32000R1980
L 237/1
ОФИЦИАЛЕН ВЕСТНИК НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ
РЕГЛАМЕНТ (ЕО) № 1980/2000 НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
от 17 юли 2000 година
относно ревизирана схема на Общността за присъждане на знака за екомаркировка
ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взеха предвид Договора за създаване на Европейската общност, и по-специално член 175, параграф 1 от него,
като взеха предвид предложението на Комисията (1),
като взеха предвид становището на Икономическия и социален комитет (2),
след консултации с Комитета на регионите,
в съответствие с процедурата, предвидена в член 251 от Договора (3),
като имат предвид, че:
(1)
Целта на Регламент (ЕИО) № 880/92 на Съвета от 23 март 1992 г. относно схема на Общността за присъждане на знака за екомаркировка (4) беше да се създаде доброволна схема на Общността за екомаркировка, предназначена да популяризира продукти, които имат намалено въздействие върху околната среда през целия им жизнен цикъл, и да се предоставя на потребителите точна, неподвеждаща и научно обоснована информация за въздействието на продуктите върху околната среда.
(2)
Член 18 от Регламент (ЕИО) № 880/92 предвижда в срок от пет години от влизането му в сила Комисията да преразгледа схемата в светлината на придобития по време на действието ѝ опит и да предложи евентуални подходящи изменения на регламента.
(3)
Придобитият опит по време на прилагането на регламента е показал необходимостта от изменение на схемата, с цел повишаване на нейната ефективност, подобряване на планирането ѝ и ускоряване на функционирането ѝ.
(4)
Основните цели за доброволна и избирателна схема на Общността за присъждане на знака за екомаркировка продължават да са валидни; по-специално такава схема за присъждане следва да предвижда насочване на потребителите към продукти с потенциал за намаляване на въздействието върху околната среда през целия им жизнен цикъл и следва да предвижда предоставяне на информация за екологичните характеристики на етикетираните със знака за екомаркировка продукти.
(5)
От съществено значение за приемането на схемата на Общността за присъждане на знака за екомаркировка от широката общественост е неправителствените организации и организациите на потребителите да играят важна роля и активно да участват при разработването и определянето на критерии на Общността за екомаркировка.
(6)
Необходимо е да се поясни на потребителите, че знакът за екомаркировка на етикета представя онези продукти, които имат потенциал да намаляват определени отрицателни въздействия върху околната среда, в сравнение с други продукти от същата продуктова група, без да се нарушават приложимите за продуктите нормативни изисквания на равнище Общност или на национално равнище.
(7)
В обхвата на схемата следва да се включват продукти и екологични фактори, които представляват интерес, както от гледна точка на вътрешния пазар, така и от гледна точка на околната среда; по смисъла на настоящия регламент продуктите следва да включват и услуги.
(8)
За да се гарантира съвместимост със съответните международно признати стандарти, които се развиват в тази област, процедурният и методологичният подходи за определяне на критерии за присъждане на знака за екомаркировка следва да се актуализират в светлината на научния и технически прогрес и натрупания опит в тази област.
(9)
За да се улесни последователното и ефективно прилагане на схемата, следва да се изяснят принципите за установяване на селективно ниво за присъждане на знака за екомаркировка.
(10)
За да се даде възможност на потребителите за информиран избор, екомаркировката следва да включва проста, точна, неподвеждаща и научно обоснована информация по ключовите екологични аспекти, които са взети предвид при присъждането на знака.
(11)
През различните етапи на присъждане на знака за екомаркировка трябва да се полагат усилия да се гарантира ефективно използване на ресурсите и висока степен на опазване на околната среда.
(12)
Необходимо е на етикета да се предоставя повече информация относно причините за присъждането му, за да се подпомогнат потребителите да разберат значението на присъждането.
(13)
В дългосрочен план схемата за екомаркировка следва предимно да се самофинансира. Финансовата помощ от държавите-членки следва да не се увеличава.
(14)
За да се постигне ефективно и неутрално прилагане на схемата, е необходимо задачата във връзка с определянето и преразглеждането на критериите за екологично етикетиране, както и изискванията за оценка и проверка, да се възложи на подходящ орган - Съвет по екомаркировка на Европейския съюз (СЕЕС); СЕЕС следва да се състои от вече определените от държавите-членки компетентни органи, съгласно член 9 от Регламент (ЕИО) № 880/92, и от консултативен форум, който следва да осигурява балансирано участие на всички съответни заинтересовани страни.
(15)
Необходимо е да се гарантира съответствие и съгласуваност на схемата на Общността за присъждане на екомаркировка с приоритетите на политиката на Общността в областта на околната среда и с други схеми на Общността за етикетиране или удостоверяване на качество като създадените с Директива 92/75/ЕИО на Съвета от 22 септември 1992 г. относно указването чрез етикетиране и стандартна информация за продукта на потреблението на енергия и други източници от домакински уреди (5) и с Регламент (ЕИО) № 2092/91 на Съвета от 24 юни 1991 г. за органичното производство на селскостопански продукти и свързаната с това информация за селскостопанските продукти и храните (6).
(16)
За да се насърчава постигането на общите цели за устойчиво потребление, следва да се предвидят разпоредби, с които да се гарантира съгласуваност между схемата на Общността за присъждане на знака за екомаркировка и други схеми за екомаркировка, като същевременно могат да продължат да съществуват съществуващите и новите схеми за екомаркировка.
(17)
Необходимо е да се гарантира прозрачност при прилагането на схемата и съответствие със съответните международни стандарти, за да се улеснят достъпът и участието в схемата на производители и износители от страни извън Общността.
(18)
Необходимите мерки за прилагане на настоящия регламент следва да се приемат в съответствие с Решение 1999/468/ЕО на Съвета от 28 юни 1999 г. за определяне на процедурите за упражняване на изпълнителните правомощия, предоставени на Комисията (7).
(19)
Регламент (ЕИО) № 880/92 следва да се замени с настоящия регламент, за да може по най-ефективен начин да се въведат преразгледаните разпоредби, поради споменатите по-горе съображения, като същевременно подходящи преходни разпоредби гарантират приемствеността и плавния преход между двата регламента,
ПРИЕХА НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Цели и принципи
1. Целта на схемата на Общността за присъждане на знака за екомаркировка (наричана по-долу „схемата“) е да насърчава продукти с потенциал за намаляване на отрицателните въздействия върху околната среда, в сравнение с други продукти от същата продуктова група, като по този начин се способства за ефективното използване на ресурсите и висока степен на опазване на околната среда. Постигането на тази цел се осъществява чрез предоставянето на насоки и точна, неподвеждаща и научно обоснована информация за потребителите на такива продукти.
По смисъла на настоящия регламент:
-
терминът „продукт“ включва всяка стока или услуга,
-
терминът „потребител“ включва и потребителите, използващи продуктите за професионални цели.
2. Въздействията върху околната среда се определят на основа на изпитване на взаимодействието на продуктите с околната среда, включително използването на енергия и природни ресурси през жизнения цикъл на продукта.
3. Участието в схемата не засяга нормативните изисквания на Общността или националното законодателство в сферата на околната среда или в други области, приложимо към различните етапи на съществуване на стоките и, където е подходящо, към услугите.
4. Прилагането на схемата е в съответствие с условията на Договора, включително принципа на предотвратяване, с инструментите одобрени съобразно това и с политиката по околната среда на Общността, както е определена в Програмата на Общността за политика и действия във връзка с Петата програма за действие по околната среда и устойчиво развитие, определена с Резолюцията от 1 февруари 1993 г. (8), и трябва да бъде съгласувана с други маркировки или споразумения за сертифициране на качество, както и със схеми, като например схемата на Общността за енергийна маркировка, установена с Директива 92/75/ЕИО и схемата за биологично аграрно производство, установена с Регламент (ЕИО) № 2092/91.
Член 2
Обхват
1. Екомаркировка на Общността може да бъде присъдена на продукти, налични в Общността, които отговарят на посочените в член 3 съществени екологични изисквания и на посочените в член 4 критерии за присъждане на екомаркировка. Специфичните критерии за екомаркировка, се определят по продуктови групи.
„Продуктова група“ представляват стоки или услуги, които служат за сходни цели и са равностойни от гледна точка на употреба и възприемане от потребителя.
2. За да бъде включена в настоящата схема, продуктовата група трябва да отговаря на следните условия:
а)
да представлява значителен обем от продажбите и търговията на вътрешния пазар;
б)
на един или повече етапи от жизнения си цикъл оказва значително въздействие върху околната среда от глобален или регионален мащаб и/или на природата като цяло;
в)
трябва да съществуват възможности за значително подобрение на околната среда като резултат от избора на потребителя, както и възможности да се стимулират производителите и търговците да търсят конкурентни предимства от предлагането на стоки и услуги от тази продуктова група; и
г)
значителна част от обема на продажбите е предназначена за крайна консумация или потребление.
3. Продуктовата група може да бъде разделена на подгрупи със съответно обособяване на специфични критерии за екомаркировка, когато това се изисква от характеристиките на продуктите, за да се използва оптимално възможността на екомаркировката да допринесе за ефективни подобрения, свързани с околната среда.
Критериите за присъждане на знака за екомаркировка, които се отнасят за различните подгрупи на една продуктова група и които са предмет на един и същ документ, публикуван в съответствие с член 6, параграф 5, се прилагат едновременно.
4. Екомаркировка не може да се присъжда за вещества или препарати, които съгласно Директива 67/548/ЕИО на Съвета (9) или Директива 1999/45/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (10) са класифицирани като силно токсични, токсични, опасни за околната среда, карциногенни, токсични за репродукцията или мутагенни, както и за стоки, произвеждани чрез процеси, които могат да причинят значителни увреждания на човека и/или околната среда или които при нормалната им употреба могат да бъдат опасни за потребителя.
5. Настоящият регламент не се прилага за храни, напитки, фармацевтични продукти или медицински изделия, както са определени в Директива 93/42/ЕИО на Съвета (11), които са предназначени за професионална употреба, използват се по лекарско предписание или под контрола на медицински персонал.
Член 3
Екологични изисквания
1. Екомаркировка може да бъде присъдена на продукт, притежаващ характеристики, които му дават възможност да допринесе значително за подобряване на ключови аспекти на околната среда, свързани с целите и принципите, определени в член 1. Тези аспекти на околната среда трябва да бъдат определени съгласно индикативната таблица за оценяване в приложение I и трябва да отговарят на методологичните изисквания, определени в приложение II.
2. Прилагат се следните разпоредби:
а)
при сравнително оценяване на подобренията трябва да се разглежда чистият баланс между ползите и вредите по отношение на околната среда, като се включват здравето и безопасността, свързани с промените през различните етапи от жизнения цикъл на продуктите, които се разглеждат. Оценката следва да отчита и възможните ползи за околната среда, свързани с използването на оценяваните продукти;
б)
ключовите екологични аспекти се определят чрез идентифициране на категориите въздействия върху околната среда през целия жизнен цикъл на изпитвания продукт с най - значим принос и се определят тези аспекти, за които съществува значителен потенциал за подобрение;
в)
етапът на предпроизводство от жизнения цикъл на стоките включва добива или производството и преработването на суровини, както и производството на енергия. Тези аспекти се отчитат в най-ранния технически възможен етап от жизнения цикъл.
Член 4
Критерии за екомаркировка и изисквания за оценяване и удостоверяване
1. Специфичните критерии за екомаркировката се определят съобразно продуктовите групи. Тези критерии определят изискванията за всеки от посочените в член 3 ключови аспекти на околната среда, на които трябва да отговаря продуктът, за да бъде взет под внимание за присъждането на знака за екомаркировка, включително изисквания за годността на продукта за задоволяване на потребностите на потребителите.
2. Критериите дават възможност за ефективен подбор въз основа на следните принципи:
а)
перспективите на продукта за навлизане на пазара на Общността, трябва да са достатъчно силни, за да могат чрез избора на потребителя да предизвикат подобрения на околната среда, за срока на валидност на критериите;
б)
подборът на критериите трябва да отчита техническите и икономически възможности, необходими за постигане на съответствие на продукта с тях за разумен период от време;
в)
подборът на критериите се определя с оглед постигането на максимален потенциал за подобряване на околната среда.
3. Изискванията за оценяване на съответствието на специфични продукти с критериите за екомаркировка и удостоверяването на това съответствие за присъждане на екомаркировката, разгледани в член 9, параграф 1, се определят за всяка продуктова група, заедно с критериите за присъждане на екомаркировка.
4. Срокът на валидност на критериите и изискванията за оценяване и удостоверяване се определят по продуктови групи за всички критерии.
Преразглеждането на критериите за присъждане на екомаркировка, както и свързаните с тях изисквания за оценяване и удостоверяване, се извършва своевременно преди края на срока на валидност на определените критерии за всяка продуктова група и завършва с предложение за продължаване на срока на валидност на критериите, отпадането или преразглеждането им.
Член 5
Работен план
В съответствие с целите и принципите, определени в член 1, Комисията изготвя работен план на Общността за екомаркировка в рамките на една година от влизането в сила на регламента, след предварителни консултации със Съвета по екомаркировка на Европейския съюз (наричан по-долу СЕЕС), предвидени в член 13, и в съответствие с процедурата, определена в член 17. Работният план включва стратегия за развитие на схемата, която се определя за следващите три години:
-
целите за подобрения по околната среда и навлизането на пазара, които схемата ще се стреми да постигне,
-
неизчерпателен списък на продуктовите групи, които ще се считат за приоритетни за дейността на Общността,
-
планове за съгласуване и сътрудничество между схемата на Общността и други схеми за присъждане на екомаркировка, в държавите-членки.
В работния план особено внимание се обръща на разработването на съвместни действия за насърчаване на продуктите, на които е присъден знакът за екомаркировка, и за създаване на механизъм за обмяна на информация за съществуващи и бъдещи продуктови групи на национално равнище и на равнище Европейски съюз.
В работния план се предвиждат и мерки за прилагане на стратегията, както и планирано финансиране на схемата.
В него се очертават и услугите, за които схемата не се прилага, като се взема под внимание регламентът на Европейския парламент и на Съвета за насърчаване на доброволното участие на организациите в системата на Общността за управление и одитиране по околната среда (EMAS).
Работният план периодично се преразглежда. Първото преразглеждане на работния план включва доклад за изпълнението на плановете за съгласуване и сътрудничество между системата на Общността и националните системи за екомаркировка.
Член 6
Процедури за определяне на критерии за присъждане на знака за екомаркировка
1. Условията за присъждане на знака за екомаркировка се определят по продуктови групи.
Специфичните екологични критерии за всяка продуктова група и съответните им срокове на валидност се определят в съответствие с процедурата, предвидена в член 17, след консултации със СЕЕС.
2. Комисията започва процедурата по своя инициатива или по искане на СЕЕС. Тя дава правомощия на СЕЕС да разработва и периодично да преразглежда критериите за екомаркировка, както и свързаните с тези критерии изисквания за оценяване и удостоверяване, които се прилагат за продуктовите групи, попадащи в приложното поле на настоящия регламент. В мандата се определя краен срок за приключване на работата.
При изготвяне на мандата Комисията взема под внимание:
-
предвидения в член 5 работен план;
-
посочените в приложение II методологични изисквания.
3. Въз основа на мандата, СЕЕС изготвя критериите за екомаркировка за продуктовата група и свързаните с тези критерии изисквания за оценяване и удостоверяване, посочени в член 4 и приложение IV, като отчита резултатите от проучванията за приложимост и пазарните проучвания, съображенията във връзка с жизнения цикъл и анализа на подобренията, посочени в приложение II.
4. Комисията се информира за посочения в параграф 3 проект за критерии и взема решение дали мандатът:
-
е бил изпълнен и проектът за критерии може да се представи на редовния комитет в съответствие с член 17, или
-
не е бил изпълнен и в такъв случай СЕЕС продължава работата си по проекта за критерии.
5. Комисията публикува критериите за екомаркировка и техните актуализации в Официален вестник на Европейските общности (серия L).
Член 7
Присъждане на екомаркировка
1. Заявление за екомаркировка може да се подава от производители, вносители, доставчици на услуги, търговци и разпространители. Търговците и разпространителите могат да подават заявление само за продукти, които се пускат на пазара под техни собствени търговски наименования.
2. Заявлението може да се отнася за продукт, който се пуска на пазара под едно или повече търговски наименования. Няма да се изисква ново заявление при изменение на характеристиките на продуктите, които не влияят на съответствието с критериите. Въпреки това, компетентният орган се информира за значителни изменения.
3. Заявлението се представя на компетентния орган в съответствие със следното:
а)
когато продуктът произхожда от една единствена държава-членка, заявлението се представя пред компетентния орган на тази държава-членка;
б)
когато продуктът произхожда под една и съща форма от няколко държави-членки, заявлението може да се представи пред компетентния орган в една от тези държави-членки. В такива случаи съответният компетентен орган провежда консултации с компетентните органи в останалите държави-членки;
в)
когато продуктът произхожда от страни извън Общността, заявлението може да се представи пред компетентен орган във всяка от държавите-членки, в които продуктът ще се пуска на пазара.
4. Решението за присъждане на знака за екомаркировка се взема от компетентния орган, който е получил заявлението, след:
а)
проверка на съответствието на продукта с публикуваните критерии съгласно член 6, параграф 5;
б)
проверка, че заявлението съответства на изискванията за оценяване и удостоверяване;
в)
консултации, при необходимост, с компетентните органи съгласно параграф 3.
5. Когато критериите за екомаркировка изискват производствените обекти да отговарят на определени изисквания, те трябва да бъдат изпълнени във всички обекти, в които се произвежда продуктът.
6. Компетентните органи признават извършените изпитвания и проверки от органи, които са акредитирани по стандарт EN 45000 или равностойни национални стандарти. Компетентните органи си сътрудничат, за да се гарантира ефективно и последователно прилагане на процедурите за оценяване и удостоверяване.
Член 8
Екомаркировка
Видът на знака за екомаркировка е в съответствие с приложение III. Спецификациите за съответната екологична информация за всяка продуктова група и за представянето на тази информация върху етикета до знака за екомаркировка се включват в определените съгласно член 6 критерии. Във всички случаи информацията трябва да бъде ясна и разбираема.
Комисията провежда консултации преди 24 септември 2005 г. с националните сдружения на потребителите, които са представени в Комитета на потребителите, създаден с Решение 95/260/ЕО на Комисията (12), за да оцени доколко ефективно текстът до знака за екомаркировката и допълнителната информация отговарят на потребностите на потребителите от информация. Въз основа на тази оценка, Комисията въвежда всички подходящи изменения по отношение на подлежащата на включване в екологичния етикет информация в съответствие с процедурата, предвидена в член 17.
Член 9
Условия за употреба
1. Компетентният орган сключва договор със заявителя за екомаркировка относно условията за употреба на етикета. Те включват разпоредби за отнемане на разрешението за използване на екомаркировката. Разрешението се преразглежда, а договорът се изменя или прекратява, в зависимост от случая, след всяко изменение на приложимите критерии за екомаркировка на даден продукт. В този договор се посочва, че участието в схемата не нарушава екологични или други нормативни изисквания на в Общността или на приложимото национално законодателство за различните етапи от живота на продукта, стоката или услугата, в зависимост от случая.
За улеснение се приема стандартен договор в съответствие с процедурата, предвидена в член 17.
2. Знакът за екомаркировка не може да се използва, както и не може да се прави позоваване на екомаркировката при реклама, докато знакът не бъде присъден, а след това може да се използва само във връзка с продукта, за който е присъдена екомаркировката.
Забранява се всякаква невярна или подвеждаща реклама или използването на каквато и да е екомаркировка или запазен знак, които могат да доведат до объркване с въведения с настоящия регламент знак за екомаркировка на Общността.
Член 10
Популяризиране на знака за екомаркировка
Държавите-членки и Комисията, в сътрудничество с членовете на СЕЕС, популяризират използването на знака за екомаркировка на Общността чрез мероприятия за запознаване и кампании за информиране на потребителите, производителите, търговците, разпространителите и широката общественост, като по този начин подкрепят развитието на схемата.
За да се насърчава използването на продукти с екомаркировка, Комисията и други институции на Общността, както и други обществени органи на национално ниво, без да се нарушава законодателството на Общността, определят образец, когато посочват изискванията си за продуктите.
Член 11
Други схеми за екомаркировка в държавите-членки
Комисията и държавите-членки предприемат действия, с които да се гарантира необходимото съгласуване между настоящата схема на Общността и националните схеми в държавите-членки, по-специално при подбора на продуктови групи, както и при разработването и преразглеждането на критерии на общностно и национално равнище. За целта се определят мерки за сътрудничество и съгласуване съгласно процедурата, предвидена в член 17, включително предвидените в изготвения работен план в съответствие с член 5.
Когато даден продукт е обозначен едновременно със знака за екомаркировка на Общността и с национален знак за екомаркировка, двата запазени знака се изобразяват един до друг върху продукта.
В тази връзка, съществуващите и новите схеми за екомаркировка в държавите-членки могат да продължат да съществуват съвместно със схемата.
Член 12
Разходи и такси
Всяко заявление за присъждане на екомаркировка подлежи на заплащане на такса във връзка с разходите за обработката на заявлението.
Използването на знака за екомаркировка предполага заплащане на годишна такса от заявителя.
Нивото на заявление и годишните такси се определят в съответствие с приложение V по процедурата, предвидена в член 17.
Член 13
Съвет по екомаркировка на Европейския съюз
Комисията създава Съвет по екомаркировка на Европейския съюз (СЕЕС), съставен от споменатите в член 14 компетентни органи и от посочения в член 15 консултативен форум. По-специално, СЕЕС способства за определянето и преразглеждането на критериите за екомаркировка, както и на изискванията за оценяване и удостоверяване в съответствие с член 6.
Правилникът за работа на СЕЕС се определя от Комисията в съответствие с процедурата, предвидена в член 17, като се вземат под внимание определените в приложение IV процедурни принципи.
Член 14
Компетентни органи
1. Всяка държава-членка гарантира, че органът или органите (наричан(и) по-долу компетентният орган или компетентните органи), който(които) отговаря(т) за изпълнението на предвидените в настоящия регламент задачи, е/са определен(и) и функционира(т). Когато са определени повече от един компетентен орган, държавата-членка определя съответните правомощия на тези органи и приложимите към тях изисквания за координация.
2. Държавите-членки гарантират, че:
а)
съставът на компетентните органи гарантира тяхната независимост и неутралност;
б)
правилниците за работа на компетентните органи гарантират на национално ниво активното участие на всички заинтересовани страни и подходяща степен на прозрачност;
в)
компетентните органи правилно прилагат разпоредбите на настоящия регламент.
Член 15
Консултативен форум
Комисията гарантира, че при изпълнение на функциите си СЕЕС съблюдава по отношение на всяка продуктова група балансирано участие на всички заинтересовани страни, които имат отношение към съответната продуктова група, като производители и доставчици на услуги, включително малки и средни предприятия, представители на занаятчийството и техни професионални организации, синдикати, търговци, разпространители, вносители, групи за опазване на околната среда и организации на потребителите. Тези страни заседават в рамките на консултативен форум. Правилникът за работа на форума се определя от Комисията в съответствие с процедурата, предвидена в член 17.
Член 16
Адаптиране към техническия прогрес
Приложенията към настоящия регламент могат да се адаптират към техническия прогрес, включително с напредъка в съответните международни стандартизационни дейности, в съответствие с процедурата, предвидена в член 17.
Член 17
Процедура на комитета
1. Комисията се подпомага от комитет.
2. При позоваване на настоящия член се прилагат разпоредбите на членове 5 и 7 от Решение 1999/468/ЕО, като се вземат предвид разпоредбите на член 8 от същото решение.
Предвиденият срок в член 5, параграф 6 от Решение 1999/468/ЕО се определя на три месеца.
3. Комитетът приема свой процедурен правилник.
Член 18
Нарушения
Държавите-членки предприемат подходящи правни или административни мерки в случай на неспазване на разпоредбите на настоящия регламент и ги съобщават на Комисията.
Член 19
Преходни разпоредби
Регламент (ЕИО) № 880/92 се отменя. Въпреки това, той продължава да се прилага за сключените договори съгласно член 12, параграф 1 от него. Решенията въз основа на Регламент (ЕИО) № 880/92 остават в сила до преразглеждането им или до изтичане на срока им.
Член 20
Преразглеждане
Преди 24 септември 2005 г. Комисията преразглежда схемата в светлината на придобития опит по време на нейното функциониране.
Комисията предлага всички подходящи изменения на настоящия регламент.
Член 21
Заключителни разпоредби
Настоящият регламент влиза в сила на третия ден след датата на публикуването му в Официален вестник на Европейските общности.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Брюксел на 17 юли 2000 година.
Regulation (EC) No 1980/2000 of the European Parliament and of the Council
of 17 July 2000
on a revised Community eco-label award scheme
THE EUROPEAN PARLIAMENT AND THE COUNCIL OF THE EUROPEAN UNION,
Having regard to the Treaty establishing the European Community and in particular Article 175(1) thereof,
Having regard to the proposal from the Commission(1),
Having regard to the opinion of the Economic and Social Committee(2),
After consulting the Committee of the Regions,
Acting in accordance with the procedure laid down in Article 251 of the Treaty(3),
Whereas:
(1) The aims of Council Regulation (EEC) No 880/92 of 23 March 1992 on a Community eco-label award scheme(4) were to establish a voluntary Community eco-label scheme intended to promote products with a reduced environmental impact during their entire life cycle and to provide consumers with accurate, non-deceptive and scientifically based information on the environmental impact of products.
(2) Article 18 of Regulation (EEC) No 880/92 provides that within five years from its entry into force the Commission should review the scheme in the light of the experience gained during its operation and should propose any appropriate amendments to the Regulation.
(3) The experience gained during the implementation of the Regulation has shown the need to amend the scheme in order to increase its effectiveness, improve its planning and streamline its operation.
(4) The basic aims for a voluntary and selective Community eco-label award scheme are still valid; in particular such an award scheme should provide guidance to consumers on products with a potential for reducing environmental impact when viewed through its entire life-cycle, and should provide information on the environmental characteristics of labelled products.
(5) For the acceptance by the general public of the Community eco-label award system it is essential that environmental NGOs and consumer organisations play an important role and are actively involved in the development and setting of criteria for Community eco-labels.
(6) It is necessary to explain to consumers that the eco-label represents those products which have the potential to reduce certain negative environmental impacts, as compared with other products in the same product group, without prejudice to regulatory requirements applicable to products at a Community or a national level.
(7) The scope of the Scheme should include products and environmental factors which are of interest from the point of view both of the internal market and of the environment; for the purpose of this Regulation, products should also include services.
(8) The procedural and methodological approach for setting eco-label criteria should be updated in the light of scientific and technical progress and of the experience gained in this area, to ensure consistency with relevant internationally recognised standards which are evolving in this area.
(9) The principles for establishing the selectivity level of the eco-label should be clarified, in order to facilitate consistent and effective implementation of the Scheme.
(10) The eco-label should include simple, accurate, non-deceptive and scientifically based information on the key environmental aspects which are considered in the award of the label, in order to enable consumers to make informed choices.
(11) In the various stages of the award of an eco-label, efforts must be made to ensure the efficient use of resources and a high level of environmental protection.
(12) It is necessary to provide more information on the label about the reasons for the award in order to assist consumers in understanding the significance of the award.
(13) The eco-label scheme should in the long term be mainly self-financing. Financial contributions from the Member States should not increase.
(14) It is necessary to assign the task of contributing to setting and reviewing eco-label criteria as well as assessment and verification requirements to an appropriate body, the European Union Eco-Labelling Board (EUEB), in order to achieve an efficient and neutral implementation of the scheme; the EUEB should be composed of the competent bodies already designated by the Member States under Article 9 of Regulation (EEC) No 880/92, and of a consultation forum which should provide for a balanced participation of all relevant interested parties.
(15) It is necessary to ensure that the Community eco-label award scheme is consistent and coordinated with the priorities of the Community environmental policy and with other Community labelling or quality-certification schemes such as those established by Council Directive 92/75/EEC of 22 September 1992 on the indication by labelling and standard product information of the consumption of energy and other resources by household appliances(5) and by Council Regulation (EEC) No 2092/91 of 24 June 1991 on organic production of agricultural products and indications referring thereto on agricultural products and foodstuffs(6).
(16) While existing as well as new eco-label schemes in the Member States may continue to exist, provision should be made to ensure coordination between the Community eco-label and other eco-label schemes in the Community, in order to promote the common objectives of sustainable consumption.
(17) It is necessary to guarantee transparency in the implementation of the scheme and to ensure consistency with relevant international standards in order to facilitate access to, and participation in, the Scheme by manufacturers and exporters of countries outside the Community.
(18) The measures necessary for the implementation of this Regulation should be adopted in accordance with Council Decision 1999/468/EC of 28 June 1999 laying down the procedures for the exercise of implementing powers conferred to the Commission(7).
(19) Regulation (EEC) No 880/92 should be replaced by this Regulation in order to introduce in the most effective way the necessary revised provisions for the reasons mentioned above, while appropriate transitional provisions ensure continuity and smooth transition between the two Regulations,
HAVE ADOPTED THIS REGULATION:
Article 1
Objectives and principles
1. The objective of the Community eco-label award scheme (hereafter referred to as the Scheme) is to promote products which have the potential to reduce negative environmental impacts, as compared with the other products in the same product group, thus contributing to the efficient use of resources and a high level of environmental protection. This objective shall be pursued through the provision of guidance and accurate, non-deceptive and scientifically based information to consumers on such products.
For the purpose of this Regulation:
- the term "product" is taken to include any goods or services,
- the term "consumer" is taken to include professional purchasers.
2. The environmental impacts shall be identified on the basis of examination of the interactions of products with the environment, including the use of energy and natural resources, during the life cycle of the product.
3. Participation in the Scheme shall be without prejudice to environmental or other regulatory requirements of Community or national law applicable to the various life stages of goods, and where appropriate to a service.
4. The implementation of the Scheme shall comply with the provisions of the Treaties, including the precautionary principle, with the instruments adopted pursuant thereto and the Community environmental policy, as specified in the Community Programme of Policy and Action in relation to the Environment and Sustainable Development Fifth Action Programme established by the Resolution of 1 February 1993(8), and shall be coordinated with other labelling or quality certification arrangements as well as schemes such as, in particular, the Community Energy Labelling Scheme established by Directive 92/75/EEC and the Organic Agriculture Scheme established by Regulation (EEC) No 2092/91.
Article 2
Scope
1. The Community eco-label may be awarded to products available in the Community which comply with the essential environmental requirements referred to in Article 3 and the eco-label criteria referred to in Article 4. The eco-label criteria shall be set out by product group.
Product group means any goods or services which serve similar purposes and are equivalent in terms of use and consumer perception.
2. In order to be included in this Scheme, a product group must fulfil the following conditions:
(a) it shall represent a significant volume of sales and trade in the internal market;
(b) it shall involve, at one or more stages of the product's life, a significant environmental impact on a global or regional scale and/or of a general nature;
(c) it shall present a significant potential for effecting environmental improvements through consumer choice as well as an incentive to manufacturers or service providers to seek a competitive advantage by offering products which qualify for the eco-label; and
(d) a significant part of its sales volume shall be sold for final consumption or use.
3. A product group may be subdivided into sub-groups, with a corresponding adaptation of eco-label criteria, when this is required by the characteristics of the products and with a view to ensuring the optimal potential of the eco-label for effecting environmental improvements.
The eco-label criteria related to the various sub-groups of a single product group, covered by the same criteria document, published in accordance with Article 6(5), shall become applicable at the same time.
4. The eco-label may not be awarded to substances or preparations classified as very toxic, toxic, dangerous to the environment, carcinogenic, toxic for reproduction, or mutagenic in accordance with Council Directive 67/548/EEC(9) or Directive 1999/45/EC of the European Parliament and of the Council(10) nor to goods manufactured by processes which are likely to significantly harm man and/or the environment, or in their normal application could be harmful to the consumer.
5. This Regulation shall not apply to food, drink, pharmaceuticals nor to medical devices as defined by Council Directive 93/42/EEC(11), which devices are intended only for professional use or to be prescribed or supervised by medical professionals.
Article 3
Environmental requirements
1. The eco-label may be awarded to a product possessing characteristics which enable it to contribute significantly to improvements in relation to key environmental aspects, which are linked to the objectives and principles set out in Article 1. These environmental aspects shall be identified in the light of the indicative assessment matrix in Annex I and shall meet the methodological requirements set out in Annex II.
2. The following provisions shall apply:
(a) in evaluating the comparative improvements, consideration shall be given to the net environmental balance between the environmental benefits and burdens, including health and safety aspects, associated with the adaptations throughout the various life stages of the products being considered. The evaluation shall also take into account the possible environmental benefits related to the utilisation of the products considered;
(b) the key environmental aspects shall be determined by identifying the categories of environmental impact where the product under examination provides the most significant contribution from a life cycle perspective, and among such aspects the ones for which a significant potential for improvement exists;
(c) the pre-production stage of the life-cycle of goods includes extraction or the production and processing of raw materials and energy production. Those aspects shall be taken into account, as far as is technically feasible.
Article 4
Eco-label criteria and assessment and verification requirements
1. Specific eco-label criteria shall be established according to product groups. These criteria will set out the requirements for each of the key environmental aspects mentioned in Article 3, which a product must fulfil in order to be considered for the award of an eco-label, including requirements relating to the product's fitness in meeting the needs of the consumers.
2. The criteria shall seek to ensure a selectivity basis on the following principles:
(a) the product's prospects of market penetration in the Community shall, during the period of validity of the criteria, be sufficient to effect environmental improvements through consumer choice;
(b) the selectivity of the criteria shall take into account the technical and economic feasibility of adaptations needed to comply with them within a reasonable period of time;
(c) the selectivity of the criteria shall be determined with a view to achieving the maximum potential for environmental improvement.
3. Requirements for assessing the compliance of specific products with the eco-label criteria and for verifying the conditions for the use of the eco-label referred to in Article 9(1), shall be established for each product group together with the eco-label criteria.
4. The period of validity of the criteria, and the assessment and verification requirements, shall be specified within each set of eco-label criteria for each product group.
The review of the eco-label criteria as well as of the assessment and verification requirements related to the criteria shall take place in due time before the end of the period of validity of the criteria specified for each product group and shall result in a proposal for prolongation, withdrawal or revision.
Article 5
Working plan
In accordance with the objectives and principles set out in Article 1, a Community eco-label working plan shall be established by the Commission within one year from the entry into force of this Regulation, following prior consultation of the European Union Eco-Labelling Board (hereinafter referred to as the EUEB) provided for in Article 13, in accordance with the procedure laid down in Article 17. The working plan shall include a strategy for the development of the Scheme, which should set out for the subsequent three years:
- objectives for the environmental improvement and the market penetration which the scheme will seek to achieve,
- a non-exhaustive list of product groups which will be considered as priorities for Community action,
- plans for coordination and cooperation between the Scheme and other eco-label award schemes in Member States.
The working plan shall take particular account of the development of joint actions to promote products awarded the eco-label and the creation of a mechanism for the exchange of information on existing and future product groups at national and at European Union level.
The working plan shall also provide measures for the implementation of the strategy and shall include the planned financing of the Scheme.
It shall also outline the services to which the Scheme is not applicable, taking into account the Regulation of the European Parliament and of the Council allowing voluntary participation by organisations in a Community eco-management and audit system (EMAS).
The working plan shall be reviewed periodically. The first review of the working plan shall include a report on how the plans for coordination and cooperation between the Community system and the national environmental labelling systems have been implemented.
Article 6
Procedures for the setting of eco-label criteria
1. The conditions for awarding the eco-label shall be defined according to product group.
The specific ecological criteria for each product group and their respective periods of validity shall be established in accordance with the procedure laid down in Article 17 following consultation of the EUEB.
2. The Commission shall begin the procedure on its own initiative or at the request of the EUEB. It shall give mandates to the EUEB to develop and periodically review the eco-label criteria as well as the assessment and verification requirements related to those criteria, applying to the product groups coming within the scope of this Regulation. A deadline for completion of work shall be provided in the mandate.
The Commission shall, when drafting the mandate, take due account of
- the working plan laid down in Article 5,
- the methodological requirements referred to in Annex II.
3. On the basis of the mandate the EUEB shall draft the eco-label criteria in respect of the product group and the assessment and verification requirements related to those criteria, as outlined in Article 4 and Annex IV, by taking into account the results of feasibility and market studies, life cycle considerations and the improvement analysis referred to in Annex II.
4. The Commission shall be informed of the draft criteria referred to in paragraph 3 and shall decide whether the mandate:
- has been fulfilled and the draft criteria can be submitted to the regulatory Committee in accordance with Article 17, or
- has not been fulfilled and in that event the EUEB shall continue its work on the draft criteria.
5. The Commission shall publish the eco-label criteria, and updates thereof, in the Official Journal of the European Communities (L series).
Article 7
Awarding the eco-label
1. Applications for the eco-label may be submitted by manufacturers, importers, service providers, traders and retailers. The two last-named may submit applications only in respect of products placed on the market under their own brand names.
2. The application may refer to a product placed on the market under one or more brand names. No new application will be required for modifications in the characteristics of products which do not affect compliance with the criteria. The competent bodies shall however be informed about significant modifications.
3. The application shall be presented to a competent body in accordance with the following:
(a) where a product originates in a single Member State, the application shall be presented to the competent body of that Member State;
(b) where a product originates in the same form in several Member States, the application may be presented to a competent body in one of those Member States. In such cases the competent body concerned, in assessing the application, shall consult the competent bodies in those other Member States;
(c) where a product originates outside the Community, the application may be presented to a competent body in any one of the Member States in which the product is to be or has been placed on the market.
4. The decision to award the label shall be taken by the competent body receiving the application, after:
(a) verifying that the product complies with the criteria published under Article 6(5);
(b) verifying that the application conforms with the assessment and verification requirements; and
(c) consulting competent bodies where necessary under paragraph 3.
5. Where eco-label criteria require production facilities to meet certain requirements they shall be met in all facilities where the product is manufactured.
6. Competent bodies shall recognise tests and verifications performed by bodies which are accredited under the standards of EN 45000 series or equivalent international standards. Competent bodies shall collaborate in order to ensure the effective and consistent implementation of the assessment and verification procedures.
Article 8
The eco-label
The form of the eco-label shall be in accordance with Annex III. Specifications for the environmental information relevant to each product group and for the presentation of that information on the eco-label shall be included in the criteria set under Article 6. In each case the information shall be clear and comprehensible.
The Commission shall consult national consumer associations represented in the Consumer Committee established by Commission Decision 95/260/EC(12), before 24 September 2005, in order to assess how effectively the eco-label and the additional information meets the information needs of consumers. On the basis of this assessment, the Commission shall introduce any appropriate modifications as regards the information to be included in the eco-label, in accordance with the procedure set out in Article 17.
Article 9
Terms of use
1. The competent body shall conclude a contract with the applicant for an eco-label, covering the terms of use of the label. These shall include provisions for withdrawing the authorisation to use the label. The authorisation shall be reconsidered and the contract revised or terminated, as appropriate, following any revision of the eco-label criteria applicable to a given product. This contract shall state that participation in the Scheme shall be without prejudice to environmental or other regulatory requirements of Community or national law applicable to the various life stages of goods, and where appropriate to a service.
To facilitate this a standard contract shall be adopted in accordance with the procedure laid down in Article 17.
2. The eco-label may not be used, and references to the eco-label in advertising may not be made, until a label has been awarded and then only in relation to the specific product for which it has been awarded.
Any false or misleading advertising or the use of any label or logo which may lead to confusion with the Community eco-label as introduced by this Regulation is prohibited.
Article 10
Promotion of the eco-label
Member States and the Commission shall, in cooperation with the members of the EUEB, promote the use of the Community eco-label by awareness-raising actions and information campaigns for consumers, producers, traders, retailers and the general public, thus supporting the development of the Scheme.
In order to encourage the use of eco-labelled products the Commission and other institutions of the Community, as well as other public authorities at national level should, without prejudice to Community law, set an example when specifying their requirements for products.
Article 11
Other eco-label schemes in the Member States
The Commission and the Member States shall act in order to ensure the necessary coordination between this Community Scheme and national schemes in the Member States, in particular, in the selection of product groups as well as in the development and revision of criteria at Community and national level. For this purpose cooperation and coordination measures shall be established according to the procedure laid down in Article 17, including, inter alia, those envisaged in the working plan produced in accordance with Article 5.
Where a product carries both the Community eco-label and the national label the two logos shall be displayed side by side on the product.
In this respect, existing as well as new eco-label schemes in the Member States may continue to co-exist with the Scheme.
Article 12
Costs and fees
Every application for the award of an eco-label shall be subject to payment of a fee relating to the costs of processing the application.
The use of the eco-label shall entail payment of an annual fee by the applicant.
The level of application and annual fees shall be established in accordance with Annex V and under the procedure laid down in Article 17.
Article 13
European Union Eco-Labelling Board
The Commission shall establish a European Union Eco-Labelling Board (EUEB) consisting of the competent bodies mentioned in Article 14 and of the Consultation Forum referred to in Article 15. The EUEB shall in particular contribute to the setting and review of eco-label criteria as well as the assessment and verification requirements in accordance with Article 6.
The rules of procedure of the EUEB shall be established by the Commission in accordance with the procedure laid down in Article 17 and taking into account the procedural principles set out in Annex IV.
Article 14
Competent bodies
1. Each Member State shall ensure that the body or bodies (hereinafter referred to as the competent body or competent bodies), responsible for carrying out the tasks provided for in this Regulation, is/are designated and operational. Where more than one competent body is designated, the Member State shall determine those bodies' respective powers and the coordination requirements applicable to them.
2. Member States shall ensure that:
(a) the composition of the competent bodies is such as to guarantee their independence and neutrality;
(b) the rules of procedure of the competent bodies ensure, at national level, the active involvement of all interested parties and an appropriate level of transparency;
(c) the competent bodies shall apply correctly the provisions of this Regulation.
Article 15
Consultation forum
The Commission shall ensure that in the conduct of its activities the EUEB observes, in respect of each product group, a balanced participation of all relevant interested parties concerned with that product group such as industry and service providers, including SMEs, crafts and their business organisations, trade unions, traders, retailers, importers, environmental protection groups and consumer organisations. These parties shall meet in a consultation forum. The rules of procedure of the forum shall be established by the Commission in accordance with the procedure laid down under Article 17.
Article 16
Adaptation to technical progress
The Annexes to this Regulation may be adapted to technical progress including progress in the relevant international standardisation activities, in accordance with the procedure laid down in Article 17.
Article 17
Committee procedure
1. The Commission shall be assisted by a committee.
2. Where reference is made to this Article, Articles 5 and 7 of Decision 1999/468/EC shall apply, having regard to the provisions of Article 8 thereof.
The period laid down in Article 5(6) of Decision 1999/468/EC shall be set at three months.
3. The Committee shall adopt its rules of procedure.
Article 18
Infringements
Member States shall take appropriate legal or administrative measures in case of non-compliance with the provisions of this Regulation and communicate these measures to the Commission.
Article 19
Transitional provisions
Regulation (EEC) No 880/92 is hereby repealed. However, it shall continue to apply to contracts concluded under Article 12(1) thereof. The decisions based upon Regulation (EEC) No 880/92 remain in force until they are revised or have expired.
Article 20
Revision
Before 24 September 2005, the Commission shall review the Scheme in the light of the experience gained during its operation.
The Commission shall propose any appropriate amendments to this Regulation.
Article 21
Final provisions
This Regulation shall enter into force on the third day following the date of its publication in the Official Journal of the European Communities.
This Regulation shall be binding in its entirety and directly applicable in all Member States.
Done at Brussels, 17 July 2000.