32006L0043
L 157/87
ОФИЦИАЛЕН ВЕСТНИК НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ
ДИРЕКТИВА 2006/43/ЕО НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
от 17 май 2006 година
относно задължителния одит на годишните счетоводни отчети и консолидираните счетоводни отчети, за изменение на Директиви 78/660/ЕИО и 83/349/ЕИО на Съвета и за отмяна на Директива 84/253/ЕИО на Съвета
(текст от значение за ЕИП)
ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взеха предвид Договора за създаване на Европейска общност, и по-специално член 44, параграф 2, буква ж) от него,
като взеха предвид предложението на Комисията,
като взеха предвид становището на Европейския икономически и социален комитет (1),
в съответствие с процедурата, предвидена в член 251 от Договора (2),
като имат предвид, че:
(1)
Понастоящем Четвърта директива 78/660/ЕИО на Съвета от 25 юли 1978 г. относно годишните счетоводни отчети на някои видове дружества (3), Седма директива 83/349/ЕИО на Съвета от 13 юни 1983 г. относно консолидираните счетоводни отчети (4), Директива 86/635/ЕИО на Съвета от 8 декември 1986 г. относно годишните счетоводни отчети и консолидираните счетоводни отчети на банки и други финансови институции (5) и Директива 91/674/ЕИО на Съвета от 19 декември 1991 г. относно годишните счетоводни отчети и консолидираните счетоводни отчети на застрахователните предприятия (6) изискват годишните счетоводни отчети или консолидираните счетоводни отчети да бъдат одитирани от едно или повече лица, упълномощени да извършват такъв одит.
(2)
Условията за одобряване на лицата, които отговарят за извършването на задължителен одит, бяха предвидени в Осма директива 84/253/ЕИО на Съвета от 10 април 1984 г. относно одобряването на лицата, натоварени с извършването на задължителен одит на счетоводни документи (7).
(3)
Липсата на хармонизиран подход към задължителното извършване на одит в Общността е била причината Комисията да предложи в своето съобщение от 1998 г. относно задължителния одит в Европейския съюз: движение напред (8) създаването на комитет по одит, който би могъл да разработи по-нататъшни мерки в тясно сътрудничество със счетоводната гилдия и държавите-членки.
(4)
Въз основа на работата на посочения комитет на 15 ноември 2000 г. Комисията е издала Препоръка относно гарантиране на качеството на задължителния одит в Европейския съюз: минимални изисквания (9) и на 16 май 2002 г. - Препоръка относно независимостта на задължителните одитори в ЕС: набор от основни принципи (10).
(5)
Настоящата директива си поставя високата цел - хармонизиране, макар и непълно - на задължителните изисквания. Държава-членка, която изисква задължителен одит, може да наложи по-строги изисквания, освен ако не е предвидено друго в настоящата директива.
(6)
Квалификациите за одит, получени от задължителните одитори въз основа на настоящата директива, следва да бъдат считани за равностойни. Следователно вече не би било възможно държавите-членки да настояват за това мнозинството от правата на глас в одиторско дружество задължително да се държи от одобрени на местно равнище одитори или мнозинството от членовете на административния или управителния орган на одиторското дружество задължително да бъде одобрено на местно равнище.
(7)
Задължителният одит изисква адекватни познания по предмети като дружествено право, фискално право и социално право. Такива познания следва да бъдат проверени преди задължителният одитор от една държава-членка да може да бъде одобрен.
(8)
За да бъдат защитени трети страни, всички одобрени одитори и одиторски дружества следва да бъдат вписани в регистър, който е достъпен за обществеността и който съдържа основната информация относно задължителните одитори и одиторските дружества.
(9)
Задължителните одитори следва да се придържат към най-високите етични стандарти. Поради това те трябва да спазват професионалната етика, обхващаща поне тяхната функция в областта на обществения интерес, тяхната почтеност и обективност и тяхната професионална компетентност и дължима грижа. Функцията в областта на обществения интерес на задължителните одитори означава, че по-широка общност от хора и институции може да разчита на качеството на работата на задължителния одитор. Доброто качество на одита допринася за нормалното функциониране на пазарите чрез подобряване пълнотата и ефективността на финансовите отчети. Комисията може да приеме мерки за прилагане относно минималните стандарти в областта на професионалната етика. При извършването на това тя трябва да вземе предвид принципите, съдържащи се в етичния кодекс на Международната федерация на професионалните счетоводители (IFAC).
(10)
Важно е задължителните одитори и одиторските дружества да спазват поверителността на своите клиенти. Вследствие на това те следва да бъдат обвързани със строги правила относно поверителността и професионалната тайна, които обаче не следва да възпрепятстват нормалното изпълнение на настоящата директива. Тези правила за поверителност следва да се прилагат също така по отношение на всеки задължителен одитор или одиторско дружество, който/което е прекратил/о участието си в конкретна задача за одит.
(11)
Задължителните одитори и одиторските дружества следва да бъдат независими при извършването на задължителния одит. Те могат да информират одитираното дружество за въпроси, възникнали в хода на одита, но следва да се въздържат от участие в процесите на вземане на вътрешни решения в одитираното дружество. Ако те попаднат в положение, при което заплахата за тяхната независимост, дори след прилагането на гаранциите за смекчаване на такива заплахи, е твърде голяма, те следва да подадат отвод или да не приемат ангажимента за извършване на одит. Заключението, че е налице връзка, която компрометира независимостта на одитора, може да бъде различна по отношение на връзката между одитора и одитираното дружество от тази по отношение на връзката между мрежата и одитираното дружество. Когато кооперативно дружество по смисъла на член 2, параграф 14 или сходно дружество по член 45 от Директива 86/635/ЕИО, е длъжно или на него му е разрешено да бъде член на одиторско дружество с нестопнаска цел, обективна, разумна и информирана страна не би направила заключение, че връзка, основана на членството, компрометира независимостта на независимия одит, при условие че когато такова одиторско дружество извършва задължителен одит на някой от своите членове, се прилагат принципите на независимост по отношение на одиторите, извършващи одита и по отношение на онези лица, които са в състояние да окажат влияние на задължителния одит. Примери за заплахи за независимостта на задължителен одитор или одиторско дружество са пряк или косвен финансов интерес в одитираното дружество и осигуряване на допълнителни услуги, които не са свързани с одита. Също така равнището на таксите, получавани от едно одитирано дружество, и/или структурата на таксите може да застраши независимостта на задължителния одитор или одиторското дружество. Видовете защитни механизми, които следва да се прилагат за намаляване на тези заплахи, включват: забрани, ограничения, други политики и процедури и разкриване. Задължителните одитори и одиторските дружества следва да отказват да извършват всякакви допълнителни услуги, несвързани с одита, които компрометират тяхната независимост. Комисията може да приеме прилагащи мерки относно минималните стандарти в областта на независимостта. При извършването на това тя би могла да вземе предвид принципите, съдържащи се в гореупомената препоръка от 16 май 2002 г. С цел определяне независимостта на одиторите понятието „мрежа“, в която одиторите оперират, следва да бъде ясно. В тази връзка могат да бъдат взети предвид различни обстоятелства като например, когато структура може да бъде определена като мрежа, понеже тя има за цел разделяне на приходи или разходи. Критериите за доказване наличието на мрежа следва да бъдат преценявани и претегляни въз основа на всички налични фактически обстоятелства като например дали има общи редовни клиенти.
(12)
В случаите на проверка на собствената дейност или на личен интерес, когато е необходимо да се гарантира независимостта на задължителния одитор или одиторското дружество, държавата-членка, а не задължителният одитор или одиторското дружество, трябва да реши, дали задължителният одитор или одиторското дружество следва да направи отвод или да не приеме ангажимент за извършване на одит по отношение на одитираните си клиенти. Въпреки това, това не следва да води до положение, при което държавите да имат общо задължение да възпрепятстват задължителните одитори или одиторските дружества да предоставят услуги, несвързани с одита на одитираните си клиенти. За целите на определянето дали е необходимо в случаите на проверка на собствената дейност или на личен интерес задължителният одитор или одиторското дружество да не извършва задължителен одит с цел да се гарантира независимостта на задължителния одитор или одиторското дружество, факторите, които трябва да бъдат взети предвид, следва да включват въпроса дали одитираното дружество, действащо в обществен интерес, е емитирало прехвърлими ценни книжа, допуснати за търгуване на регулиран пазар по смисъла на член 4, параграф 1, параграф 14 от Директива2004/39/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 21 април 2004 г. относно пазарите на финансови инструменти (11).
(13)
Важно е категорично да се гарантира високото качество на всеки задължителен одит, изискван съгласно законодателството на Общността. Следователно всеки задължителен одит трябва да се извършва въз основа на международните стандарти за одит. Мерките за прилагане на тези стандарти в Общността следва да бъдат приети в съответствие с Решение 1999/468/ЕО на Съвета от 28 юни 1999 г. относно установяване на процедурите за упражняване на изпълнителните правомощия, предоставени на Комисията (12). Технически комитет или група по одита следва да подпомага Комисията при оценката на техническата надеждност на международните счетоводни стандарти и да ангажира системата на публичните надзорни органи на държавите-членки. За да се постигне максимална степен на хармонизиране, на държавите-членки следва да бъде разрешено да налагат допълнителни процедури или изисквания в областта на одита само ако те произтичат от специфични правни изисквания, свързани със задължителния одит на годишните или консолидираните счетоводни отчети, т.е. когато тези изисквания не са обхванати от приетите международни стандарти за одит. Държавите-членки могат да запазят тези допълнителни процедури за одит, докато процедурите или изискванията в областта на одита не бъдат обхванати впоследствие от приети международни стандарти за одит. Ако въпреки това международните стандарти за одит съдържат процедури за одит, чието изпълнение би създало специфичен конфликт на правото с националното законодателство, произтичащ от специфичните национални разпоредби, свързани с обхвата на задължителния одит, държавите-членки могат да дерогират противоречащата част на международния стандарт за одит, при условие че се прилагат мерките, предвидени в член 26, параграф 3. Всяко допълнение или дерогиране от страна на държавите-членки следва да допринася за по-високо равнище на достоверност на годишните счетоводни отчети на дружествата и да допринася за общественото благо. Изложеното по-горе предполага, че държавите-членки могат например да изискват допълнителен одиторски отчет пред надзорния съвет или да предпишат други изисквания за отчитане и одит на основата на националните правила за корпоративно управление.
(14)
За да приеме Комисията международен стандарт за одит за прилагане в Общността, той трябва да бъде международно общоприет и да е разработен с пълноценното участие на всички заинтересовани страни в рамките на открита и прозрачна процедура, да допринася за достоверността и качеството на годишните счетоводни отчети и консолидираните счетоводни отчети и да допринася за европейското общо благо. Необходимостта от приемане на декларация за практика на международен одит като част от стандарта следва да бъде оценявана в съответствие с Решение 1999/468/ЕО на индивидуална основа. Комисията следва да гарантира, че преди започването на процеса на приемане е извършен преглед с цел установяване на това дали тези изисквания са изпълнени и да докладва на членовете на комитета, създаден съгласно настоящата директива за резултата от преразглеждането.
(15)
В случай на консолидирани счетоводни отчети е важно да има ясно определяне на отговорностите между задължителните одитори, които одитират компоненти от група. За тази цел одиторът на група следва да носи пълната отговорност за одиторския отчет.
(16)
За да се увеличи съвместимостта между дружествата, които прилагат еднакви счетоводни стандарти и да се повиши общественото доверие във функцията на одита, Комисията може да приеме общ одиторски отчет за одит на годишните счетоводни отчети или консолидираните счетоводни отчети, изготвени въз основа на одобрени международни счетоводни стандарти, освен ако съответен стандарт за такъв отчет не е приет на общностно равнище.
(17)
Редовните проверки представляват добро средство за постигане на трайно високо качество на задължителния одит. Поради това задължителните одитори и одиторските дружества следва да подлежат на система за гарантиране на качеството, която е организирана по начин, който е независим от контролираните задължителни одитори и одиторски дружества. За прилагането на член 29 за системите за гарантиране на качеството държавите-членки могат да решат, че ако отделните одитори имат обща политика за гарантиране на качеството, е достатъчно да се вземат предвид само изискванията към одиторските дружества. Държавите-членки могат да организират система за гарантиране на качеството по такъв начин, че всеки отделен одитор да подлежи на проверка на гарантиране на качеството поне веднъж на всеки шест години. В това отношение финансирането на системата на гарантиране на качеството следва да не бъде подложена на неподходящо влияние. Комисията следва да разполага с компетентността да приема прилагащи мерки по въпросите, свързани с организацията на системите за гарантиране на качеството, и по отношение на тяхното финансиране в случаите, когато общественото доверие в системата за гарантиране на качеството е сериозно компрометирана. Системите за публичен надзор на държавите-членки следва да бъдат насърчавани да намерят координиран подход към извършването на проверки на гарантиране на качеството с цел избягване налагането на ненужни тежести на засегнатите страни.
(18)
Разследванията и подходящите санкции помагат за предотвратяване и коригиране на несъответстващо извършване на задължителен одит.
(19)
Задължителните одитори и одиторските дружества отговарят за извършването на работата си с надлежна грижа и по такъв начин отговарят за финансовите вреди, причинени от липсата на дължима грижа. Независимо от това възможността на одиторите и одиторските дружества да бъдат застраховани за професионален риск може да бъде засегната от това дали те подлежат на неограничена финансова отговорност. От своя страна Комисията възнамерява да проучи тези въпроси, като вземе предвид факта, че режимите на финансова отговорност на държавите-членки могат да се различават значително.
(20)
Държавите-членки следва да организират ефективна система на публичен надзор над задължителните одитори и одиторските дружества на основата на контрол на страната по произход. Регулаторната уредба на публичния надзор следва да направи възможно ефективното сътрудничество на общностно равнище по отношение на надзорните дейности на държавите-членки. Публичната система за надзор следва да бъде ръководена от лица, които не извършват дейността, и които са известни в областите, свързани със задължителния одит. Тези лица, които не извършват дейността, могат да бъдат специалисти, които никога не са били свързани с одиторската професия или бивши одитори, които са напуснали професията. Въпреки това държавите-членки могат да разрешат малцинство от лица, които извършват дейността, да участват в ръководството на системата за публичен надзор. Компетентните органи на държавите-членки следва да си сътрудничат помежду си, когато това е необходимо, за целта на извършване на собствените си надзорни задължения по отношение на задължителните одитори или одиторските дружества, одобрени от тях. Такова сътрудничество може да допринесе значително за осигуряване на трайно високо качество на задължителния одит в Общността. Тъй като е необходимо да се осигури ефективно сътрудничество и координация на европейско равнище между компетентните органи, определени от държавите-членки, определянето на едно звено, отговарящо за осигуряване на сътрудничеството, не следва да засяга способността на всеки отделен орган да си сътрудничи пряко с другите компетентни органи на държавите-членки.
(21)
За да се гарантира спазването на член 32, параграф 3 относно принципите на публичния надзор, се приема, че лице, което не упражнява дейността, е известно в областите, свързани със задължителния одит, или поради негови/нейни предишни професионални умения, или, алтернативно, понеже притежава познания поне по една от темите, посочени в член 8.
(22)
Задължителният одитор или одиторското дружество следва да бъде назначен/о от общото събрание на акционерите или членовете на одитираното дружество. За да се защити независимостта на одитора, е важно уволнението да бъде възможно само в случай че са налице подходящи основания за това и ако тези основания са съобщени на органа или органите, отговарящи за публичния надзор.
(23)
Тъй като дружествата, действащи в обществен интерес, имат по-голяма видимост и са по-важни от икономическа гледна точка, в случай на задължителен одит на техните годишни или консолидирани счетоводни отчети следва да се прилагат по-строги правила.
(24)
Одиторските комитети и ефективната система за вътрешен контрол помагат за свеждане до минимум финансовите рискове, оперативните рискове и рисковете по спазването и повишават качеството на финансовото отчитане. Държавите-членки могат да вземат предвид Препоръка на Съвета от 15 февруари 2005 г. относно ролята на директорите, които не са изпълнителни директори и на надзорните директори на посочените дружества и на комитетите на (надзорния) съвет (13), която определя как одиторските комитети следва да бъдат създавани и да функционират. Държавите-членки могат да определят, че функциите, възложени на одиторския комитет или на органа, изпълняващ равностойни функции, могат да бъдат изпълнявани от административния или надзорния орган като цяло. По отношение на задълженията на одиторския комитет съгласно член 41 задължителният одитор или одиторското дружество не следва по никакъв начин да бъде подчинено на комитета.
(25)
Държавите-членки могат също така да решат да освободят дружествата, извършващи дейности от обществен интерес, които са предприятия за колективно инвестиране, чиито прехвърлими ценни книжа са допуснати за търгуване на регулиран пазар, от изискването да имат одиторски комитет. Тази опция взема предвид факта, че когато предприятие за колективно инвестиране функционира единствено с цел обединяване на активи, невинаги използването на одиторски комитет би било уместно. Финансовото отчитане и свързаните рискове не са съпоставими с тези на другите дружества, действащи в обществен интерес. В допълнение към това предприятията за колективно инвестиране в прехвърляеми ценни книжа (ПКИПЦК) и техните дружества за управление оперират в строго определена регулаторна среда и подлежат на специфични механизми за регулиране като например контрола от страна на техния депозитар. По отношение тези предприятия за колективно инвестиране, които не са хармонизирани с Директива 85/611/ЕИО (14), но които подлежат на равностойните гаранции, предвидени в посочената директива, на държавите-членки следва в този конкретен случай да бъде разрешено да предоставят равно третиране с хармонизирани на общностно равнище предприятия за колективно инвестиране.
(26)
За да се засили независимостта на одиторите на предприятия, действащи в обществен интерес, основният партньор (основните партньори) по одита, който/които одитира/т такива дружества следва да се редува/т. За организиране на такова редуване, държавите-членки следва да изискват промяна на основния партньор (основните партньори) по одита, работещ/и с одитирано дружество, като същевременно позволяват на одиторското дружество, с които е/са свързан/и основният партньор (основните партньори) по одита, да бъде задължителният одитор на такова дружество. Когато държавата-членка прецени това за необходимо с цел постигане на преследваните цели, такава държава-членка може алтернативно да изисква промяна на одиторското дружество, без да се засягат разпоредбите на член 42, параграф 2.
(27)
Взаимодействието между капиталовите пазари подчертава също така необходимостта от гарантиране на качествена работа, извършвана от одиторите от трети страни във връзка с капиталовия пазар на Общността. Поради това съответните одитори следва да бъдат регистрирани, за да бъдат те подложени на проверки на гарантирането на качеството и на системата от разследвания и санкции. Дерогации въз основа на реципрочност следва да подлежат на тест за равностойност, който ще бъде извършен от Комисията в сътрудничество с държавите-членки. Във всеки случай дружество, което е емитирало прехвърляеми ценни книжа на регулиран пазар по смисъла на член 4, параграф 1, точка 14 от Директива 2004/39/ЕО, следва винаги да бъде одитирано от одитор, който е или регистриран в държава-членка, или под надзора на компетентните органи на третата страна, от която е одиторът, при условие че упоменатата трета страна е призната от Комисията или от държава-членка като отговаряща на изисквания, равностойни на изискванията на Общността в областта на принципите на надзора, системите за гарантиране на качеството и системите за разследване и санкции, както и че основата на такъв режим е реципрочност. Докато една държава-членка може да прецени системата за гарантиране на качеството на трета страна за равностойна, другите държави-членки не следва да бъдат задължени да приемат тази оценка, нито с това се обезсмисля решение на Комисията по въпроса.
(28)
Обхватността на одит на международна група изисква добро сътрудничество между компетентните органи на държавите-членки и тези на трети страни. Следователно, държавите-членки трябва да гарантират, че компетентните органи на трети страни могат да имат достъп до работните документи по одита и до другите документи чрез националните компетентни органи. За да се защитят правата на засегнатите страни и същевременно да се улесни достъп до тези документи, на държавите-членки следва да се позволи да предоставят директен достъп до компетентните органи на трети страни при наличие на споразумение с националния компетентен орган. Един от подходящите критерии за предоставяне на достъп е това дали компетентните органи в третите страни отговарят на изискванията, които Комисията е обявила за подходящи. Преди такова решение на Комисията и без да се засягат от него, държавите-членки могат да определят, дали изискванията са подходящи.
(29)
Оповестяване на информация, както е посочено в членове 36 и 47, следва да бъде в съответствие с правилата за прехвърляне на лични данни на трети страни, предвидени в Директива 95/46/ЕО на Европейския парламент и на Съвета относно защита на лицата във връзка с обработването на лични данни и относно свободното движение на такива данни (15).
(30)
Мерките, необходими за прилагането на настоящата директива, следва да бъдат приети в съответствие с Решение 1999/468/ЕО, като надлежно се вземе предвид декларацията, изготвена от Комисията в Европейския парламент на 5 февруари 2002 г., относно прилагането на законодателството в областта на финансовите услуги.
(31)
На Европейския парламент следва да бъде предоставен тримесечен срок от първото изпращане на проектите за изменения и на прилагащите мерки, за да може той да ги проучи и да даде своето становище. Независимо от това в извънредни случаи и когато това е надлежно обосновано, този срок следва да може да бъде съкращаван. Ако в рамките на този срок Парламентът приеме резолюция, Комисията следва да преразгледа проектите за изменения или мерки.
(32)
Тъй като целите на настоящата директива, и по-специално - изискване за прилагане на единен набор от международни стандарти за одит, актуализиране на образователните изисквания, определяне на професионалната етика и техническо осъществяване на сътрудничеството между компетентните органи на държавите-членки и между тези органи и органите на трети страни, с цел по-нататъшно повишаване и хармонизиране на качеството на задължителния одит в Общността и улесняване на сътрудничеството между държавите-членки с трети страни, така че да бъде увеличено доверието в задължителния одит, не могат да бъдат постигнати в достатъчна степен от държавите-членки и поради това могат поради обхвата и въздействието на настоящата директива да бъдат постигнати по-добре на общностно равнище, Общността може да приеме мерки в съответствие с принципа на субсидиарност, установен в член 5 от Договора. В съответствие с принципа на пропорционалност настоящата директива не надхвърля необходимото за постигане на тези цели.
(33)
С оглед взаимоотношенията между задължителния одитор или одиторското дружество и одитираното дружество да бъдат направени по-прозрачни, Директиви 78/660/ЕИО и 83/349/ЕИО следва да бъдат изменени с цел да бъде изискано разкриване на таксата за одит и на таксата, плащана за услуги, несвързани с одита, в бележките към годишните счетоводни отчети и консолидирани счетоводни отчети.
(34)
Директива 84/253/ЕИО следва да бъде отменена, понеже в нея липсва цялостен набор от правила за осигуряване на подобаваща инфраструктура на одита, като публичен надзор, дисциплинарни системи и системи за гарантиране на качеството и понеже тя не предвижда изрично регулаторно сътрудничество между държавите-членки и трети страни. За гарантиране на правната сигурност е необходимо да се посочи, че задължителните одитори и одиторските дружества, които са били одобрени съгласно Директива 84/253/ЕИО, се считат за одобрени съгласно настоящата директива,
ПРИЕХА НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:
ГЛАВА I
ПРЕДМЕТ И ОПРЕДЕЛЕНИЯ
Член 1
Предмет
Настоящата директива въвежда правила относно задължителния одит на годишните и консолидираните счетоводни отчети.
Член 2
Определения
По смисъла на настоящата директива се прилагат следните определения:
1.
„задължителен одит“ означава одит на годишните или консолидираните счетоводни отчети доколкото това се изисква съгласно законодателството на Общността;
2.
„задължителен одитор“ означава физическо лице, което е одобрено в съответствие с настоящата директива от компетентните органи на държава-членка за извършване на задължителен одит;
3.
„одиторско дружество“ означава юридическо лице или друго дружество независимо от правната му форма, което е одобрено в съответствие с настоящата директива от компетентните органи на държава-членка за извършване на задължителен одит;
4.
„одиторско дружество от трета страна“ означава дружество независимо от правната му форма, което извършва одит на годишните или консолидираните счетоводни отчети на дружество, учредено в трета страна;
5.
„одитор от трета страна“ означава физическо лице, което извършва одит на годишните или консолидираните счетоводни отчети на дружество, учредено в трета страна;
6.
„одитор на група“ означава задължителен одитор (задължителни одитори) или дружество/а за одит, което извършва задължителен одит на годишните или консолидираните счетоводни отчети;
7.
„мрежа“ означава по-голяма структура:
-
която има за цел сътрудничество и към която принадлежи задължителният одитор или одиторското дружество, и
-
което има ясна цел подялба на приходи или разходи или съсобственост на акции, контрол или управление, общи политики и процедури за контрол на качеството, обща бизнес стратегия, използване на обща фирма или на значителна част от професионалните ресурси;
8.
„филиал на одиторско дружество“ означава всяко предприятие независимо от неговата правна форма, което е свързано с одиторско дружество чрез колективна собственост, контрол или управление;
9.
„отчет от одита“ означава отчетът по член 51а от Директива 78/660/ЕИО и член 37 от Директива 83/349/ЕИО, издаден от задължителен одитор или одиторско дружество;
10.
„компетентни органи“ означава органите или властите, определени със закон, на които е възложено регулирането и/или надзорът на задължителни одитори и одиторски дружества или на конкретни аспекти от регулирането или надзора; позоваването на „компетентен орган“ в конкретен член означава позоваване на властта или органа/органите, отговарящи за функцията в посочения член;
11.
„международни стандарти за одит“ означава международните стандарти за одит (ISA) и свързаните с тях декларации и стандарти доколкото те имат отношение към задължителния одит;
12.
„международни счетоводни стандарти“ означава Международните счетоводни стандарти (МСС), Международните стандарти за финансови отчети (МСФО) и свързаните с тях тълкувания (SIC-IFRIC тълкувания), последващите изменения на тези стандарти и свързаните с тях разяснения, както и бъдещи стандарти и свързаните с тях разяснения, издадени или приети от Международния съвет по счетоводни стандарти (МССС);
13.
„дружества, извършващи дейност в обществен интерес“, означава: дружества, регулирани от правото на държава-членка, чиито прехвърляеми ценни книжа са допуснати за търгуване на регулиран пазар на която и да е държава-членка по смисъла на член 4, параграф 1, точка 14 от Директива 2004/39/ЕО; кредитни институции съгласно определението в член 1, точка 1 от Директива 2000/12/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 20 март 2000 г. относно предприемането и осъществяването на дейност на кредитни институции (16) и застрахователни предприятия по смисъла на член 2, параграф 1 от Директива 91/674/ЕИО. Държавите-членки могат да определят други дружества като дружества, извършващи дейност в обществен интерес, които имат голяма обществена значимост поради характера на тяхната стопанска дейност, техния размер или броя на техните работници и служители;
14.
„кооперативно дружество“ означава Европейско кооперативно дружество съгласно определението в член 1 от Регламент (ЕО) № 1435/2003 на Съвета от 22 юли 2003 г. относно устава на Европейското кооперативно дружество (SCE) (17), или всяко друго кооперативно дружество, за което се изисква задължителен одит съгласно законодателството на Общността, като кредитните институции съгласно определението в член 1, параграф 1 от Директива 2000/12/ЕО и застрахователни предприятия по смисъла на член 2, параграф 1 от Директива 91/674/ЕИО;
15.
„лице, което не упражнява дейността“, означава всяко физическо лице, което в продължение на поне три години преди неговото или нейното участие в системата на обществен надзор не е извършвало задължителен одит, нито е притежавало право на глас в одиторско дружество, нито е било член на административния или управителния орган на одиторско дружество и не е било наето от одиторско дружество или свързано по друг начин с одиторско дружество;
16.
„основен партньор (основни партньори) по одита“ означава:
а)
задължителният одитор (задължителните одитори), назначен/и от одиторско дружество за конкретно задължение за извършване на одит като основно отговорно за извършването на задължителния одит от името на одиторското дружество; или
б)
в случая с одит на група поне задължителният одитор (задължителните одитори), назначен/и от одиторско дружество за конкретно задължение за извършване на одит като основно отговорно за извършването на задължителния одит на равнището на групата и задължителният одитор (задължителните одитори), назначен/и като основно отговорно на равнището на основните дъщерни дружества; или
в)
задължителният одитор (задължителните одитори), който (които) подписват отчета от одита.
ГЛАВА II
ОДОБРЯВАНЕ, ПРОДЪЛЖАВАЩО ОБУЧЕНИЕ И ВЗАИМНО ПРИЗНАВАНЕ
Член 3
Одобряване на задължителните одитори и одиторските дружества
1. Задължителен одит се извършва от задължителни одитори и одиторски дружества, одобрени от държавата-членка, изискваща задължителния одит.
2. Всяка държава-членка определя компетентни органи, които отговарят за одобряването на задължителните одитори и одиторските дружества.
Компетентните органи могат да бъдат професионални сдружения, при условие че те подлежат на системата за публичен надзор, както е предвидено в глава VIII.
3. Без да се засягат разпоредбите на член 11, компетентните органи на държавите-членки могат да одобряват като задължителни одитори само физически лица, които отговарят най-малко на условията, предвидени в членове 4 и от 6 до 10.
4.
а)
физическите лица, които извършват задължителен одит от името на одиторско дружество, трябва да отговарят поне на условията, предвидени в членове 4 и от 6 до 12 и трябва да са одобрени като задължителни одитори в съответната държава-членка;
б)
мнозинството от правата на глас в дружеството трябва да бъде държано от одиторски дружества, които са одобрени в някоя държава-членка или от физически лица, които отговарят поне на условията, предвидени в членове 4 и от 6 до 12. Държавите-членки могат да предвидят, че такива физически лица трябва да са одобрени в друга държава-членка. По смисъла на задължителния одит на кооперативни дружества и подобни дружества по член 45 от Директива 86/635/ЕИО държавите-членки могат да въвеждат други специфични разпоредби по отношение на правото на глас;
в)
мнозинството - до максимум 75 % - от членовете на административния или управителния орган на дружеството трябва да бъдат одиторски дружества, които са одобрени в някоя държава-членка или физически лица, които отговарят най-малко на условията, предвидени в членове 4 и от 6 до 12. Държавите-членки могат да предвидят, че такива физически лица трябва да са одобрени в друга държава-членка. Когато такъв орган има не повече от двама членове, един от тези членове трябва да отговаря поне на условията съгласно настоящата буква;
г)
дружеството трябва да отговаря на условието, определено в член 4.
Държавите-членки могат да определят допълнителни условия само по отношение на буква в). Такива условия трябва да бъдат пропорционални на преследваните цели и да не надхвърлят строго необходимото.
Член 4
Добра репутация
Компетентните органи на държава-членка могат да предоставят одобрение само на физически лица или дружества с добра репутация.
Член 5
Оттегляне на одобрението
1. Одобрението на задължителен одитор или одиторско дружество може да бъде оттеглено, ако доброто име на това лице или дружество е било сериозно компрометирано. Държавите-членки могат обаче да предвидят разумен срок за целите на спазването на изискването за добра репутация.
2. Одобрението на одиторско дружество може да бъде оттеглено, ако някое от условията, наложени в член 3, параграф 4, букви б) и в), вече не се спазва. Държавите-членки могат въпреки това да предвидят разумен срок за целите на спазването на тези условия.
3. Когато одобрението на задължителен одитор или на одиторско дружество е било оттеглено поради някаква причина, компетентният орган на държавата-членка, където е оттеглено одобрението, съобщава този факт и причините за оттеглянето на съответните компетентни органи на държавите-членки, където задължителният одитор или одиторското дружество също така е одобрено, което е вписано в регистъра на посочената първа държава-членка в съответствие с член 16, параграф 1, буква в).
Член 6
Образователна квалификация
Без да се засягат разпоредбите на член 11, физическо лице може да бъде одобрено да извършва задължителен одит само след като е постъпило в университет или образователна институция с равностойно равнище, след което е завършило курс на теоретична подготовка, преминало е през практическо обучение и е издържало изпит за професионална компетентност на заключително университетско или еквивалентна степен, организирано или признато от съответната държава-членка.
Член 7
Изпит за професионалната компетентност
Изпитът за професионалната компетентност, посочен в член 6, гарантира нужното равнище на теоретични познания по предметите, свързани със задължителния одит, и способността за прилагането на тези познания в практиката. Поне част от тази проверка е в писмена форма.
Член 8
Проверка на теоретичните познания
1.
а)
обща счетоводна теория и принципи;
б)
нормативни изисквания и стандарти, свързани с подготовката на годишните и консолидираните счетоводни отчети;
в)
международни счетоводни стандарти;
г)
финансов анализ;
д)
счетоводство на разходите и управлението;
е)
управление на риска и вътрешен контрол;
ж)
извършване на одит и професионални умения;
з)
нормативни изисквания и професионални стандарти, свързани със задължителния одит и задължителните одитори;
и)
международни стандарти за одит;
й)
професионална етика и независимост.
2.
а)
дружествено право и корпоративно управление;
б)
разпоредбите относно несъстоятелността и сходни процедури;
в)
данъчно право;
г)
гражданско и търговско право;
д)
социалноосигурително право и трудово право;
е)
информационни технологии и компютърни системи;
ж)
бизнес, обща и финансова икономика;
з)
математика и статистика;
и)
основни принципи на финансовото управление на предприятията.
3. Комисията може в съответствие с процедурата съгласно член 48, параграф 2 да адаптира списъка на предметите, които се включват в проверката на теоретичните познания по параграф 1. Когато приема тези прилагащи мерки, Комисията взема предвид развитията в одита и одиторската професия.
Член 9
Освобождавания
1. Чрез дерогация от членове 7 и 8 държава-членка може да предвиди, че лице което е издържало изпит на университетско или еквивалентно ниво или притежава университетска степен или равностойна квалификация по един или повече предмети съгласно член 8, може да бъде освободено от проверката на теоретичните познания по предметите, обхванати от този изпит или тази степен.
2. Чрез дерогация от член 7 държава-членка може да предвиди, че притежател на университетска степен или еквивалентна квалификация по един или повече предмети по член 8, може да бъде освободено от проверка на способността да прилага на практика своите теоретични познания по тези предмети, ако той или тя е получил/а практическо обучение по тези предмети, удостоверено с изпит или диплома, призната от държавата.
Член 10
Практическо обучение
1. За да се гарантира способността за прилагане на теоретичните познания на практика, проверката на което е включено в изпита, обучаващото се лице трябва да завърши минимум три години практическо обучение, inter alia, по одит на годишни счетоводни отчети, консолидирани счетоводни отчети или други подобни финансови отчети. Поне две трети от такова практическо обучение трябва да бъде проведено при задължителен одитор или одиторско дружество в някоя държава-членка.
2. Държавите-членки гарантират, че цялото обучение се провежда от лица, които предоставят достатъчни гаранции относно тяхната способност да осигурят практическо обучение.
Член 11
Квалификация чрез дългогодишен практически опит
а)
че той или тя в продължение на 15 години е извършвал/а професионални дейности, които са му/ѝ позволили да придобие достатъчен опит в областта на финансите, правото или счетоводството и е издържал/а изпит за професионална компетентност съгласно член 7, или
б)
че той или тя в продължение на седем години е извършвал/а професионални дейности в тези области и освен това е преминал/а курс на практическо обучение съгласно член 10 и е издължал/а изпит за професионална компетентност съгласно член 7.
Член 12
Комбинация от практическо обучение и теоретична подготовка
1. Държавите-членки могат да предвидят, че периодът на теоретична подготовка в областите, посочени в член 8 се признава като периоди на професионална дейност съгласно член 11, при условие че такава подготовка е удостоверена с изпит, признат от държавата. Такава подготовка трябва да бъде с продължителност от поне една година и с нея не може да се намалява периодът на професионална дейност с повече от четири години.
2. Периодът на професионална дейност и практическо обучение не трябва да бъде по-къс от курса на теоретична подготовка заедно с практическото обучение, изисквано съгласно член 10.
Член 13
Продължително обучение
Държавите-членки гарантират, че от задължителните одитори се изисква да участват в подходящи програми за продължаващо обучение с цел поддържане на техните теоретични познания, професионални умения и качества на достатъчно високо равнище, както и това неспазването на изискванията за продължаващо обучение да подлежи на съответни санкции, както е посочено в член 30.
Член 14
Одобряване на задължителни одитори от други държави-членки
Компетентните органи на държавите-членки създават процедури за одобряване на задължителни одитори, които са били одобрени в други държави-членки. Тези процедури не трябва да надхвърлят изискването за преминаване на тест за професионална трудоспособност в съответствие с член 4 от Директива 89/48/ЕИО на Съвета от 21 декември 1988 г. относно обща система за признаване на дипломите за висше образование, издадени след завършване на професионално обучение с минимална продължителност от три години (18). Тестът за професионална трудоспособност, който се извършва на един от езиците, позволени от езиковите правила, приложими в съответната държава-членка, обхваща само съответстващото познаване от страна на задължителния одитор на законовите и подзаконовите разпоредби на тази държава-членка, доколкото те са свързани със задължителния одит.
ГЛАВА III
РЕГИСТРАЦИЯ
Член 15
Публичен регистър
1. Всяка държава-членка гарантира, че задължителните одитори и одиторските дружества се вписват в публичен регистър в съответствие с членове 16 и 17. При изключителни обстоятелства държавите-членки могат да не приложат изискванията, предвидени в настоящия член и в член 16 по отношение на оповестяването само до такава степен, каквато е необходима за намаляване на непосредствена и сериозна заплаха за физическата сигурност на някое лице.
2. Държавите-членки гарантират, че всеки задължителен одитор и одиторско дружество е идентифициран/о в публичния регистър с индивидуален номер. Регистрационната информация се съхранява в регистъра в електронна форма и на обществеността се предоставя електронен достъп до нея.
3. Публичният регистър съдържа също така името и адреса на компетентните органи, отговарящи: за одобрението съгласно член 3, за гарантиране на качеството съгласно член 29 за разследване и санкциониране на задължителните одитори и одиторските дружества съгласно член 30; както и за публичния надзор, както е посочено в член 32.
4. Държавите-членки гарантират пълното функциониране на публичния регистър до 29 юни 2009 г.
Член 16
Регистрация на задължителните одитори
1.
а)
име, адрес и регистрационен номер;
б)
ако е приложимо, име, адрес, адрес на интернет страницата и регистрационен номер на дружеството (дружествата) за одит, от което (които) задължителният одитор е нает или с което (които) той или тя е свързан/а като партньор или по друг начин;
в)
всички други регистрации като задължителен одитор при компетентните органи на други държави-членки и като одитор в трети страни включително името на компетентния орган (имената на компетентните органи), както и ако е приложимо, регистрационния номер (регистрационните номера).
2. Одитори от трети страни, регистрирани в съответствие с член 45, се отбелязват ясно в регистъра като такива, а не като задължителни одитори.
Член 17
Регистрация на одиторски дружества
1.
а)
име, адрес и регистрационен номер;
б)
правна форма;
в)
информация за връзка, основно лице за връзка и, ако е приложимо, адрес на интернет страницата;
г)
адрес на всяка служба в държавата-членка;
д)
име и регистрационен номер на всички задължителни одитори, наети от одиторското дружество или свързани като партньори или по друг начин с него;
е)
имената и бизнес адресите на всички собственици и акционери;
ж)
имената и адресите на дружествата на всички членове на административния или управителния орган;
з)
ако е приложимо, членството в мрежа и списък на имената и адресите на дружествата-членове и филиалите или указание за мястото, където такава информация е публично достъпна;
и)
всички други регистрации като одиторско дружество при компетентните органи на други държави-членки и като одиторско дружество в трети страни включително името на компетентния орган (имената на компетентните органи), както и, когато е приложимо, регистрационния номер (регистрационните номера).
2. Одиторски дружества от трети страни, регистрирани в съответствие с член 45, се отбелязват ясно в регистъра като такива, а не като одиторски дружества.
Член 18
Актуализиране на регистрационната информация
Държавите-членки гарантират, че задължителните одитори и одиторските дружества нотифицират компетентните органи, отговарящи за публичния регистър, без неоправдано забавяне за всяка промяна на информацията, съдържаща се в публичния регистър. След нотификацията регистърът се актуализира без неоправдано забавяне.
Член 19
Отговорност за регистрационната информация
Информацията, предоставена на съответните компетентни органи съгласно членове 16, 17 и 18, се подписва от задължителния одитор или от одиторското дружество. Когато компетентният орган предвиди, че трябва да се осигури електронен достъп до информацията, това може да бъде извършено например чрез електронен подпис съгласно определението в член 2, параграф 1 от Директива 1999/93/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 13 декември 1999 г. относно рамката на Общността за електронните подписи (19).
Член 20
Език
1. Информацията, вписана в публичния регистър, се съставя на един от езиците, разрешени от езиковите правила, приложими в съответната държава-членка.
2. Държавите-членки могат допълнително да разрешат информацията да бъде вписана в публичния регистър на всеки друг официален език (езици) на Общността. Държавата-членка може да изисква преводът на информацията да бъде сертифициран.
Във всички случаи съответната държава-членка гарантира, че в регистъра е указано дали преводът е заверен, или не.
ГЛАВА IV
ПРОФЕСИОНАЛНА ЕТИКА, НЕЗАВИСИМОСТ, ОБЕКТИВНОСТ, ПОВЕРИТЕЛНОСТ И ПРОФЕСИОНАЛНА ТАЙНА
Член 21
Професионална етика
1. Държавите-членки гарантират, че всички задължителни одитори и одиторски дружества се подчиняват на принципите на професионалната етика, обхващащи поне тяхната функция, свързана с обществения интерес, тяхната почтеност и обективност и тяхната професионална компетентност и дължима грижа.
2. С цел гарантиране на доверието в одиторската функция и осигуряване на единно прилагане на параграф 1 от настоящия член Комисията може да приеме в съответствие с процедурата, предвидена в член 48, параграф 2, прилагащи мерки за регулиране на професионалната етика, основани на принципите.
Член 22
Независимост и обективност
1. Държавите-членки гарантират, че при извършване на задължителния одит задължителният одитор и/или одиторското дружество е независим/о от одитираното дружество и не участва във вземането на решения в одитираното дружество.
2. Държавите-членки гарантират, че задължителен одитор или одиторско дружество не извършва задължителен одит, ако е налице пряка или косвена финансова връзка, бизнес връзка, трудово правоотношение или друга връзка/правоотношение включително предоставянето на допълнителни услуги, несвързани с одита, между задължителния одитор, одиторското дружество или мрежата и одитираното дружество, от която/което обективна, разумна и информирана трета страна да би могла да направи заключение, че независимостта на задължителния одитор или на одиторското дружество е компрометирана. Ако независимостта на задължителния одитор или одиторското дружество е повлияна от заплахи като проверка на собствената дейност, личен интерес, застъпничество, близки отношения или попечителство, или заплашване, задължителният одитор трябва да приложи гаранции за смекчаване на тези заплахи. Ако значимостта на заплахите, съпоставена с приложените гаранции, е такава, че неговата или нейната независимост е компрометирана, задължителният одитор или одиторско дружество не извършва задължителния одит.
Освен това държавите-членки гарантират, че когато става дума за задължителен одит на дружества, извършващи дейности в обществен интерес, и когато е необходимо да се гарантира независимостта на задължителния одитор или одиторското дружество, задължителният одитор или одиторското дружество не извършва задължителен одит в случай на проверка на собствената им дейност или на личен интерес.
3. Държавите-членки гарантират, че задължителният одитор или одиторското дружество отразява в работните документи по одита всички съществени заплахи пред неговата или нейната независимост, както и приложените гаранции за смекчаване на тези заплахи.
4.
а)
заплахите и гаранциите, посочени в параграф 2;
б)
случаите, в които съществеността на заплахите, както е посочено в параграф 2 е такава, че да компрометира независимостта на задължителния одитор или на одиторското дружество;
в)
случаите на проверка на собствената дейност и на личен интерес, посочени в параграф 2, втора алинея, в които може или не може да се извършва задължителен одит.
Член 23
Поверителност и професионална тайна
1. Държавите-членки гарантират, че цялата информация и документи, до които задължителният одитор или одиторско дружество има достъп при извършване на задължителен одит, са защитени с подходящи правила относно поверителността и професионалната тайна.
2. Поверителността и професионалната тайна, свързани със задължителните одитори или одиторски дружества, не възпрепятстват изпълнението на разпоредбите на настоящата директива.
3. Когато задължителен одитор или одиторско дружество е заменено с друг задължителен одитор или одиторско дружество, бившият задължителен одитор или одиторско дружество предоставя на встъпващия задължителен одитор или одиторско дружество достъп до цялата съотносима информация относно одитираното дружество.
4. Задължителен одитор или одиторско дружество, който е прекратил задължението си по даден одит, и бившият задължителен одитор или одиторско дружество продължават да подлежат на разпоредбите на параграфи 1 и 2 по отношение на това задължение за одит.
Член 24
Независимост и обективност на задължителните одитори, извършващи задължителен одит от името на одиторски дружества
Държавите-членки гарантират, че собствениците или акционерите на одиторско дружество, както и членовете на административните, управителните и надзорните съвети на такова дружество или на филиал на такова дружество не се намесват в извършването на задължителния одит по начин, който застрашава независимостта и обективността на задължителния одитор, който извършва задължителния одит от името на одиторското дружество.
Член 25
Одиторски такси
а)
не са повлияни или определени от предоставянето на допълнителни услуги на одитираното дружество;
б)
не могат да се основават на никаква форма на условност.
ГЛАВА V
СТАНДАРТИ ЗА ОДИТ И ОТЧИТАНЕ НА ОДИТА
Член 26
Стандарти за одит
1. Държавите-членки изискват задължителните одитори и одиторските дружества да извършват задължителен одит в съответствие с международните стандарти за одит, приети от Комисията в съответствие с процедурата, предвидена в член 48, параграф 2. Държавите-членки могат да прилагат национален стандарт за одит доколкото Комисията не е приела международен стандарт за одит, покриващ същия предмет. Приетите международни стандарти за одит се публикуват изцяло на всеки един от официалните езици на Общността в Официален вестник на Европейския съюз.
2.
а)
са разработени в рамките на надлежен процес, публичен надзор и прозрачност и са международно общоприети;
б)
допринасят за повишаване равнището на достоверност и качество на годишните и консолидираните счетоводни отчети в съответствие с принципите, установени в член 2, параграф 3 от Директива 78/660/ЕИО и в член 16, параграф 3 от Директива 83/349/ЕИО; и
в)
допринасят за европейското обществено благо.
3. Държавите-членки могат да налагат процедури или изисквания за одит в допълнение към - или в изключителни случаи чрез дерогация от части от - международните стандарти за одит, само ако такива процедури или изисквания произтичат от специфични национални нормативни изисквания, свързани с обхвата на задължителния одит. Държавите-членки гарантират, че съобразяването на такива процедури или изисквания за одит с разпоредбите, предвидени в параграф 2, букви б) и в), и ги съобщават на Комисията и държавите-членки преди тяхното приемане. В изключителен случай на дерогиране на части от международен стандарт за одит държавите-членки съобщават своите специфични национални нормативни изисквания, както и основанията за запазването им, на Комисията и на другите държави-членки поне шест месеца преди тяхното национално приемане или в случай на изисквания, които вече съществуват по време на приемането на международния стандарт за одит, най-късно в тримесечен срок от приемането на съответния международен стандарт за одит.
4. Държавите-членки могат да налагат допълнителни изисквания, свързани със задължителния одит на годишни и консолидирани счетоводни отчети, за срок, който изтича на 29 юни 2010 г.
Член 27
Задължителен одит на консолидирани счетоводни отчети
а)
одиторът на групата носи цялата отговорност за одиторския отчет във връзка с консолидираните счетоводни отчети;
б)
одиторът на групата извършва проверка и води документация за своята проверка на одиторската работа, извършена от одитор(и) от трета страна, задължителен одитор (задължителни одитори), одиторско(и) дружество(а) от трети страни или одиторско(и) дружество(а) за целите на одита на групата. Документацията, съхранявана от одитора на групата, е такава, че да позволи на съответния компетентен орган за проверява подобаващо работата на одитора на групата;
в)
когато компонент на група предприятия се одитира от одитор(и) или одиторско(и) дружество(а) от трета страна, която няма работна уредба съгласно посоченото в член 47, одиторът на групата отговаря за осигуряването на надлежното предоставяне при поискване на публичните надзорни органи на документацията за одиторската работа, извършена от одитора(ите) или одиторското(ите) дружество(а) от трета страна включително работните документи, свързани с одита на групата. С цел гарантиране на такова предоставяне одиторът на групата съхранява копие от такава документация или алтернативно се договаря с одитора(ите) или одиторското(ите) дружество(а) от трета страна за подходящ и неограничен достъп от негова страна при поискване или предприема всяка друга подходяща мярка. Ако законодателни или други пречки възпрепятстват работните документи по одита да бъдат предоставени от трета страна на одитора на групата, документацията, съхранявана от одитора на групата, включва доказателство, че той или тя е предприел/а съответни процедури за получаване на достъп до документацията по одита, като в случай на пречки, които не са със законодателен характер, произтичащи от законодателството на страната, доказателство, подкрепящо съществуването на такава пречка.
Член 28
Отчитане на одита
1. Когато одиторско дружество извършва задължителен одит, одиторският отчет се подписва поне от задължителния(те) одитор(и), извършващ(и) задължителния одит от името на одиторското дружество. При изключителни обстоятелства, държавите-членки могат да предвидят, че този подпис не следва да се разкрива пред обществеността, ако такова разкриване би могло да доведе до непосредствена и съществена заплаха за физическата сигурност на някое лице. Във всеки случай името на участващото лице (имената на участващите лица) се съобщава на съответните компетентни органи.
2. Независимо от член 51а, параграф 1 от Директива 78/660/ЕИО, ако Комисията не е приела общ стандарт за одиторските отчети в съответствие с член 26, параграф 1 от настоящата директива, тя може да приеме в съответствие с процедурата, предвидена в член 48, параграф 2 от настоящата директива, общ стандарт за одиторските отчети по годишните или консолидираните счетоводни отчети, които са били изготвени в съответствие с одобрени международни счетоводни стандарти с цел повишаване на общественото доверие във функцията на одита.
ГЛАВА VI
ГАРАНТИРАНЕ НА КАЧЕСТВОТО
Член 29
Системи за гарантиране на качеството
1.
а)
системата за гарантиране на качеството се организира по такъв начин, че тя е независима от проверяваните задължителни одитори и одиторски дружества и подлежи на публичен надзор съгласно предвиденото в глава VIII;
б)
финансирането на системата за гарантиране на качеството е надеждно и не позволява каквото и да е незаконно въздействие от задължителните одитори или одиторски дружества;
в)
системата за гарантиране на качеството разполага с достатъчни средства;
г)
лицата, които извършват проверките за гарантиране на качеството, имат подходящо професионално образование и съответстващ опит в областта на задължителния одит и финансовото отчитане, съчетано със специфично обучение в областта на проверките за гарантиране на качеството;
д)
изборът на проверяващи лица за конкретни задължения за извършване на проверка за гарантиране на качеството се извършва в съответствие с обективна процедура, разработена по начин, който гарантира липсата на конфликт на интереси между проверяващите лица и проверявания задължителен одитор или одиторско дружество;
е)
обхватът на проверката за гарантиране на качеството, подкрепен със съответна проверка на избрани документи от одита, включва оценка на спазването на приложимите стандарти за одит и на изискванията за независимост, на количеството и качеството на изразходваните средства, на събраните такси за одита и на системата за вътрешен качествен контрол на одиторското дружество;
ж)
в резултат на проверката за гарантиране на качеството се изготвя доклад, който съдържа основните заключения на проверката за гарантиране на качеството;
з)
проверките за гарантиране на качеството се извършват поне веднъж на всеки шест години;
и)
общите резултати от системата за гарантиране на качеството се публикуват всяка година;
й)
препоръките на проверките на качеството се изпълняват от задължителния одитор или от одиторското дружество в разумен срок.
Ако препоръките съгласно буква й) не се изпълняват, задължителният одитор или одиторското дружество подлежи на системата от дисциплинарни мерки или санкции по член 30.
2. Комисията може да приеме в съответствие с процедурата, предвидена в член 48, параграф 2, прилагащи мерки с цел повишаване на общественото доверие във функцията на одита и за гарантиране на единното прилагане на букви а), б) и от д) до й) от параграф 1.
ГЛАВА VII
РАЗСЛЕДВАНИЯ И САНКЦИИ
Член 30
Системи от разследвания и санкции
1. Държавите-членки гарантират наличието на ефективни системи от разследвания и санкции за откриване, коригиране и предотвратяване на неправилно извършване на задължителния одит.
2. Без да се засягат режимите на държавите-членки в областта на гражданската отговорност, държавите-членки предвиждат ефективни, съразмерни и възпиращи санкции по отношение на задължителните одитори и одиторски дружества, когато задължителният одит не се извършва в съответствие с разпоредбите, приети при прилагането на настоящата директива.
3. Държавите-членки предвиждат, че предприетите мерки и наложените санкции на задължителните одитори и одиторски дружества са оповестени на обществеността по подходящ начин. Санкциите включват възможността за оттегляне на одобрението.
Член 31
Отговорност на одиторите
Комисията представя не по-късно от 1 януари 2007 г. доклад за въздействието на съществуващите национални правила за отговорност при извършване на задължителен одит върху европейските капиталови пазари и върху условията за застраховане на задължителните одитори и одиторски дружества включително обективен анализ на ограниченията на финансовата отговорност. Когато е необходимо, Комисията провежда публични консултации. В светлината на този доклад Комисията, ако прецени за необходимо, представя препоръки на държавите-членки.
ГЛАВА VIII
ПУБЛИЧЕН НАДЗОР И РЕГУЛАТОРНИ РАЗПОРЕДБИ МЕЖДУ ДЪРЖАВИТЕ-ЧЛЕНКИ
Член 32
Принципи на публичния надзор
1. Държавите-членки организират ефективна система за публичен надзор над задължителните одитори и одиторски дружества въз основа на принципите, установени в параграфи 2-7.
2. Всички задължителни одитори и одиторски дружества подлежат на публичен надзор.
3. Системата на публичен надзор се ръководи от лица, които не упражняват дейността, които са известни в областите, свързани със задължителния одит. Държавите-членки могат въпреки това да позволят малцинство от лица, упражняващи дейността, да участват в ръководството на системата за обществен надзор. Лицата, участващи в ръководството на системата на обществен надзор, се избират в съответствие с независима и прозрачна процедура за номиниране.
4.
а)
одобрението и регистрирането на задължителните одитори и одиторски дружества;
б)
приемането на стандарти за професионална етика, вътрешен качествен контрол на одиторските дружества и на извършването на одита, и
в)
продължаващото обучение, системите за гарантиране на качеството и за разследване и дисциплинарни мерки.
5. Системата на публичен надзор има правото, когато е необходимо, да провежда разследвания във връзка със задължителните одитори и одиторски дружества и правото да предприема съответни мерки.
6. Системата на публичен надзор е прозрачна. Това включва публикуване на годишните работни програми и доклади за дейността.
7. Системата на публичен надзор се финансира адекватно. Финансирането на системата на публичен надзор е надеждна и не позволява каквото и да е незаконно въздействие от задължителните одитори или одиторски дружества.
Член 33
Сътрудничество между системите за публичен надзор на общностно равнище
Държавите-членки гарантират регулаторните договорености на системите за обществен надзор да позволяват ефективно сътрудничество на общностно равнище по отношение на надзорните дейности на държавите-членки. За тази цел всяка държава-членка определя звено, което изрично отговаря за това сътрудничество.
Член 34
Взаимно признаване на регулаторните договорености между държавите-членки
1. Регулаторните договорености на държавите-членки спазват принципа на регулиране от страната по произход и надзор от държавата-членка, в която задължителният одитор или одиторско дружество е одобрено и където е седалището на одитираното дружество.
2. В случай на задължителен одит на консолидирани счетоводни отчети държавата-членка, която изисква задължителния одит на консолидираните счетоводни отчети, не може да налага допълнителни изисквания във връзка със задължителния одит относно регистрацията, проверката на гарантирането на качеството, стандартите за одит, професионалната етика и независимостта на задължителен одитор или одиторско дружество, извършващо задължителен одит на дъщерно дружество, установено в друга държава-членка.
3. В случай на дружество, чиито ценни книжа се търгуват на регулиран пазар в държава-членка, различна от тази, в която е седалището на дружеството, държавата-членка, в която ценните книжа се търгуват, не може да налага никакви допълнителни изисквания във връзка със задължителния одит относно регистрацията, проверката на гарантиране на качеството, стандартите за одит, професионалната етика и независимостта на задължителен одитор или одиторско дружество, извършващо задължителен одит на годишните или консолидираните счетоводни отчети на това дружество.
Член 35
Определяне на компетентни органи
1. Държавите-членки определят един или повече компетентни органи за целите на изпълнение на задачите, предвидени в настоящата директива. Държавите-членки информират Комисията за тяхното определяне.
2. Компетентните органи се организират по начин, който гарантира избягване на конфликт на интереси.
Член 36
Професионална тайна и регулаторно сътрудничество между държавите-членки
1. Компетентните органи на държавите-членки, които отговарят за одобрението, регистрацията, гарантирането на качеството, инспектирането и дисциплинарните мерки, си сътрудничат помежду си, когато това е необходимо, за целите на осъществяването на техните съответни отговорности съгласно настоящата директива. Компетентните органи в държавата-членка, която отговаря за одобрението, регистрацията, гарантирането на качеството, инспектирането и дисциплинарните мерки, оказва съдействие на компетентните органи в другите държави-членки. По-специално, компетентните органи обменят информация и си сътрудничат при разследвания, свързани с извършването на задължителен одит.
2. Задължението за професионална тайна се прилага по отношение на всички лица, които са наети или които са били наети от компетентните органи. Информацията, обхваната от професионална тайна, не може да бъде оповестявана пред което и да е друго лице или орган освен по силата на законовите, подзаконовите или административните разпоредби на държава-членка.
3. Параграф 2 не възпрепятства обмен на поверителна информация между компетентните органи. Обменената по такъв начин информация се обхваща от задължение за професионална тайна, на което подлежат лицата, които са наети или били наети от компетентните органи.
4. При поискване компетентните органи предоставят без неоснователно забавяне всяка информация, която е поискана за целите, посочени в параграф 1. Когато е необходимо, компетентните органи, които получават такова искане, предприемат без неоснователно забавяне необходимите мерки за събиране на исканата информация. Предоставената по такъв начин информация се обхваща от задължение за професионална тайна, на което подлежат лицата, които са наети или били наети от компетентните органи.
Ако компетентният орган, към който е отправено искането, не е в състояние да предостави исканата информация без неоснователно забавяне, той нотифицира компетентния орган, отправил искането, за причините за това.
а)
предоставянето на информация може да се отрази неблагоприятно на суверенитета, сигурността или обществения ред на държавата-членка, към която е отправено искането или да наруши правилата за националната сигурност; или
б)
образувано е съдебно производство по отношение на същите действия и срещу същите задължителни одитори или одиторски дружества пред органите на държавата-членка, към която е отправено искането; или
в)
прието е окончателно съдебно решение по отношение на същите действия и срещу същите задължителни одитори или одиторски дружества от компетентните органи на държавата-членка, към която е отправено искането.
Без да се засягат задълженията, на които те подлежат в хода на съдебно производство, компетентните органи, които получават информация по силата на параграф 1, могат да я използват само за упражняване на своите функции в приложното поле на настоящата директива и в контекста на административното или съдебното производство, изрично свързано с упражняването на тези функции.
5. Когато компетентен орган прецени, че на територията на друга държава-членка се извършват дейности в нарушение на настоящата директива, той нотифицира компетентния орган на другата държава за това заключение по възможно най-подробен начин. Компетентният орган на другата държава-членка предприема необходимите мерки. Той информира нотифициращия компетентен орган за резултата и, доколкото това е възможно, за съществени временни развития.
6. Компетентен орган на една държава-членка може също така да поиска да бъде извършено разследване от компетентен орган на друга държава-членка на територията на последната.
Освен това той може да поиска на част от неговия персонал да бъде разрешено да придружава компетентния орган на тази друга държава-членка, където се провежда разследването.
Цялостното извършване на разследването подлежи на пълен контрол от страна на държавата-членка, на чиято територия то се извършва.
а)
такова разследване може да се отрази неблагоприятно на суверенитета, сигурността или обществения ред на държавата-членка, към която е отправено искането; или
б)
образувано е съдебно производство по отношение на същите действия и срещу същите задължителни одитори или одиторски дружества пред органите на запитаната държава-членка; или
в)
прието е окончателно съдебно решение по отношение на същите действия и срещу същите задължителни одитори или одиторски дружества от компетентните органи на запитаната държава-членка.
7. В съответствие с процедурата, посочена в член 48, параграф 2, Комисията може да приеме прилагащи мерки с цел улесняване на сътрудничеството между компетентните органи във връзка с процедурите за обмен на информация и условията за извършване на презгранични разследвания, предвидени в параграфи 2-4 от настоящия член.
ГЛАВА IХ
НАЗНАЧАВАНЕ И УВОЛНЯВАНЕ
Член 37
Назначаване на задължителен одитор или одиторско дружество
1. Задължителният одитор или одиторското дружество се назначават от общото събрание на акционерите или от членовете на одитираното дружество.
2. Държавите-членки могат да разрешат алтернативни системи или условия за назначаване на задължителен одитор или одиторско дружество, при условие че тези системи или условия имат за цел да осигурят независимостта на задължителния одитор или одиторското дружество от изпълнителните членове на административния орган или от управителния орган на одитираното дружество.
Член 38
Уволнение на и подаване на оставка от задължителни одитори или одиторски дружества
1. Държавите-членки гарантират, че задължителните одитори или одиторски дружества могат да бъдат уволнявани само при наличие на подходящи основания. Различието в гледната точка относно счетоводното третиране или процедурата на одита не представлява подходящо основание за уволнение.
2. Държавите-членки гарантират, че одитираното дружество и задължителният одитор или одиторското дружество съобщават на органа или органите, отговарящи за публичния надзор, за уволнение или оставка на задължителния одитор или одиторското дружество по време на мандата и дават съответно обяснение за причините за това.
ГЛАВА Х
СПЕЦИАЛНИ РАЗПОРЕДБИ ПО ОТНОШЕНИЕ НА ЗАДЪЛЖИТЕЛНИЯ ОДИТ НА ЮРИДИЧЕСКИ ЛИЦА, ИЗВЪРШВАЩИ ДЕЙНОСТИ ОТ ОБЩЕСТВЕН ИНТЕРЕС
Член 39
Прилагане по отношение на невписани юридически лица, извършващи дейности от обществен интерес
Държавите-членки могат да освободят юридическите лица, извършващи дейности от обществен интерес, които не са емитирали прехвърляеми ценни книжа, които са допуснати до търгуване на регулиран пазар по смисъла на член 4, параграф 1, точка 14 от Директива 2004/39/ЕО, и техния/те задължителен/и одитор/и или одиторско/и дружество/а от едно или повече изисквания в настоящата глава.
Член 40
Доклад за прозрачността
1.
а)
описание на правната структура и на собствеността;
б)
когато одиторското дружество принадлежи към мрежа, описание на мрежата и на правната и структурни договорености в мрежата;
в)
описание на ръководната структура на одиторското дружество;
г)
описание на вътрешната система за качествен контрол на одиторското дружество и отчет на административния или управителния орган за ефективността на нейното функциониране;
д)
посочване на датата на последната проверка за гарантиране на качеството, както е посочено в член 29;
е)
списък на юридическите лица, извършващи дейности от обществен интерес, на които одиторското дружество е извършило задължителен одит през предходната финансова година;
ж)
декларация за практиките на одиторското дружество, свързани с независимостта, с която декларация също така се потвърждава, че е била извършена вътрешна проверка на спазване изискванията, свързани с независимостта;
з)
декларация за следваната политика от одиторското дружество по отношение на продължаващото обучение на задължителните одитори, посочени в член 13;
и)
финансова информация, сочеща значимостта на одиторското дружество, като общ оборот, разделен на такси от задължителен одит на годишни и консолидирани счетоводни отчети и такси, събирани за други гаранционни услуги и такси за данъчно консултиране и други такси, различни от одиторски услуги;
й)
информация относно основата на възнаграждението на партньорите.
Държавите-членки могат при изключителни обстоятелства да не прилагат изискването в буква е), доколкото това е необходимо за намаляване на непосредствена и сериозна заплаха за физическата сигурност на някое лице.
2. Докладът за прозрачност се подписва от задължителния одитор или одиторското дружество според случая. Това може да бъде извършено например чрез електронен подпис съгласно определението в член 2, параграф 1 от Директива 1999/93/ЕО.
Член 41
Одиторски комитет
1. Всяко юридическо дружество, извършващо дейност от обществен интерес, има одиторски комитет. Държавите-членки определят дали одиторските комитети трябва да бъдат съставени от членове на административния орган, които не са изпълнителни членове и/или от членове на надзорния орган на одитираното дружество и/или от членове, назначени от общото събрание на одитираното дружество. Поне един член на одиторския комитет е независим и притежава компетентност в областта на счетоводството и/или одита.
В юридическите лица, извършващи дейности от обществен интерес, които отговарят на изискванията на член 2, параграф 1, буква е) от Директива 2003/71/ЕО (20), държавите-членки могат да разрешат функциите, възложени на одиторски комитет, да бъдат изпълнявани от административния или надзорния съвет като цяло, при условие че когато председателят на такъв орган е изпълнителен член, той или тя няма да бъде председател на одиторския комитет.
inter alia
а)
наблюдава процеса на финансово отчитане;
б)
наблюдава ефективността на вътрешния контрол на дружеството, системите за вътрешен одит, когато това е приложимо и за системи за управление на риска;
в)
наблюдава задължителния одит на годишните и консолидираните счетоводни отчети;
г)
преразглежда и наблюдава независимостта на задължителния одитор или на одиторското дружество, и по-специално предоставянето на допълнителни услуги на одитираното дружество.
3. За юридическото лице, извършващо дейности от обществен интерес, предложението на административния или надзорния орган за назначаване на задължителен одитор или на одиторско дружество се основава на препоръка на одиторския комитет.
4. Задължителният одитор или одиторското дружество докладва на одиторския комитет по основните въпроси, произтичащи от задължителния одит, и по-специално за съществените слабости във вътрешния контрол във връзка с процеса на финансово отчитане.
5. Държавите-членки могат да разрешат или да вземат решение разпоредбите, предвидени в параграфи 1-4, да не се прилагат по отношение на всяко юридическо лице, извършващо дейности от обществен интерес, което има орган, изпълняващ равностойни функции на одиторски комитет, създаден и функциониращ в съответствие с разпоредбите, които са в сила в държавата-членка, в която е регистрирано дружеството, което ще бъде одитирано. В такъв случай дружеството оповестява органа, който извършва тези функции и как той е съставен.
6.
а)
всяко юридическо лице, извършващо дейности от обществен интерес, което е дъщерно предприятие по смисъла на член 1 от Директива 83/349/ЕИО, ако юридическото лице спазва изискванията в параграфи 1-4 на равнище група;
б)
всяко юридическо лице, извършващо дейности от обществен интерес, което е предприятие за колективно инвестиране, както е определено в член 1, параграф 2 от Директива 85/611/ЕИО. Държавите-членки могат също така да освободят юридически лица, извършващи дейности от обществен интерес, чийто единствен предмет е колективно инвестиране на капитал, предоставен от обществеността, които оперират на принципа на разпределение на риска и които не целят поемане на законен или управленски контрол, над който и да е от емитентите на неговите базисни инвестиции, при условие че тези предприятия за колективно инвестиране са получили разрешение и подлежат на надзор от страна на компетентните органи и че те имат депозитар, изпълняващ функции, равностойни на тези съгласно Директива 85/611/ЕИО;
в)
всяко юридическо лице, извършващо дейности от обществен интерес, чиято единствена стопанска дейност е да действа като емитент на ценни книжа, обезпечени с активи, съгласно определението в член 2, параграф 5 от Регламент (ЕО) № 809/2004 на Комисията (21). В такива случаи държавата-членка изисква от дружеството да обясни на обществеността причините, поради които то счита за нецелесъобразно да има или одиторски комитет или административен или надзорен орган, на който е поверено извършването на функциите на одиторски комитет;
г)
всяка кредитна институция по смисъла на член 1, параграф 1 от Директива 2000/12/ЕО, чиито акции не са допуснати за търгуване на регулиран пазар на държава-членка по смисъла на член 4, параграф 1, точка 14 от Директива 2004/39/ЕО и което непрекъснато или трайно е емитирало само дългови ценни книжа, при условие че номиналният размер на всички такива дългови ценни книжа остава под 100 000 000 EUR и че то не е публикувало проспект съгласно Директива 2003/71/ЕО.
Член 42
Независимост
1.
а)
потвърждават ежегодно в писмена форма пред одиторския комитет своята независимост от одитираното юридическо лице, извършващо дейности от обществен интерес;
б)
разкриват ежегодно пред одиторския комитет всички допълнителни услуги, предоставени на одитираното дружество; и
в)
обсъждат с одиторския комитет заплахите за тяхната независимост и гаранциите, приложени за смекчаване на тези заплахи, съгласно документираното от тях в изпълнение на член 22, параграф 3.
2. Държавите-членки гарантират, че основния/те партньор/и по одита, който/които отговаря/т за извършването на задължителен одит изпълняват поред задължението за одитиране в максимален срок с продължителност от седем години от датата на назначаване и да му/им бъде разрешено да участва/т в одит на одитираното дружество след срок от най-малко две години.
3. На задължителния одитор или на основния партньор по одита, който извършва задължителен одит от името на одиторско дружество, не се разрешава да заема ключова ръководна позиция в одитираното дружество преди изтичането на срок от минимум две години от момента, в който той или тя е подал/а оставка като задължителен одитор или основен партньор по одита от задължението за извършване на одит.
Член 43
Гарантиране на качеството
Проверката за гарантиране на качеството, посочено в член 29, се извършва най-малко веднъж на всеки три години за задължителни одитори или одиторски дружества, които извършват задължителен одит на юридически лица, извършващи дейност от обществен интерес.
ГЛАВА ХI
МЕЖДУНАРОДНИ АСПЕКТИ
Член 44
Одобрение на одитори от трети страни
1. При спазване на реципрочност компетентните органи на държава-членка могат да одобрят одитор от трета страна като задължителен одитор, ако това лице е представило доказателства, че той или тя отговаря на изисквания, равностойни на тези, предвидени в членове 4, и от 6 до 13.
2. Компетентните органи на държава-членка, преди да предоставят одобрение на одитор от трета страна, който отговаря на изискванията на параграф 1, прилагат изискванията, предвидени в член 14.
Член 45
Регистрация и надзор на одитори и одиторски дружества от трети страни
1. Компетентните органи на държава-членка регистрират в съответствие с членове 15-17 всеки одитор и одиторско дружество от трета страна, който представя одиторски отчет, свързан с годишни или консолидирани счетоводни отчети на дружество, учредено извън Общността, чиито прехвърляеми ценни книжа са допуснати за търгуване на регулиран пазар на тази държава-членка по смисъла на член 4, параграф 1, точка 14 от Директива 2004/39/ЕО, освен когато дружеството е емитент изключително на дългови ценни книжа, допуснати за търгуване на регулиран пазар в държава-членка, по смисъла на член 2, параграф 1, буква б) от Директива 2004/109/ЕО (22), чиято деноминация на единица е поне 50 000 EUR, или в случай на дългови ценни книжа, деноминирани в друга валута - равностойността на поне 50 000 EUR в датата на емитиране.
2. Прилагат се членове 18 и 19.
3. Държавите-членки подлагат регистрираните одитори и одиторски дружества от трети страни на своите системи за надзор, на своите системи за гарантиране на качеството и на своите системи за разследване и санкции. Държава-членка може да освободи регистриран одитор или одиторско дружество от трета страна от подлагането му на системата за гарантиране на качеството, ако система за гарантиране на качеството на друга държава-членка или на третата страна, която е била оценена като равностойна в съответствие с член 46, е извършила проверка на качеството на съответния одитор или одиторско дружество от трета страна през предходните три години.
4. Без да се засяга член 46, одиторските отчети, свързани с годишни счетоводни отчети или консолидирани счетоводни отчети по параграф 1 от настоящия член, издадени от одитори или одиторски дружества от трети страни, които не са регистрирани в държавата-членка, нямат правна сила в тази държава-членка.
5.
а)
то отговаря на изисквания, които са равностойни на тези, предвидени в член 3, параграф 3;
б)
мнозинството от членовете на административния или управителния орган на одиторското дружество от трета страна отговаря на изисквания, които са равностойни на тези, предвидени в членове 4-10;
в)
одиторът от трета страна, извършващ одита от името на одиторско дружество от трета страна, отговаря на изисквания, които са равностойни на тези, предвидени в членове 4-10;
г)
одитът на годишните или консолидираните счетоводни отчети, както е посочено в параграф 1, се извършва в съответствие с международните стандарти за одит, посочени в член 26, както и с изискванията, предвидени в членове 22, 24 и 25, или с равностойни стандарти и изисквания;
д)
то публикува на своята интернет страница годишен доклад за прозрачността, който включва информацията, посочена в член 40 или то спазва равностойни изисквания за оповестяване.
6. С цел гарантиране на единното прилагане на параграф 5, буква г) посочената в тази разпоредба равностойност се оценява от Комисията в сътрудничество с държавите-членки и за това се взема решение от Комисията в съответствие с процедурата, предвидена в член 48, параграф 2. Преди такова решение на Комисията държавите-членки могат да оценяват равностойността, посочена в параграф 5, буква г), доколкото Комисията не се е произнесла с решение.
Член 46
Дерогация в случай на равностойност
1. Държавите-членки могат да не приложат или да изменят изискванията в член 45, параграфи 1 и 3 въз основа на реципрочност, само ако одиторите или одиторските дружества от трети страни подлежат на системи за публичен надзор, гарантиране на качеството и разследвания и санкции в третата страна, които отговарят на изисквания, равностойни на тези от членове 29, 30 и 32.
2. С цел гарантиране единното прилагане на параграф 1 от настоящия член равностойността, посочена в него, се оценява от Комисията в сътрудничество с държавите-членки и за това се взема решение от Комисията в съответствие с процедурата, предвидена в член 48, параграф 2. Държавите-членки могат да оценяват равностойността по параграф 1 или да се позовават на оценки, извършени от други държави-членки, доколкото Комисията не се е произнесла с решение. Ако Комисията прецени, че изискването за равностойност, посочено в параграф 1 от настоящия член не е спазено, тя може да разреши на засегнатите одитори и одиторски дружества да продължат да извършват своите дейности съгласно съответните изисквания на държавата-членка за времето на подходящ преходен период.
3.
а)
своите оценки на равностойността, посочена в параграф 2; и
б)
основните елементи на своите договорености за сътрудничество със системите за публичен надзор, гарантиране на качеството и разследвания и санкции на третите страни, на основата на параграф 1.
Член 47
Сътрудничество с компетентните органи на трети страни
1.
а)
тези работни документи по одита и други документи са свързани с одит на дружества, които са емитирали ценни книжа в тази трета страна, или които представляват част от група, която изготвя консолидираните счетоводни отчети в тази трета страна;
б)
прехвърлянето се осъществява чрез компетентните органи на страната по произход до компетентните органи на тази трета страна и по тяхно искане;
в)
компетентните органи на съответната трета страна отговарят на изисквания, които са обявени за адекватни съгласно параграф 3;
г)
налице са действащи договорености на основата на реципрочност, договорена между съответните компетентни органи;
д)
прехвърлянето на лични данни на третата страна е в съответствие с глава IV от Директива 95/46/ЕО.
2.
а)
предоставянето от компетентните органи на обосновка на целите на искането за работните документи по одита и за други документи;
б)
подлагането на лицата, които са наети или са били наети от компетентните органи на трета страна, и които получават информацията, на задължение за професионална тайна;
в)
компетентните органи на трета страна могат да използват работните документи по одита и другите документи само за упражняване на своите функции на публичен надзор, гарантиране на качеството и разследвания, които отговарят на изисквания, равностойни на тези от членове 29, 30 и 32;
г)
искането от компетентния орган на трета страна за работни документи по одита или за други документи, държани от задължителен одитор или одиторско дружество, може да бъде отказано:
-
когато предоставянето на тези работни документи би се отразило неблагоприятно на суверенитета, сигурността или обществения ред на държавата-членка, към която е отправено искането, или
-
когато вече е образувано съдебно производство по отношение на същите действия и между същите страни пред органите на държавата-членка, към която е отправено искането.
3. За адекватността, посочена в параграф 1, буква в), Комисията взема решение в съответствие с процедурата, предвидена в член 48, параграф 2, с цел улесняване на сътрудничеството между компетентните органи. Оценката на адекватността се извършва в сътрудничество с държавите-членки и се основава на изискванията на член 36 или на равностойни по същество функционални резултати. Държавите-членки предприемат необходимите мерки за привеждане в съответствие с решението на Комисията.
4.
а)
е образувано разследване от компетентните органи в тази трета страна;
б)
прехвърлянето не противоречи на задълженията, които задължителните одитори и одиторските дружества са длъжни да спазват във връзка с прехвърлянето на работни документи по одита и други документи на компетентния орган по тяхната страна по произход;
в)
налице са действащи договорености с компетентните органи на тази трета страна, която позволява на компетентните органи в държавата-членка реципрочен директен достъп до работни документи по одита и други документи на одиторски дружества от тази трета страна;
г)
запитващият компетентен орган на третата страна информира предварително компетентния орган на страната по произход на задължителния одитор или одиторско дружество всяко пряко искане за информация, като посочва причините за това;
д)
условията, посочени в параграф 2, са спазени.
5. Комисията може в съответствие с процедурата, предвидена в член 48, параграф 2, да определи изключителните случаи по параграф 4 от настоящия член с цел улесняване сътрудничеството между компетентните органи и гарантиране на единно прилагане на параграф 4 от настоящия член.
6. Държавите-членки съобщават на Комисията действащите договорености, посочени в параграфи 1 и 4.
ГЛАВА ХII
ПРЕХОДНИ И ЗАКЛЮЧИТЕЛНИ РАЗПОРЕДБИ
Член 48
Процедура на комитета
1. Комисията се подпомага от комитет (наричан по-долу „Комитетът“).
2. Когато се прави позоваване на настоящия параграф, се прилагат членове 5 и 7 от Решение 1999/468/ЕО, като се вземат предвид разпоредбите на член 8 от него.
Срокът, предвиден в член 5, параграф 6 от Решение 1999/468/ЕО, се определя на три месеца.
3. Комитетът приема свой процедурен правилник.
4. Без да се засягат вече приети прилагащи мерки и с изключение на разпоредбите, предвидени в член 26, при изтичането на двугодишен срок след приемането на настоящата директива, но не по-късно от 1 април 2008 г., прилагането на разпоредбите ѝ, изискващи приемане на технически правила, изменения и решения в съответствие с параграф 2, се преустановява. По предложение на Комисията Европейският парламент и Съветът могат да подновят съответните разпоредби в съответствие с процедурата, предвидена в член 251 от Договора и за тази цел те ги преразглеждат преди изтичането на срока или на датата, посочена по-горе.
Член 49
Изменение на Директива 78/660/ЕИО и Директива 83/349/ЕИО
1.
а)
В член 43, параграф 1 се добавя нова точка 15 със следното съдържание:
„(15) поотделно сумата на таксите за финансовата година, събрани от задължителния одитор или одиторско дружество за задължителен одит на годишни счетоводни отчети, сумата на таксите, събирани за други гаранционни услуги, сумата на таксите, събирани за данъчни консултантски услуги и сумата на таксите, събирани за услуги, несвързани с одита.
Държавите-членки могат да предвидят, че това изискване не се прилага, когато дружеството е включено в консолидирани счетоводни отчети, съставянето на които се изисква съгласно член 1 от Директива 83/349/ЕИО, при условие че тази информация е представена в бележките към консолидираните счетоводни отчети.“
б)
Член 44, параграф 1 се изменя, както следва:
„1. Държавите-членки могат да разрешат на дружествата съгласно член 11 да съставят съкратени бележки по своите счетоводни отчети без информацията, изисквана съгласно член 43, параграф 1, точки 5-12, 14, буква а) и 15. Въпреки това в бележките трябва да оповестена информацията, посочена в член 43, параграф 1, точка 6 за всички съответни позиции.“
в)
Член 45, параграф 2 се заменя със следния текст:
„2. Параграф 1, буква б) се прилага също така към информацията, посочена в член 43, параграф 1, точка 8.
Държавите-членки могат да разрешат на дружествата по член 27 да пропуснат оповестяването на информацията, посочена в член 43, параграф 1, точка 8. Държавите-членки могат също така да разрешат на дружествата, посочени в член 27, да пропуснат оповестяването на информацията, посочена в член 43, параграф 1, точка 15, при условие че тази информация е предоставена на системата за публичен надзор, посочена в член 32 от Директива 2006/43/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 17 май 2006 г. относно задължителния одит на годишните счетоводни отчети и консолидираните счетоводни отчети (23), при поискване от такава система за публичен надзор.
2. В член 34 от Директива 83/349/ЕИО се добавя следната точка:
„(16)
поотделно сумата на таксите за финансовата година, събрани от задължителния одитор или одиторско дружество за задължителен одит на годишни счетоводни отчети, сумата на таксите, събирани за други гаранционни услуги, сумата на таксите, събирани за данъчни консултантски услуги и сумата на таксите, събирани за услуги, несвързани с одита.“
Член 50
Отмяна на Директива 84/253/ЕИО
Директива 84/253/ЕИО се отменя от 29 юни 2006 г. Позоваванията на отменената директива се разглеждат като позовавания на настоящата директива.
Член 51
Преходна разпоредба
Задължителните одитори или одиторските дружества, които са били одобрени от компетентните органи на държавите-членки в съответствие с Директива 84/253/ЕИО преди влизането в сила на разпоредбите, предвидени в член 53, параграф 1, се считат за одобрени в съответствие с настоящата директива.
Член 52
Минимална хармонизация
Държавите-членки, които изискват задължителен одит, могат да наложат по-строги изисквания, освен ако в настоящата директива не е предвидено друго.
Член 53
Транспониране
1. Държавите-членки приемат разпоредбите, необходими за да се съобразят с настоящата директива, не по-късно от 29 юни 2008 г. Те незабавно информират Комисията за това.
2. Когато държавите-членки приемат тези разпоредби, в тях се съдържа позоваване на настоящата директива или то се извършва при официалното им публикуване. Условията и редът на позоваване се определят от държавите-членки.
3. Държавите-членки съобщават на Комисията текстовете на основните разпоредби от националното законодателство, които те приемат в областта, уредена с настоящата директива.
Член 54
Влизане в сила
Настоящата директива влиза в сила на двадесетия ден след публикуването ѝ в Официален вестник на Европейския съюз.
Член 55
Адресати
Адресати на настоящата директива са държавите-членки.
Съставено в Страсбург на 17 май 2006 година.
DIRECTIVE 2006/43/EC OF THE EUROPEAN PARLIAMENT AND OF THE COUNCIL
of 17 May 2006
on statutory audits of annual accounts and consolidated accounts, amending Council Directives 78/660/EEC and 83/349/EEC and repealing Council Directive 84/253/EEC
(Text with EEA relevance)
THE EUROPEAN PARLIAMENT AND THE COUNCIL OF THE EUROPEAN UNION,
Having regard to the Treaty establishing the European Community, and in particular Article 44(2)(g) thereof,
Having regard to the proposal from the Commission,
Having regard to the opinion of the European Economic and Social Committee (1),
Acting in accordance with the procedure laid down in Article 251 of the Treaty (2),
Whereas:
(1)
Currently, the Fourth Council Directive 78/660/EEC of 25 July 1978 on the annual accounts of certain types of companies (3), the Seventh Council Directive 83/349/EEC of 13 June 1983 on consolidated accounts (4), Council Directive 86/635/EEC of 8 December 1986 on the annual accounts and consolidated accounts of banks and other financial institutions (5) and Council Directive 91/674/EEC of 19 December 1991 on the annual accounts and consolidated accounts of insurance undertakings (6) require that the annual accounts or consolidated accounts be audited by one or more persons entitled to carry out such audits.
(2)
The conditions for the approval of persons responsible for carrying out the statutory audit were laid down in the Eighth Council Directive 84/253/EEC of 10 April 1984 on the approval of persons responsible for carrying out the statutory audits of accounting documents (7).
(3)
The lack of a harmonised approach to statutory auditing in the Community was the reason why the Commission proposed, in its 1998 Communication on the statutory audit in the European Union: the way forward (8), the creation of a Committee on Auditing which could develop further action in close cooperation with the accounting profession and Member States.
(4)
On the basis of the work of that Committee, on 15 November 2000 the Commission issued a Recommendation on quality assurance for the statutory audit in the European Union: minimum requirements (9) and on 16 May 2002 a Recommendation on Statutory Auditors' Independence in the EU: A Set of Fundamental Principles (10).
(5)
This Directive aims at high-level - though not full - harmonisation of statutory audit requirements. A Member State requiring statutory audit may impose more stringent requirements, unless otherwise provided for by this Directive.
(6)
Audit qualifications obtained by statutory auditors on the basis of this Directive should be considered equivalent. It should therefore no longer be possible for Member States to insist that a majority of the voting rights in an audit firm must be held by locally approved auditors or that a majority of the members of the administrative or management body of an audit firm must be locally approved.
(7)
The statutory audit requires adequate knowledge of matters such as company law, fiscal law and social law. Such knowledge should be tested before a statutory auditor from another Member State can be approved.
(8)
In order to protect third parties, all approved auditors and audit firms should be entered in a register which is accessible to the public and which contains basic information concerning statutory auditors and audit firms.
(9)
Statutory auditors should adhere to the highest ethical standards. They should therefore be subject to professional ethics, covering at least their public-interest function, their integrity and objectivity and their professional competence and due care. The public-interest function of statutory auditors means that a broader community of people and institutions rely on the quality of a statutory auditor's work. Good audit quality contributes to the orderly functioning of markets by enhancing the integrity and efficiency of financial statements. The Commission may adopt implementing measures on professional ethics as minimum standards. When doing so, it might consider the principles contained in the International Federation of Accountants (IFAC) Code of Ethics.
(10)
It is important that statutory auditors and audit firms respect the privacy of their clients. They should therefore be bound by strict rules on confidentiality and professional secrecy which, however, should not impede proper enforcement of this Directive. Those confidentiality rules should also apply to any statutory auditor or audit firm which has ceased to be involved in a specific audit task.
(11)
Statutory auditors and audit firms should be independent when carrying out statutory audits. They may inform the audited entity of matters arising from the audit, but should abstain from the internal decision processes of the audited entity. If they find themselves in a situation where the significance of the threats to their independence, even after application of safeguards to mitigate those threats, is too high, they should resign or abstain from the audit engagement. The conclusion that there is a relationship which compromises the auditor's independence may be different as regards the relationship between the auditor and the audited entity from that in respect of the relationship between the network and the audited entity. Where a cooperative within the meaning of Article 2(14), or a similar entity as referred to in Article 45 of Directive 86/635/EEC, is required or permitted under national provisions to be a member of a non-profit-making auditing entity, an objective, reasonable and informed party would not conclude that the membership-based relationship compromises the statutory auditor's independence, provided that when such an auditing entity is conducting a statutory audit of one of its members, the principles of independence are applied to the auditors carrying out the audit and those persons who may be in a position to exert influence on the statutory audit. Examples of threats to the independence of a statutory auditor or audit firm are a direct or indirect financial interest in the audited entity and the provision of additional non-audit services. Also, the level of fees received from one audited entity and/or the structure of the fees can threaten the independence of a statutory auditor or audit firm. Types of safeguards to be applied to mitigate or eliminate those threats include prohibitions, restrictions, other policies and procedures, and disclosure. Statutory auditors and audit firms should refuse to undertake any additional non-audit service that compromises their independence. The Commission may adopt implementing measures on independence as minimum standards. In doing so, the Commission might take into consideration the principles contained in the abovementioned Recommendation of 16 May 2002. In order to determine the independence of auditors, the concept of a ‘network’ in which auditors operate needs to be clear. In this regard, various circumstances have to be taken into account, such as instances where a structure could be defined as a network because it is aimed at profit- or cost-sharing. The criteria for demonstrating that there is a network should be judged and weighed on the basis of all factual circumstances available, such as whether there are common usual clients.
(12)
In cases of self-review or self-interest, where appropriate to safeguard the statutory auditor's or audit firm's independence, it should be for the Member State rather than the statutory auditor or the audit firm to decide whether the statutory auditor or audit firm should resign or abstain from an audit engagement with regard to its audit clients. However, this should not lead to a situation where Member States have a general duty to prevent statutory auditors or audit firms from providing non-audit services to their audit clients. For the purposes of determining whether it is appropriate, in cases of self-interest or self-review, that a statutory auditor or audit firm should not carry out statutory audits, so as to safeguard the statutory auditor's or audit firm's independence, the factors to be taken into account should include the question whether or not the audited public-interest entity has issued transferable securities admitted to trading on a regulated market within the meaning of point 14 of Article 4(1) of Directive 2004/39/EC of the European Parliament and of the Council of 21 April 2004 on markets in financial instruments (11).
(13)
It is important to ensure consistently high quality in all statutory audits required by Community law. All statutory audits should therefore be carried out on the basis of international auditing standards. Measures implementing those standards in the Community should be adopted in accordance with Council Decision 1999/468/EC of 28 June 1999 laying down the procedures for the exercise of implementing powers conferred on the Commission (12). A technical committee or group on auditing should assist the Commission in the assessment of the technical soundness of all the international auditing standards, and should also involve the system of public oversight bodies of the Member States. In order to achieve a maximum degree of harmonisation, Member States should be allowed to impose additional national audit procedures or requirements only if these stem from specific national legal requirements relating to the scope of the statutory audit of annual or consolidated accounts, meaning that those requirements have not been covered by the adopted international auditing standards. Member States could maintain those additional audit procedures until the audit procedures or requirements have been covered by subsequently adopted international auditing standards. If, however, the adopted international auditing standards contain audit procedures the performance of which would create a specific legal conflict with national law stemming from specific national requirements related to the scope of the statutory audit, Member States may carve out the conflicting part of the international auditing standard as long as those conflicts exist, provided the measures referred to in Article 26(3) are applied. Any addition or carving out by Member States should add a high level of credibility to the annual accounts of companies and be conducive to the public good. The above implies that Member States may, for example, require an additional auditor's report to the supervisory board or prescribe other reporting and audit requirements based on national corporate governance rules.
(14)
For the Commission to adopt an international auditing standard for application in the Community, it must be generally accepted internationally and have been developed with full participation of all interested parties following an open and transparent procedure, add to the credibility and quality of annual accounts and consolidated accounts and be conducive to the European public good. The need for the adoption of an International Auditing Practice Statement as part of a standard should be assessed in accordance with Decision 1999/468/EC on a case-by-case basis. The Commission should ensure that before the start of the adoption process a review is conducted in order to verify whether those requirements have been met and report to members of the Committee set up under this Directive on the outcome of the review.
(15)
In the case of consolidated accounts, it is important that there be a clear definition of responsibilities as between the statutory auditors who audit components of the group. For this purpose, the group auditor should bear full responsibility for the audit report.
(16)
In order to increase comparability between companies applying the same accounting standards, and to enhance public confidence in the audit function, the Commission may adopt a common audit report for the audit of annual accounts or consolidated accounts prepared on the basis of approved international accounting standards, unless an appropriate standard for such a report has been adopted at Community level.
(17)
Regular inspections are a good means of achieving a consistently high quality in statutory audits. Statutory auditors and audit firms should therefore be subject to a system of quality assurance that is organised in a manner which is independent from the reviewed statutory auditors and audit firms. For the application of Article 29 on quality assurance systems, Member States may decide that if individual auditors have a common quality assurance policy, only the requirements for audit firms need to be considered. Member States may organise the system of quality assurance in such a manner that each individual auditor is to be subject to a quality assurance review at least every six years. In this respect, the funding for the quality assurance system should be free from undue influence. The Commission should have the competence to adopt implementing measures in matters relevant to the organisation of quality assurance systems, and in respect of its funding, in cases where public confidence in the quality assurance system is seriously compromised. The public oversight systems of Member States should be encouraged to find a coordinated approach to the carrying-out of quality assurance reviews with a view to avoiding the imposition of unnecessary burdens on the parties concerned.
(18)
Investigations and appropriate penalties help to prevent and correct inadequate execution of a statutory audit.
(19)
Statutory auditors and audit firms are responsible for carrying out their work with due care and thus should be liable for the financial damage caused by a lack of the care owed. However, the auditors' and audit firms' ability to obtain professional indemnity insurance cover may be affected by whether they are subject to unlimited financial liability. For its part, the Commission intends examining these issues, taking into account the fact that liability regimes of the Member States may vary considerably.
(20)
Member States should organise an effective system of public oversight for statutory auditors and audit firms on the basis of home country control. The regulatory arrangements for public oversight should make possible effective cooperation at Community level in respect of the Member States' oversight activities. The public oversight system should be governed by non-practitioners who are knowledgeable in the areas relevant to statutory audit. These non-practitioners may be specialists who have never been linked with the audit profession or former practitioners who have left the profession. Member States may, however, allow a minority of practitioners to be involved in the governance of the public oversight system. Competent authorities of Member States should cooperate with each other whenever necessary for the purpose of carrying out their oversight duties on statutory auditors or audit firms approved by them. Such cooperation can make an important contribution to ensuring consistently high quality in the statutory audit in the Community. Since it is necessary to ensure effective cooperation and coordination at European level among competent authorities designated by Member States, the designation of one entity, responsible for ensuring cooperation, should be without prejudice to the ability of each single authority to cooperate directly with the other competent authorities of the Member States.
(21)
In order to ensure compliance with Article 32(3) on principles of public oversight, a non-practitioner is deemed to be knowledgeable in the areas relevant to the statutory audit either because of his or her past professional skill or, alternatively, because he or she has knowledge of at least one of the subjects listed in Article 8.
(22)
The statutory auditor or audit firm should be appointed by the general meeting of shareholders or members of the audited entity. In order to protect the independence of the auditor it is important that dismissal should be possible only where there are proper grounds and if those grounds are communicated to the authority or authorities responsible for public oversight.
(23)
Since public-interest entities have a higher visibility and are economically more important, stricter requirements should apply in the case of a statutory audit of their annual or consolidated accounts.
(24)
Audit committees and an effective internal control system help to minimise financial, operational and compliance risks, and enhance the quality of financial reporting. Member States might have regard to the Commission Recommendation of 15 February 2005 on the role of non-executive or supervisory directors of listed companies and on the committees of the (supervisory) board (13), which sets out how audit committees should be established and function. Member States may determine that the functions assigned to the audit committee or a body performing equivalent functions may be performed by the administrative or supervisory body as a whole. With regard to the duties of the audit committee under Article 41, the statutory auditor or audit firm should in no way be subordinated to the committee.
(25)
Member States may also decide to exempt public-interest entities which are collective investment undertakings whose transferable securities are admitted to trading on a regulated market from the requirement to have an audit committee. This option takes into account the fact that where a collective investment undertaking functions merely for the purpose of pooling assets, the employment of an audit committee will not always be appropriate. The financial reporting and related risks are not comparable to those of other public-interest entities. In addition, undertakings for collective investment in transferable securities (UCITS) and their management companies operate in a strictly defined regulatory environment and are subject to specific governance mechanisms such as controls exercised by their depositary. For those collective investment undertakings which are not harmonised by Directive 85/611/EEC (14) but are subject to equivalent safeguards as provided for by that Directive, Member States should, in this particular case, be allowed to provide for equal treatment with Community-harmonised collective investment undertakings.
(26)
In order to reinforce the independence of auditors of public-interest entities, the key audit partner(s) auditing such entities should rotate. To organise such rotation, Member States should require a change of key audit partner(s) dealing with an audited entity, while allowing the audit firm with which the key audit partner(s) is/are associated to continue being the statutory auditor of such entity. Where a Member State considers it appropriate in order to attain the objectives pursued, that Member State might, alternatively, require a change of audit firm, without prejudice to Article 42(2).
(27)
The interrelation of capital markets underlines the need also to ensure high-quality work performed by auditors from third countries in relation to the Community capital market. The auditors concerned should therefore be registered so as to make them subject to quality assurance reviews and to the system of investigations and penalties. Derogations on the basis of reciprocity should be possible subject to an equivalence testing to be performed by the Commission in cooperation with Member States. In any case, an entity which has issued transferable securities on a regulated market within the meaning of point 14 of Article 4(1) of Directive 2004/39/EC should always be audited by an auditor either registered in a Member State or overseen by competent authorities of the third country from which the auditor comes from, provided that the said third country is acknowledged by the Commission or a Member State as meeting the requirements equivalent to Community requirements in the field of principles of oversight, quality assurance systems and systems of investigations and penalties, and that the basis of this arrangement is reciprocity. While one Member State may consider a third country's quality assurance system equivalent, other Member States should not be bound to accept that assessment, nor should the Commission's decision be pre-empted thereby.
(28)
The complexity of international group audits requires good cooperation between the competent authorities of Member States and those of third countries. Member States should therefore ensure that competent authorities of third countries can have access to audit working papers and other documents through the national competent authorities. In order to protect the rights of the parties concerned and at the same time facilitate access to those papers and documents, Member States should be allowed to grant direct access to the competent authorities of third countries, subject to the agreement of the national competent authority. One of the relevant criteria for the granting of access is whether the competent authorities in third countries meet requirements which the Commission has declared adequate. Pending such a decision by the Commission, and without prejudice thereto, Member States may assess whether the requirements are adequate.
(29)
Disclosure of information as referred to in Articles 36 and 47 should be in accordance with the rules on the transfer of personal data to third countries as laid down in Directive 95/46/EC of the European Parliament and of the Council of 24 October 1995 on the protection of individuals with regard to the processing of personal data and on the free movement of such data (15).
(30)
The measures necessary for the implementation of this Directive should be adopted in accordance with Decision 1999/468/EC and with due regard to the declaration made by the Commission in the European Parliament on 5 February 2002 concerning the implementation of financial services legislation.
(31)
The European Parliament should be given a period of three months from the first transmission of draft amendments and implementing measures to allow it to examine them and to give its opinion. However, in urgent and duly justified cases, it should be possible to shorten that period. If, within that period, a resolution is adopted by the European Parliament, the Commission should re-examine the draft amendments or measures.
(32)
Since the objectives of this Directive - namely requiring the application of a single set of international auditing standards, the updating of the educational requirements, the definition of professional ethics and the technical implementation of the cooperation between competent authorities of Member States and between those authorities and the authorities of third countries, in order further to enhance and harmonise the quality of statutory audit in the Community and to facilitate cooperation between Member States and with third countries so as to strengthen confidence in the statutory audit - cannot be sufficiently achieved by the Member States and can therefore, by reason of the scale and effects of this Directive, be better achieved at Community level, the Community may adopt measures, in accordance with the principle of subsidiarity as set out in Article 5 of the Treaty. In accordance with the principle of proportionality, as set out in that Article, this Directive does not go beyond what is necessary in order to achieve those objectives.
(33)
With a view to rendering the relationship between the statutory auditor or audit firm and the audited entity more transparent, Directives 78/660/EEC and 83/349/EEC should be amended so as to require disclosure of the audit fee and the fee paid for non-audit services in the notes to the annual accounts and the consolidated accounts.
(34)
Directive 84/253/EEC should be repealed because it lacks a comprehensive set of rules to ensure an appropriate audit infrastructure, such as public oversight, disciplinary systems and systems of quality assurance, and because it does not provide specifically for regulatory cooperation between Member States and third countries. In order to ensure legal certainty, there is a clear need to indicate that statutory auditors and audit firms that have been approved under Directive 84/253/EEC are considered as approved under this Directive,
HAVE ADOPTED THIS DIRECTIVE:
CHAPTER I
SUBJECT MATTER AND DEFINITIONS
Article 1
Subject matter
This Directive establishes rules concerning the statutory audit of annual and consolidated accounts.
Article 2
Definitions
For the purpose of this Directive, the following definitions shall apply:
1.
‘statutory audit’ means an audit of annual accounts or consolidated accounts insofar as required by Community law;
2.
‘statutory auditor’ means a natural person who is approved in accordance with this Directive by the competent authorities of a Member State to carry out statutory audits;
3.
‘audit firm’ means a legal person or any other entity, regardless of its legal form, that is approved in accordance with this Directive by the competent authorities of a Member State to carry out statutory audits;
4.
‘third-country audit entity’ means an entity, regardless of its legal form, which carries out audits of the annual or consolidated accounts of a company incorporated in a third country;
5.
‘third-country auditor’ means a natural person who carries out audits of the annual or consolidated accounts of a company incorporated in a third country;
6.
‘group auditor’ means the statutory auditor(s) or audit firm(s) carrying out the statutory audit of consolidated accounts;
7.
‘network’ means the larger structure:
-
which is aimed at cooperation and to which a statutory auditor or an audit firm belongs, and
-
which is clearly aimed at profit- or cost-sharing or shares common ownership, control or management, common quality-control policies and procedures, a common business strategy, the use of a common brand-name or a significant part of professional resources;
8.
‘affiliate of an audit firm’ means any undertaking, regardless of its legal form, which is connected to an audit firm by means of common ownership, control or management;
9.
‘audit report’ means the report referred to in Article 51a of Directive 78/660/EEC and Article 37 of Directive 83/349/EEC issued by the statutory auditor or audit firm;
10.
‘competent authorities’ means the authorities or bodies designated by law that are in charge of the regulation and/or oversight of statutory auditors and audit firms or of specific aspects thereof; the reference to ‘competent authority’ in a specific article means a reference to the authority or body(ies) responsible for the functions referred to in that Article;
11.
‘international auditing standards’ means International Standards on Auditing (ISA) and related Statements and Standards, insofar as relevant to the statutory audit;
12.
‘international accounting standards’ means International Accounting Standards (IAS), International Financial Reporting Standards (IFRS) and related Interpretations (SIC-IFRIC interpretations), subsequent amendments to those standards and related interpretations, and future standards and related interpretations issued or adopted by the International Accounting Standards Board (IASB);
13.
‘public-interest entities’ means entities governed by the law of a Member State whose transferable securities are admitted to trading on a regulated market of any Member State within the meaning of point 14 of Article 4(1) of Directive 2004/39/EC, credit institutions as defined in point 1 of Article 1of Directive 2000/12/EC of the European Parliament and of the Council of 20 March 2000 relating to the taking up and pursuit of the business of credit institutions (16) and insurance undertakings within the meaning of Article 2(1) of Directive 91/674/EEC. Member States may also designate other entities as public-interest entities, for instance entities that are of significant public relevance because of the nature of their business, their size or the number of their employees;
14.
‘cooperative’ means a European Cooperative Society as defined in Article 1 of Council Regulation (EC) No 1435/2003 of 22 July 2003 on the Statute for a European Cooperative Society (SCE) (17), or any other cooperative for which a statutory audit is required under Community law, such as credit institutions as defined in point 1 of Article 1 of Directive 2000/12/EC and insurance undertakings within the meaning of Article 2(1) of Directive 91/674/EEC;
15.
‘non-practitioner’ means any natural person who, for at least three years before his or her involvement in the governance of the public oversight system, has not carried out statutory audits, has not held voting rights in an audit firm, has not been a member of the administrative or management body of an audit firm and has not been employed by, or otherwise associated with, an audit firm;
16.
‘key audit partner(s)’ mean(s):
(a)
the statutory auditor(s) designated by an audit firm for a particular audit engagement as being primarily responsible for carrying out the statutory audit on behalf of the audit firm; or
(b)
in the case of a group audit, at least the statutory auditor(s) designated by an audit firm as being primarily responsible for carrying out the statutory audit at the level of the group and the statutory auditor(s) designated as being primarily responsible at the level of material subsidiaries; or
(c)
the statutory auditor(s) who sign(s) the audit report.
CHAPTER II
APPROVAL, CONTINUING EDUCATION AND MUTUAL RECOGNITION
Article 3
Approval of statutory auditors and audit firms
1. A statutory audit shall be carried out only by statutory auditors or audit firms which are approved by the Member State requiring the statutory audit.
2. Each Member State shall designate competent authorities which shall be responsible for approving statutory auditors and audit firms.
The competent authorities may be professional associations, provided that they are subject to a system of public oversight as provided for in Chapter VIII.
3. Without prejudice to Article 11, the competent authorities of the Member States may approve as statutory auditors only natural persons who satisfy at least the conditions laid down in Articles 4 and 6 to 10.
4. The competent authorities of the Member States may approve as audit firms only those entities which satisfy the following conditions:
(a)
the natural persons who carry out statutory audits on behalf of an audit firm must satisfy at least the conditions imposed by Articles 4 and 6 to 12 and must be approved as statutory auditors in the Member State concerned;
(b)
a majority of the voting rights in an entity must be held by audit firms which are approved in any Member State or by natural persons who satisfy at least the conditions imposed by Articles 4 and 6 to 12. Member States may provide that such natural persons must also have been approved in another Member State. For the purpose of the statutory audit of cooperatives and similar entities as referred to in Article 45 of Directive 86/635/EEC, Member States may establish other specific provisions in relation to voting rights;
(c)
a majority - up to a maximum of 75 % - of the members of the administrative or management body of the entity must be audit firms which are approved in any Member State or natural persons who satisfy at least the conditions imposed by Articles 4 and 6 to 12. Member States may provide that such natural persons must also have been approved in another Member State. Where such a body has no more than two members, one of those members must satisfy at least the conditions in this point;
(d)
the firm must satisfy the condition imposed by Article 4.
Member States may set additional conditions only in relation to point (c). Such conditions shall be proportionate to the objectives pursued and shall not go beyond what is strictly necessary.
Article 4
Good repute
The competent authorities of a Member State may grant approval only to natural persons or firms of good repute.
Article 5
Withdrawal of approval
1. Approval of a statutory auditor or an audit firm shall be withdrawn if the good repute of that person or firm has been seriously compromised. Member States may, however, provide for a reasonable period of time for the purpose of meeting the requirements of good repute.
2. Approval of an audit firm shall be withdrawn if any of the conditions imposed in Article 3(4), points (b) and (c) is no longer fulfilled. Member States may, however, provide for a reasonable period of time for the purpose of fulfilling those conditions.
3. Where the approval of a statutory auditor or of an audit firm is withdrawn for any reason, the competent authority of the Member State where the approval is withdrawn shall communicate that fact and the reasons for the withdrawal to the relevant competent authorities of Member States where the statutory auditor or audit firm is also approved which are entered in the first-named Member State's register in accordance with Article 16(1), point (c).
Article 6
Educational qualifications
Without prejudice to Article 11, a natural person may be approved to carry out a statutory audit only after having attained university entrance or equivalent level, then completed a course of theoretical instruction, undergone practical training and passed an examination of professional competence of university final or equivalent examination level, organised or recognised by the Member State concerned.
Article 7
Examination of professional competence
The examination of professional competence referred to in Article 6 shall guarantee the necessary level of theoretical knowledge of subjects relevant to statutory audit and the ability to apply such knowledge in practice. Part at least of that examination shall be written.
Article 8
Test of theoretical knowledge
1. The test of theoretical knowledge included in the examination shall cover the following subjects in particular:
(a)
general accounting theory and principles;
(b)
legal requirements and standards relating to the preparation of annual and consolidated accounts;
(c)
international accounting standards;
(d)
financial analysis;
(e)
cost and management accounting;
(f)
risk management and internal control;
(g)
auditing and professional skills;
(h)
legal requirements and professional standards relating to statutory audit and statutory auditors;
(i)
international auditing standards;
(j)
professional ethics and independence.
2. It shall also cover at least the following subjects insofar as they are relevant to auditing:
(a)
company law and corporate governance;
(b)
the law of insolvency and similar procedures;
(c)
tax law;
(d)
civil and commercial law;
(e)
social security law and employment law;
(f)
information technology and computer systems;
(g)
business, general and financial economics;
(h)
mathematics and statistics;
(i)
basic principles of the financial management of undertakings.
3. The Commission may, in accordance with the procedure referred to in Article 48(2), adapt the list of subjects to be included in the test of theoretical knowledge referred to in paragraph 1. When adopting those implementing measures the Commission shall take into account developments in auditing and the audit profession.
Article 9
Exemptions
1. By way of derogation from Articles 7 and 8, a Member State may provide that a person who has passed a university or equivalent examination or holds a university degree or equivalent qualification in one or more of the subjects referred to in Article 8 may be exempted from the test of theoretical knowledge in the subjects covered by that examination or degree.
2. By way of derogation from Article 7, a Member State may provide that a holder of a university degree or equivalent qualification in one or more of the subjects referred to in Article 8 may be exempted from the test of the ability to apply in practice his or her theoretical knowledge of such subjects if he or she has received practical training in those subjects attested by an examination or diploma recognised by the State.
Article 10
Practical training
1. In order to ensure the ability to apply theoretical knowledge in practice, a test of which is included in the examination, a trainee shall complete a minimum of three years' practical training in, inter alia, the auditing of annual accounts, consolidated accounts or similar financial statements. At least two thirds of such practical training shall be completed with a statutory auditor or audit firm approved in any Member State.
2. Member States shall ensure that all training is carried out with persons providing adequate guarantees regarding their ability to provide practical training.
Article 11
Qualification through long-term practical experience
A Member State may approve a person who does not satisfy the conditions laid down in Article 6 as a statutory auditor, if he or she can show either:
(a)
that he or she has, for 15 years, engaged in professional activities which have enabled him or her to acquire sufficient experience in the fields of finance, law and accountancy, and has passed the examination of professional competence referred to in Article 7, or
(b)
that he or she has, for seven years, engaged in professional activities in those fields and has, in addition, undergone the practical training referred to in Article 10 and passed the examination of professional competence referred to in Article 7.
Article 12
Combination of practical training and theoretical instruction
1. Member States may provide that periods of theoretical instruction in the fields referred to in Article 8 shall count towards the periods of professional activity referred to in Article 11, provided that such instruction is attested by an examination recognised by the State. Such instruction shall not last less than one year, nor may it reduce the period of professional activity by more than four years.
2. The period of professional activity and practical training shall not be shorter than the course of theoretical instruction together with the practical training required in Article 10.
Article 13
Continuing education
Member States shall ensure that statutory auditors are required to take part in appropriate programmes of continuing education in order to maintain their theoretical knowledge, professional skills and values at a sufficiently high level, and that failure to respect the continuing education requirements is subject to appropriate penalties as referred to in Article 30.
Article 14
Approval of statutory auditors from other Member States
The competent authorities of the Member States shall establish procedures for the approval of statutory auditors who have been approved in other Member States. Those procedures shall not go beyond a requirement to pass an aptitude test in accordance with Article 4 of Council Directive 89/48/EEC of 21 December 1988 on a general system for the recognition of higher-education diplomas awarded on completion of professional education and training of at least three years' duration (18). The aptitude test, which shall be conducted in one of the languages permitted by the language rules applicable in the Member State concerned, shall cover only the statutory auditor's adequate knowledge of the laws and regulations of that Member State in so far as relevant to statutory audits.
CHAPTER III
REGISTRATION
Article 15
Public register
1. Each Member State shall ensure that statutory auditors and audit firms are entered in a public register in accordance with Articles 16 and 17. In exceptional circumstances, Member States may disapply the requirements laid down in this Article and Article 16 regarding disclosure only to the extent necessary to mitigate an imminent and significant threat to the personal security of any person.
2. Member States shall ensure that each statutory auditor and audit firm is identified in the public register by an individual number. Registration information shall be stored in the register in electronic form and shall be electronically accessible to the public.
3. The public register shall also contain the name and address of the competent authorities responsible for approval as referred to in Article 3, for quality assurance as referred to in Article 29, for investigations and penalties on statutory auditors and audit firms as referred to in Article 30, and for public oversight as referred to in Article 32.
4. Member States shall ensure that the public register is fully operational by 29 June 2009.
Article 16
Registration of statutory auditors
1. As regards statutory auditors, the public register shall contain at least the following information:
(a)
name, address and registration number;
(b)
if applicable, the name, address, website address and registration number of the audit firm(s) by which the statutory auditor is employed, or with whom he or she is associated as a partner or otherwise;
(c)
all other registration(s) as statutory auditor with the competent authorities of other Member States and as auditor with third countries, including the name(s) of the registration authority(ies), and, if applicable, the registration number(s).
2. Third-country auditors registered in accordance with Article 45 shall be clearly indicated in the register as such and not as statutory auditors.
Article 17
Registration of audit firms
1. As regards audit firms, the public register shall contain at least the following information:
(a)
name, address and registration number;
(b)
legal form;
(c)
contact information, the primary contact person and, where applicable, the website address;
(d)
address of each office in the Member State;
(e)
name and registration number of all statutory auditors employed by or associated as partners or otherwise with the audit firm;
(f)
names and business addresses of all owners and shareholders;
(g)
names and business addresses of all members of the administrative or management body;
(h)
if applicable, the membership of a network and a list of the names and addresses of member firms and affiliates or an indication of the place where such information is publicly available;
(i)
all other registration(s) as audit firm with the competent authorities of other Member States and as audit entity with third countries, including the name(s) of the registration authority(ies), and, if applicable, the registration number(s).
2. Third-country audit entities registered in accordance with Article 45 shall be clearly indicated in the register as such and not as audit firms.
Article 18
Updating of registration information
Member States shall ensure that statutory auditors and audit firms notify the competent authorities in charge of the public register without undue delay of any change of information contained in the public register. The register shall be updated without undue delay after notification.
Article 19
Responsibility for registration information
The information provided to the relevant competent authorities in accordance with Articles 16, 17 and 18 shall be signed by the statutory auditor or audit firm. Where the competent authority provides for the information to be made available electronically, that can, for example, be done by means of an electronic signature as defined in point 1 of Article 2 of Directive 1999/93/EC of the European Parliament and of the Council of 13 December 1999 on a Community framework for electronic signatures (19).
Article 20
Language
1. The information entered in the public register shall be drawn up in one of the languages permitted by the language rules applicable in the Member State concerned.
2. Member States may additionally allow the information to be entered in the public register in any other official language(s) of the Community. Member States may require the translation of the information to be certified.
In all cases, the Member State concerned shall ensure that the register indicates whether or not the translation is certified.
CHAPTER IV
PROFESSIONAL ETHICS, INDEPENDENCE, OBJECTIVITY, CONFIDENTIALITY AND PROFESSIONAL SECRECY
Article 21
Professional ethics
1. Member States shall ensure that all statutory auditors and audit firms are subject to principles of professional ethics, covering at least their public-interest function, their integrity and objectivity and their professional competence and due care.
2. In order to ensure confidence in the audit function and to ensure uniform application of paragraph 1 of this Article, the Commission may, in accordance with the procedure referred to in Article 48(2), adopt principle-based implementing measures governing professional ethics.
Article 22
Independence and objectivity
1. Member States shall ensure that when carrying out a statutory audit, the statutory auditor and/or the audit firm is independent of the audited entity and is not involved in the decision-taking of the audited entity.
2. Member States shall ensure that a statutory auditor or an audit firm shall not carry out a statutory audit if there is any direct or indirect financial, business, employment or other relationship - including the provision of additional non-audit services - between the statutory auditor, audit firm or network and the audited entity from which an objective, reasonable and informed third party would conclude that the statutory auditor's or audit firm's independence is compromised. If the statutory auditor's or audit firm's independence is affected by threats, such as self-review, self-interest, advocacy, familiarity or trust or intimidation, the statutory auditor or audit firm must apply safeguards in order to mitigate those threats. If the significance of the threats compared to the safeguards applied is such that his, her or its independence is compromised, the statutory auditor or audit firm shall not carry out the statutory audit.
Member States shall in addition ensure that, where statutory audits of public-interest entities are concerned and where appropriate to safeguard the statutory auditor's or audit firm's independence, a statutory auditor or an audit firm shall not carry out a statutory audit in cases of self-review or self-interest.
3. Member States shall ensure that a statutory auditor or audit firm documents in the audit working papers all significant threats to his, her or its independence as well as the safeguards applied to mitigate those threats.
4. In order to ensure confidence in the audit function and to ensure uniform application of paragraphs 1 and 2 of this Article, the Commission may, in accordance with the procedure referred to in Article 48(2), adopt principle-based implementing measures concerning:
(a)
the threats and safeguards referred to in paragraph 2;
(b)
the situations in which the significance of the threats, as referred to in paragraph 2, is such that the independence of the statutory auditor or audit firm is compromised;
(c)
the cases of self-review and self-interest referred to in the second subparagraph of paragraph 2, in which statutory audits may or may not be carried out.
Article 23
Confidentiality and professional secrecy
1. Member States shall ensure that all information and documents to which a statutory auditor or audit firm has access when carrying out a statutory audit are protected by adequate rules on confidentiality and professional secrecy.
2. Confidentiality and professional secrecy rules relating to statutory auditors or audit firms shall not impede enforcement of the provisions of this Directive.
3. Where a statutory auditor or audit firm is replaced by another statutory auditor or audit firm, the former statutory auditor or audit firm shall provide the incoming statutory auditor or audit firm with access to all relevant information concerning the audited entity.
4. A statutory auditor or audit firm who has ceased to be engaged in a particular audit assignment and a former statutory auditor or audit firm shall remain subject to the provisions of paragraphs 1 and 2 with respect to that audit assignment.
Article 24
Independence and objectivity of the statutory auditors carrying out the statutory audit on behalf of audit firms
Member States shall ensure that the owners or shareholders of an audit firm as well as the members of the administrative, management and supervisory bodies of such a firm, or of an affiliated firm, do not intervene in the execution of a statutory audit in any way which jeopardises the independence and objectivity of the statutory auditor who carries out the statutory audit on behalf of the audit firm.
Article 25
Audit fees
Member States shall ensure that adequate rules are in place which provide that fees for statutory audits:
(a)
are not influenced or determined by the provision of additional services to the audited entity;
(b)
cannot be based on any form of contingency.
CHAPTER V
AUDITING STANDARDS AND AUDIT REPORTING
Article 26
Auditing standards
1. Member States shall require statutory auditors and audit firms to carry out statutory audits in compliance with international auditing standards adopted by the Commission in accordance with the procedure referred to in Article 48(2). Member States may apply a national auditing standard as long as the Commission has not adopted an international auditing standard covering the same subject-matter. Adopted international auditing standards shall be published in full in each of the official languages of the Community in the Official Journal of the European Union.
2. The Commission may decide, in accordance with the procedure referred to in Article 48(2), on the applicability of international auditing standards within the Community. The Commission shall adopt international auditing standards for application in the Community only if they:
(a)
have been developed with proper due process, public oversight and transparency, and are generally accepted internationally;
(b)
contribute a high level of credibility and quality to the annual or consolidated accounts in conformity with the principles set out in Article 2(3) of Directive 78/660/EEC and in Article 16(3) of Directive 83/349/EEC; and
(c)
are conducive to the European public good.
3. Member States may impose audit procedures or requirements in addition to - or, in exceptional cases, by carving out parts of - the international auditing standards only if these stem from specific national legal requirements relating to the scope of statutory audits. Member States shall ensure that these audit procedures or requirements comply with the provisions laid down in points (b) and (c) of paragraph 2 and shall communicate them to the Commission and Member States before their adoption. In the exceptional case of the carving out of parts of an international auditing standard, Member States shall communicate their specific national legal requirements, as well as the grounds for maintaining them, to the Commission and the other Member States at least six months before their national adoption or, in the case of requirements already existing at the time of adoption of an international auditing standard, at the latest within three months of the adoption of the relevant international auditing standard.
4. Member States may impose additional requirements relating to the statutory audits of annual and consolidated accounts for a period expiring on 29 June 2010.
Article 27
Statutory audits of consolidated accounts
Member States shall ensure that in the case of a statutory audit of the consolidated accounts of a group of undertakings:
(a)
the group auditor bears the full responsibility for the audit report in relation with the consolidated accounts;
(b)
the group auditor carries out a review and maintains documentation of his or her review of the audit work performed by third-country auditor(s), statutory auditor(s), third-country audit entity(ies) or audit firm(s) for the purpose of the group audit. The documentation retained by the group auditor shall be such as enables the relevant competent authority to review the work of the group auditor properly;
(c)
when a component of a group of undertakings is audited by auditor(s) or audit entity(ies) from a third country that has no working arrangement as referred to in Article 47, the group auditor is responsible for ensuring proper delivery, when requested, to the public oversight authorities of the documentation of the audit work performed by the third-country auditor(s) or audit entity(ies), including the working papers relevant to the group audit. To ensure such delivery, the group auditor shall retain a copy of such documentation, or alternatively agree with the third-country auditor(s) or audit entity(ies) his proper and unrestricted access upon request, or take any other appropriate action. If legal or other impediments prevent audit working papers from being passed from a third country to the group auditor, the documentation retained by the group auditor shall include evidence that he or she has undertaken the appropriate procedures in order to gain access to the audit documentation, and in the case of impediments other than legal ones arising from country legislation, evidence supporting such an impediment.
Article 28
Audit reporting
1. Where an audit firm carries out the statutory audit, the audit report shall be signed by at least the statutory auditor(s) carrying out the statutory audit on behalf of the audit firm. In exceptional circumstances Member States may provide that this signature need not be disclosed to the public if such disclosure could lead to an imminent and significant threat to the personal security of any person. In any case the name(s) of the person(s) involved shall be known to the relevant competent authorities.
2. Notwithstanding Article 51a(1) of Directive 78/660/EEC, if the Commission has not adopted a common standard for audit reports in accordance with Article 26(1) of this Directive, it may, in accordance with the procedure referred to in Article 48(2) of this Directive, adopt a common standard for audit reports for annual or consolidated accounts which have been prepared in accordance with approved international accounting standards, in order to enhance public confidence in the audit function.
CHAPTER VI
QUALITY ASSURANCE
Article 29
Quality assurance systems
1. Each Member State shall ensure that all statutory auditors and audit firms are subject to a system of quality assurance which meets at least the following criteria:
(a)
the quality assurance system shall be organised in such a manner that it is independent of the reviewed statutory auditors and audit firms and subject to public oversight as provided for in Chapter VIII;
(b)
the funding for the quality assurance system shall be secure and free from any possible undue influence by statutory auditors or audit firms;
(c)
the quality assurance system shall have adequate resources;
(d)
the persons who carry out quality assurance reviews shall have appropriate professional education and relevant experience in statutory audit and financial reporting combined with specific training on quality assurance reviews;
(e)
the selection of reviewers for specific quality assurance review assignments shall be effected in accordance with an objective procedure designed to ensure that there are no conflicts of interest between the reviewers and the statutory auditor or audit firm under review;
(f)
the scope of the quality assurance review, supported by adequate testing of selected audit files, shall include an assessment of compliance with applicable auditing standards and independence requirements, of the quantity and quality of resources spent, of the audit fees charged and of the internal quality control system of the audit firm;
(g)
the quality assurance review shall be the subject of a report which shall contain the main conclusions of the quality assurance review;
(h)
quality assurance reviews shall take place at least every six years;
(i)
the overall results of the quality assurance system shall be published annually;
(j)
recommendations of quality reviews shall be followed up by the statutory auditor or audit firm within a reasonable period.
If the recommendations referred to in point (j) are not followed up, the statutory auditor or audit firm shall, if applicable, be subject to the system of disciplinary actions or penalties referred to in Article 30.
2. The Commission may, in accordance with the procedure referred to in Article 48(2), adopt implementing measures in order to enhance public confidence in the audit function and to ensure uniform application of points (a), (b) and (e) to (j) of paragraph 1.
CHAPTER VII
INVESTIGATIONS AND PENALTIES
Article 30
Systems of investigations and penalties
1. Member States shall ensure that there are effective systems of investigations and penalties to detect, correct and prevent inadequate execution of the statutory audit.
2. Without prejudice to Member States' civil liability regimes, Member States shall provide for effective, proportionate and dissuasive penalties in respect of statutory auditors and audit firms, where statutory audits are not carried out in conformity with the provisions adopted in the implementation of this Directive.
3. Member States shall provide that measures taken and penalties imposed on statutory auditors and audit firms are appropriately disclosed to the public. Penalties shall include the possibility of the withdrawal of approval.
Article 31
Auditors' liability
Before 1 January 2007 the Commission shall present a report on the impact of the current national liability rules for the carrying out of statutory audits on European capital markets and on the insurance conditions for statutory auditors and audit firms, including an objective analysis of the limitations of financial liability. The Commission shall, where appropriate, carry out a public consultation. In the light of that report, the Commission shall, if it considers it appropriate, submit recommendations to the Member States.
CHAPTER VIII
PUBLIC OVERSIGHT AND REGULATORY ARRANGEMENTS BETWEEN MEMBER STATES
Article 32
Principles of public oversight
1. Member States shall organise an effective system of public oversight for statutory auditors and audit firms based on the principles set out in paragraphs 2 to 7.
2. All statutory auditors and audit firms shall be subject to public oversight.
3. The system of public oversight shall be governed by non-practitioners who are knowledgeable in the areas relevant to statutory audit. Member States may, however, allow a minority of practitioners to be involved in the governance of the public oversight system. Persons involved in the governance of the public oversight system shall be selected in accordance with an independent and transparent nomination procedure.
4. The system of public oversight shall have the ultimate responsibility for the oversight of:
(a)
the approval and registration of statutory auditors and audit firms;
(b)
the adoption of standards on professional ethics, internal quality control of audit firms and auditing, and
(c)
continuing education, quality assurance and investigative and disciplinary systems.
5. The system of public oversight shall have the right, where necessary, to conduct investigations in relation to statutory auditors and audit firms and the right to take appropriate action.
6. The system of public oversight shall be transparent. This shall include the publication of annual work programmes and activity reports.
7. The system of public oversight shall be adequately funded. The funding for the public oversight system shall be secure and free from any undue influence by statutory auditors or audit firms.
Article 33
Cooperation between public oversight systems at Community level
Member States shall ensure that regulatory arrangements for public oversight systems permit effective cooperation at Community level in respect of Member States' oversight activities. To that end, each Member State shall make one entity specifically responsible for ensuring that cooperation.
Article 34
Mutual recognition of regulatory arrangements between Member States
1. Regulatory arrangements of Member States shall respect the principle of home-country regulation and oversight by the Member State in which the statutory auditor or audit firm is approved and the audited entity has its registered office.
2. In the case of a statutory audit of consolidated accounts, the Member State requiring the statutory audit of the consolidated accounts may not impose additional requirements in relation to the statutory audit concerning registration, quality assurance review, auditing standards, professional ethics and independence on a statutory auditor or audit firm carrying out a statutory audit of a subsidiary established in another Member State.
3. In the case of a company whose securities are traded on a regulated market in a Member State other than that in which that company has its registered office, the Member State in which the securities are traded may not impose any additional requirements in relation to the statutory audit concerning registration, quality assurance review, auditing standards, professional ethics and independence on a statutory auditor or audit firm carrying out the statutory audit of the annual or consolidated accounts of that company.
Article 35
Designation of competent authorities
1. Member States shall designate one or more competent authorities for the purposes of the tasks provided for in this Directive. Member States shall inform the Commission of their designation.
2. The competent authorities shall be organised in such a manner that conflicts of interests are avoided.
Article 36
Professional secrecy and regulatory cooperation between Member States
1. The competent authorities of Member States responsible for approval, registration, quality assurance, inspection and discipline shall cooperate with each other whenever necessary for the purpose of carrying out their respective responsibilities under this Directive. The competent authorities in a Member State responsible for approval, registration, quality assurance, inspection and discipline shall render assistance to competent authorities in other Member States. In particular, competent authorities shall exchange information and cooperate in investigations related to the carrying-out of statutory audits.
2. The obligation of professional secrecy shall apply to all persons who are employed or who have been employed by competent authorities. Information covered by professional secrecy may not be disclosed to any other person or authority except by virtue of the laws, regulations or administrative procedures of a Member State.
3. Paragraph 2 shall not prevent competent authorities from exchanging confidential information. Information thus exchanged shall be covered by the obligation of professional secrecy, to which persons employed or formerly employed by competent authorities are subject.
4. Competent authorities shall, on request, and without undue delay, supply any information required for the purpose referred to in paragraph 1. Where necessary, the competent authorities receiving any such request shall, without undue delay, take the necessary measures to gather the required information. Information thus supplied shall be covered by the obligation of professional secrecy to which the persons employed or formerly employed by the competent authorities that received the information are subject.
If the requested competent authority is not able to supply the required information without undue delay, it shall notify the requesting competent authority of the reasons therefor.
The competent authorities may refuse to act on a request for information where:
(a)
supplying information might adversely affect the sovereignty, security or public order of the requested Member State or breach national security rules; or
(b)
judicial proceedings have already been initiated in respect of the same actions and against the same statutory auditors or audit firms before the authorities of the requested Member State; or
(c)
final judgment has already been passed in respect of the same actions and on the same statutory auditors or audit firms by the competent authorities of the requested Member State.
Without prejudice to the obligations to which they are subject in judicial proceedings, competent authorities which receive information pursuant to paragraph 1 may use it only for the exercise of their functions within the scope of this Directive and in the context of administrative or judicial proceedings specifically related to the exercise of those functions.
5. Where a competent authority concludes that activities contrary to the provisions of this Directive are being or have been carried out on the territory of another Member State, it shall notify the competent authority of the other Member State of that conclusion in as specific a manner as possible. The competent authority of the other Member State shall take appropriate action. It shall inform the notifying competent authority of the outcome and, to the extent possible, of significant interim developments.
6. A competent authority of one Member State may also request that an investigation be carried out by the competent authority of another Member State on the latter's territory.
It may further request that some of its own personnel be allowed to accompany the personnel of the competent authority of that other Member State in the course of the investigation.
The investigation shall be subject throughout to the overall control of the Member State on whose territory it is conducted.
The competent authorities may refuse to act on a request for an investigation to be carried out as provided for in the first subparagraph, or on a request for its personnel to be accompanied by personnel of a competent authority of another Member State as provided for in the second subparagraph, where:
(a)
such an investigation might adversely affect the sovereignty, security or public order of the requested Member State; or
(b)
judicial proceedings have already been initiated in respect of the same actions and against the same persons before the authorities of the requested Member State; or
(c)
final judgment has already been passed in respect of the same actions on such persons by the competent authorities of the requested Member State.
7. In accordance with the procedure referred to in Article 48(2) the Commission may adopt implementing measures in order to facilitate cooperation between competent authorities on the procedures for the exchange of information and modalities for cross-border investigations provided for in paragraphs 2 to 4 of this Article.
CHAPTER IX
APPOINTMENT AND DISMISSAL
Article 37
Appointment of statutory auditors or audit firms
1. The statutory auditor or audit firm shall be appointed by the general meeting of shareholders or members of the audited entity.
2. Member States may allow alternative systems or modalities for the appointment of the statutory auditor or audit firm, provided that those systems or modalities are designed to ensure the independence of the statutory auditor or audit firm from the executive members of the administrative body or from the managerial body of the audited entity.
Article 38
Dismissal and resignation of statutory auditors or audit firms
1. Member States shall ensure that statutory auditors or audit firms may be dismissed only where there are proper grounds. Divergence of opinions on accounting treatments or audit procedures shall not be proper grounds for dismissal.
2. Member States shall ensure that the audited entity and the statutory auditor or audit firm inform the authority or authorities responsible for public oversight concerning the dismissal or resignation of the statutory auditor or audit firm during the term of appointment and give an adequate explanation of the reasons therefor.
CHAPTER X
SPECIAL PROVISIONS FOR THE STATUTORY AUDITS OF PUBLIC-INTEREST ENTITIES
Article 39
Application to non-listed public-interest entities
Member States may exempt public-interest entities which have not issued transferable securities admitted to trading on a regulated market within the meaning of point 14 of Article 4(1) of Directive 2004/39/EC and their statutory auditor(s) or audit firm(s) from one or more of the requirements in this Chapter.
Article 40
Transparency report
1. Member States shall ensure that statutory auditors and audit firms that carry out statutory audit(s) of public-interest entities publish on their websites, within three months of the end of each financial year, annual transparency reports that include at least the following:
(a)
a description of the legal structure and ownership;
(b)
where the audit firm belongs to a network, a description of the network and the legal and structural arrangements in the network;
(c)
a description of the governance structure of the audit firm;
(d)
a description of the internal quality control system of the audit firm and a statement by the administrative or management body on the effectiveness of its functioning;
(e)
an indication of when the last quality assurance review referred to in Article 29 took place;
(f)
a list of public-interest entities for which the audit firm has carried out statutory audits during the preceding financial year;
(g)
a statement concerning the audit firm's independence practices which also confirms that an internal review of independence compliance has been conducted;
(h)
a statement on the policy followed by the audit firm concerning the continuing education of statutory auditors referred to in Article 13;
(i)
financial information showing the importance of the audit firm, such as the total turnover divided into fees from the statutory audit of annual and consolidated accounts, and fees charged for other assurance services, tax advisory services and other non-audit services;
(j)
information concerning the basis for the partners' remuneration.
Member States may in exceptional circumstances disapply the requirement in point (f) to the extent necessary to mitigate an imminent and significant threat to the personal security of any person.
2. The transparency report shall be signed by the statutory auditor or audit firm, as the case may be. This can be done, for example, by means of an electronic signature as defined in Article 2(1) of Directive 1999/93/EC.
Article 41
Audit committee
1. Each public-interest entity shall have an audit committee. The Member State shall determine whether audit committees are to be composed of non-executive members of the administrative body and/or members of the supervisory body of the audited entity and/or members appointed by the general meeting of shareholders of the audited entity. At least one member of the audit committee shall be independent and shall have competence in accounting and/or auditing.
In public-interest entities which meet the criteria of Article 2(1), point (f) of Directive 2003/71/EC (20), Member States may permit the functions assigned to the audit committee to be performed by the administrative or supervisory body as a whole, provided at least that when the chairman of such a body is an executive member, he or she is not the chairman of the audit committee.
2. Without prejudice to the responsibility of the members of the administrative, management or supervisory bodies, or of other members who are appointed by the general meeting of shareholders of the audited entity, the audit committee shall, inter alia:
(a)
monitor the financial reporting process;
(b)
monitor the effectiveness of the company's internal control, internal audit where applicable, and risk management systems;
(c)
monitor the statutory audit of the annual and consolidated accounts;
(d)
review and monitor the independence of the statutory auditor or audit firm, and in particular the provision of additional services to the audited entity.
3. In a public-interest entity, the proposal of the administrative or supervisory body for the appointment of a statutory auditor or audit firm shall be based on a recommendation made by the audit committee.
4. The statutory auditor or audit firm shall report to the audit committee on key matters arising from the statutory audit, and in particular on material weaknesses in internal control in relation to the financial reporting process.
5. Member States may allow or decide that the provisions laid down in paragraphs 1 to 4 shall not apply to any public-interest entity that has a body performing equivalent functions to an audit committee, established and functioning according to provisions in place in the Member State in which the entity to be audited is registered. In such a case the entity shall disclose which body carries out these functions and how it is composed.
6. Member States may exempt from the obligation to have an audit committee:
(a)
any public-interest entity which is a subsidiary undertaking within the meaning of Article 1 of Directive 83/349/EEC if the entity complies with the requirements in paragraphs 1 to 4 of this Article at group level;
(b)
any public-interest entity which is a collective investment undertaking as defined in Article 1(2) of Directive 85/611/EEC. Member States may also exempt public-interest entities the sole object of which is the collective investment of capital provided by the public, which operate on the principle of risk spreading and which do not seek to take legal or management control over any of the issuers of its underlying investments, provided that those collective investment undertakings are authorised and subject to supervision by competent authorities and that they have a depositary exercising functions equivalent to those under Directive 85/611/EEC;
(c)
any public-interest entity the sole business of which is to act as issuer of asset-backed securities as defined in Article 2(5) of Commission Regulation (EC) No 809/2004 (21). In such instances, the Member State shall require the entity to explain to the public the reasons for which it considers it not appropriate to have either an audit committee or an administrative or supervisory body entrusted to carry out the functions of an audit committee;
(d)
any credit institution within the meaning of Article 1(1) of Directive 2000/12/EC whose shares are not admitted to trading on a regulated market of any Member State within the meaning of point 14 of Article 4(1) of Directive 2004/39/EC and which has, in a continuous or repeated manner, issued only debt securities, provided that the total nominal amount of all such debt securities remains below EUR 100 000 000 and that it has not published a prospectus under Directive 2003/71/EC.
Article 42
Independence
1. In addition to the provisions laid down in Articles 22 and 24, Member States shall ensure that statutory auditors or audit firms that carry out the statutory audit of a public-interest entity:
(a)
confirm annually in writing to the audit committee their independence from the audited public-interest entity;
(b)
disclose annually to the audit committee any additional services provided to the audited entity; and
(c)
discuss with the audit committee the threats to their independence and the safeguards applied to mitigate those threats as documented by them pursuant to Article 22(3).
2. Member States shall ensure that the key audit partner(s) responsible for carrying out a statutory audit rotate(s) from the audit engagement within a maximum period of seven years from the date of appointment and is/are allowed to participate in the audit of the audited entity again after a period of at least two years.
3. The statutory auditor or the key audit partner who carries out a statutory audit on behalf of an audit firm shall not be allowed to take up a key management position in the audited entity before a period of at least two years has elapsed since he or she resigned as a statutory auditor or key audit partner from the audit engagement.
Article 43
Quality assurance
The quality assurance review referred to in Article 29 shall be carried out at least every three years for statutory auditors or audit firms that carry out statutory audits of public-interest entities.
CHAPTER XI
INTERNATIONAL ASPECTS
Article 44
Approval of auditors from third countries
1. Subject to reciprocity, the competent authorities of a Member State may approve a third-country auditor as statutory auditor if that person has furnished proof that he or she complies with requirements equivalent to those laid down in Articles 4 and 6 to 13.
2. The competent authorities of a Member State shall, before granting approval to a third-country auditor who meets the requirements of paragraph 1, apply the requirements laid down in Article 14.
Article 45
Registration and oversight of third-country auditors and audit entities
1. The competent authorities of a Member State shall, in accordance with Articles 15 to 17, register every third-country auditor and audit entity that provides an audit report concerning the annual or consolidated accounts of a company incorporated outwith the Community whose transferable securities are admitted to trading on a regulated market of that Member State within the meaning of point 14 of Article 4(1) of Directive 2004/39/EC, except when the company is an issuer exclusively of debt securities admitted to trading on a regulated market in a Member State within the meaning of Article 2(1)(b) of Directive 2004/109/EC (22), the denomination per unit of which is at least EUR 50 000 or, in case of debt securities denominated in another currency, equivalent, at the date of issue, to at least EUR 50 000.
2. Articles 18 and 19 shall apply.
3. Member States shall subject registered third-country auditors and audit entities to their systems of oversight, their quality assurance systems and their systems of investigation and penalties. A Member State may exempt a registered third-country auditor or audit entity from being subject to its quality assurance system if another Member State's or third country's system of quality assurance that has been assessed as equivalent in accordance with Article 46 has carried out a quality review of the third-country auditor or audit entity concerned during the previous three years.
4. Without prejudice to Article 46, audit reports concerning annual accounts or consolidated accounts referred to in paragraph 1 of this Article issued by third-country auditors or audit entities that are not registered in the Member State shall have no legal effect in that Member State.
5. A Member State may register a third-country audit entity only if:
(a)
it meets requirements which are equivalent to those laid down in Article 3(3);
(b)
the majority of the members of the administrative or management body of the third-country audit entity meet requirements which are equivalent to those laid down in Articles 4 to 10;
(c)
the third-country auditor carrying out the audit on behalf of the third-country audit entity meets requirements which are equivalent to those laid down in Articles 4 to 10;
(d)
the audits of the annual or consolidated accounts referred to in paragraph 1 are carried out in accordance with international auditing standards as referred to in Article 26, as well as the requirements laid down in Articles 22, 24 and 25, or with equivalent standards and requirements;
(e)
it publishes on its website an annual transparency report which includes the information referred to in Article 40 or it complies with equivalent disclosure requirements.
6. In order to ensure uniform application of paragraph 5(d) the equivalence referred to therein shall be assessed by the Commission in cooperation with Member States and shall be decided upon by the Commission in accordance with the procedure referred to in Article 48(2). Pending such a decision by the Commission, Member States may assess the equivalence referred to in paragraph 5(d) as long as the Commission has not taken any decision.
Article 46
Derogation in the case of equivalence
1. Member States may disapply or modify the requirements in Article 45(1) and (3) on the basis of reciprocity only if the third-country auditors or audit entities are subject to systems of public oversight, quality assurance and investigations and penalties in the third country that meet requirements equivalent to those of Articles 29, 30 and 32.
2. In order to ensure uniform application of paragraph 1 of this Article, the equivalence referred to therein shall be assessed by the Commission in cooperation with Member States and shall be decided upon by the Commission in accordance with the procedure referred to in Article 48(2). Member States may assess the equivalence referred to in paragraph 1 of this Article or rely on the assessments carried out by other Member States as long as the Commission has not taken any decision. If the Commission decides that the requirement of equivalence referred to in paragraph 1 of this Article is not complied with, it may allow the auditors and audit entities concerned to continue their audit activities in accordance with the relevant Member State's requirements during an appropriate transitional period.
3. Member States shall communicate to the Commission:
(a)
their assessments of the equivalence referred to in paragraph 2; and
(b)
the main elements of their cooperative arrangements with third-country systems of public oversight, quality assurance and investigations and penalties, on the basis of paragraph 1.
Article 47
Cooperation with competent authorities from third countries
1. Member States may allow the transfer to the competent authorities of a third country of audit working papers or other documents held by statutory auditors or audit firms approved by them, provided that:
(a)
those audit working papers or other documents relate to audits of companies which have issued securities in that third country or which form part of a group issuing statutory consolidated accounts in that third country;
(b)
the transfer takes place via the home competent authorities to the competent authorities of that third country and at their request;
(c)
the competent authorities of the third country concerned meet requirements which have been declared adequate in accordance with paragraph 3;
(d)
there are working arrangements on the basis of reciprocity agreed between the competent authorities concerned;
(e)
the transfer of personal data to the third country is in accordance with Chapter IV of Directive 95/46/EC.
2. The working arrangements referred to in paragraph 1(d) shall ensure that:
(a)
justification as to the purpose of the request for audit working papers and other documents is provided by the competent authorities;
(b)
the persons employed or formerly employed by the competent authorities of the third country that receive the information are subject to obligations of professional secrecy;
(c)
the competent authorities of the third country may use audit working papers and other documents only for the exercise of their functions of public oversight, quality assurance and investigations that meet requirements equivalent to those of Articles 29, 30 and 32;
(d)
the request from a competent authority of a third country for audit working papers or other documents held by a statutory auditor or audit firm can be refused:
-
where the provision of those working papers or documents would adversely affect the sovereignty, security or public order of the Community or of the requested Member State, or
-
where judicial proceedings have already been initiated in respect of the same actions and against the same persons before the authorities of the requested Member State.
3. The adequacy referred to in paragraph 1(c) shall be decided upon by the Commission in accordance with the procedure referred to in Article 48(2) in order to facilitate cooperation between competent authorities. The assessment of adequacy shall be carried out in cooperation with Member States and be based on the requirements of Article 36 or essentially equivalent functional results. Member States shall take the measures necessary to comply with the Commission's decision.
4. In exceptional cases and by way of derogation from paragraph 1, Member States may allow statutory auditors and audit firms approved by them to transfer audit working papers and other documents directly to the competent authorities of a third country, provided that:
(a)
investigations have been initiated by the competent authorities in that third country;
(b)
the transfer does not conflict with the obligations with which statutory auditors and audit firms are required to comply in relation to the transfer of audit working papers and other documents to their home competent authority;
(c)
there are working arrangements with the competent authorities of that third country that allow the competent authorities in the Member State reciprocal direct access to audit working papers and other documents of that third-country's audit entities;
(d)
the requesting competent authority of the third country informs in advance the home competent authority of the statutory auditor or audit firm of each direct request for information, indicating the reasons therefor;
(e)
the conditions referred to in paragraph 2 are respected.
5. The Commission may, in accordance with the procedure referred to in Article 48(2), specify the exceptional cases referred to in paragraph 4 of this Article in order to facilitate cooperation between competent authorities and to ensure the uniform application of paragraph 4 of this Article.
6. Member States shall communicate to the Commission the working arrangements referred to in paragraphs 1 and 4.
CHAPTER XII
TRANSITIONAL AND FINAL PROVISIONS
Article 48
Committee procedure
1. The Commission shall be assisted by a committee (hereinafter referred to as the Committee).
2. Where reference is made to this paragraph Articles 5 and 7 of Decision 1999/468/EC shall apply, having regard to the provisions of Article 8 thereof.
The period laid down in Article 5(6) of Decision 1999/468/EC shall be set at three months.
3. The Committee shall adopt its Rules of Procedure.
4. Without prejudice to the implementing measures already adopted, and except for the provisions laid down in Article 26, upon expiry of a two-year period following the adoption of this Directive and on 1 April 2008 at the latest, the application of its provisions requiring the adoption of technical rules, amendments and decisions in accordance with paragraph 2 shall be suspended. Acting on a proposal from the Commission, the European Parliament and the Council may renew the provisions concerned in accordance with the procedure laid down in Article 251 of the Treaty and to that end they shall review them prior to the expiry of the period or date referred to above.
Article 49
Amendment of Directive 78/660/EEC and Directive 83/349/EEC
1. Directive 78/660/EEC is hereby amended as follows:
(a)
in Article 43(1) the following point shall be added:
(15)
‘separately, the total fees for the financial year charged by the statutory auditor or audit firm for the statutory audit of annual accounts, the total fees charged for other assurance services, the total fees charged for tax advisory services and the total fees charged for other non-audit services.
Member States may provide that this requirement shall not apply where the company is included within the consolidated accounts required to be drawn up under Article 1 of Directive 83/349/EEC, provided that such information is given in the notes to the consolidated accounts.’;
(b)
paragraph 1 of Article 44 shall be replaced by the following:
1. ‘Member States may permit the companies referred to in Article 11 to draw up abridged notes on their accounts without the information required in Article 43(1)(5) to (12), (14)(a) and (15). However, the notes must disclose the information specified in Article 43(1)(6) in total for all the items concerned.’;
(c)
paragraph 2 of Article 45 shall be replaced by the following:
2. ‘Paragraph 1(b) shall also apply to the information specified in Article 43(1)(8).
The Member States may permit the companies referred to in Article 27 to omit disclosure of the information specified in Article 43(1)(8). The Member States may also permit the companies referred to in Article 27 to omit disclosure of the information specified in Article 43(1)(15), provided that such information is delivered to the public oversight system referred to in Article 32 of Directive 2006/43/EC of the European Parliament and of the Council of 17 May 2006 on statutory audit of annual accounts and consolidated accounts (23) when requested by such a public oversight system.’
2. In Article 34 of Directive 83/349/EEC the following point shall be added:
(16)
‘Separately, the total fees for the financial year charged by the statutory auditor or audit firm for the statutory audit of the consolidated accounts, the total fees charged for other assurance services, the total fees charged for tax advisory services and the total fees charged for other non-audit services.’
Article 50
Repeal of Directive 84/253/EEC
Directive 84/253/EEC shall be repealed with effect from 29 June 2006. References to the repealed Directive shall be construed as references to this Directive.
Article 51
Transitional provision
Statutory auditors or audit firms that are approved by the competent authorities of the Member States in accordance with Directive 84/253/EEC before the entry into force of the provisions referred to in Article 53(1) shall be considered as having been approved in accordance with this Directive.
Article 52
Minimum harmonisation
Member States requiring statutory audit may impose more stringent requirements, unless otherwise provided for by this Directive.
Article 53
Transposition
1. Before 29 June 2008 Member States shall adopt and publish the provisions necessary to comply with this Directive. They shall forthwith inform the Commission thereof.
2. When Member States adopt those provisions, they shall contain a reference to this Directive or be accompanied by such a reference on the occasion of their official publication. The methods of making such reference shall be laid down by Member States.
3. Member States shall communicate to the Commission the texts of the main provisions of national law which they adopt in the field covered by this Directive.
Article 54
Entry into force
This Directive shall enter into force on the 20th day following its publication in the Official Journal of the European Union.
Article 55
Addressees
This Directive is addressed to the Member States.
Done at Strasbourg, 17 May 2006.