ДИРЕКТИВА 2008/55/ЕО НА СЪВЕТА
от 26 май 2008 година
относно взаимопомощта при събиране на вземания, свързани с някои видове налози, мита, данъци и други мерки
(кодифицирана версия)
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност, и по-специално членове 93 и 94 от него,
като взе предвид предложението на Комисията,
като взе предвид становището на Европейския парламент (1),
като взе предвид становището на Европейския икономическия и социален комитет (2),
като има предвид, че:
(1)
Директива 76/308/ЕИО на Съвета от 15 март 1976 г. относно взаимопомощта при събиране на вземания, свързани с някои видове налози, мита, данъци и други мерки (3) е била неколкократно и съществено изменяна (4). С оглед постигане на яснота и рационалност посочената директива следва да бъде кодифицирана.
(2)
Фактът, че националните разпоредби, свързани с изплащането, се прилагат единствено на територията на съответната държава-членка, сам по себе си представлява пречка за функционирането на вътрешния пазар. Това положение възпрепятства пълното и справедливо прилагане на правилата на Общността, по-специално в областта на Общата селскостопанска политика, и улеснява действията с цел измама.
(3)
Необходимо е да се отговори на заплахата за финансовите интереси на Общността и на държавите-членки, както и на вътрешния пазар, появила се в резултат от разрастването на измамите, с цел по-добро запазване на конкурентоспособността и фискалния неутралитет на вътрешния пазар.
(4)
Следователно е необходимо приемане на общи правила относно взаимопомощта при изплащането.
(5)
Тези правила следва да бъдат приложими по отношение на изплащането на вземанията, произтичащи от различните мерки, съставляващи част от системата на пълно и частично финансиране на Европейския фонд за ориентиране и гарантиране на земеделието, изплащането на селскостопански такси и мита, данък върху добавената стойност и хармонизираните акцизи (обработен тютюн, алкохол и алкохолни напитки и минерални масла), както и данъци върху доходите, върху имуществото и върху застрахователните премии. Те следва да бъдат прилагани също и спрямо изплащането на лихви, административни наказания и глоби и разходи, произтичащи от такива вземания.
(6)
Взаимопомощта следва да включва за органа, получаващ молбата, от една страна, да предостави на органа, подаващ молбата, необходимата му информация за изплащането на вземанията, възникнали в държавата-членка по местонахождението му, и да нотифицира длъжника относно всички инструменти, свързани с такива искания, издадени от тази държава-членка, а от друга страна, по молба на органа, подаващ молбата, следва да изплати вземанията, възникващи в държавата-членка по местонахождение му.
(7)
Гореспоменатите различни форми на взаимопомощ следва да бъдат предоставени от органа, получаващ молбата, в съответствие със законите, наредбите и административните разпоредби, управляващи тези въпроси в държавата-членка по местонахождението му.
(8)
Необходимо е да бъдат определени условията, в съответствие с които се изготвят молбите за взаимопомощ от страна на органа, подаващ молбата, както и да бъде дадена ограничителна дефиниция на конкретните обстоятелства, при които органът, получаващ молбата, може да откаже съдействие във всеки един случай.
(9)
За да се позволи по-ефикасно и ефективно събиране на вземания, за които е подадена молба за събиране, документът, позволяващ изпълнение на вземането, по принцип следва да се смята за документ на държавата-членка по местонахождение на запитвания орган.
(10)
Органът, получаващ молбата, е длъжен да предприеме действия от името на органа, подаващ молбата за изплащане на вземане, в случай че действащите в държавата-членка по местонахождението му разпоредби позволяват това и в съгласие с органа, подаващ молбата, той следва да може да определи на длъжника срок да заплати или да нареди срок на плащане или разсрочено плащане. Лихвите, начислени върху такова плащане, следва да бъдат прехвърлени на държавата-членка по местонахождението на органа, подаващ молбата.
(11)
При мотивирана молба от страна на органа, подаващ молбата, органът, получаващ молбата, следва също да може, доколкото позволяват разпоредбите, действащи в държавата-членка по местонахождението му, да предприеме предпазни мерки, които да гарантират изплащането на вземания, възникнали в държавата-членка, подаваща молбата. Такива искания не следва задължително да се обслужват с преференциите, предвидени за подобни молби в държавата-членка по местонахождение на органа, получаващ молбата.
(12)
По време на процедурата за изплащане в държавата-членка по местонахождение на органа, получаващ молбата, вземането или инструментът, който дава право за изпълнение, издаден в държавата-членка по местонахождение на органа, подаващ молбата, могат да бъдат оспорени от заинтересованото лице. В такива случаи следва да бъде постановено, че заинтересованото лице следва да предприеме действия за оспорване на вземането пред компетентния орган на държавата-членка по местонахождение на органа, подаващ молбата, а органът, получаващ молбата, следва да спре, освен ако друго не е поискано от органа, подаващ молбата, всякакви започнати процедури по изпълнение, докато гореспоменатият орган вземе решение.
(13)
Следва да бъде постановено, че документите и информацията, обменени в хода на взаимопомощта във връзка с изплащането, не могат да бъдат използвани за други цели.
(14)
Използването на взаимопомощта при събирането не може, освен при изключителни обстоятелства, да се основава на финансови ползи или интерес от получените резултати, но в случаите, когато събирането представлява конкретен проблем, държавите-членки следва да могат да съгласуват условията за възстановяване.
(15)
Настоящата директива не следва да поставя ограничения върху взаимопомощта между държавите-членки, сключили двустранни, многостранни споразумения или спогодби.
(16)
За прилагането на настоящия регламент е необходимо да се приемат необходимите мерки в съответствие с Решение 1999/468/ЕО на Съвета от 28 юни 1999 г. за установяване на условията и реда за упражняване на изпълнителните правомощия, предоставени на Комисията (5).
(17)
Настоящата директива не следва да засяга задълженията на държавите-членки относно сроковете за транспониране в националното право на директивите, които са посочени в приложение I, част В,
ПРИЕ НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:
Член 1
Настоящата директива определя правилата, които да бъдат включени в законовите, подзаконовите и административните разпоредби на държавите-членки за гарантиране на изплащането в една държава-членка на вземанията, посочени в член 2, възникнали в друга държава-членка.
Член 2
Настоящата директива се прилага спрямо всички вземания, свързани със:
а)
възстановявания, интервенции и други мерки, съставляващи част от системата за пълно или частично финансиране на Европейския фонд за гарантиране на земеделието (ЕФГЗ) и Европейския земеделски фонд за развитие на селските райони (ЕЗФРСР), включително и на суми, подлежащи на събиране във връзка с тези действия;
б)
налози и други такси, предвидени съгласно общата организация на пазара в сектора на захарта;
в)
вносни мита;
г)
износни мита;
д)
данък добавена стойност;
е)
акциз върху:
i)
обработения тютюн,
ii)
алкохола и алкохолните напитки,
iii)
минералните масла.
ж)
данъци върху доходите и имуществото;
з)
данъци върху застрахователните премии;
и)
лихви, административни наказания и глоби и разходите, извършени във връзка с вземанията, посочени в букви а)-з), с изключение на санкции от наказателен характер съгласно действащото законодателство в държавата-членка по местонахождение на запитвания орган.
Настоящата директива се прилага също и спрямо вземания, свързани с идентични или аналогични данъци, посочени в член 3, точка 6), които допълват или заместват тези данъци. Компетентните органи на държавите-членки съгласуват помежду си и с Комисията датите на влизане в сила на такива данъци.
Член 3
За целите на настоящата директива:
1.
„орган, подаващ молбата“, означава компетентния орган на една държава-членка, който подава молба за помощ по отношение на вземането, посочено в член 2;
2.
„орган, получаващ молбата“, означава компетентния орган на една държава-членка, до който се отправя молба за помощ;
3.
„вносни мита“ означава мита и такси, които имат еквивалентен ефект върху вноса, и вносни такси, предвидени в рамките на Общата селскостопанска политика или на конкретните мерки относно някои стоки, получени в резултат от обработката на земеделски продукти;
4.
„износни мита“ означава мита и такси, които имат еквивалентен ефект върху износа, и износни такси, предвидени в рамките на Общата селскостопанска политика или на конкретните мерки относно някои стоки, получени в резултат от обработката на земеделски продукти;
5.
„данъци върху доходите и имуществото“ означава изброените в член 1, параграф 3 от Директива 77/799/ЕИО на Съвета от 19 декември 1977 г. относно взаимопомощта между компетентните органи на държавите-членки в областта на прякото данъчно облагане и облагането на застрахователните премии (6) във връзка с член 1, параграф 4 от същата директива;
6.
„данъци върху застрахователните премии“ означава:
a)
:
в Белгия
:
i)
taxe annuelle sur les contrats d’assurance,
ii)
jaarlijkse taks op de verzekeringscontracten.
б)
:
в Дания
:
i)
afgift af lystfartøjsforsikringer,
ii)
afgift af ansvarsforsikringer for motorkøretøjer m.v.,
iii)
stempelafgift af forsikringspræmier.
в)
:
в Германия
:
i)
Versicherungssteuer,
ii)
Feuerschutzsteuer.
г)
:
в Гърция
:
i)
Φòρος κύκλου εργασιών (Φ.Κ.Ε),
ii)
Τέλη Χαρτοσήμου.
д)
:
в Испания
:
Impuesto sobre la prima de seguros;
е)
:
във Франция
:
Taxe sur les conventions d’assurances;
ж)
:
в Ирланидия
:
Levy on insurance premiums;
з)
:
в Италия
:
imposte sulle assicurazioni private ed i contratti vitalizi di cui alla legge 29.10.1967 no 1216;
и)
:
в Люксембург
:
i)
impôt sur les assurances,
ii)
impôt dans l’interêt du service d’incendie.
й)
:
в Малта
:
taxxa fuq Dokumenti u Trasferimenti;
к)
:
в Нидерландия
:
Assurantiebelasting;
л)
:
в Австрия
:
i)
Versicherungssteuer,
ii)
Feuerschutzsteuer.
м)
:
в Португалия
:
imposto de selo sobre os prémios de seguros;
н)
:
в Словения
:
i)
davek od promenta zavarovalnih poslov,
ii)
požarna taksa.
о)
:
във Финландия
:
i)
eräistä vakuutusmaksuista suoritettava vero/skatt på vissa försäkringspremier,
ii)
palosuojelumaksu/brandskyddsavgift.
п)
:
в Обединеното кралство
:
Insurance premium tax (IPT).
Член 4
1. По молба на органа, подаващ молбата, органът, получаващ молбата, предоставя всякаква информация, която е от полза за органа, подаващ молбата, във връзка с изплащането на дадено вземане.
За да получи тази информация, органът, получаващ молбата, използва правомощията, предоставени му от законовите, подзаконовите и административните разпоредби, приложими спрямо изплащането на подобни вземания, възникващи в държавата-членка по местонахождението му.
2. Молбата за информация посочва името и адреса на лицето, с което е свързана тази информация, и всякаква друга приложима информация, свързана с идентифицирането, до която запитващият орган обикновено има достъп, както и характера и размера на вземането, по повод на което се отправя молбата.
3. Органът, получаващ молбата, не е длъжен да предоставя информация:
а)
с която не би могъл да се сдобие за целите на изплащането на подобни вземания, възникващи в държавата-членка по местонахождението му;
б)
която би представлявала разкриване на търговска, промишлена или професионална тайна; или
в)
чието разкриване може да накърни сигурността или да противоречи на обществения ред на държавата.
4. Органът, получаващ молбата, уведомява органа, подаващ молбата, относно мотивите за отказ на молбата за предоставяне на информация.
Член 5
1. По молба на органа, подаващ молбата, и в съответствие с действащите законови правила за уведомяване относно подобни инструменти или решения в държавата-членка по местонахождение на органа, получаващ молбата, той уведомява адресата за всякакви инструменти и решения, включително тези от съдебен характер, издадени от държавата-членка по местонахождение на органа, подаващ молбата, и свързани с вземане и/или с неговото изплащане.
2. Молбата за уведомяване посочва името и адреса на лицето, с което е свързана тази информация, и всякаква друга приложима информация, свързана с идентифицирането, до която запитващият орган обикновено има достъп, естеството и предмета на инструмента или решението, подлежащо на уведомяване, ако е необходимо, името и адреса на длъжника и всякаква друга приложима информация, свързана с идентифицирането, до която запитващият орган обикновено има достъп, и вземането, за което се отнася инструментът или решението, както и всякаква друга полезна информация.
3. Органът, получаващ молбата, своевременно информира органа, подаващ молбата, относно действията, предприети във връзка с молбата за уведомяване, и по-специално относно датата на изпращане на инструмента или решението на адресата.
Член 6
По молба на органа, подаващ молбата, и в съответствие със законовите, подзаконовите или административните разпоредби, приложими по отношение на изплащането на подобни вземания, възникнали в държавата-членка по местонахождение на органа, получаващ молбата, последният изплаща вземанията, които са предмет на инструмента, позволяващ тяхното изпълнение.
За тази цел всяко вземане, във връзка с което се подава молба за изплащане, се смята за вземане на държавата-членка по местонахождение на органа, получаващ молбата, освен в случаите, когато се прилагат разпоредбите, предвидени в член 12.
Член 7
1. Молбата за събиране на вземане, адресирана от запитващия орган до запитвания орган, следва да бъде придружена от официално или легализирано копие на документа, позволяващ нейното прилагане, издаден в държавата-членка по местонахождение на запитващия орган, и, ако е приложимо, от оригинал или легализирано копие на други документи, необходими за събирането.
2. Запитващият орган няма право да подава молба за събиране, освен ако:
а)
вземането и/или документът, позволяващ неговото изпълнение, не се оспорва в държава-членка по местонахождение, освен в случаите на прилагане на член 12, параграф 2, втора алинея;
б)
не е приложил в държавата-членка по местонахождение съответните възможни процедури за събиране въз основа на документа, посочен в параграф 1, и предприетите мерки няма да доведат до пълно събиране на вземането.
3. Молбата за събиране посочва:
а)
име, адрес и всякаква друга приложима информация, свързана с идентифицирането на съответното лице и/или на третата страна, притежаваща неговите активи;
б)
име, адрес и всякаква друга приложима информация, свързана с идентифицирането на запитващия орган;
в)
документа с изпълнителното основание, позволяващ събирането на вземането, издаден в държавата-членка по местонахождение на запитващия орган;
г)
характер и размер на вземането, включително главница, лихва и всякакви други наложени наказания, глоби и дължими разходи, деноминирани във валутните единици на държавите-членки по местонахождение на двата органа;
д)
дата на уведомяване на получателя относно документа от запитващия орган и/или от запитвания орган;
е)
дата и срок, през който изпълнението е възможно съгласно действащото законодателство в държавата-членка по местонахождение на запитващия орган;
ж)
всякаква друга приложима информация.
Молбата за събиране съдържа също и декларация от запитващия орган в потвърждение на факта, че условията, предвидени в параграф 2, са изпълнени.
4. Незабавно след като всякаква приложима информация по въпроса, довел до молбата за събиране, стане известна на запитващия орган, той я препраща до запитвания орган.
Член 8
Документът, позволяващ събиране на вземането, се признава директно и автоматично се смята за документ, позволяващ събиране на вземане на държавата-членка по местонахождение на запитвания орган.
Независимо от първа алинея документът, позволяващ събиране на вземането, може, ако е целесъобразно и в съответствие с действащите разпоредби в държавата-членка по местонахождение на запитвания орган, да бъде приет, признат, допълнен или заменен с документ, който дава право за изпълнение на територията на тази държава-членка.
В срок три месеца от датата на получаване на молбата за събиране държавите-членки полагат усилия да извършат формалностите по приемането, признаването, допълването или замяната на документа с изпълнителното основание, освен в случаите, посочени в четвърта алинея. Тези формалности не могат да бъдат отхвърлени, ако документът, позволяващ изпълнението, е надлежно съставен. Запитваният орган уведомява запитващия орган относно основанията за неспазването на срока от три месеца.
Ако някоя от тези формалности бъде подложена на оспорване във връзка с вземане или с документа, позволяващ изпълнението, който е издаден от запитващия орган, се прилага член 12.
Член 9
1. Вземането се събира във валутните единици на държавата-членка по местонахождение на запитвания орган. Запитваният орган изпраща на запитващия орган цялата сума по вземането, която е могъл да събере.
2. Запитваният орган има право, в случай че законите, подзаконовите актове или административните практики, действащи в държавата-членка по местонахождението му, позволяват това, и след консултации със запитващия орган да даде срок на длъжника да заплати или нареди плащане на части. Лихвата, начислена от запитвания орган по време на този допълнителен срок, също следва да бъда изпратена на държавата-членка по местонахождение на запитващия орган.
От датата, на която документът, позволяващ изпълнение на събирането на вземането, е пряко признат в съответствие с член 8, първа алинея или приет, признат, допълнен или заменен в съответствие с член 8, втора алинея, се начислява лихва за забавяне на плащането съгласно законите, подзаконовите актове или административните практики, действащи в държавата-членка по местонахождение на запитвания орган, и също така се изпраща на държавата-членка по местонахождение на запитващия орган.
Член 10
Независимо от разпоредбите на член 6, втора алинея, вземанията, подлежащи на събиране, може и да не се ползват с привилегиите, предвидени за подобни вземания, възникнали в държавата-членка по местонахождение на запитвания орган.
Член 11
Органът, получаващ молбата, незабавно информира органа, подаващ молбата, относно предприетите действия по отношение на молбата за изплащане.
Член 12
1. Ако в хода на процедурата по изплащане вземането и/или инструментът, позволяващ неговото изпълнение, издаден в държавата-членка по местонахождение на органа, подаващ молбата, бъдат оспорени от заинтересованата страна, тя следва да доведе действията до знанието на компетентния орган на държавата-членка по местонахождение на органа, подаващ молбата, в съответствие със съществуващите там разпоредби. Органът, подаващ молбата, следва да нотифицира органа, получаващ молбата, относно тези действия. Заинтересованата страна има право също да уведоми органа, получаващ молбата, относно предприетите действия.
2. Веднага след получаване на уведомяването, посочено в параграф 1, изпратено от органа, подаващ молбата, или от заинтересованата страна, органът, получаващ молбата, спира процедурата по изпълнение в очакване на решение от страна на органа, който е компетентен по въпроса, освен ако запитващият орган не пожелае друго в съответствие с втора алинея от настоящия параграф. В случай че органът, получаващ молбата, сметне за необходимо и без да се засягат разпоредбите на член 13, той може да предприеме предпазни мерки, с които да гарантира изплащането, доколкото законовите и подзаконовите разпоредби, действащи в държавата-членка по неговото местонахождение, позволяват подобни действия по отношение на такива вземания.
Запитващият орган има право в съответствие със законите, подзаконовите актове или административните практики, действащи в държавата-членка по местонахождението му, да поиска от запитвания орган събирането на съответното оспорено вземане, доколкото законите, подзаконовите актове или административните практики, действащи в държавата-членка по местонахождение на запитвания орган, позволяват подобни действия. Ако резултатът от оспорването се окаже благоприятен за длъжника, запитващият орган носи отговорност за възстановяването на всички събрани суми, както и на дължимата компенсация в съответствие с действащото законодателство в държавата-членка по местонахождение на запитвания орган.
3. Когато мерките по изпълнение, предприети в държавата-членка по местонахождение на органа, получаващ молбата, са предмет на оспорване, действията се отнасят до компетентния орган на тази държава-членка съгласно действащите там законови и подзаконови разпоредби.
4. Когато компетентният орган, до който са отнесени действията в съответствие с параграф 1, е съдебен или административен правораздавателен орган, неговото решение, стига да е благоприятно за органа, подаващ молбата, и да позволява изплащането на вземането в държавата-членка по местонахождението на последния, представлява „инструмент, позволяващ изпълнението“, посочен в членове 6, 7 и 8, и изплащането на вземането се извършва въз основа на това решение.
Член 13
Въз основа на мотивирана молба от страна на органа, подаващ молбата, органът, който я получава, предприема предпазни мерки, с които да гарантира изплащането, доколкото позволяват законовите или подзаконовите разпоредби, действащи в държавата-членка по местонахождението му.
Член 6, член 7, параграфи 1, 3 и 4, членове 8, 11, 12 и 14 се прилагат mutatis mutandis, за да влязат в сила разпоредбите на първа алинея.
Член 14
Запитваният орган не е задължен:
а)
да предоставя взаимопомощта, предвидена в членове от 6 до 13, в случай че поради състоянието на длъжника събирането на вземането може да създаде сериозни икономически или социални затруднения в държавата-членка по местонахождение на органа, доколкото законите, подзаконовите актове или административните практики, действащи в държавата-членка по местонахождение на запитвания орган, позволяват подобни действия относно подобни вземания от национален мащаб;
б)
да предоставя взаимопомощта, предвидена в членове 4-13, в случай че първоначалната молба съгласно член 4, 5 или 6 се отнася за вземания отпреди повече от пет години, датиращи от периода отпреди изготвянето на документа, позволяващ събирането съгласно законите, подзаконовите актове или административните практики, действащи в държавата-членка по местонахождение на запитващия орган, до датата на молбата. Все пак, в случаите на оспорване на вземането или на документа, срокът започва да тече от момента, в който държавата, която подава молбата, установи, че вземането или документът, позволяващи събирането, повече не подлежат на оспорване.
Органът, получаващ молбата, информира органа, подаващ молбата, относно основанията за отказ на молбата за помощ. Този мотивиран отказ се изпраща и на Комисията.
Член 15
1. Въпросите, свързани с давностните срокове, се ръководят единствено от разпоредбите, действащи в държавата-членка по местонахождение на органа, подаващ молбата.
2. Действията, предприети от страна на органа, получаващ молбата, за изплащане на вземане във връзка с молба за помощ, които, ако са били извършени от органа, подаващ молбата, биха имали ефекта на спиране или прекъсване на давностния срок съгласно разпоредбите, действащи в държавата-членка по местонахождение на органа, подаващ молбата, се смятат за предприети в тази държава-членка по отношение на този ефект.
Член 16
В съответствие с настоящата директива документите и информацията, изпратени на органа, получаващ молбата, могат да бъдат препращани от него единствено на:
а)
лицето, посочено в молбата за помощ;
б)
лицата и органите, които отговарят за изплащането на вземания, и единствено с тази цел;
в)
съдебните органи, които се заминават с въпросите, свързани с изплащането на вземания.
Член 17
Молбите за помощ, документът, позволяващ изпълнението, и другите приложими документи се придружават от превод на официалния език или на един от официалните езици в държавата-членка по местонахождение на органа, получаващ молбата, без да се накърнява правото на този орган да се откаже от превода.
Член 18
1. Запитваният орган събира от съответното лице също така всички разходи по събирането и си запазва сумата в съответствие със законовата и подзаконовата уредба в държавата-членка по местонахождението му, приложима към подобни вземания.
2. Държавите-членки се отказват взаимно от всякакви претенции една спрямо друга относно възстановяване на разходите, произтичащи от взаимопомощта, която си оказват в съответствие с настоящата директива.
3. В случаите, когато събирането представлява специална трудност, свързано е с разходи в особено големи размери или с борбата с организираната престъпност, запитващият орган и запитваният орган имат право да договорят процедура за възстановяване, която е специфична за съответните случаи.
4. Държавата-членка по местонахождение на запитващия орган продължава да носи отговорност към държавата-членка по местонахождение на запитвания орган относно всякакви разходи или загуби, причинени в резултат от действия, смятани за неоснователни по отношение на съдържанието на вземането или на валидността на документа, издаден от запитващия орган.
Член 19
Държавите-членки предоставят една на друга списък на органите, които имат право да подават или да получават молби за помощ.
Член 20
1. Дейността на Комисията се подпомага от комитета по събирането (наричан по-долу „комитета“).
2. При позоваване на настоящия параграф се прилагат членове 5 и 7 от Решение 1999/468/ЕО.
Срокът, предвиден в член 5, параграф 6 от Решение 1999/468/ЕО, се определя на три месеца.
Член 21
Комитетът има право да проучи всякакъв въпрос, свързан с прилагането на настоящата директива, повдигнат от председателя по негова собствена инициатива или по молба на представителя на една държава-членка.
Член 22
Подробните правила за прилагане на член 4, параграфи 2 и 4, член 5, параграфи 2 и 3 и членове 7, 8, 9, 11, член 12, параграфи 1 и 2, член 14, член 18, параграф 3 и член 24 и за определяне на начина на кореспонденция между органите, правилата за конвертиране и прехвърляне на събраните суми, както и за определяне на минимален размер на вземанията, които могат да доведат до подаване на молба за взаимопомощ, се приемат в съответствие с разпоредбите на член 20, параграф 2.
Член 23
Настоящата директива не изключва установяването на по-голяма степен на взаимопомощ сега или в бъдеще от определени държави-членки съгласно споразумения или ангажименти, включително такива за нотифициране на съдебни или извънсъдебни актове.
Член 24
Всяка държава-членка уведомява незабавно Комисията за приетите мерки за прилагането на настоящата директива. Комисията уведомява останалите държави-членки за тези мерки.
Всяка държава-членка ежегодно информира Комисията относно броя на молбите за информация, уведомяване и събиране, изпратени и получени всяка година, размера на вземанията и на събраните суми.
Два пъти в годината Комисията представя доклад на Европейския парламент и на Съвета относно прилагането на тези разпоредби и получените резултати.
Член 25
Директива 76/308/ЕИО, изменена с актовеТЕ, посочени в приложение I, частИ A и Б, се отменя, без да се засягат задълженията на държавите-членки относно сроковете за транспониране в националното право на директивите, които са посочени в приложение I, част В.
Позоваванията на отменената директива се смятат за позовавания на настоящата директива и се четат съгласно таблицата на съответствието в приложение II.
Член 26
Настоящата директива влиза в сила на двадесетия ден след публикуването ѝ в Официален вестник на Европейския съюз.
Член 27
Адресати на настоящата директива са държавите-членки.
Съставено в Брюксел на 26 май 2008 година.
COUNCIL DIRECTIVE 2008/55/EC
of 26 May 2008
on mutual assistance for the recovery of claims relating to certain levies, duties, taxes and other measures
(Codified version)
THE COUNCIL OF THE EUROPEAN UNION,
Having regard to the Treaty establishing the European Community, and in particular Articles 93 and 94 thereof,
Having regard to the proposal from the Commission,
Having regard to the opinion of the European Parliament (1),
Having regard to the opinion of the European Economic and Social Committee (2),
Whereas:
(1)
Council Directive 76/308/EEC of 15 March 1976 on mutual assistance for the recovery of claims relating to certain levies, duties, taxes and other measures (3) has been substantially amended several times (4). In the interests of clarity and rationality the said Directive should be codified.
(2)
The fact that national provisions relating to recovery are applicable only within national territories is in itself an obstacle to the functioning of the internal market. This situation prevents Community rules from being fully and fairly applied, particularly in the area of the common agricultural policy, and facilitates fraudulent operations.
(3)
It is necessary to meet the threat to the financial interests of the Community and the Member States and to the internal market posed by the development of fraud so as to safeguard better the competitiveness and fiscal neutrality of the internal market.
(4)
It is therefore necessary to adopt common rules on mutual assistance for recovery.
(5)
These rules should apply to the recovery of claims resulting from the various measures which form part of the system of total or partial financing of the European Agricultural Guarantee Fund and the European Agricultural Fund for Rural Development, to the recovery of levies and other duties and import and export duties, valued added tax and harmonised excise duties (manufactured tobacco, alcohol and alcoholic beverages and mineral oils), as well as of taxes on income, on capital and on insurance premiums. They should also apply to the recovery of interest, administrative penalties and fines, with the exclusion of any sanction of a criminal nature, and costs incidental to such claims.
(6)
Mutual assistance should consist of the following: the requested authority should on the one hand supply the applicant authority with the information which the latter needs in order to recover claims arising in the Member State in which it is situated and notify the debtor of all instruments relating to such claims emanating from that Member State, and on the other hand it should recover, at the request of the applicant authority, the claims arising in the Member State in which the latter is situated.
(7)
These different forms of assistance should be afforded by the requested authority in compliance with the laws, regulations and administrative provisions governing such matters in the Member State in which it is situated.
(8)
It is necessary to lay down the conditions in accordance with which requests for assistance must be drawn up by the applicant authority and to give a limitative definition of the particular circumstances in which the requested authority may refuse assistance in any given case.
(9)
In order to permit more efficient and effective recovery of claims in respect of which a request for recovery has been made, the instrument permitting enforcement of the claim should, in principle, be treated as an instrument of the Member State in which the requested authority is situated.
(10)
When the requested authority is required to act on behalf of the applicant authority to recover a claim, it should be able, if the provisions in force in the Member State in which it is situated so permit and with the agreement of the applicant authority, to allow the debtor time to pay or authorise payment by instalment. Any interest charged on such payment facilities should also be remitted to the Member State in which the applicant authority is situated.
(11)
Upon a reasoned request from the applicant authority, the requested authority should also be able, in so far as the provisions in force in the Member State in which it is situated so permit, to take precautionary measures to guarantee the recovery of claims arising in the applicant Member State. Such claims should not necessarily benefit from the privileges accorded to similar claims arising in the Member State in which the requested authority is situated.
(12)
During the recovery procedure in the Member State in which the requested authority is situated the claim or the instrument authorising its enforcement issued in the Member State in which the applicant authority is situated may be contested by the person concerned. It should be laid down in such cases that the person concerned must bring the action contesting the claim before the competent body of the Member State in which the applicant authority is situated and that the requested authority must suspend, unless the applicant authority requests otherwise, any enforcement proceedings which it has begun until a decision is taken by the aforementioned body.
(13)
It should be laid down that documents and information communicated in the course of mutual assistance for recovery may not be used for other purposes.
(14)
The use of mutual assistance for recovery cannot, save in exceptional circumstances, be based on financial benefits or an interest in the results obtained, but Member States should be able to agree the reimbursement arrangements when recovery poses a specific problem.
(15)
This Directive should not curtail mutual assistance between particular Member States under bilateral or multilateral agreements or arrangements.
(16)
The measures necessary for the implementation of this Directive should be adopted in accordance with Council Decision 1999/468/EC of 28 June 1999 laying down the procedures for the exercise of implementing powers conferred on the Commission (5).
(17)
This Directive should be without prejudice to the obligations of the Member States relating to the time-limits for transposition into national law of the Directives set out in Annex I, Part C,
HAS ADOPTED THIS DIRECTIVE:
Article 1
This Directive lays down the rules to be incorporated into the laws, regulations and administrative provisions of the Member States to ensure the recovery in each Member State of the claims referred to in Article 2 which arise in another Member State.
Article 2
This Directive shall apply to all claims relating to:
(a)
refunds, interventions and other measures forming part of the system of total or partial financing of the European Agricultural Guarantee Fund (EAGF) and the European Agricultural Fund for Rural Development (EAFRD), including sums to be collected in connection with these actions;
(b)
levies and other duties provided for under the common organisation of the market for the sugar sector;
(c)
import duties;
(d)
export duties;
(e)
value added tax;
(f)
excise duties on:
(i)
manufactured tobacco,
(ii)
alcohol and alcoholic beverages,
(iii)
mineral oils;
(g)
taxes on income and capital;
(h)
taxes on insurance premiums;
(i)
interest, administrative penalties and fines, and costs incidental to the claims referred to in points (a) to (h), with the exclusion of any sanction of a criminal nature as determined by the laws in force in the Member State in which the requested authority is situated.
It shall also apply to claims relating to taxes which are identical or analogous to the taxes on insurance premiums referred to in Article 3(6) which supplement or replace them. The competent authorities of the Member States shall communicate to each other and to the Commission the dates of entry into force of such taxes.
Article 3
For the purposes of this Directive:
1.
‘applicant authority’ means the competent authority of a Member State which makes a request for assistance concerning a claim referred to in Article 2;
2.
‘requested authority’ means the competent authority of a Member State to which a request for assistance is made;
3.
‘import duties’ means customs duties and charges having equivalent effect on imports, and import charges laid down within the framework of the common agricultural policy or in that of specific arrangements applicable to certain goods resulting from the processing of agricultural products;
4.
‘export duties’ means customs duties and charges having equivalent effect on exports, and export charges laid down within the framework of the common agricultural policy or in that of specific arrangements applicable to certain goods resulting from the processing of agricultural products;
5.
‘taxes on income and capital’ means those enumerated in Article 1(3) of Council Directive (77/799/EEC) of 19 December 1977 concerning mutual assistance by the competent authorities of the Member States in the field of direct taxation and taxation of insurance premiums (6), read in conjunction with Article 1(4) of that Directive;
6.
‘taxes on insurance premiums’ means:
(a)
:
in Belgium
:
(i)
taxe annuelle sur les contrats d’assurance,
(ii)
jaarlijkse taks op de verzekeringscontracten;
(b)
:
in Denmark
:
(i)
afgift af lystfartøjsforsikringer,
(ii)
afgift af ansvarsforsikringer for motorkøretøjer m.v.,
(iii)
stempelafgift af forsikringspræmier;
(c)
:
in Germany
:
(i)
Versicherungssteuer,
(ii)
Feuerschutzsteuer;
(d)
:
in Greece
:
(i)
Φòρος κύκλου εργασιών (Φ.Κ.Ε),
(ii)
Τέλη Χαρτοσήμου;
(e)
:
in Spain
:
Impuesto sobre las primas de seguros;
(f)
:
in France
:
taxe sur les conventions d’assurances;
(g)
:
in Ireland
:
levy on insurance premiums;
(h)
:
in Italy
:
imposte sulle assicurazioni private ed i contratti vitalizi di cui alla legge 29.10.1967 No 1216;
(i)
:
in Luxembourg
:
(i)
impôt sur les assurances,
(ii)
impôt dans l’interêt du service d’incendie;
(j)
:
in Malta
:
taxxa fuq dokumenti u trasferimenti;
(k)
:
in the Netherlands
:
assurantiebelasting;
(l)
:
in Austria
:
(i)
Versicherungssteuer,
(ii)
Feuerschutzsteuer;
(m)
:
in Portugal
:
imposto de selo sobre os prémios de seguros;
(n)
:
in Slovenia
:
(i)
davek od promenta zavarovalnih poslov,
(ii)
požarna taksa;
(o)
:
in Finland
:
(i)
eräistä vakuutusmaksuista suoritettava vero/skatt på vissa försäkringspremier,
(ii)
palosuojelumaksu/brandskyddsavgift;
(p)
:
in the United Kingdom
:
insurance premium tax (IPT).
Article 4
1. At the request of the applicant authority, the requested authority shall provide any information which would be useful to the applicant authority in the recovery of its claim.
In order to obtain this information, the requested authority shall make use of the powers provided under the laws, regulations or administrative provisions applying to the recovery of similar claims arising in the Member State where that authority is situated.
2. The request for information shall indicate the name and address of the person to whom the information to be provided relates and any other relevant information relating to the identification to which the applicant authority normally has access and the nature and amount of the claim in respect of which the request is made.
3. The requested authority shall not be obliged to supply information:
(a)
which it would not be able to obtain for the purpose of recovering similar claims arising in the Member State in which it is situated;
(b)
which would disclose any commercial, industrial or professional secrets; or
(c)
the disclosure of which would be liable to prejudice the security of or be contrary to the public policy of the State.
4. The requested authority shall inform the applicant authority of the grounds for refusing a request for information.
Article 5
1. The requested authority shall, at the request of the applicant authority, and in accordance with the rules of law in force for the notification of similar instruments or decisions in the Member State in which the requested authority is situated, notify to the addressee all instruments and decisions, including those of a judicial nature, which emanate from the Member State in which the applicant authority is situated and which relate to a claim and/or to its recovery.
2. The request for notification shall indicate the name and address of the addressee concerned and any other relevant information relating to the identification to which the applicant authority normally has access, the nature and the subject of the instrument or decision to be notified, if necessary the name, and address of the debtor and any other relevant information relating to the identification to which the applicant authority normally has access and the claim to which the instrument or decision relates, and any other useful information.
3. The requested authority shall promptly inform the applicant authority of the action taken on its request for notification and, more especially, of the date on which the instrument or decision was forwarded to the addressee.
Article 6
At the request of the applicant authority, the requested authority shall, in accordance with the laws, regulations or administrative provisions applying to the recovery of similar claims arising in the Member State in which the requested authority is situated, recover claims which are the subject of an instrument permitting their enforcement.
For this purpose any claim in respect of which a request for recovery has been made shall be treated as a claim of the Member State in which the requested authority is situated, except where Article 12 applies.
Article 7
1. The request for recovery of a claim which the applicant authority addresses to the requested authority shall be accompanied by an official or certified copy of the instrument permitting its enforcement, issued in the Member State in which the applicant authority is situated and, if appropriate, by the original or a certified copy of other documents necessary for recovery.
2. The applicant authority may not make a request for recovery unless:
(a)
the claim and/or the instrument permitting its enforcement are not contested in the Member State in which it is situated, except in cases where the second subparagraph of Article 12(2) applies;
(b)
it has, in the Member State in which it is situated, applied appropriate recovery procedures available to it on the basis of the instrument referred to in paragraph 1, and the measures taken will not result in the payment in full of the claim.
3. The request for recovery shall indicate:
(a)
the name, address and any other relevant information relating to the identification of the person concerned and/or to the third party holding his or her assets;
(b)
the name, address and any other relevant information relating to the identification of the applicant authority;
(c)
a reference to the instrument permitting its enforcement issued in the Member State in which the applicant authority is situated;
(d)
the nature and the amount of the claim, including the principal, the interest, and any other penalties, fines and costs due indicated in the currencies of the Member States in which both authorities are situated;
(e)
the date of notification of the instrument to the addressee by the applicant authority and/or by the requested authority;
(f)
the date from which and the period during which enforcement is possible under the laws in force in the Member State in which the applicant authority is situated;
(g)
any other relevant information.
The request for recovery shall also contain a declaration by the applicant authority confirming that the conditions set out in paragraph 2 have been fulfilled.
4. As soon as any relevant information relating to the matter which gave rise to the request for recovery comes to the knowledge of the applicant authority it shall forward it to the requested authority.
Article 8
The instrument permitting enforcement of the claim shall be directly recognised and automatically treated as an instrument permitting enforcement of a claim of the Member State in which the requested authority is situated.
Notwithstanding the first paragraph, the instrument permitting enforcement of the claim may, where appropriate and in accordance with the provisions in force in the Member State in which the requested authority is situated, be accepted as, recognised as, supplemented with, or replaced by an instrument authorising enforcement in the territory of that Member State.
Within three months of the date of receipt of the request for recovery, Member States shall endeavour to complete such acceptance, recognition, supplementing or replacement, except in cases referred to in the fourth paragraph. These formalities may not be refused if the instrument permitting enforcement is properly drawn up. The requested authority shall inform the applicant authority of the grounds for exceeding the period of three months.
If any of these formalities should give rise to contestation in connection with the claim or the instrument permitting enforcement issued by the applicant authority, Article 12 shall apply.
Article 9
1. Claims shall be recovered in the currency of the Member State in which the requested authority is situated. The entire amount of the claim that is recovered by the requested authority shall be remitted by the requested authority to the applicant authority.
2. The requested authority may, where the laws, regulations or administrative provisions in force in the Member State in which it is situated so permit, and after consultations with the applicant authority, allow the debtor time to pay or authorise payment by instalment. Any interest charged by the requested authority in respect of such extra time to pay shall also be remitted to the Member State in which the applicant authority is situated.
From the date on which the instrument permitting enforcement of recovery of the claim has been directly recognised in accordance with the first paragraph of Article 8 or accepted, recognised, supplemented or replaced in accordance with the second paragraph of Article 8, interest will be charged for late payment under the laws, regulations and administrative provisions in force in the Member State in which the requested authority is situated and shall also be remitted to the Member State in which the applicant authority is situated.
Article 10
Notwithstanding the second paragraph of Article 6, the claims to be recovered shall not necessarily benefit from the privileges accorded to similar claims arising in the Member State in which the requested authority is situated.
Article 11
The requested authority shall inform the applicant authority immediately of the action it has taken on the request for recovery.
Article 12
1. If, in the course of the recovery procedure, the claim and/or the instrument permitting its enforcement issued in the Member State in which the applicant authority is situated are contested by an interested party, the action shall be brought by the latter before the competent body of the Member State in which the applicant authority is situated, in accordance with the laws in force there. This action shall be notified by the applicant authority to the requested authority. The party concerned may also notify the requested authority of the action.
2. As soon as the requested authority has received the notification referred to in paragraph 1 either from the applicant authority or from the interested party, it shall suspend the enforcement procedure pending the decision of the body competent in the matter, unless the applicant authority requests otherwise in accordance with the second subparagraph of this paragraph. Should the requested authority deem it necessary, and without prejudice to Article 13, that authority may take precautionary measures to guarantee recovery in so far as the laws or regulations in force in the Member State in which it is situated allow such action for similar claims.
The applicant authority may, in accordance with the law, regulations and administrative practices in force in the Member State in which it is situated, request the requested authority to recover a contested claim, in so far as the relevant laws, regulations and administrative practices in force in the Member State in which the requested authority is situated allow such action. If the result of contestation is subsequently favourable to the debtor, the applicant authority shall be liable for the reimbursement of any sums recovered, together with any compensation due, in accordance with the laws in force in the Member State in which the requested authority is situated.
3. Where it is the enforcement measures taken in the Member State in which the requested authority is situated that are being contested the action shall be brought before the competent body of that Member State in accordance with its laws and regulations.
4. Where the competent body before which the action has been brought in accordance with paragraph 1 is a judicial or administrative tribunal, the decision of that tribunal, in so far as it is favourable to the applicant authority and permits recovery of the claim in the Member State in which the applicant authority is situated, shall constitute the ‘instrument permitting enforcement’ referred to in Articles 6, 7 and 8 and the recovery of the claim shall proceed on the basis of that decision.
Article 13
On a reasoned request by the applicant authority, the requested authority shall take precautionary measures to ensure recovery of a claim in so far as the laws or regulations in force in the Member State in which it is situated so permit.
In order to give effect to the provisions of the first paragraph, Articles 6, 7(1), (3) and (4), 8, 11, 12 and 14 shall apply mutatis mutandis.
Article 14
The requested authority shall not be obliged:
(a)
to grant the assistance provided for in Articles 6 to 13 if recovery of the claim would, because of the situation of the debtor, create serious economic or social difficulties in the Member State in which that authority is situated, in so far as the laws, regulations and administrative practices in force in the Member State in which the requested authority is situated allow such action for similar national claims;
(b)
to grant the assistance provided for in Articles 4 to 13, if the initial request under Articles 4, 5 or 6 applies to claims more than five years old, dating from the moment the instrument permitting the recovery is established in accordance with the laws, regulations or administrative practices in force in the Member State in which the applicant authority is situated, to the date of the request. However, in cases where the claim or the instrument is contested, the time-limit begins from the moment at which the applicant State establishes that the claim or the instrument permitting recovery may no longer be contested.
The requested authority shall inform the applicant authority of the grounds for refusing a request for assistance. Such reasoned refusal shall also be communicated to the Commission.
Article 15
1. Questions concerning periods of limitation shall be governed solely by the laws in force in the Member State in which the applicant authority is situated.
2. Steps taken in the recovery of claims by the requested authority in pursuance of a request for assistance, which, if they had been carried out by the applicant authority, would have had the effect of suspending or interrupting the period of limitation according to the laws in force in the Member State in which the applicant authority is situated, shall be deemed to have been taken in the latter State, in so far as that effect is concerned.
Article 16
Documents and information sent to the requested authority pursuant to this Directive may only be communicated by the latter to:
(a)
the person mentioned in the request for assistance;
(b)
those persons and authorities responsible for the recovery of the claims, and solely for that purpose;
(c)
the judicial authorities dealing with matters concerning the recovery of the claims.
Article 17
Requests for assistance, the instrument permitting the enforcement and other relevant documents shall be accompanied by a translation in the official language, or one of the official languages of the Member State in which the requested authority is situated, without prejudice to the latter authority’s right to waive the translation.
Article 18
1. The requested authority shall recover from the person concerned and retain any costs linked to recovery which it incurs, in accordance with the laws and regulations of the Member State in which it is situated that apply to similar claims.
2. Member States shall renounce all claims on each other for the refund of costs resulting from mutual assistance which they grant each other pursuant to this Directive.
3. Where recovery poses a specific problem, concerns a very large amount in costs or relates to the fight against organised crime, the applicant and requested authorities may agree reimbursement arrangements specific to the cases in question.
4. The Member State in which the applicant authority is situated shall remain liable to the Member State in which the requested authority is situated for any costs and any losses incurred as a result of actions held to be unfounded, as far as either the substance of the claim or the validity of the instrument issued by the applicant authority are concerned.
Article 19
Member States shall provide each other with a list of authorities authorised to make or receive requests for assistance.
Article 20
1. The Commission shall be assisted by the recovery committee (hereinafter referred to as the Committee).
2. Where reference is made to this paragraph, Articles 5 and 7 of Decision 1999/468/EC shall apply.
The period referred to in Article 5(6) of Decision 1999/468/EC shall be set at three months.
Article 21
The Committee may examine any matter concerning the application of this Directive raised by its chairman either on his own initiative or at the request of the representative of a Member State.
Article 22
The detailed rules for implementing Articles 4(2) and (4), 5(2) and (3) and Articles 7, 8, 9, 11, 12(1) and (2), 14, 18(3) and 24 and for determining the means by which communications between the authorities may be transmitted, the rules on conversion, transfer of sums recovered, and the fixing of a minimum amount for claims which may give rise to a request for assistance, shall be adopted in accordance with the procedure referred to in Article 20(2).
Article 23
This Directive shall not prevent a greater measure of mutual assistance being afforded either now or in the future by particular Member States under any agreements or arrangements, including those for the notification of legal or extra-legal acts.
Article 24
Each Member State shall inform the Commission of the measures which it has adopted to implement this Directive.
The Commission shall forward this information to the other Member States.
Each Member State shall inform the Commission annually of the number of requests for information, notification and recovery sent and received each year, the amount of the claims involved and the amounts recovered.
The Commission shall report biennially to the European Parliament and the Council on the application of these arrangements and on the results achieved.
Article 25
Directive 76/308/EEC, as amended by the acts listed in Annex I, Parts A and B, is repealed, without prejudice to the obligations of the Member States relating to the time-limits for transposition into national law of the Directives set out in Annex I, Part C.
References to the repealed Directive shall be construed as references to this Directive and shall be read in accordance with the correlation table in Annex II.
Article 26
This Directive shall enter into force on the 20th day following its publication in the Official Journal of the European Union.
Article 27
This Directive is addressed to the Member States.
Done at Brussels, 26 May 2008.