State aid operated by France in the form of ‘set-aside premiums’ granted to French wine producers undertaking not to claim the registered designations of origin (AOC) ‘Rivesaltes’ or ‘Grand Roussillon’ from the 1996 harvest to the 2000 harvest inclusive is incompatible with the single market.
2. The State aid operated by France in the form of the conversion plan for the AOC Rivesaltes vineyards from the 1996 harvest to the 2000 harvest inclusive, that was granted in individual cases to exceed 30 % of the actual costs and/or the EUR 5 030,82/ha (FRF 33 000/ha) ceiling is incompatible with the single market.
3. The State aid operated by France between 1 January 1998 and 31 December 2000 in the form of advertising and operating aid to the ‘Rivesaltes’, ‘Grand Roussillon’, ‘Muscat de Rivesaltes’ and ‘Banyuls’ AOCs is compatible with the single market under Article 87(3)(c) of the Treaty.
Article 2
1. France shall take all necessary measures to recover the incompatible aid referred to in Article 1(1) and (2) from the beneficiaries.
Recovery shall be effected without delay and in accordance with the procedures of national law provided that they allow the immediate and effective execution of the decision. The aid to be recovered shall include interest from the date on which it was at the disposal of the beneficiaries until the date of its recovery. It is to be calculated at the Commission's reference rate, laid down by the method for setting the reference and discount rates.
2. For the purpose of the recovery of incompatible aid referred to in Article 1(1), France shall inform the Commission of the overall amount of aid granted under this measure and its financing, including the overall amount of receipts from the inter-branch contribution introduced for this purpose, and the number of hectares for which the ‘set-aside premium’ was received.
Article 3
France shall inform the Commission, within two months of notification of this Decision, of the measures that it has taken to comply therewith.
Article 4
This Decision is addressed to the French Republic.
Done at Brussels, 19 January 2005.