32005L0035
L 255/11
ОФИЦИАЛЕН ВЕСТНИК НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ
ДИРЕКТИВА 2005/35/EО НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
от 7 септември 2005 година
относно замърсяване от кораби и налагане на санкции при нарушения
(текст от значение за ЕИП)
ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взеха предвид Договора за създаване на Европейската общност, и по-специално член 80, параграф 2 от него,
като взеха предвид предложението на Комисията,
като взеха предвид становището Европейския икономически и социален комитет (1),
след консултации с Комитета на регионите,
в съответствие с процедурата, определена в член 251 от Договора (2),
като имат предвид, че:
(1)
Политиката за морска безопасност на Общността има за цел високо ниво на безопасност и защита на околната среда и се базира на разбирането, че всички страни, включени в системата за морски транспорт на стоки, имат отговорност да гарантират, че корабите, плаващи във водите на Общността, спазват приложимите правила и стандарти.
(2)
Материалните стандарти във всички държави-членки за изхвърляне на замърсяващи вещества от корабите са основани на Конвенцията Марпол 73/78; тези правила обаче се пренебрегват ежедневно от много голям брой кораби, плаващи във водите на Общността, без да се предприемат корективни действия.
(3)
Прилагането на Марпол 73/78 показва несъответствия сред държавите-членки и следователно е налице необходимост от хармонизиране на нейното прилагане на равнище Общност; по-специално практиките на държавите-членки относно налагането на санкции за изхвърляне на замърсяващи вещества от корабите се различават значително.
(4)
Възпиращите мерки са част от политиката за морска безопасност на Общността, тъй като те осигуряват връзка между отговорността на всяка от страните, включени в транспорта на замърсяващи стоки по море, и тяхното излагане на санкции; следователно, с оглед постигането на ефективна защита на околната среда, съществува необходимост от ефективни, съразмерни и възпиращи санкции.
(5)
За тази цел е съществено да се доближат, чрез подходящи правни инструменти, съществуващите правни разпоредби, по-специално за точно дефиниране на въпросните санкции, случаите на освобождаване от задължение и минималните правила за санкции, както и за отговорностите и правораздаването.
(6)
Настоящата директива е допълнена от подробни правила за криминални престъпления и санкции, а също и други разпоредби, определени в Рамково решение 2005/667/ПВР на Съвета от 12 юли 2005 г. за заздравяване рамката на наказателното право за прилагането на закона срещу замърсявания от кораби (3).
(7)
Нито международният режим за гражданска отговорност и обезщетение при нефтено замърсяване, нито пък този, отнасящ се до замърсяване с други опасни или вредни вещества не гарантират достатъчно възпиращи резултати, за да попречат на страните, извършващи транспорт на опасни товари по море, да ползват извънстандартни практики; желаните възпиращи резултати могат да се постигнат само чрез въвеждането на санкции, прилагани спрямо всяко лице, което причинява или допринася за морско замърсяване; санкциите следва да бъдат приложими не само към собственика или капитана на кораба, а също и към собственика на товара, обществената класа или всяко друго замесено лице.
(8)
Изхвърлянето на замърсяващи вещества от корабите трябва да се счита като нарушение, ако е извършено умишлено, безотговорно или поради сериозна небрежност. Тези нарушения се считат за криминални престъпления поради и при обстоятелствата, предвидени в Рамково решение 2005/667/ПВР, допълващо настоящата директива.
(9)
Санкциите за изхвърляне на замърсяващи вещества от корабите не се отнасят до гражданската отговорност на засегнатите страни и следователно не са предмет на никакви правила, отнасящи се до ограничаването или канализирането на граждански отговорности, нито пък ограничават ефективното обезщетение на жертвите на инциденти със замърсяване.
(10)
Съществува необходимост от по-нататъшно ефективно сътрудничество между държавите-членки, за да се гарантира, че изхвърлянето на замърсяващи вещества от корабите се открива навреме и че нарушителите са идентифицирани. По тази причина Европейската агенция за морска безопасност, създадена с Регламент (EО) № 1406/2002 на Европейския парламент и на Съвета от 27 юни 2002 г. (4), има ключова роля в работата с държавите-членки при разработване на технически решения и предоставяне на техническо съдействие относно прилагането на настоящата директива и при съдействие на Комисията за изпълнението на всяка поставена ѝ задача за ефективното прилагане на настоящата директива.
(11)
С цел предотвратяване и борба срещу морското замърсяване трябва да се постигнат обединени действия между органите, прилагащи закона, като националната брегова охрана например. В този контекст Комисията трябва да извърши приложно проучване, посветено на предотвратяване и ответна дейност спрямо замърсяването, с ясно посочени разходи и ползи. Това проучване трябва да бъде последвано от предложение за европейска брегова охрана, ако това е целесъобразно.
(12)
Когато има несъмнено, обективно доказателство за изхвърляне, причинило големи щети или което е заплаха за големи щети, държавите-членки следва да отнесат въпроса до техните компетентни органи с оглед започване на съдебни процедури съгласно член 220 от Конвенцията на ООН по морско право от 1982 г.
(13)
Прилагането на Директива 2000/59/EО на Европейския парламент и на Съвета от 27 ноември 2000 г. относно пристанищните приемни съоръжения за отпадъци от експлоатацията на корабите и на остатъци от товари (5), заедно с настоящата директива, представлява ключов инструмент в пакета мерки за предотвратяване на замърсяването от кораби.
(14)
Мерките, необходими за прилагането на настоящата директива, трябва да бъдат приети съгласно Решение 1999/468/EО на Съвета от 28 юни 1999 г. относно установяване на процедурите за упражняване на изпълнителните правомощия, предоставени на Комисията (6).
(15)
Тъй като целите на настоящата директива, а именно включването на международни стандарти за замърсяване от кораби в правото на Общността и въвеждането на санкции - криминални или административни - при нарушаването на тези стандарти, с оглед осигуряване на високо ниво на безопасност и защита на околната среда при морския транспорт, не могат да бъдат постигнати от държавите-членки и следователно могат да се постигнат по-добре на равнище Общност, то Общността може да приеме мерките съгласно принципа на субсидиарност, заложен в член 5 от Договора. Съгласно принципа на пропорционалност, заложен в същия този член, настоящата директива не излиза извън границите на необходимото с оглед постигането на гореспоменатите цели.
(16)
Настоящата директива изцяло отразява Хартата за основните права на Европейския съюз; на всяко лице, заподозряно в извършване на нарушение, трябва да бъде гарантиран справедлив и безпристрастен процес и санкциите трябва да бъдат съразмерни,
ПРИЕХА НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:
Член 1
Цел
1. Целта на настоящата директива е да включи международни стандарти за замърсяване от кораби в правото на Общността и да гарантира, че лицата, отговорни за изхвърлянето, са обект на адекватни санкции по член 8, с оглед подобряване на морската безопасност и увеличаване защитата на морската околна среда срещу замърсяване от кораби.
2. Настоящата директива не възпрепятства държавите-членки от приемане на по-строги мерки срещу замърсяване от корабите в съответствие с международното право.
Член 2
Определения
За целите на настоящата директива:
1.
„Марпол 73/78“ означава Международната конвенция за предотвратяване на замърсяването от кораби от 1973 г., изменена с протокола към нея от 1978 г. и с последвалите изменения, които са в сила;
2.
„замърсяващи вещества“ означава веществата, обхванати от приложения I (нефт) и II (вредни течни вещества под формата на насипни товари) към Марпол 73/78;
3.
„изхвърляне“ означава всяко едно изхвърляне от кораби, както е дефинирано по член 2 от Марпол 73/78;
4.
„кораб“ означава морски плавателен съд, независимо от неговия флаг, от какъвто и да е тип, работещ в морска среда, включително съдове на подводни криле, кораби на въздушна възглавница, подводници, плаващи средства и неподвижни или плаващи платформи.
Член 3
Обхват
1. Настоящата директива се прилага съгласно международното право към изхвърляне на замърсяващи вещества във:
a)
вътрешните води, включително пристанища на държава-членка, към които е приложим режимът на Марпол;
б)
териториалните морски води на държава-членка;
в)
проливи, използвани за международна навигация, предмет на режима за транзитно преминаване, както е определен в част III, раздел 2 от Конвенцията на ООН по морско право от 1982 г., до степента, до която една държава-членка упражнява юрисдикция над такива проливи;
г)
изключителната икономическа зона или еквивалентна зона на държава-членка, създадена съгласно международното право; и
д)
открито море.
2. Настоящата директива се прилага към изхвърляне на замърсяващи вещества от какъвто и да е кораб, независимо от неговия флаг, с изключение на военни кораби, военноморски помощен или друг кораб, притежаван или експлоатиран от държава и използван в настоящия момент само за правителствени нетърговски цели.
Член 4
Нарушения
Държавите-членки обезпечават, че изхвърлянето на замърсяващи вещества от корабите в кое да е от пространствата по член 3, параграф 1 се счита за нарушение, ако е извършено преднамерено, по небрежност или поради сериозна небрежност. Тези нарушения се считат за криминални престъпления поради и при обстоятелствата, предвидени в Рамково решение 2005/667/ПВР, допълващо настоящата директива.
Член 5
Изключения
1. Изхвърлянето на замърсяващи вещества в кое да е от пространствата по член 3, параграф 1 не се счита за нарушение, ако удовлетворява условията, дадени в приложение I, правила 9, 10, правило 11, буква а) или правило 11, буква в), или в приложение II, правило 5, правило 6, буква а) или правило 6, буква в) към Марпол 73/78.
2. Изхвърлянето на замърсяващи вещества в кое да е от пространствата по член 3, параграф 1, букви в), г) и д) не се счита за нарушение от собственика, капитана или екипажа, когато се действа на отговорност на капитана, ако удовлетворява условията, дадени в приложение I, правило 11, буква б) или в приложение II, правило 6, буква б) към Марпол 73/78.
Член 6
Мерки за прилагане на закона във връзка с кораби в пристанище на държава-членка
1. Ако поради нередности или информация се появи подозрение, че кораб, доброволно намиращ се в пристанище или на терминал във водите на държава-членка, е бил замесен или е замесен в изхвърляне на замърсяващи вещества в кое да е от пространствата по член 3, параграф 1, тази държава-членка осигурява подходяща инспекция съгласно националното законодателство, като взема предвид съответното ръководство, прието от Международната морска организация.
2. Ако инспекцията по параграф 1 разкрие факти, които биха могли да означават нарушение по смисъла на член 4, се информират компетентните органи на тази държава-членка и на страната, под чийто флаг плава корабът.
Член 7
Изпълнение на мерките от крайбрежните държави по отношение на транзитните кораби
1. Ако съмнителното изхвърляне на замърсяващи вещества се извършва в пространствата по член 3, параграф 1, буква б), в), г) или д) и корабът, заподозрян за изхвърлянето, няма престой в пристанище на държавата-членка, която разполага с информацията за съмнителното изхвърляне, се прилага следното:
а)
ако следващото пристанище на престой на кораба е в друга държава-членка, засегнатите държави-членки си взаимодействат тясно за инспекцията по член 6, параграф 1 и при решаването за подходящите мерки във връзка с всяко такова изхвърляне;
б)
ако следващото пристанище на престой на кораба е в държава извън Общността, държавата-членка предприема мерки, за да обезпечи, че в следващото пристанище на престой корабът е информиран за съмнителното изхвърляне и че ще помоли държавата, в която се намира това пристанище, да предприеме подходящи мерки във връзка с всяко такова изхвърляне.
2. Когато има несъмнено, обективно доказателство, че кораб, плаващ в пространствата по член 3, параграф 1, буква б) или г), е извършил нарушение в пространството по член 3, параграф 1, буква г), което е довело до изхвърляне, причинило големи щети или което е заплаха за големи щети за крайбрежието или свързаните с него интереси на засегнатата държава-членка, или заплаха за всякакви ресурси в пространствата по член 3, параграф 1, буква б) или г), тази държава, предмет на разглеждане в част XII, раздел 7 от Конвенцията на ООН по морско право от 1982 г., и при условие че доказателството дава основания, отнася въпроса до своите компетентни органи с цел започване на съдебни процедури, включително задържане на кораба, съгласно своето национално законодателство.
3. При всеки един случай се информират властите на държавата, под чийто флаг плава корабът.
Член 8
Санкции
1. Държавите-членки предприемат необходимите мерки, за да гарантират, че нарушенията по смисъла на член 4 са предмет на ефективни, пропорционални и възпиращи санкции, които могат да включват наказателни или административни санкции.
2. Всяка държава-членка предприема мерките, необходими за да гарантира, че санкциите по параграф 1 се прилагат към всяко лице, признато за отговорно за нарушение по смисъла на член 4.
Член 9
Съответствие с международното право
Държавите-членки прилагат разпоредбите на настоящата директива без никаква дискриминация de iure и de facto срещу чуждестранни кораби и съгласно приложимото международно право, включително част XII, раздел 7 от Конвенцията на ООН по морско право от 1982 г., и те незабавно уведомяват държавата, под чийто флаг плава корабът, а също и всяка друга държава, засегната от мерките, предприети съгласно настоящата директива.
Член 10
Придружаващи мерки
1. За целите на настоящата директива държавите-членки и Комисията работят съвместно, когато е целесъобразно, и в тясно сътрудничество с Европейската агенция за морска безопасност и като вземат предвид програмата за ответна дейност при инцидентно или умишлено морско замърсяване, определена в Решение № 2850/2000/EО (7), а когато е уместно, прилагането на Директива 2000/59/EО с оглед:
а)
да разработят необходимите информационни системи, изисквани за ефективното прилагане на настоящата директива;
б)
да установят общи практики и насоки на базата на онези, съществуващи на международно равнище, по-специално за:
-
мониторинг и ранно откриване на кораби, изхвърлящи замърсяващи вещества в нарушение на настоящата директива, включително, когато е целесъобразно, чрез оборудване за мониторинг на борда,
-
надеждни методи за проследяване на замърсяващи вещества от конкретен кораб в морето, и
-
ефективното изпълнение на настоящата директива.
2. Съгласно своите задачи, определени в Регламент (EО) № 1406/2002, Европейската агенция за морска безопасност:
а)
работи с държавите-членки по разработването на технически решения и осигуряването на техническа помощ по прилагането на настоящата директива при действия като проследяване на изхвърлянето чрез сателитен мониторинг и наблюдение;
б)
подпомага Комисията по прилагането на настоящата директива, включително, ако е уместно, чрез посещения на държавите-членки съгласно член 3 от Регламент (EО) № 1406/2002.
Член 11
Приложно проучване
Преди края на 2006 г. Комисията изпраща до Европейския парламент и до Съвета приложно проучване за Европейска брегова охрана, предназначена за предотвратяване и ответна дейност при замърсяване, с ясно посочени разходи и ползи.
Член 12
Докладване
Държавите-членки изпращат на всеки три години доклад до Комисията за прилагането на настоящата директива от страна на компетентните органи. На базата на тези доклади Комисията изпраща доклад на Общността до Европейския парламент и до Съвета. В този доклад Комисията оценява, освен другите неща, доколко е желателно да се ревизира и разшири обхватът на настоящата директива. В доклада се описва също и развитието на съответната съдебна практика в държавите-членки и се разглежда възможността за създаване на публична база данни, съдържаща такива съдебна практика.
Член 13
Комитет
1. Комисията се подпомага от Комитета по морската безопасност и предотвратяването на замърсяването от кораби (КМБПЗК), създаден по силата на член 3 от Регламент (EО) № 2099/2002 на Европейския парламент и на Съвета от 5 ноември 2002 г. (8)
2. Когато се прави позоваване на настоящия член, се прилагат членове 5 и 7 от Решение 1999/468/EО, като се вземат предвид разпоредбите на член 8 от него.
Периодът, определен в член 5, параграф 6 от Решение 1999/468/EО, е един месец.
Член 14
Предоставяне на информация
Комисията редовно информира Комитета, създаден по силата на член 4 от Решение № 2850/2000/EО, за всички предложени мерки или други подходящи дейности относно ответна дейност при морско замърсяване.
Член 15
Процедура за изменение
Съгласно член 5 от Регламент (EО) № 2099/2002 и следвайки процедурата по член 13 от настоящата директива, КМБПЗК може да изключи изменения на Марпол 73/78, от обхвата на настоящата директива.
Член 16
Прилагане
Държавите-членки въвеждат в сила законовите, подзаконовите и административните разпоредби, необходими, за да се съобразят с настоящата директива, до 1 април 2007 г. и незабавно информират Комисията за това.
Когато държавите-членки приемат тези разпоредби, в тях се съдържа позоваване на настоящата директива или то се извършва при официалното им публикуване. Условията и редът на позоваване се определят от държавите-членки.
Член 17
Влизане в сила
Настоящата директива влиза в сила в деня след публикуването ѝ в Официален вестник на Европейския съюз.
Член 18
Адресати
Адресати на настоящата директива са държавите-членки.
Съставено в Страсбург на 7 септември 2005 година.
DIRECTIVE 2005/35/EC OF THE EUROPEAN PARLIAMENT AND OF THE COUNCIL
of 7 September 2005
on ship-source pollution and on the introduction of penalties for infringements
THE EUROPEAN PARLIAMENT AND THE COUNCIL OF THE EUROPEAN UNION,
Having regard to the Treaty establishing the European Community, and in particular Article 80(2) thereof,
Having regard to the proposal from the Commission,
Having regard to the opinion of the European Economic and Social Committee (1),
After consulting the Committee of the Regions,
Acting in accordance with the procedure laid down in Article 251 of the Treaty (2),
Whereas:
(1)
The Community's maritime safety policy is aimed at a high level of safety and environmental protection and is based on the understanding that all parties involved in the transport of goods by sea have a responsibility for ensuring that ships used in Community waters comply with applicable rules and standards.
(2)
The material standards in all Member States for discharges of polluting substances from ships are based upon the Marpol 73/78 Convention; however these rules are being ignored on a daily basis by a very large number of ships sailing in Community waters, without corrective action being taken.
(3)
The implementation of Marpol 73/78 shows discrepancies among Member States and there is thus a need to harmonise its implementation at Community level; in particular the practices of Member States relating to the imposition of penalties for discharges of polluting substances from ships differ significantly.
(4)
Measures of a dissuasive nature form an integral part of the Community's maritime safety policy, as they ensure a link between the responsibility of each of the parties involved in the transport of polluting goods by sea and their exposure to penalties; in order to achieve effective protection of the environment there is therefore a need for effective, dissuasive and proportionate penalties.
(5)
To that end it is essential to approximate, by way of the proper legal instruments, existing legal provisions, in particular on the precise definition of the infringement in question, the cases of exemption and minimum rules for penalties, and on liability and jurisdiction.
(6)
This Directive is supplemented by detailed rules on criminal offences and penalties as well as other provisions set out in Council Framework Decision 2005/667/JHA of 12 July 2005 to strengthen the criminal law framework for the enforcement of the law against ship-source pollution (3).
(7)
Neither the international regime for the civil liability and compensation of oil pollution nor that relating to pollution by other hazardous or noxious substances provides sufficient dissuasive effects to discourage the parties involved in the transport of hazardous cargoes by sea from engaging in substandard practices; the required dissuasive effects can only be achieved through the introduction of penalties applying to any person who causes or contributes to marine pollution; penalties should be applicable not only to the shipowner or the master of the ship, but also the owner of the cargo, the classification society or any other person involved.
(8)
Ship-source discharges of polluting substances should be regarded as infringements if committed with intent, recklessly or by serious negligence. These infringements are regarded as criminal offences by, and in the circumstances provided for in, Framework Decision 2005/667/JHA supplementing this Directive.
(9)
Penalties for discharges of polluting substances from ships are not related to the civil liability of the parties concerned and are thus not subject to any rules relating to the limitation or channelling of civil liabilities, nor do they limit the efficient compensation of victims of pollution incidents.
(10)
There is a need for further effective cooperation among Member States to ensure that discharges of polluting substances from ships are detected in time and that the offenders are identified. For this reason, the European Maritime Safety Agency set up by Regulation (EC) No 1406/2002 of the European Parliament and of the Council of 27 June 2002 (4) has a key role to play in working with the Member States in developing technical solutions and providing technical assistance relating to the implementation of this Directive and in assisting the Commission in the performance of any task assigned to it for the effective implementation of this Directive.
(11)
In order better to prevent and combat marine pollution, synergies should be created between enforcement authorities such as national coastguard services. In this context, the Commission should undertake a feasibility study on a European coastguard dedicated to pollution prevention and response, making clear the costs and benefits. This study should, if appropriate, be followed by a proposal on a European coastguard.
(12)
Where there is clear, objective evidence of a discharge causing major damage or a threat of major damage, Member States should submit the matter to their competent authorities with a view to instituting proceedings in accordance with Article 220 of the 1982 United Nations Convention on the Law of the Sea.
(13)
The enforcement of Directive 2000/59/EC of the European Parliament and of the Council of 27 November 2000 on port reception facilities for ship-generated waste and cargo residues (5) is, together with this Directive, a key instrument in the set of measures to prevent ship-source pollution.
(14)
The measures necessary for the implementation of this Directive should be adopted in accordance with Council Decision 1999/468/EC of 28 June 1999 laying down the procedures for the exercise of implementing powers conferred on the Commission (6).
(15)
Since the objectives of this Directive, namely the incorporation of the international ship-source pollution standards into Community law and the establishment of penalties - criminal or administrative - for violation of them in order to ensure a high level of safety and environmental protection in maritime transport, cannot be sufficiently achieved by the Member States and can therefore be better achieved at Community level, the Community may adopt measures, in accordance with the principle of subsidiarity as set out in Article 5 of the Treaty. In accordance with the principle of proportionality, as set out in that Article, this Directive does not go beyond what is necessary in order to achieve those objectives.
(16)
This Directive fully respects the Charter of fundamental rights of the European Union; any person suspected of having committed an infringement must be guaranteed a fair and impartial hearing and the penalties must be proportional,
HAVE ADOPTED THIS DIRECTIVE:
Article 1
Purpose
1. The purpose of this Directive is to incorporate international standards for ship-source pollution into Community law and to ensure that persons responsible for discharges are subject to adequate penalties as referred to in Article 8, in order to improve maritime safety and to enhance protection of the marine environment from pollution by ships.
2. This Directive does not prevent Member States from taking more stringent measures against ship-source pollution in conformity with international law.
Article 2
Definitions
For the purpose of this Directive:
1.
‘Marpol 73/78’ shall mean the International Convention for the Prevention of Pollution from Ships, 1973 and its 1978 Protocol, in its up-to-date version;
2.
‘polluting substances’ shall mean substances covered by Annexes I (oil) and II (noxious liquid substances in bulk) to Marpol 73/78;
3.
‘discharge’ shall mean any release howsoever caused from a ship, as referred to in Article 2 of Marpol 73/78;
4.
‘ship’ shall mean a seagoing vessel, irrespective of its flag, of any type whatsoever operating in the marine environment and shall include hydrofoil boats, air-cushion vehicles, submersibles and floating craft.
Article 3
Scope
1. This Directive shall apply, in accordance with international law, to discharges of polluting substances in:
(a)
the internal waters, including ports, of a Member State, in so far as the Marpol regime is applicable;
(b)
the territorial sea of a Member State;
(c)
straits used for international navigation subject to the regime of transit passage, as laid down in Part III, section 2, of the 1982 United Nations Convention on the Law of the Sea, to the extent that a Member State exercises jurisdiction over such straits;
(d)
the exclusive economic zone or equivalent zone of a Member State, established in accordance with international law; and
(e)
the high seas.
2. This Directive shall apply to discharges of polluting substances from any ship, irrespective of its flag, with the exception of any warship, naval auxiliary or other ship owned or operated by a State and used, for the time being, only on government non-commercial service.
Article 4
Infringements
Member States shall ensure that ship-source discharges of polluting substances into any of the areas referred to in Article 3(1) are regarded as infringements if committed with intent, recklessly or by serious negligence. These infringements are regarded as criminal offences by, and in the circumstances provided for in, Framework Decision 2005/667/JHA supplementing this Directive.
Article 5
Exceptions
1. A discharge of polluting substances into any of the areas referred to in Article 3(1) shall not be regarded as an infringement if it satisfies the conditions set out in Annex I, Regulations 9, 10, 11(a) or 11(c) or in Annex II, Regulations 5, 6(a) or 6(c) of Marpol 73/78.
2. A discharge of polluting substances into the areas referred to in Article 3(1)(c), (d) and (e) shall not be regarded as an infringement for the owner, the master or the crew when acting under the master's responsibility if it satisfies the conditions set out in Annex I, Regulation 11(b) or in Annex II, Regulation 6(b) of Marpol 73/78.
Article 6
Enforcement measures with respect to ships within a port of a Member State
1. If irregularities or information give rise to a suspicion that a ship which is voluntarily within a port or at an off-shore terminal of a Member State has been engaged in or is engaging in a discharge of polluting substances into any of the areas referred to in Article 3(1), that Member State shall ensure that an appropriate inspection, taking into account the relevant guidelines adopted by the International Maritime Organisation (IMO), is undertaken in accordance with its national law.
2. In so far as the inspection referred to in paragraph 1 reveals facts that could indicate an infringement within the meaning of Article 4, the competent authorities of that Member State and of the flag State shall be informed.
Article 7
Enforcement measures by coastal States with respect to ships in transit
1. If the suspected discharge of polluting substances takes place in the areas referred to in Article 3(1)(b), (c), (d) or (e) and the ship which is suspected of the discharge does not call at a port of the Member State holding the information relating to the suspected discharge, the following shall apply:
(a)
If the next port of call of the ship is in another Member State, the Member States concerned shall cooperate closely in the inspection referred to in Article 6(1) and in deciding on the appropriate measures in respect of any such discharge;
(b)
If the next port of call of the ship is a port of a State outside the Community, the Member State shall take the necessary measures to ensure that the next port of call of the ship is informed about the suspected discharge and shall request the State of the next port of call to take the appropriate measures in respect of any such discharge.
2. Where there is clear, objective evidence that a ship navigating in the areas referred to in Article 3(1)(b) or (d) has, in the area referred to in Article 3(1)(d), committed an infringement resulting in a discharge causing major damage or a threat of major damage to the coastline or related interests of the Member State concerned, or to any resources of the areas referred to in Article 3(1)(b) or (d), that State shall, subject to Part XII, Section 7 of the 1982 United Nations Convention on the Law of the Sea and provided that the evidence so warrants, submit the matter to its competent authorities with a view to instituting proceedings, including detention of the ship, in accordance with its national law.
3. In any event, the authorities of the flag State shall be informed.
Article 8
Penalties
1. Member States shall take the necessary measures to ensure that infringements within the meaning of Article 4 are subject to effective, proportionate and dissuasive penalties, which may include criminal or administrative penalties.
2. Each Member State shall take the measures necessary to ensure that the penalties referred to in paragraph 1 apply to any person who is found responsible for an infringement within the meaning of Article 4.
Article 9
Compliance with international law
Member States shall apply the provisions of this Directive without any discrimination in form or in fact against foreign ships and in accordance with applicable international law, including Section 7 of Part XII of the 1982 United Nations Convention on the Law of the Sea, and they shall promptly notify the flag State of the vessel and any other State concerned of measures taken in accordance with this Directive.
Article 10
Accompanying measures
1. For the purposes of this Directive, Member States and the Commission shall cooperate, where appropriate, in close collaboration with the European Maritime Safety Agency and taking account of the action programme to respond to accidental or deliberate marine pollution set up by Decision No 2850/2000/EC (7) and if appropriate, of the implementation of Directive 2000/59/EC in order to:
(a)
develop the necessary information systems required for the effective implementation of this Directive;
(b)
establish common practices and guidelines on the basis of those existing at international level, in particular for:
-
the monitoring and early identification of ships discharging polluting substances in violation of this Directive, including, where appropriate, on-board monitoring equipment,
-
reliable methods of tracing polluting substances in the sea to a particular ship, and
-
the effective enforcement of this Directive.
2. In accordance with its tasks as defined in Regulation (EC) No 1406/2002, the European Maritime Safety Agency shall:
(a)
work with the Member States in developing technical solutions and providing technical assistance in relation to the implementation of this Directive, in actions such as tracing discharges by satellite monitoring and surveillance;
(b)
assist the Commission in the implementation of this Directive, including, if appropriate, by means of visits to the Member States, in accordance with Article 3 of Regulation (EC) No 1406/2002.
Article 11
Feasibility Study
The Commission shall, before the end of 2006, submit to the European Parliament and the Council a feasibility study on a European coastguard dedicated to pollution prevention and response, making clear the costs and benefits.
Article 12
Reporting
Every three years, Member States shall transmit a report to the Commission on the application of this Directive by the competent authorities. On the basis of these reports, the Commission shall submit a Community report to the European Parliament and the Council. In this report, the Commission shall assess, inter alia, the desirability of revising or extending the scope of this Directive. It shall also describe the evolution of relevant case-law in the Member States and shall consider the possibility of creating a public database containing such relevant case-law.
Article 13
Committee procedure
1. The Commission shall be assisted by the Committee on Safe Seas and the Prevention of Pollution from Ships (COSS), established by Article 3 of Regulation (EC) No 2099/2002 of the European Parliament and of the Council, of 5 November 2002 (8).
2. Where reference is made to this Article, Articles 5 and 7 of Decision 1999/468/EC shall apply, having regard to the provisions of Article 8 thereof.
The period laid down in Article 5(6) of Decision 1999/468/EC shall be set at one month.
Article 14
Provision of information
The Commission shall regularly inform the Committee set up by Article 4 of Decision No 2850/2000/EC of any proposed measures or other relevant activities concerning the response to marine pollution.
Article 15
Amendment procedure
In accordance with Article 5 of Regulation (EC) No 2099/2002 and following the procedure referred to in Article 13 of this Directive, the COSS may exclude amendments to Marpol 73/78 from the scope of this Directive.
Article 16
Implementation
Member States shall bring into force the laws, regulations and administrative provisions necessary to comply with this Directive by 1 March 2007 and forthwith inform the Commission thereof.
When Member States adopt those provisions, they shall contain a reference to this Directive or be accompanied by such a reference on the occasion of their official publication. Member States shall determine how such reference is to be made.
Article 17
Entry into force
This Directive shall enter into force on the day following its publication in the Official Journal of the European Union.
Article 18
Addressees
This Directive is addressed to the Member States.
Done at Strasbourg, 7 September 2005.