31980L0154
L 033/1
ОФИЦИАЛЕН ВЕСТНИК НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ
ДИРЕКТИВА НА СЪВЕТА
от 21 януари 1980 година
относно взаимното признаване на дипломи, удостоверения и други официални документи за акушерки, включваща мерки за улесняване на действителното упражняване на правото на установяване и на свободното предоставяне на услуги
(80/154/ЕИО)
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ,
като взе предвид Договора за създаване на Европейската икономическа общност, и по-специално членове 49, 57 и 66 от него,
като взе предвид предложението на Комисията (1),
като взе предвид становището на Асамблеята (2),
като взе предвид становището на Икономическия и социален комитет (3),
като има предвид, че съгласно Договора, след приключване на преходния период не се допуска каквото и да е дискриминационно третиране, основано на националността в областта на установяването и предоставянето на услуги; като има предвид, че така осъщественият принцип на национално третиране се прилага по-специално за издаването на евентуално изисквано разрешение за достъп до акушерските дейности, както и за регистрирането или членството в професионални организации или сдружения;
като има предвид, че все пак е уместно да се предвидят разпоредби за улесняване на действителното упражняване на правото на установяване и свободното предоставяне на услуги от акушерките;
като има предвид, че по силата на Договора, държавите-членки се задължават да не оказват никакво съдействие, чието естество би накърнило условията на установяване;
като има предвид, че член 57, параграф 1 от Договора предвижда приемането на директиви за взаимното признаване на дипломи, удостоверения и други официални документи за професионална квалификация;
като има предвид, че е целесъобразно, освен взаимното признаване на дипломите, да се предвиди и координиране на изискванията за обучение за акушерка; като има предвид, че това координиране е предмет на Директива 80/155/ЕИО (4);
като има предвид, че придобиването на диплома за акушерка представлява законово изискване в държавите-членки за достъп до акушерската професия и упражняването ѝ;
като има предвид, че по отношение на използването на придобитата образователно-квалификационна степен, предвид факта, че една директива за взаимно признаване на дипломите не включва непременно формално приравняване на образователно-квалификационните степени, за които се отнасят тези дипломи, следва да се разреши използването на тази степен само на езика на държавата-членка по произход или на държавата-членка, от която идва чуждестранното лице;
като има предвид, че за улесняване прилагането на настоящата директива от националните администрации, държавите-членки могат да изискат лицата, за които тя се отнася и които отговарят на поставените в нея изисквания за образование, да представят, заедно с документа за професионална квалификация, и свидетелство от компетентните органи на страната по произход или на страната, от която идва чуждестранното лице, удостоверяващо, че тези документи са посочените в настоящата директива;
като има предвид, че в случай на предоставяне на услуги, изискването за регистриране или членство в професионални организации или сдружения, свързано с трайния и постоянен характер на дейността, извършвана в приемащата страна, безспорно би представлявало неудобство за предоставящия услугите поради временния характер на неговата дейност; като има предвид, че следва това изискване да отпадне; като има предвид, че в този случай е целесъобразно да се осигури контрол върху професионалната дисциплина, което е от компетенцията на тези професионални организации или сдружения; като има предвид, че за тази цел и ако член 62 от Договора не предвижда друго, следва да се предвиди възможността лицето да се задължи да уведоми за предоставянето на услугите компетентния орган в приемащата държава-членка;
като има предвид, че с оглед на изискванията за нравственост и почтеност следва да се направи разграничение по отношение на първоначалния достъп до професията от една страна и упражняването ѝ, от друга;
като има предвид, че с оглед дейността на акушерките като заети лица, Регламент (ЕИО) № 1612/68 на Съвета от 15 октомври 1968 г. за свободното движение на работници в Общността (5) не съдържа специални разпоредби за професиите, нормативно уредени по отношение на нравствеността и почтеността, професионалната дисциплина и използването на официален документ за професионална квалификация; като има предвид, че според държавите-членки тази нормативна уредба е или може да бъде приложима както за заетите лица, така и за свободно заетите лица; като има предвид, че във всички държави-членки за акушерските дейности се изисква диплома, удостоверение или друг официален документ за акушерка; като има предвид, че тази професия се упражнява както от свободно заети лица, така и от заети лица или от едно и също лице последователно и в двете качества по време на цялостната му професионалната дейност; като има предвид, че за да се улесни напълно свободното движение на тези специалисти на територията на Общността, следователно е необходимо прилагането на настоящата директива да обхване и акушерките, работещи като заети лица,
ПРИЕ НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:
ГЛАВА I
ПРИЛОЖНО ПОЛЕ
Член 1
1. Настоящата директива се прилага за акушерските дейности, така както са определени във всяка една държава-членка, без да се засягат разпоредбите на член 4 от Директива 80/155/ЕИО, упражнявани под професионални звания, както следва:
във Федерална република Германия:
-
„Hebamme“;
в Белгия:
-
„accoucheuse“/„vroedvrouw“;
в Дания:
-
„jordemoder“;
във Франция:
-
„sage-femme“;
в Ирландия:
-
„midwife“;
в Италия:
-
„ostetrica“;
в Люксембург:
-
„sage-femme“;
в Нидерландия:
-
„verloskundige“;
в Обединеното кралство:
-
„midwife“.
ГЛАВА II
ДИПЛОМИ, УДОСТОВЕРЕНИЯ И ДРУГИ ОФИЦИАЛНИ ДОКУМЕНТИ ЗА АКУШЕРКИ
Член 2
1. Всяка държава-членка признава издадените на гражданите на държавите-членки от другите държави-членки дипломи, удостоверения и други официални документи за професионална квалификация, изброени в член 3 по-долу, в съответствие с разпоредбите на член 1, параграфи 1, 3 и 4 от Директива 80/155/ЕИО и отговарящи на едно от следните условия:
-
завършено образование при редовна форма на обучение за акушерка за не по-малко от три години:
-
за което се изисква диплома, удостоверение или друг документ за професионална квалификация, който дава право да се продължи образованието в университет или висше учебно заведение или, ако случаят не е такъв, който да гарантира равностойно ниво на образование,
-
или е последвано от професионален стаж, за който е издадена атестация, посочена в член 4 от настоящата директива;
-
редовно обучение за акушерка за не по-малко от две години или 3 600 учебни часа, за което се изисква диплома, удостоверение или друг официален документ за медицинска сестра с общ профил, посочен в член 3 от Директива 77/452/ЕИО (6);
-
редовно обучение за акушерка за не по-малко от осемнадесет месеца или 3 000 учебни часа, за което се изисква диплома, удостоверение или друг официален документ за медицинска сестра с общ профил, посочен в член 3 от Директива 77/452/ЕИО и последвано от професионален стаж, за който е издадена атестация, посочена в член 4 от настоящата директива.
2. По отношение на достъпа и упражняването на дейностите на акушерките като лица на свободна практика, всяка държава-членка, на своя територия, придава на признатите от нея дипломи, удостоверения и други официални документи за професионална квалификация, същата сила както и на издаваните от нея.
Член 3
Посочените в член 2 дипломи, удостоверения и други официални документи за професионална квалификация са както следва:
a)
във Федерална република Германия:
-
„Hebammenprüfungszeugnis“ - документ, издаден от назначена от държавата изпитна комисия,
-
атестации от компетентните органи във Федерална република Германия, утвърждаващи приравняването на официалните документи за обучение, издадени след 8 май 1945 г. от компетентните органи в Германската демократична република с изброените в първото тире документи за обучение;
б)
в Белгия:
„diplôme d'accoucheuse“/„vroedvrouwdiploma“- диплома, издадена от държавно или от акредитирано от държавата учебно заведение или от централната комисия;
в)
в Дания:
„bevis for bestået jordemodereksamen“- документ, издаден от „DANMARKS JORDEMODERSKOLE“;
г)
във Франция:
„diplôme de sage-femme“ - диплома, издадена от държавата;
д)
в Ирландия:
„certificate in midwifery“ - свидетелство, издадено от „An Bord Altranais“;
е)
в Италия:
„diploma d'ostetrica“ - диплома, издадена от акредитирано от държавата учебно заведение;
ж)
в Люксембург:
„diplôme de sage-femme“ - диплома, издадена от министъра на здравеопазването по решение на изпитната комисия;
з)
в Нидерландия:
„vroedvrouwdiploma“ - диплома, издадена от назначена от държавата изпитна комисия;
и)
в Обединеното кралство:
„certificate of admission to the Roll of Midwives“ - свидетелство, издадено в Англия или в Уелс от „Central Midwives Board for England and Wales“, в Шотландия от „Central Midwives Board for Scotland“ и в Северна Ирландия от „Northern Ireland Council for Nurses and Midwives“.
Член 4
Предвидената в член 2 атестация се издава от компетентните органи в държавата-членка по произход или в държавата-членка, от която идва чуждестранното лице. Тя удостоверява, че след придобиване на диплома за акушерка, лицето е упражнявало по задоволителен начин в болница или специализирано акредитирано здравно заведение всички дейности на акушерската професия за следните периоди:
-
две години за случая, предвиден в член 2, параграф 1, първо тире, второ подтире,
-
една година за случая, предвиден в член 2, параграф 1, трето тире.
ГЛАВА III
ПРИДОБИТИ ПРАВА
Член 5
1. Всяка държава-членка приема като достатъчно доказателство, по отношение на гражданите на държавите-членки, чиито дипломи, удостоверения и други официални документи за професионална квалификация не отговарят на съвкупността от минимални изисквания за обучение, предвидени в член 1 от Директива 80/155/ЕИО, дипломите, други официални документи за акушерки, издадени от тези държави-членки не по-късно от шест години от обявяването на настоящата директива, придружени от атестация, издадена в уверение на това, че тези граждани действително и законно са извършвали съответната дейност в продължение на не по-малко от три години през петте години, предхождащи издаването на атестацията.
2. Всяка държава-членка приема като достатъчно доказателство, по отношение на гражданите на държавите-членки, чиито дипломи, удостоверения и други официални документи за професионална квалификация не отговарят на съвкупността от минимални образователни изисквания, предвидени в член 1 от Директива 80/155/ЕИО, но които по силата на член 2 от настоящата директива следва да се признават само, ако са придружени от атестация за професионален стаж, посочен в член 4, дипломите, удостоверенията и другите официални документи за акушерки, издадени от тези държави-членки преди прилагането на настоящата директива, придружени от удостоверение, издадено в уверение на това, че тези граждани действително и законно са извършвали съответната дейност в продължение на не по-малко от две години през петте години, предшествали издаването на атестацията.
ГЛАВА IV
ИЗПОЛЗВАНЕ НА ОБРАЗОВАТЕЛНО-КВАЛИФИКАЦИОННАТА СТЕПЕН
Член 6
1. Без да се засяга член 15, приемащите държави-членки се грижат за признаване правото на гражданите на държавите-членки, отговарящи на условията, предвидени в членове 2 и 5, да използват законно придобитата от тях образователно-квалификационна степен, доколкото тя не съвпада с професионалната им квалификация и евентуално, съкратената форма на тази степен, възприета в държавата-членка по произход или в държавата-членка, от която идва чуждестранното лице, на езика на тази държава. Приемащите държави-членки могат да изискат тази образователно-квалификационна степен да бъде последвана от името и мястото на учебното заведение или комисията, които са издали документ за нея.
2. Когато образователно-квалификационната степен на държавата-членка по произход или на държавата-членка, от която идва чуждестранното лице може да бъде сбъркана в приемащата държава-членка със степен, за която в тази държава се изисква допълнително образование, което лицето не е придобило, приемащата държава-членка може да изиска лицето да използва образователно-квалификационната степен, придобита в държавата-членка по произход или от която то идва в подходяща форма, посочена от приемащата държава-членка.
ГЛАВА V
РАЗПОРЕДБИ ЗА УЛЕСНЯВАНЕ ДЕЙСТВИТЕЛНОТО УПРАЖНЯВАНЕ НА ПРАВОТО НА УСТАНОВЯВАНЕ И СВОБОДНО ПРЕДОСТАВЯНЕ НА УСЛУГИ ОТ АКУШЕРКИТЕ
A. Специални разпоредби за правото на установяване
Член 7
1. Приемащата държава-членка, която, за първоначален достъп до една от дейностите, посочени в член 1, изисква от своите граждани доказателство за нравственост или почтеност, приема като достатъчно доказателство по отношение на гражданите на другите държави-членки атестация, издадена от компетентния орган в държавата-членка по произход или в държавата-членка, от която идва чуждестранното лице, в уверение на това, че са изпълнени изискванията за нравственост и почтеност относно достъпа до съответната дейност, в сила в тази държава-членка.
2. Когато държава-членка по произход или държава-членка, от която идва чуждестранното лице, не изисква доказателство за нравственост или почтеност за първоначален достъп до съответната дейност, приемащата държава-членка може да изиска от гражданите на държавата-членка по произход или от която те идват, свидетелство за съдимост или, при липса на такова, равностоен документ, издаден от компетентния орган на държавата-членка по произход или на държавата-членка, от която идва чуждестранното лице.
3. Приемащата държава-членка може, ако разполага със сериозни и конкретни факти, настъпили преди установяването на заинтересованото лице в тази държава извън нейната територия и които биха могли да имат на нейна територия последствия за достъпа до съответната дейност, да уведоми за това държавата-членка по произход или държавата-членка, от която идва чуждестранното лице.
Държавата-членка по произход или държавата-членка, от която идва чуждестранното лице проверява достоверността на фактите, доколкото те биха имали в тази държава-членка последствия за достъпа до съответната дейност. Органите на тази държава сами вземат решение за естеството и обхвата на разследванията, които трябва да се предприемат и съобщават на приемащата държава-членка произтичащите от това последствия по отношение на издадените от тях удостоверения или документи.
4. Държавите-членки гарантират тайната на предадената информация.
Член 8
1. Когато в приемащата държава-членка са в сила законови, подзаконови и административни разпоредби относно изискванията за нравственост или почтеност, включително и разпоредби, предвиждащи дисциплинарни наказания при груба професионална грешка или осъждане за престъпление, свързани с упражняване на някоя от дейностите, посочени в член 1, държавата-членка по произход или държавата-членка, от която идва чуждестранното лице предава на приемащата държава-членка необходимата информация, свързана с мерките или наказанията от професионален или административен характер, наложени на заинтересованото лице, както и за наказателните санкции относно упражняването на професията в държавата-членка по произход или в държавата-членка, от която идва чуждестранното лице.
2. Приемащата държава-членка може, ако разполага със сериозни и конкретни факти, настъпили преди установяването на заинтересованото лице в тази държава, извън нейната територия и които могат да имат на нейна територия последици за упражняване на съответната дейност, да уведоми за това държавата-членка по произход или държавата-членка, от която идва чуждестранното лице.
Държавата-членка по произход или държавата-членка, от която идва чуждестранното лице проверява достоверността на фактите, доколкото те биха имали в тази държава-членка последствия за упражняването на съответната дейност. Органите на тази държава сами вземат решение за естеството и обхвата на разследванията, които трябва да се предприемат и съобщават на приемащата държава-членка произтичащите от това последствия по отношение на информацията, която са предали по силата на параграф 1.
3. Държавите-членки гарантират тайната на предадената информация.
Член 9
Когато приемащата държава-членка изисква от гражданите си, за достъп до някоя от дейностите, изброени в член 1 или за упражняването ѝ, документ за физическото или психическото здравословно състояние, тази държава приема като достатъчно в това отношение представянето на документа, изискван в държавата-членка по произход или в държавата-членка, от която идва чуждестранното лице.
Когато държавата-членка по произход или държавата-членка, от която идва чуждестранното лице не изисква такъв документ за достъп до съответната дейност или за упражняването ѝ, приемащата държава-членка приема от гражданите на държавата-членка по произход или държавата-членка, от която идва чуждестранното лице атестация, издадена от компетентния орган в тази държава, съответстваща на атестацията на приемащата държава-членка.
Член 10
Посочените в членове 7, 8 и 9 документи не могат да бъдат представяни по-късно от три месеца от датата на издаването им.
Член 11
1. Процедурата за разрешаване достъпа на лицето до една от дейностите, посочени в член 1, съгласно членове 7, 8 и 9, трябва да приключи в най-кратки срокове и не по-късно от три месеца след представяне на всички необходими документи от заинтересованото лице, без да се променят сроковете, произтичащи от евентуално обжалване след приключване на тази процедура.
2. В случаите, посочени в член 7, параграф 3 и член 8, параграф 2, молбата за преразглеждане прекратява посочения в параграф 1 срок.
Консултираната държава-членка трябва да изпрати своя отговор в тримесечен срок.
Приемащата държава-членка дава ход на посочената в параграф 1 процедура веднага след получаване на отговора или при изтичане на срока.
Член 12
Когато приемащата държава-членка изисква от гражданите си полагане на клетва или официална декларация за достъп до някоя от медицинските дейности или за упражняването ѝ и в случай, че формулировката на тази клетва или декларация не може да се използва от гражданите на другите държави-членки, приемащата държава-членка следи на заинтересованите лица да бъде предложена подходяща и равностойна формулировка.
Б. Специални разпоредби за извършването на услуги
Член 13
1. Когато държава-членка изисква от гражданите си за достъпа или за упражняването на дейностите, посочени в член 1, разрешително, регистрация или членство в професионална организация или сдружение, тази държава-членка освобождава от това изискване гражданите на държавите-членки в случай на предоставяне на услуги.
Заинтересованото лице предоставя услуги със същите права и задължения както и гражданите на приемащата държава-членка; в частност то е подчинено на дисциплинарните разпоредби от професионален или административен характер, които се прилагат в тази държава-членка.
Когато приемащата държава-членка предприема мярка съгласно втора алинея или разполага с факти, противоречащи на тези разпоредби, тя незабавно уведомява държавата-членка, в която се е установило лицето.
2. Приемащата държава-членка може да изиска лицето предварително да заяви на компетентните органи предоставянето на услуги от негова страна, в случай, че предоставянето на тези услуги налага временното му пребиваване на нейна територия.
При спешни обстоятелства, това заявление може да бъде направено в най-кратък срок след предоставянето на услугите.
3. По силата на параграфи 1 и 2, приемащата държава-членка може да изиска от лицето един или повече документи, съдържащи следната информация:
-
атестацията, посочена в параграф 2,
-
атестация, че лицето законно упражнява съответните дейности в държавата-членка, в която се е установило,
-
атестация, че лицето притежава посочените в настоящата директива дипломи, удостоверения и други официални документи за професионална квалификация, изисквани за предоставянето на съответните услуги.
4. Документите, предвидени в параграф 3, не могат да бъдат представяни по-късно от дванадесет месеца от датата на издаването им.
5. Когато държава-членка лишава изцяло или частично, временно или окончателно, свой гражданин или гражданин на друга държава-членка, установен на нейна територия от правото да упражнява някоя от дейностите, посочени в член 1, тя прави необходимото, за временното или окончателно, в зависимост от случая, отнемане на атестацията, посочена в параграф 3, второ тире.
Член 14
Когато в приемащата държава-членка, за уреждане на плащанията с осигурителен орган, вследствие на дейности, извършени в полза на осигурени лица, се изисква регистриране в осигурителен орган, тази държава-членка, в случай на предоставяне на услуги, налагащи командироване на друго място на лицето, предоставящо услугите, освобождава от това изискване гражданите на държавите-членки, установени в друга държава-членка.
Независимо от това, лицето, предоставящо услугите, уведомява този орган предварително или, при спешни обстоятелства, впоследствие, за извършването на услугите.
В. Общи разпоредби за правото на установяване и свободното предоставяне на услуги
Член 15
Когато в приемащата държава-членка използването на професионално звание, относно някоя от дейностите, посочени в член 1, е нормативно уредено, гражданите на другите държави-членки, които отговарят на изискванията, предвидени в член 2 и член 5 използват професионалната квалификация, възприета в приемащата държава-членка и отговаряща на изискванията за образование в тази държава, и си служат със съкратената му формулировка.
Член 16
1. Държавите-членки предприемат необходимите мерки, позволяващи на заинтересованите лица да бъдат информирани за разпоредбите на здравното и социалното законодателство, както и при необходимост за изискванията за професионална етика в приемащата държава-членка.
За тази цел те могат да създават информационни служби, към които заинтересованите лица могат да се обръщат за необходимата им информация. В случай на установяване, приемащите държави-членки могат да задължат заинтересованите лица да установят контакт с тези служби.
2. Държавите-членки могат да създават посочените в параграф 1 служби към компетентните органи и структури, които те посочват в срока, предвиден в член 20, параграф 1.
3. Държавите-членки правят необходимото, заинтересованите лица да придобият при нужда, в техен интерес и в интерес на техните пациенти, необходимите езикови познания за упражняване на професията им в приемащата държава-членка.
ГЛАВА VI
ЗАКЛЮЧИТЕЛНИ РАЗПОРЕДБИ
Член 17
В случай на основателни съмнения, приемащата държава-членка може да изиска от компетентните органи на друга държава-членка потвърждение за достоверността на дипломите, удостоверения и други официални документи за професионална квалификация, издадени в тази друга държава-членка и посочени в глави II и III, както и потвърждение на факта, че заинтересованото лице отговаря на всички изисквания за образование, предвидени в Директива 80/155/ЕИО.
Член 18
Държавите-членки, в предвидения в член 20, параграф 1 срок, определят органите и структурите, оправомощени да издават или приемат дипломи, удостоверения и други официални документи за професионална квалификация, както и документите или сведенията, посочени в настоящата директива и незабавно уведомяват за това другите държави-членки и Комисията.
Член 19
Настоящата директива се прилага също за гражданите на държавите-членки, които съгласно Регламент (ЕИО) № 1612/68, упражняват или ще упражняват като заети лица една от посочените в член 1 дейности.
Член 20
1. Държавите-членки предприемат необходимите мерки, за да се съобразят с настоящата директива в срок от три години от нотифицирането ѝ и незабавно информират Комисията за това.
2. Държавите-членки предоставят на Комисията текстовете на основните разпоредби от националното си законодателство, които приемат в областта, уредена от настоящата директива.
Член 21
В случай, че при прилагането на настоящата директива възникнат значителни затруднения в някои области за някоя държава-членка, Комисията разглежда тези затруднения съвместно с тази държава и взема предвид становището на Комитета на висшите служители от здравеопазването, създаден с Решение 75/365/ЕИО (7), последно измененo с Решение 80/157/ЕИО (8).
При необходимост, Комисията внася в Съвета подходящи предложения.
Член 22
Адресати на настоящата директива са държавите-членки.
Съставено в Брюксел на 21 януари 1980 година.
COUNCIL DIRECTIVE of 21 January 1980 concerning the mutual recognition of diplomas, certificates and other evidence of formal qualifications in midwifery and including measures to facilitate the effective exercise of the right of establishment and freedom to provide services (80/154/EEC)
THE COUNCIL OF THE EUROPEAN COMMUNITIES,
Having regard to the Treaty establishing the European Economic Community, and in particular Articles 49, 57 and 66 thereof,
Having regard to the proposal from the Commission (1),
Having regard to the opinion of the European Parliament (2),
Having regard to the opinion of the Economic and Social Committee (3),
Whereas, pursuant to the Treaty, all discriminatory treatment based on nationality with regard to establishment and provision of services is prohibited as from the end of the transitional period ; whereas the principle of such treatment based on nationality applies in particular to the grant of any authorization required to practise as a midwife and also to the registration with or membership of professional organizations or bodies;
Whereas it nevertheless seems desirable that certain provisions be introduced to facilitate the effective exercise of the right of establishment and freedom to provide services in respect of the activities of midwives;
Whereas, pursuant to the Treaty, the Member States are required not to grant any form of aid likely to distort the conditions of establishment;
Whereas Article 57 (1) of the Treaty provides that Directives be issued for mutual recognition of diplomas, certificates and other evidence of formal qualifications;
Whereas it would appear advisable that, contemporaneously with the mutual recognition of diplomas, provision should be made for coordinating the conditions governing the training of midwives ; whereas such coordination is the subject of Directive 80/155/EEC (4);
Whereas in the Member States the law makes the right to take up and pursue the activities of midwife dependent upon the possession of a midwifery diploma;
Whereas, with regard to the possession of a formal certificate of training, since a Directive on the mutual recognition of diplomas does not necessarily imply equivalence in the training covered by such diplomas, the use of such qualifications should be authorized only in the language of the Member State of origin or of the Member State from which the foreign national comes;
Whereas, to facilitate the application of this Directive by the national authorities, Member States may prescribe that, in addition to formal certificates of training, the person who satisfies the conditions of (1)OJ No C 18, 12.2.1970, p. 1. (2)OJ No C 101, 4.8.1970, p. 26. (3)OJ No C 146, 11.12.1970, p. 17. (4)See page 8 of this Official Journal. training required by this Directive must provide a certificate from the competent authorities of his country of origin or of the country from which he comes stating that these certificates of training are those covered by the Directive;
Whereas, in the case of the provision of services, the requirement of registration with or membership of professional organizations or bodies, since it is related to the fixed and permanent nature of the activity pursued in the host country, would undoubtedly constitute an obstacle to the person wishing to provide the service, by reason of the temporary nature of his activity ; whereas this requirement should therefore be abolished ; whereas however, in this event, control over professional discipline, which is the responsibility of these professional organizations or bodies, should be guaranteed ; whereas, to this end, it should be provided, subject to the application of Article 62 of the Treaty, that the person concerned may be required to submit to the competent authority of the host Member State particulars relating to the provision of services;
Whereas, with regard to the requirements relating to good character and good repute, a distinction should be drawn between the requirements to be satisfied on first taking up the profession and those to be satisfied to practise it;
Whereas, as far as the activities of employed midwives are concerned, Council Regulation (EEC) No 1612/68 of 15 October 1968 on freedom of movement for workers within the Community (1) lays down no specific provisions relating to good character or good repute, professional discipline or use of title for the professions covered ; whereas, depending on the individual Member State, such rules are or may be applicable both to employed and self-employed persons ; whereas the activities of midwives are subject in all Member States to possession of a diploma, certificate or other evidence of formal qualification in midwifery ; whereas such activities are pursued by both employed and self-employed persons, or by the same persons in both capacities in the course of their professional career ; whereas, in order to encourage as far as possible the free movement of those professional persons within the Community, it therefore appears necessary to extend this Directive to employed midwives,
HAS ADOPTED THIS DIRECTIVE:
CHAPTER I
SCOPE
Article 1
1. This Directive shall apply to the activities of midwives as defined by each Member State, without prejudice to Article 4 of Directive 80/155/EEC, and pursued under the following professional titles:
in the Federal Republic of Germany: - "Hebamme";
in Belgium: - "accoucheuse/vroedvrouw";
in Denmark: - "jordemoder";
in France: - "sage-femme";
in Ireland: - midwife;
in Italy: - "ostetrica";
in Luxembourg: - "sage-femme";
in the Netherlands - "verloskundige";
in the United Kingdom: - midwife.
CHAPTER II DIPLOMAS, CERTIFICATES AND OTHER EVIDENCE OF FORMAL QUALIFICATIONS IN MIDWIFERY
Article 2
1. Each Member State shall recognize the diplomas, certificates and other evidence of formal qualifications in midwifery awarded to nationals of Member States by the other Member States and listed in Article 3 which satisfy the minimum programme mentioned in Article 1 (1), (3) and (4) of Directive 80/155/EEC and comply with one of the following conditions: - full-time training in midwifery lasting at least three years: - either subject to possession of a diploma, certificate or other evidence of formal qualifications giving right of admittance to university or higher-education establishments or, failing this, attesting an equivalent level of knowledge,
- or followed by professional practice for which the certificate referred to in Article 4 of this Directive is issued, (1)OJ No L 257, 19.10.1968, p. 2.
- full-time training in midwifery lasting at least two years or 3 600 hours subject to possession of a diploma, certificate or other evidence of formal qualifications as a nurse responsible for general care, referred to in Article 3 of Directive 77/452/EEC (1),
- full-time training in midwifery lasting at least 18 months or 3 000 hours subject to possession of a diploma, certificate or other evidence of formal qualifications as a nurse responsible for general care referred to in Article 3 of Directive 77/452/EEC and followed by professional practice for which the certificate referred to in Article 4 of this Directive is issued.
2. Each Member State shall, as far as the right to take up and pursue the activities of midwives in a self-employed capacity is concerned, give diplomas, certificates and other evidence of formal qualifications recognized by it the same effect in its territory as those which the Member State itself awards.
Article 3
The diplomas, certificates and other evidence of formal qualifications referred to in Article 2 are the following: (a) in the Federal Republic of Germany: - the "Hebammenprüfungszeugnis" awarded by the State-appointed examining board,
- the certificates issued by the competent authorities of the Federal Republic of Germany, stating that the diplomas awarded after 8 May 1945 by the competent authorities of the German Democratic Republic are recognized as equivalent to those listed in the first indent;
(b) in Belgium:
the "diplôme d'accoucheuse/vroedvrouwdiploma" awarded by schools set up or approved by the State or by the "Jury central";
(c) in Denmark:
the "bevis for bestået jordemodereksamen" awarded by "Danmarks Jordemoderskole";
(d) in France:
the "diplôme de sage-femme" awarded by the State;
(e) in Ireland:
the certificate in midwifery awarded by "An Bord Altranais";
(f) in Italy:
the "diploma d'ostetrica" awarded by schools approved by the State;
(g) in Luxembourg:
the "diplôme de sage-femme" awarded by the Minister for Health following a decision by the examining board;
(h) in the Netherlands:
the "vroedvrouwdiploma" awarded by the examining body designated by the State;
(i) in the United Kingdom:
the certificate of admission to the Roll of Midwives, awarded in England and Wales by the Central Midwives Board for England and Wales, in Scotland by the Central Midwives Board for Scotland, and in Northern Ireland by the Northern Ireland Council for Nurses and Midwives.
Article 4
The certificate provided for in Article 2 shall be issued by the competent authorities of the Member State of origin or of the Member State from which the foreign national comes. It shall certify that the holder has satisfactorily, after qualifying as a midwife, carried out all the activities of a midwife in a hospital or other health establishment approved for this purpose, for a period fixed as follows: - two years in the case provided for in the second sub-indent of the first indent of Article 2 (1),
- one year in the case provided for in the third indent of Article 2 (1).
CHAPTER III
EXISTING CIRCUMSTANCES
Article 5
1. In the case of nationals of Member States whose diplomas, certificates and other evidence of formal qualifications do not satisfy all the minimum training requirements laid down in Article 1 of Directive 80/155/EEC, each Member State shall recognize as sufficient evidence the diplomas, certificates and other evidence of the formal qualifications of midwives awarded by those Member States prior to and during a period of not more than six years after the notification of this Directive, accompanied by a certificate stating that those nationals have effectively and lawfully been engaged in the activities in question for at least three years during the five years prior to the date of issue of the certificate. (1)OJ No L 176, 15.7.1977, p. 1.
2. In the case of nationals of Member States whose diplomas, certificates and other evidence of formal qualifications satisfy all the minimum training requirements laid down in Article 1 of Directive 80/155/EEC, but, by virtue of Article 2 of the present Directive, need be recognized only if they are accompanied by the certificate of professional practice referred to in Article 4, each Member State shall recognize as sufficient evidence the diplomas, certificates and other evidence of formal qualifications of midwives awarded by those Member States prior to the entry into force of the present Directive, accompanied by a certificate stating that those nationals have effectively and lawfully been engaged in the activities in question for at least two years during the five years prior to the date of issue of the certificate.
CHAPTER IV
USE OF ACADEMIC TITLE
Article 6
1. Without prejudice to Article 15, host Member States shall ensure that nationals of Member States who fulfil the conditions laid down in Articles 2 and 5 have the right to use the lawful academic title, inasmuch as it is not identical to the professional title, or, where appropriate, the abbreviation thereof of their Member State of origin or of the Member State from which they come, in the language or languages of that State. Host Member States may require this title to be followed by the name and location of the establishment or examining board which awarded it.
2. If the academic title used in the Member State of origin, or in the Member State from which a foreign national comes, can be confused in the host Member State with a title requiring, in that State, additional training which the person concerned has not undergone, the host Member State may require such a person to use the title employed in the Member State of origin or the Member State from which he comes in a suitable form to be indicated by the host Member State.
CHAPTER V
PROVISIONS TO FACILITATE THE EFFECTIVE EXERCISE OF THE RIGHT OF ESTABLISHMENT AND FREEDOM TO PROVIDE SERVICES IN RESPECT OF THE ACTIVITIES OF MIDWIVES
A. Provisions specifically relating to the right of establishment
Article 7
1. A host Member State which requires of its nationals proof of good character or good repute when they take up for the first time any activity referred to in Article 1 shall accept as sufficient evidence, in respect of nationals of other Member States, a certificate issued by a competent authority in the Member State of origin or in the Member State from which the foreign national comes, attesting that the requirements of the Member State as to good character or good repute for taking up the activity in question have been met.
2. Where the Member State of origin or the Member State from which the foreign national comes does not require proof of good character or good repute of persons wishing to take up the activity in question for the first time, the host Member State may require of nationals of the Member State of origin or of the Member State from which the foreign national comes an extract from the judicial record or, failing this, an equivalent document issued by a competent authority in the Member State of origin or the Member State from which the foreign national comes.
3. If the host Member State has detailed knowledge of a serious matter which occurred outside its territory prior to the establishment of the person concerned in that State and which is likely to affect the taking up within its territory of the activity concerned, it may inform the Member State of origin or the Member State from which the foreign national comes.
The Member State of origin or the Member State from which the foreign national comes shall verify the accuracy of the facts if they are likely to affect in that Member State the taking up of the activity in question. The authorities in that State shall decide on the nature and extent of the investigation to be made and shall inform the host Member State of any consequential action which they take with regard to the certificates or documents they have issued.
4. Member States shall ensure the confidentiality of the information which is forwarded.
Article 8
1. Where, in a host Member State, provisions laid down by law, regulation or administrative action are in force laying down requirements as to good character or good repute, including provisions for disciplinary action in respect of serious professional misconduct or conviction for criminal offences and relating to the pursuit of any of the activities referred to in Article 1, the Member State of origin or the Member State from which the foreign national comes shall forward to the host Member State all necessary information regarding measures or disciplinary action of a professional or administrative nature taken in respect of the person concerned, or criminal penalties imposed on him when pursuing his profession in the Member State of origin or in the Member State from which he came.
2. If the host Member State has detailed knowledge of a serious matter which has occurred prior to the establishment of the person concerned in that State outside its territory and which is likely to affect the pursuit within its territory of the activity concerned, it may inform the Member State of origin or the Member State from which the foreign national comes.
The Member State of origin or the Member State from which the foreign national comes shall verify the accuracy of the facts if they are likely to affect in that Member State the pursuit of the activity in question. The authorities in that State shall decide on the nature and extent of the investigation to be made and shall inform the host Member State of any consequential action which they take with regard to the information they have forwarded in accordance with paragraph 1.
3. Member States shall ensure the confidentiality of the information which is forwarded.
Article 9
Where a host Member State requires of its own nationals wishing to take up or pursue any of the activities referred to in Article 1 a certificate of physical or mental health, that State shall accept as sufficient evidence thereof the presentation of the document required in the Member State of origin or in the Member State from which the foreign national comes.
Where the Member State of origin or the Member State from which the foreign national comes does not impose any requirements of this nature on those wishing to take up or pursue the activity in question, the host Member State shall accept from such national a certificate issued by a competent authority in that State corresponding to the certificates issued in the host Member State.
Article 10
Documents issued in accordance with Articles 7, 8 and 9 may not be presented more than three months after their date of issue.
Article 11
1. The procedure for authorizing the person concerned to take up any activity referred to in Article 1, pursuant to Articles 7, 8 and 9 must be completed as soon as possible and not later than three months after presentation of all the documents relating to such person, without prejudice to delays resulting from any appeal that may be made upon the termination of this procedure.
2. In the cases referred to in Articles 7 (3) and 8 (2), a request for re-examination shall suspend the period stipulated in paragraph 1.
The Member State consulted shall give its reply within three months.
On receipt of the reply or at the end of the period the host Member State shall continue with the procedure referred to in paragraph 1.
Article 12
Where a host Member State requires its own nationals wishing to take up or pursue one of the activities referred to in Article 1 to take an oath or make a solemn declaration and where the form of such oath or declaration cannot be used by nationals of other Member States, that Member State shall ensure that an appropriate and equivalent form of oath or declaration is offered to the person concerned.
B. Provisions specifically relating to the provision of services
Article 13
1. Where a Member State requires of its own nationals wishing to take up or pursue any of the activities referred to in Article 1 an authorization, or membership of or registration with a professional organization or body, that Member State shall in the case of the provision of services exempt the nationals of Member States from that requirement.
The person concerned shall provide services with the same rights and obligations as the nationals of the host Member State ; in particular he shall be subject to the rules of conduct of a professional or administrative nature which apply in that Member State.
Where a host Member State adopts a measure pursuant to the second subparagraph or becomes aware of facts which run counter to these provisions, it shall forthwith inform the Member State where the person concerned is established.
2. The host Member State may require the person concerned to make a prior declaration to the competent authorities concerning the provision of his services where they involve a temporary stay in its territory.
In urgent cases this declaration may be made as soon as possible after the services have been provided.
3. Pursuant to paragraphs 1 and 2, the host Member State may require the person concerned to supply one or more documents containing the following particulars: - the declaration referred to in paragraph 2,
- a certificate stating that the person concerned is lawfully pursuing the activities in question in the Member State where he is established,
- a certificate that the person concerned holds one or other of the diplomas, certificates of other evidence of formal qualification appropriate for the provision of the services in question and referred to in this Directive.
4. The document or documents specified in paragraph 3 may not be produced more than 12 months after their date of issue.
5. Where a Member State temporarily or permanently deprives, in whole or in part, one of its nationals or a national of another Member State established in its territory of the right to pursue one of the activities referred to in Article 1, it shall, as appropriate, ensure the temporary or permanent withdrawal of the certificate referred to in the second indent of paragraph 3.
Article 14
Where registration with a public social security body is required in a host Member State for the settlement with insurance bodies of accounts relating to services rendered to persons insured under social security schemes, that Member State shall exempt nationals of Member States established in another Member State from this requirement in cases of provision of services entailing travel on the part of the person concerned.
However, the persons concerned shall supply information to this body in advance, or, in urgent cases, subsequently, concerning the services provided.
C. Provisions common to the right of establishment and freedom to provide services
Article 15
Where in a host Member State the use of the professional title relating to one of the activities referred to in Article 1 is subject to rules, nationals of other Member States who fulfil the conditions laid down in Articles 2 and 5 shall use the professional title of the host Member State which, in that State, corresponds to those conditions of qualification, and shall use the abbreviated title.
Article 16
1. Member States shall take the necessary measures to enable the persons concerned to obtain information on the health and social security laws and, where applicable, on the professional ethics of the host Member State.
For this purpose, Member States may set up information centres from which such persons may obtain the necessary information. In the case of establishment, the host Member States may require the persons concerned to contact these centres.
2. Member States may set up the centres referred to in paragraph 1 within the competent authorities and bodies which they must designate within the period laid down in Article 20 (1).
3. Member States shall see to it that, where appropriate, the persons concerned acquire, in their own interest and in that of their patients, the linguistic knowledge necessary for the exercise of their profession in the host Member State.
CHAPTER VI
FINAL PROVISIONS
Article 17
In the event of justified doubts, the host Member State may require of the competent authorities of another Member State confirmation of the authenticity of the diplomas, certificates and other evidence of formal qualifications issued in that other Member State and referred to in Chapters II and III, and also confirmation of the fact that the person concerned has fulfilled all the training requirements laid down in Directive 80/155/EEC.
Article 18
Within the time limit laid down in Article 20 (1) Member States shall designate the authorities and bodies competent to issue or receive the diplomas, certificates and other evidence of formal qualifications as well as the documents and information referred to in this Directive, and shall forthwith inform the other Member States and the Commission thereof.
Article 19
This Directive shall also apply to nationals of Member States who, in accordance with Regulation (EEC) No 1612/68, are pursuing or will pursue as employed persons one of the activities referred to in Article 1.
Article 20
1. Member States shall bring into force the measures necessary to comply with this Directive within three years of its notification and shall forthwith inform the Commission thereof.
2. Member States shall communicate to the Commission the texts of the main provisions of national law which they adopt in the field covered by this Directive.
Article 21
Where a Member State encounters major difficulties in certain fields when applying this Directive, the Commission shall examine these difficulties in conjunction with that State and shall request the opinion of the Committee of Senior Officials on Public Health set up under Decision 75/365/EEC (1), as last amended by Decision 80/157/EEC (2).
Where necessary, the Commission shall submit appropriate proposals to the Council.
Article 22
This Directive is addressed to the Member States.
Done at Brussels, 21 January 1980.