ДИРЕКТИВА 2009/140/ЕО НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
от 25 ноември 2009 година
за изменение на директиви 2002/21/ЕО относно общата регулаторна рамка за електронните съобщителни мрежи и услуги, 2002/19/ЕО относно достъпа до електронни съобщителни мрежи и тяхната инфраструктура и взаимосвързаността между тях и 2002/20/ЕО относно разрешението на електронните съобщителни мрежи и услуги
(Текст от значение за ЕИП)
ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взеха предвид Договора за създаване на Европейската общност, и по-специално член 95 от него,
като взеха предвид предложението на Комисията,
като взеха предвид становището на Европейския икономически и социален комитет (1),
като взеха предвид становището на Комитета на регионите (2),
в съответствие с процедурата, предвидена в член 251 от Договора, предвид общия проект, одобрен от Помирителния комитет на 13 ноември 2009 г. (3),
като имат предвид, че:
(1)
Действието на петте директиви, които съставляват съществуващата регулаторна рамка за електронни съобщителни мрежи и услуги (Директива 2002/21/ЕО (Рамкова директива) (4), Директива 2002/19/ЕО (Директива за достъпа) (5), Директива 2002/20/ЕО (Директива за разрешение) (6), Директива 2002/22/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 7 март 2002 г. относно универсалната услуга и правата на потребителите във връзка с електронните съобщителни мрежи и услуги (Директива за универсалната услуга) (7) и Директива 2002/58/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 12 юли 2002 г. относно обработката на лични данни и защита на правото на неприкосновеност на личния живот в сектора на електронните комуникации (Директива за правото на неприкосновеност на личния живот и електронни комуникации) (8) (наричани заедно „Рамковата директива и Специалните директиви“), е предмет на периодичен преглед от страна на Комисията, в частност с оглед определяне на нуждата от изменения в съответствие с технологичните и пазарни промени.
(2)
В тази връзка, Комисията представи своите първоначални заключения в съобщението си от 29 юни 2006 г. относно прегледа на регулаторната рамка на ЕС за електронни съобщителни мрежи и услуги. Въз основа на тези първоначални заключения беше проведена обществена консултация, която идентифицира продължаващата липса на вътрешен пазар на електронни съобщения като най-важния аспект, към който трябва да се подходи. В частност беше установено, че регулаторна разпокъсаност и несъответствия между дейностите на националните регулаторни органи излагат на риск не само конкурентоспособността на сектора, но също и значителните ползи за потребителя от презгранична конкуренция.
(3)
Поради това, регулаторната рамка на ЕС за електронни съобщителни мрежи и услуги следва да се реформира с цел изграждане на вътрешния пазар на електронни съобщения чрез засилване на механизма на Общността за регулиране на оператори със значителна пазарна сила в ключовите пазари. Това се допълва от Регламент (ЕО) № 1211/2009 на Европейския парламент и на Съвета от 25 ноември 2009 г. за създаване на Орган на европейските регулатори в областта на електронните съобщения (ОЕРЕС) и на Служба (9). Реформата също така включва определянето на стратегия за ефикасно и съгласувано управление на радиочестотния спектър с цел постигане на Единно европейско информационно пространство, както и засилването на разпоредбите за ползватели с увреждания с цел формиране на всеобхватно информационно общество.
(4)
Като се приема, че интернет е от съществено значение за образованието и за практическото упражняване на свободата на изразяване и на достъпа до информация, всяко ограничение, наложено върху упражняването на тези основни права следва да бъде в съответствие с Европейската конвенция за защита на правата на човека и основните свободи. По отношение на тези въпроси Комисията следва да започне широко обществено обсъждане
(5)
Целта е постепенно да се намаляват отрасловите правила ex ante успоредно с развитието на пазарната конкуренция и в крайна сметка електронните съобщения да се уреждат единствено от правото за защита на конкуренцията. Като се има предвид, че пазарите на електронни съобщения се характеризират с подчертано динамична конкуренция през последните години, съществено е регулаторни задължения ex ante да бъдат налагани само, когато не съществува ефективна и устойчива конкуренция.
(6)
При извършване на прегледите на функционирането на Рамковата директива и на Специалните директиви, Комисията следва да прецени, в контекста на пазарните тенденции и предвид както на конкуренцията, така и на защитата на потребителите, дали все още съществува необходимост от разпоредбите за специфично за отрасъла регулиране ex ante, установено в членове от 8 до 13а от Директива 2002/19/ЕО (Директива за достъпа) и член 17 от Директива 2002/22/ЕО (Директива за универсалната услуга) или тези разпоредби следва да бъдат изменени или отменени.
(7)
С цел да се гарантира пропорционален и приспособим подход към различните условия на конкуренция, националните регулаторни органи следва да бъдат в състояние да определят пазари на поднационално равнище и да снемат регулаторни задължения за пазари и/или географски зони, където е налице ефективна конкуренция по отношение на инфраструктурата.
(8)
За постигане на целите на Лисабонската програма е необходимо да се дадат подходящи стимули за инвестиции във високоскоростни мрежи, които биха подпомогнали иновациите в богати на съдържание интернет услуги и биха засилили конкурентоспособността на Европейския съюз в международен мащаб. Такива мрежи имат огромен потенциал да предоставят ползи за потребителите и бизнеса в целия Европейски съюз. Поради това е от съществено значение да се стимулират устойчиви инвестиции в развитието на тези нови мрежи, като същевременно се защитава конкуренцията и се засилва избора на потребителите чрез регулаторна предвидимост и последователност.
(9)
В съобщението си от 20 март 2006 г., озаглавено „Преодоляване на широколентовата пропаст“, Комисията признава, че в Европейския съюз има териториално разделение по отношение на достъпа до високоскоростни широколентови услуги. По-лесният достъп до радиочестотен спектър улеснява развитието на високоскоростни широколентови услуги в отдалечените региони. Въпреки общото увеличение на широколентовите връзки, достъпът до тях е ограничен в някои региони поради големите разходи, тъй като тези региони са слабо населени и отдалечени. За да се гарантират инвестициите в нови технологии в по-слабо развитите региони, регулирането на електронните съобщения следва да се съгласува с други политики, като например политиката относно държавните помощи, политиката на сближаване или целите на по-общата индустриална политика.
(10)
Публичните инвестиции в мрежите следва да се извършват в съответствие с принципа на недискриминация. За тази цел публична подкрепа следва да бъде предоставяна посредством открити, прозрачни и конкурентни процедури.
(11)
За да се даде възможност на националните регулаторни органи да изпълнят целите, установени в Рамковата директива и в Специалните директиви, по-специално по отношение на оперативната съвместимост на услугите „от край до край“, обхватът на Рамковата директива следва да се разшири, за да включи някои аспекти на радиооборудването и крайното далекосъобщително оборудване, определени в Директива 1999/5/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 9 март 1999 г. относно радионавигационното оборудване и далекосъобщителното крайно оборудване и взаимното признаване на тяхното съответствие (10), и на битовата техника, използвана за цифрова телевизия, за да се улесни достъпа за ползвателите с увреждания.
(12)
Някои определения следва да бъдат разяснени или променени, за да се отчетат пазарните и технологичните промени и да се премахнат неяснотите, идентифицирани при прилагане на регулаторната рамка.
(13)
Независимостта на националните регулаторни органи следва да се засили с цел гарантиране на по-ефективно прилагане на регулаторната рамка и увеличаване на тяхното влияние и предсказуемостта на техните решения. За целта следва да се въведе изрична разпоредба в националното законодателство, която да гарантира, че при изпълнение на своите задачи, националният регулаторен орган, отговорен за ex ante регулиране на пазарите или за уреждане на спорове между предприятията, е защитен срещу външна намеса или политически натиск, които могат да нарушат неговата независима оценка на въпросите, пред които е изправен. Такова външно влияние прави един национален законодателен орган неподходящ за ролята на национален регулаторен орган съгласно регулаторната рамка. Поради това следва изначално да се установят правила относно основанията за освобождаване от длъжност на ръководителя на националния регулаторен орган, с цел отстраняване на всякакви основателни съмнения относно неутралността на този орган и неговата неподатливост на външни фактори. Важно е националните регулаторни органи, отговорни за ex ante регулиране на пазарите да разполагат със свой собствен бюджет, който да им дава възможност, в частност, да наемат достатъчен брой квалифицирани кадри. За да се гарантира прозрачност, този бюджет следва да се публикува ежегодно.
(14)
С цел да се гарантира правната сигурност за пазарните участници, апелативните органи следва да изпълняват функциите си ефективно; по-специално, процедурите по обжалване не следва да бъдат неоправдано продължителни. Временни мерки със суспензивен ефект спрямо решенията на национален регулаторен орган следва да бъдат предоставяни единствено в спешни случаи за предотвратяване на сериозна и непоправима вреда за страната, поискала тези мерки, и ако балансът на интересите изисква това.
(15)
Съществува широко разминаване в начина, по който апелативни органи са прилагали временни мерки за спиране на решенията на националните регулаторни органи. С цел постигане на по-голяма последователност на подхода следва да се приложи общ стандарт в съответствие със съдебната практика на Общността. Апелативните органи следва също така да разполагат с правомощието да изискват налична информация, публикувана от ОЕРЕС. Предвид значението на обжалванията за цялостното функциониране на регулаторната рамка, следва да се изгради механизъм за събиране на информация относно обжалванията и решенията за спиране на действието на решения, взети от регулаторните органи във всички държави-членки, и за докладването на тази информация на Комисията.
(16)
С цел да се гарантира, че националните регулаторни органи изпълняват своите регулаторни задачи по ефективен начин, данните, които те събират, следва да включват счетоводни данни за пазарите на дребно, които са свързани с пазари на едро, в които даден оператор има значителна пазарна сила, и като такива се регулират от националния регулаторен орган. Данните следва също така да включват данни, които да позволяват на националния регулаторен орган да оценява възможното въздействие на планирани надграждания или промени на мрежовата топология върху развитието на конкуренцията или върху продукти на едро, предоставяни на други страни.
(17)
Националната консултация, предвидена в член 6 от Директива 2002/21/ЕО (Рамкова директива), следва да се провежда преди консултацията с Общността, предвидена в членове 7 и 7а от посочената директива, за да се позволи мненията на заинтересованите страни да се отразят в консултацията с Общността. Това също би избегнало нуждата от втора консултация с Общността, в случай на промени в планираната мярка в резултат на националната консултация.
(18)
Необходимо е свободата на действие на националните регулаторни органи да се съчетае с развитието на последователни регулаторни практики и последователното прилагане на регулаторната рамка с цел ефективен принос за развитие и завършване на изграждането на вътрешния пазар. Поради това, националните регулаторни органи следва да подкрепят дейностите на Комисията и на ОЕРЕС, насочени към вътрешния пазар.
(19)
Механизмът на Общността, позволяващ на Комисията да изисква от националните регулаторни органи да оттеглят планирани мерки относно определяне на пазар и определяне на оператори със значителна пазарна сила, е допринесъл значително за последователен подход при установяване на обстоятелствата, при които може да се приложи регулиране ex-ante и тези, при които операторите подлежат на такова регулиране. Наблюдението на пазара от Комисията и, по-специално опитът с процедурата по член 7 от Директива 2002/21/ЕО (Рамкова директива), показва, че несъответствия в прилагането на корективни мерки от страна на националните регулаторни органи, дори при сходни пазарни условия, биха могли да възпрепятстват вътрешния пазар на електронни съобщения. Ето защо Комисията може да участва в гарантирането на по-високо ниво на последователност при прилагането на корективни мерки чрез приемане на становища относно проекти за мерки, предлагани от националните регулаторни органи. За да се използва експертният опит на националните регулаторни органи в пазарния анализ, Комисията следва да се консултира с ОЕРЕС, преди да приеме своето решение и/или становище.
(20)
Важно е регулаторната рамка да се прилага навременно. Когато Комисията е взела решение, изискващо от национален регулаторен орган да оттегли планирана мярка, националните регулаторни органи следва да представят преработена мярка пред Комисията. Следва да се определи краен срок за нотифицирането на преработената мярка пред Комисията по член 7 от Директива 2002/21/ЕО (Рамкова директива) с цел пазарните участници да са запознати с времетраенето на прегледа на пазара и с цел увеличаване на правната сигурност.
(21)
Предвид кратките срокове в механизма за консултация с Общността, на Комисията следва да се предоставят правомощия да приема препоръки и/или насоки за опростяване на процедурите за обмен на информация между Комисията и националните регулаторни органи - например при стабилни пазари, или само незначителни промени в мерки, които са били предмет на предишна нотификация. На Комисията следва да се предоставят правомощия да разрешава въвеждането на освобождаване от задължение за нотифициране с цел рационализиране на процедурите в някои случаи.
(22)
В съответствие с целите на Хартата на основните права на Европейския съюз и Конвенцията на ООН за правата на хората с увреждания, регулаторната рамка следва да гарантира, че всички ползватели, включително крайните ползватели с увреждания, възрастните ползватели и ползвателите със специфични социални потребности, имат лесен достъп до висококачествени услуги на достъпни цени. Декларация 22, приложена към Заключителния акт от Амстердам, предвижда институциите на Общността да отчитат потребностите на хората с увреждания при създаването на мерки по член 95 от Договора за ЕО.
(23)
Един конкурентен пазар предоставя на ползвателите широк избор на съдържание, приложения и услуги. Националните регулаторни органи следва да поощряват способността на ползвателите за достъп до и разпространяване на информация, както и за ползване на приложения и услуги.
(24)
Радиочестотите следва да се разглеждат като ограничен обществен ресурс, който има важна обществена и пазарна стойност. В обществен интерес е спектърът да се управлява възможно най-ефикасно и ефективно от икономическа, социална и екологична гледна точка и при отчитане на важната роля на радиочестотния спектър за електронните съобщения, на целите на културното многообразие и на медийния плурализъм и на социалното и териториалното сближаване. Поради това следва постепенно да се премахват пречките пред неговото ефикасно използване.
(25)
Дейностите в Общността във връзка с политиката в областта на радиочестотния спектър не следва да засягат мерките, предприети на общностно или национално ниво, в съответствие с общностното право, за преследване на цели от общ интерес, в частност по отношение на регулиране на съдържанието и на аудиовизуалната и медийна политики и правото на държавите-членки да организират и използват своя радиочестотен спектър за целите на обществения ред, обществената сигурност и отбраната.
(26)
Като се вземат предвид разликите в положението в държавите-членки, преминаването от аналогова към цифрова наземна телевизия, поради по-високата ефикасност на преноса на информация при цифровата технология, би увеличило наличието на ценен свободен радиочестотен спектър в Общността (известно като „цифров дивидент“).
(27)
Преди да бъде предложена специфична мярка за хармонизиране съгласно Решение № 676/2002/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 7 март 2002 г. относно регулаторната рамка за политиката на Европейската общност в областта на радиочестотния спектър (Решение за радиочестотния спектър) (11), Комисията следва да извърши оценки на въздействието на разходите и ползите от предлаганата мярка, като реализирането на икономии от мащаба и оперативната съвместимост на услугите в полза на потребителите, въздействието върху ефикасността на използването на радиочестотния спектър, или потребността от хармонизирано използване в различните части на Европейския съюз.
(28)
Макар управлението на радиочестотния спектър да остава в компетентността на държавите-членки, стратегическото планиране, координацията и, при необходимост, хармонизирането на общностно равнище могат да спомогнат да се гарантира, че ползвателите на радиочестотния спектър извличат максимална полза от вътрешния пазар и че интересите на ЕС могат да бъдат ефективно защитавани в световен мащаб. За тези цели следва да бъдат създадени, ако е уместно, многогодишни законодателни програми за политика в областта на радиочестотния спектър, които да установят насоките на политиката и целите за стратегическото планиране и хармонизирането на използването на радиочестотния спектър в Общността. Тези насоки и цели на политиката може да се отнасят до наличността и ефикасното използване на радиочестотния спектър, необходим за установяването и функционирането на вътрешния пазар, а също така те може да се отнасят, в подходящи случаи, и до хармонизирането на процедурите за предоставяне на общи разрешения или индивидуални права за ползване на радиочестоти, когато това е необходимо за преодоляване на пречките за вътрешния пазар. Тези насоки и цели на политиката следва да бъдат в съответствие с настоящата директива и със Специалните директиви.
(29)
Комисията обяви своето намерение да измени, преди влизане в сила на настоящата директива, Решение 2002/622/ЕО на Комисията от 26 юли 2002 г. за създаване на Група за политиката в областта на радиочестотния спектър (12), за да предостави на Европейския парламент и на Съвета механизъм за изискване на становища или доклади, в устна или в писмена форма, от Групата за политика в областта на радиочестотния спектър (RSPG) относно политиката в областта на спектъра във връзка с електронните съобщения, така че RSPG да съветва Комисията във връзка с предложеното съдържание на програмите за политика в областта на радиочестотния спектър.
(30)
Разпоредбите на настоящата директива за управление на радиочестотния спектър следва да съответстват на дейността на международните и регионалните организации в областта на управлението на радиочестотния спектър, като напр. Международния съюз по далекосъобщения (ITU) и Европейската конференция по пощи и далекосъобщения (CEPT), с цел да се гарантира ефикасно управление и хармонизиране на използването на радиочестотния спектър в цялата Общност и между държавите-членки и други членове на Международния съюз по далекосъобщения.
(31)
Радиочестотите следва да се управляват така че да се гарантира избягване на вредни смущения. Поради това, тази основна концепция за вредни смущения следва да се определи точно, за да се гарантира, че регулаторната намеса е ограничена до степента, необходима за предотвратяване на такива смущения.
(32)
Настоящата система за управление и разпределение на спектъра е предимно основана на административни решения, които не са достатъчно гъвкави за справяне с технологичните и икономическите промени, в частност с бързото развитие на безжичните технологии и повишеното търсене на широколентовост. Неоправданата разпокъсаност на националните политики води до повишени разходи и загубени пазарни възможности за ползвателите на спектъра и забавя иновациите във вреда на вътрешния пазар, потребителите и икономиката като цяло. Освен това, условията за достъп до и ползване на радиочестоти могат да се различават според вида оператор, докато електронните услуги предоставяни от тези оператори все по-често се припокриват, като така се създава напрежение между притежателите на права, несъответствия в разходите за достъп до спектъра и потенциални изкривявания във функционирането на вътрешния пазар.
(33)
Значението на националните граници при определяне на оптималното използване на радиочестотния спектър все повече намалява. Разпокъсаното управление на достъпа до права за спектъра ограничава инвестициите и иновациите и не позволява на операторите и производителите на оборудване да реализират икономии от мащаба, като по този начин възпрепятства развитието на вътрешния пазар на електронни съобщителни мрежи и услуги, използващи радиочестотния спектър.
(34)
Гъвкавостта в управлението на радиочестотния спектър и достъпа до него следва да се повишат посредством разрешения, неутрални спрямо технологиите и услугите, което да позволи на ползвателите на спектъра да избират най-добрите технологии и услуги, които да прилагат в честотните ленти, обявени за свободни за електронни съобщителни услуги, в съответните национални планове за разпределение на радиочестотите в съответствие с правото на Общността („принципи на неутралност по отношение на технологиите и услугите“). Административното определяне на технологии и услуги следва да се прилага ако са застрашени цели от общ интерес и да бъде ясно обосновано и подлежащо на редовно преразглеждане.
(35)
Ограниченията на принципа на неутралност по отношение на технологиите следва да са целесъобразни и обосновани от необходимостта да се избягват вредни смущения, например чрез налагане на маски на излъчване и нива на мощността, за защита на общественото здраве чрез ограничаване излагането на обществеността на въздействието на електромагнитните полета, за гарантиране на правилното функциониране на услугите чрез подходящо ниво на техническо качество на услугата, което да не изключва непременно възможността за използване на повече от една услуга на една и съща честота, за гарантиране на правилно съвместно използване на спектъра, по-специално когато неговото използване подлежи само на общи разрешения, за гарантиране на ефективното използване на спектъра или за изпълнение на цел от общ интерес в съответствие с правото на Общността.
(36)
Ползвателите на спектъра следва също така да могат свободно да избират услугите, които желаят да предлагат в радиочестотния спектър, при спазване на преходни мерки за зачитане на придобити по-рано права. От друга страна, следва да бъдат разрешени мерки, когато са необходими и пропорционални, като тези мерки следва да изискват предоставянето на конкретна услуга за постигане на ясно определени цели от общ интерес, като безопасността на живота, необходимостта да се насърчава социалното, регионално и териториално сближаване или избягване на неефикасното използване на радиочестотния спектър. Тези цели следва да включват насърчаването на културно и езиково многообразие и медиен плурализъм, определени от държавите-членки в съответствие с правото на Общността. Освен в случаите, необходими за защита безопасността на живота или, по изключение, за изпълнение на други цели от общ интерес, както те са определени от държавите-членки в съответствие с правото на Общността, изключенията не следва да водят до изключително използване само за определени услуги, а по-скоро да дават приоритет, така че в същата честотна лента да може съвместно да съществуват други услуги или технологии, доколкото това е възможно.
(37)
Държавите-членки са компетентни да определят обхвата и характера на всяко изключение, свързано с насърчаването на културното и езиково многообразие и медийния плурализъм.
(38)
Тъй като разпределянето на спектър за конкретни технологии или услуги е изключение от принципите на неутралност по отношение на технологиите и услугите и намалява свободата на избор на предлагана услуга или използвана технология, всяко предложение за такова разпределяне следва да е прозрачно и да подлежи на обществена консултация.
(39)
С цел гъвкавост и ефикасност националните регулаторни органи могат да позволяват на ползвателите на радиочестотния спектър свободно да прехвърлят или отстъпват временно срещу заплащане на трети страни своите права на ползване. Това би позволило пазарно оценяване на спектъра. С оглед на своите правомощия да гарантират ефективно използване на спектъра, националните регулаторни органи следва да предприемат действия, за да гарантират, че търговията не води до нарушаване на конкуренцията, когато остане неизползван спектър.
(40)
Въвеждането на неутралност по отношение на технологиите и услугите и на търговия за съществуващите права на ползване на спектъра може да изисква преходни правила, включително мерки за гарантиране на лоялна конкуренция, тъй като новата система може да позволи на някои ползватели на радиочестотния спектър да започнат да се конкурират с ползватели, които вероятно са придобили своите права при по-тежки условия и ред. В обратния случай, когато са предоставени права като дерогация от общите правила или съгласно критерии, които не са обективни, прозрачни, пропорционални и недискриминационни, с оглед постигане на цел от общ интерес, положението на притежателите на такива права не следва неоправдано да бъде в ущърб на техните нови конкуренти извън необходимото за постигане на такава или сродна цел от общ интерес.
(41)
За да се насърчи функционирането на вътрешния пазар и да се подпомогне развитието на трансгранични услуги, Комисията следва да получи правомощие да приема технически мерки за изпълнение в областта на номерирането.
(42)
Разрешенията, издавани на предприятия, предоставящи електронни съобщителни мрежи и услуги, които им осигуряват достъп до обществена или частна собственост, са съществени фактори за изграждането на електронни съобщителни мрежи или нови мрежови елементи. Поради това, ненужна усложненост и забавяне в процедурите за предоставяне на права на преминаване биха могли да представляват сериозна пречка за развитието на конкуренцията. Следователно, придобиването на права на преминаване от предприятия, притежаващи разрешение, следва да се опрости. Националните регулаторни органи следва да могат да координират придобиването на права на преминаване, като правят достъпна съответната информация на своите уебсайтове.
(43)
Необходимо е да бъдат засилени правомощията на държавите-членки спрямо притежателите на права на преминаване, за да се гарантира навлизане или изграждане на нова мрежа по справедлив, ефективен и съобразен с околната среда начин и независимо от задължението на оператор със значителна пазарна сила да дава достъп до електронната си съобщителна мрежа. Подобряването на съвместното използване на съоръжения може значително да заздрави конкуренцията и да понижи цялостните финансови и екологични разходи за предприятията по изграждането на инфраструктура за електронни съобщения, особено за нови мрежи за достъп. Националните регулаторни органи следва да имат правомощията да изискват от притежателите на права за инсталиране на съоръжения върху, над или под обществен или частен имот да използват съвместно тези съоръжения или имоти (включително физическо съвместно разполагане) с цел да се насърчат ефикасните инвестиции в инфраструктура и насърчаването на иновациите, след подходящ период на обществено обсъждане, по време на който на всички заинтересовани страни следва да се дава възможност да изразят становищата си. Такива уредби на съвместно използване или координиране могат да включват правила за пропорционално разпределение на разходите за съвместното използване на съоръжението или имота и следва да гарантират наличието на подходяща компенсация за риска за съответните предприятия. По-специално, националните регулаторни органи следва да са в състояние да налагат съвместно използване на мрежови елементи и прилежащи съоръжения, като например канали, кабелопроводи, мачти, люкове, кутии, антени, кули и други поддържащи конструкции, сгради или подстъпи към сгради, както и по-добро координиране на строителните дейности. Компетентните органи, по-специално местните органи, следва също така да установяват подходящи процедури за координация, в сътрудничество с националните регулаторни органи, по отношение на благоустройствените дейности и други обществени съоръжения или имущество, които могат да включват процедури, гарантиращи, че заинтересованите страни са информирани относно подходящи обществени съоръжения или имущество, текущите и планирани благоустройствени дейности, както и че са своевременно известени за такива дейности, и че съвместното използване е улеснено в максималната възможна степен.
(44)
Надеждното и сигурно съобщаване на информация по електронни съобщителни мрежи играе все по-важна роля за цялата икономика и обществото като цяло. Всичко от сложност на системата, техническа авария или човешка грешка до инциденти или атаки може да има последствия за функционирането и достъпността на физическите инфраструктури, които служат за предоставяне на важни за гражданите на ЕС услуги, включително услуги за електронно правителство. Поради това, националните регулаторни органи следва да гарантират поддържането на целостта и сигурността на обществените съобщителни мрежи. Европейската агенция за сигурност на мрежите и информацията (ENISA) (13) следва да допринася за повишено ниво на сигурност на електронните съобщения, като, наред с останалото, предоставя експертни познания и съвети и насърчава обмена на най-добри практики. Както ENISA, така и националните регулаторни органи следва да разполагат с необходимите средства за изпълнение на своите задължения, включително правомощия за получаване на достатъчно информация, за да оценят нивото на сигурност на мрежи или услуги, както и цялостни и надеждни данни за действителни инциденти със сигурността, които са имали значително въздействие върху работата на мрежи или услуги. Имайки предвид, че успешното прилагане на адекватна сигурност не е еднократно действие, а непрекъснат процес на прилагане, преглед и актуализиране, от доставчиците на електронни съобщителни мрежи и услуги следва да се изисква да предприемат мерки за опазване на тяхната цялост и сигурност в съответствие с оценените рискове, като взимат предвид най-модерните такива мерки.
(45)
Държавите-членки следва да предвидят подходящ период за обществена консултация преди приемането на конкретни мерки, за да гарантират, че предприятията, които предлагат обществени съобщителни мрежи или обществено достъпни електронни съобщителни услуги предприемат необходимите технически и организационни мерки, за да управляват по подходящ начин риска за сигурността на мрежите и услугите или за да гарантират целостта на своите мрежи.
(46)
При нужда от договаряне на общ набор от изисквания за сигурност, Комисията следва да получи правомощия да приема технически мерки за прилагане с цел постигане на достатъчно ниво на сигурност на електронните съобщителни мрежи и услуги на вътрешния пазар. ENISA следва да допринася за хармонизирането на съответните технически и организационни мерки за сигурност чрез предоставяне на експертни съвети. Националните регулаторни органи следва да разполагат с правомощия да издават задължителни инструкции, свързани с технически мерки за прилагане, приети съгласно Директива 2002/21/ЕО (Рамкова директива). За да изпълняват своите задължения, те следва да разполагат с правомощия за разследване на случаи на неспазване и за налагане на наказания.
(47)
За да се гарантира, че не съществува нарушаване или ограничаване на конкуренцията на пазарите на електронни съобщения, националните регулаторни органи следва да могат да налагат корективни мерки, целящи предотвратяването на прехвърляне на значителна пазарна сила от един пазар към друг, тясно свързан с него пазар. Следва да бъде ясно, че предприятието, разполагащо със значителна пазарна сила на първия пазар, може да бъде обозначено като разполагащо със значителна пазарна сила на втория пазар единствено ако връзките между двата пазара са от такова естество, че да позволяват прехвърляне на упражняваната върху първия пазар пазарна сила и на втория пазар, и ако вторият пазар подлежи на регулиране ex ante в съответствие с критериите, определени в Препоръката за съответните пазари на продукти и услуги (14).
(48)
За да се предостави сигурност на пазарните участници относно регулаторните условия, е необходим определен срок за прегледите на пазара. От значение е да се извършва редовен анализ на пазара, в рамките на разумен и подходящ срок. Срокът следва да отчита дали съответният пазар е бил подложен на анализ по-рано и дали е бил надлежно нотифициран. Ако национален регулаторен орган не извърши анализ на пазара в рамките на определения срок, това може да застраши вътрешния пазар, а нормалните процедури при нарушение могат да не породят желания ефект навреме. Като алтернатива съответният национален регулаторен орган следва да бъде в състояние да поиска от ОЕРЕС помощ за приключване на анализа на пазара. Например помощта би могла да бъде под формата на специална работна група от представители на други национални регулаторни органи.
(49)
Поради високата степен на технологични иновации и силно динамичните пазари в сектора на електронните съобщения, е необходимо регулирането да бъде бързо адаптирано по координиран и хармонизиран начин на общностно равнище, тъй като опитът показа, че различията сред националните регулаторни органи в прилагането на регулаторната рамка на ЕС могат да създадат бариера пред развитието на вътрешния пазар.
(50)
Една от важните задачи, възложени на ОЕРЕС, е да приема становища във връзка с трансгранични спорове, когато това е необходимо. Поради това националните регулаторни органи следва да вземат предвид становищата на ОЕРЕС в такива случаи.
(51)
Опитът в прилагането на регулаторната рамка на ЕС показва, че съществуващи разпоредби, даващи на националните регулаторни органи правомощия да налагат глоби, не успяха да осигурят достатъчен стимул за спазване на регулаторните изисквания. Подходящи изпълнителни правомощия могат да допринесат за навременното прилагане на регулаторната рамка на ЕС и така да повишат регулаторната сигурност, която е важен двигател за инвестиции. Липсата на ефективни правомощия в случай на неспазване важи за цялата регулаторна рамка. Поради това, въвеждането на нова разпоредба в Директива 2002/21/ЕО (Рамкова директива), уреждаща нарушения на задължения по Рамковата директива и Специалните директиви, следва да гарантира прилагането на последователни и съгласувани принципи за правоприлагане и наказания в рамките на цялата регулаторна рамка на ЕС.
(52)
Съществуващата регулаторна рамка на ЕС включва някои разпоредби за улесняване на прехода от старата регулаторна рамка от 1998 г. към новата рамка от 2002 г. Този преход е приключен от всички държави-членки и тези мерки следва да се отменят, тъй като вече са излишни.
(53)
Ефективните инвестиции и конкуренцията следва да се насърчават едновременно, с оглед да се увеличат икономическият растеж, иновациите и изборът на потребителите.
(54)
Най-добрият начин за поощряване на конкуренцията е посредством едно икономически ефективно равнище на инвестиции в нова и съществуваща инфраструктура, допълвано от регулиране винаги, когато е необходимо да се постигне ефективна конкуренция в услугите на дребно. Ефикасното равнище на основаната на инфраструктурата конкуренция представлява степента на дублиране на инфраструктура, при която може да се очаква в разумни граници, че инвеститорите могат да разполагат със справедлива възвръщаемост, основана върху разумни очаквания относно развитието на пазарните дялове.
(55)
Когато налагат задължения за достъпа до нови и усъвършенствани инфраструктури, националните регулаторни органи следва да гарантират, че условията за достъп отразяват обстоятелствата, които стоят зад решението за инвестиране, като вземат предвид наред с другото разходите за изграждане, очаквания темп на възприемане на новите продукти и услуги и очакваните равнища на цени на дребно. Освен това националните регулаторни органи, за да могат да гарантират сигурност на инвеститорите за целите на планирането, следва да могат да определят, ако е приложимо, реда и условията за достъп, които да остават съгласувани в продължение на определени подходящи периоди на преглед на пазара. Тези ред и условия може да включват договорености относно ценообразуването, които зависят от обемите или от продължителността на договора в съответствие с правото на Общността и при условие че нямат дискриминационен ефект. Всички наложени условия за достъп следва да зачитат необходимостта от съхраняване на ефективната конкуренция в услугите за потребителите и предприятията.
(56)
При оценката на пропорционалността на задълженията и условията, които да бъдат наложени, националните регулаторни органи следва да вземат предвид различните конкурентни условия, съществуващи в различни райони в техните държави-членки.
(57)
Когато налагат мерки за ценови контрол, националните регулаторни органи следва да се стремят да позволят справедлива възвръщаемост за инвеститора за определен нов инвестиционен проект. По-специално, може да съществуват рискове, свързани с инвестиционни проекти, специфични за новите мрежи за достъп, които подкрепят продукти, чието търсене е несигурно в момента на извършване на инвестицията.
(58)
Всяко решение на Комисията в съответствие с член 19, параграф 1 от Директива 2002/21/ЕО (Рамкова директива) следва да бъде ограничено до регулаторни принципи, подходи и методи. С цел избягване на съмненията, то не следва да предписва подробности, които обикновено следва да отразяват националните особености, и не следва да забранява алтернативни подходи, за които може разумно да се очаква, че имат равностоен ефект. Подобно решение следва да бъде пропорционално и не следва да поражда действие спрямо решения, взети от националните регулаторни органи, които не създават пречки за вътрешния пазар.
(59)
Приложение I към Директива 2002/21/ЕО (Рамкова директива) съдържа списък с пазари за включване в препоръката относно съответните пазари на продукти и услуги, които могат да подлежат на регулиране ex ante. Това приложение следва да бъде отменено, тъй като целта му да служи като основа за изготвяне на първоначална версия на Препоръката относно съответните пазари на продукти и услуги е изпълнена.
(60)
За новите участници на пазара може би няма да е икономически изпълнимо в разумен период от време да дублират изцяло или отчасти локалната мрежа за достъп на историческия оператор. Във връзка с това, задълженията за необвързан достъп до абонатна линия или подлиния на оператори със значителна пазарна сила може да улесни навлизането на нови предприятия на пазара и да увеличи конкуренцията на пазарите за широколентов достъп на дребно. При обстоятелства, при които необвързаният достъп до абонатна линия или подлиния е технически или икономически неосъществим, може да бъдат наложени съответни задължения за предоставяне на нефизически или виртуален достъп до мрежата, предлагащи равностойна функционалност.
(61)
Целта на функционалното разделяне, при което вертикално интегрираният оператор трябва да създаде оперативно разделени стопански единици, е да гарантира предоставянето на напълно еквивалентни продукти за достъп на всички оператори надолу по производствената верига, включително собствените, вертикално интегрирани отдели на оператора надолу по производствената верига. Функционалното разделяне има капацитет да подобри конкуренцията в няколко съответни пазара чрез значително намаляване на стимула за дискриминация и чрез улесняване на проверката и налагането на изпълнението на задълженията за недискриминация. В изключителни случаи функционалното разделяне може да бъде оправдано като корективна мярка, когато има постоянен неуспех в постигането на ефективна недискриминация в няколко от съответните пазари и когато има малко или никакъв изглед за инфраструктурна конкуренция в рамките на разумен срок след прибягване до една или повече корективни мерки, които преди са били считани за подходящи. Въпреки това, много е важно да се гарантира, че налагането му запазва стимулите на въпросното предприятие за инвестиране в неговата мрежа и не довежда до потенциални неблагоприятни въздействия върху благосъстоянието на потребителите. Налагането му изисква координиран анализ на различни съответни пазари, свързани с мрежата за достъп, в съответствие с процедурата за анализ на пазара, установена в член 16 от Директива 2002/21/ЕО (Рамкова директива). При предприемане на анализа на пазара и предвиждане на подробностите за тази корективна мярка, националните регулаторни органи следва да обърнат особено внимание на продуктите, които ще се управляват от отделните стопански единици, вземайки предвид степента на изграждане на мрежата и степента на технологичен напредък, които може да повлияят на взаимозаменяемостта на фиксирани и безжични услуги. За да се избегнат нарушения на конкуренцията във вътрешния пазар, предложенията за функционално разделяне следва да се одобряват предварително от Комисията.
(62)
Прилагането на функционално разделяне не следва да пречи на подходящи координационни механизми между различните отделни стопански единици, за да се гарантира, че правата за икономически и управленски надзор на дружеството-майка се съблюдават.
(63)
Продължаващата интеграция на вътрешния пазар на електронни съобщителни мрежи и услуги изисква по-добра координация в прилагането на регулиране ex ante съгласно разпоредбите на регулаторната рамка на ЕС за електронните съобщения.
(64)
Когато вертикално интегрирано предприятие избере да прехвърли значителна част или всички свои активи на локалната мрежа за достъп към отделно юридическо лице с друг собственик, или да установи отделна стопанска единица за работа с продукти за достъп, националният регулаторен орган следва да оцени ефекта на планираната сделка върху всички съществуващи регулаторни задължения, наложени на вертикално интегрирания оператор, с цел гарантиране на съвместимостта на всички нови уредби с Директива 2002/19/ЕО (Директива за достъпа) и Директива 2002/22/ЕО (Директива за универсалната услуга). Въпросният национален регулаторен орган следва да предприеме нов анализ на пазарите, на които отделената единица функционира, и съответно да налага, поддържа, изменя или оттегля задължения. В тази връзка националният регулаторен орган следва да може да изисква информация от предприятието.
(65)
Въпреки, че при някои обстоятелства е уместно национален регулаторен орган да наложи задължения на оператори, които нямат значителна пазарна сила, за постигане на цели като свързаност от край до край или оперативна съвместимост на услуги, все пак е необходимо да се гарантира, че такива задължения се налагат в съответствие с регулаторната рамка на ЕС и по-специално нейните процедури за нотифициране.
(66)
Комисията следва да има правомощия да приема мерки за изпълнение с оглед на приспособяването на условията за достъп до цифрови телевизионни и радиоуслуги, установени в приложение I, към пазарните и технологичните промени. Такъв е и случаят с минималния списък с елементи в приложение II, който трябва да се публикува с цел изпълнение на задължението за прозрачност.
(67)
Улесняването на достъпа до радиочестотни ресурси за участниците на пазара ще допринесе за премахване на бариерите пред навлизането на пазара. Освен това, технологичният напредък намалява риска от вредни смущения в някои честотни ленти и така намалява необходимостта от индивидуални права на ползване. Поради това условията за използването на радиочестотния спектър за предоставяне на електронни съобщителни услуги следва обикновено да се установяват в общи разрешения, освен ако не са необходими индивидуални права, предвид употребата на спектъра, за защита срещу вредни смущения, за гарантиране на техническо качество на услугата, защита на ефикасното използване на радиочестотния спектър или за изпълнение на конкретна цел от общ интерес. Решенията относно необходимостта от индивидуални права следва да се вземат по прозрачен и пропорционален начин.
(68)
Въвеждането на изисквания за неутралност по отношение на услугите и технологиите при предоставяне на права на ползване, заедно с подобрената възможност за прехвърляне на права между предприятия, следва да увеличат свободата и средствата за предоставяне на електронни съобщителни услуги на обществеността, като по този начин също така се улеснява постигането на целите от общ интерес. Въпреки това, някои задължения от общ интерес за предоставяне на аудиовизуални медийни услуги, налагани на радио- и телевизионни оператори, могат да изискват използването на специфични критерии за предоставянето на права на ползване, когато е налице съществена необходимост за постигане на конкретна цел от общ интерес, определена от държавите-членки в съответствие със законодателството на Общността. Процедурите, свързани с преследването на цели от общ интерес, следва при всички обстоятелства да са прозрачни, обективни, съразмерни и недискриминационни.
(69)
Предвид ограничаващото му въздействие върху свободния достъп до радиочестоти, валидността на индивидуално право на ползване, което не може да се търгува, следва да бъде ограничена във времето. Ако правата на ползване съдържат разпоредба за подновяване на тяхната валидност, компетентните национални органи следва първо да извършат преглед, включително консултация с обществеността, като вземат предвид пазара, покритието и технологичните промени. Предвид ограничеността на радиочестотния спектър, индивидуалните права, предоставени на предприятия, следва редовно да се преразглеждат. При извършване на това преразглеждане компетентните национални органи следва да търсят баланс между интересите на притежателите на права и необходимостта да се ускори въвеждането на търговия със спектъра, както и по-гъвкавото използване на радиочестотния спектър чрез общи разрешения, когато това е възможно.
(70)
Незначителни изменения на правата и задълженията са тези изменения, които са основно административни, не променят по същество естеството на общите разрешения и на индивидуалните права на ползване и следователно не могат да породят сравнителни предимства на другите предприятия.
(71)
Компетентните национални органи следва да имат правомощия за осигуряване на ефективно използване на спектъра, а когато ресурси от радиочестотния спектър остават неизползвани, да предприемат действия за предотвратяване на антиконкурентното презапасяване, което може да затрудни навлизането на нови участници на пазара.
(72)
Националните регулаторни органи следва да могат да предприемат ефективни действия за наблюдение и осигуряване на спазване на условията и сроковете на общото разрешение или на правата на ползване, включително правомощия за налагане на ефективни финансови или административни санкции в случай на нарушаване на тези срокове или условия.
(73)
Условията, с които могат да бъдат обвързани разрешенията, следва да обхващат специфични условия, определящи достъпността за ползватели с увреждания и нуждата публичните власти и спасителните служби да общуват помежду си и с обществеността преди, по време и след големи бедствия. Освен това, отчитайки важността на техническите иновации, държавите-членки следва да могат да издават разрешения за ползване на спектър за експериментални цели, подлежащи на специфични ограничения и условия, строго оправдани от експерименталния характер на такива права.
(74)
Регламент (ЕО) № 2887/2000 на Европейския парламент и на Съвета от 18 декември 2000 г. относно отделен достъп до локалната електрическа верига (15) се оказа ефективен в първоначалната фаза на отваряне на пазара. Директива 2002/21/ЕО (Рамкова директива) призовава Комисията да следи прехода от регулаторната рамка от 1998 г. към тази от 2002 г. и да направи предложения за отменяне на посочения регламент в подходящ момент. Съгласно рамката от 2002 г., националните регулаторни органи имат задължение да анализират пазара на едро за необвързан достъп до металните вериги на абонатните линии и подлинии за целите на предоставяне на широколентови и гласови услуги, както е определено в препоръката относно съответните пазари на продукти и услуги. Тъй като всички държави-членки са анализирали въпросния пазар поне веднъж и съответните задължения въз основа на рамката от 2002 г. съществуват, Регламент (ЕО) № 2887/2000 стана ненужен и поради това следва да бъде отменен.
(75)
Мерките, необходими за прилагането на Директива 2002/21/ЕО (Рамкова директива), Директива 2002/19/ЕО (Директива за достъпа) и Директива 2002/20/ЕО (Директива за разрешение), следва да бъдат приети в съответствие с Решение 1999/468/ЕО на Съвета от 28 юни 1999 г. за установяване на условията и реда за упражняване на изпълнителните правомощия, предоставени на Комисията (16).
(76)
По-специално на Комисията следва да се предоставят правомощия да приема препоръки и/или мерки за изпълнение във връзка с нотификациите съгласно член 7 от Директива 2002/21/ЕО (Рамкова директива); хармонизирането в областта на радиочестотния спектър и номерирането, както и по въпроси, свързани със сигурността на мрежи и услуги; установяването на съответните пазари на продукти и услуги; установяването на транснационални пазари; прилагането на стандартите и хармонизираното прилагане на разпоредбите на регулаторната рамка. На Комисията следва също така да се предоставят правомощия да приема мерки за изпълнение за актуализиране на приложения I и II към Директивата за достъпа към пазарните и технологичните промени. Тъй като тези мерки са от общ характер и са предназначени да изменят несъществени елементи на тези директиви, включително чрез добавяне на нови несъществени елементи, те трябва да бъдат приети в съответствие с процедурата по регулиране с контрол, предвидена в член 5а от Решение 1999/468/ЕО,
ПРИЕХА НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:
Член 1
Изменения на Директива 2002/21/ЕО (Рамкова директива)
Директива 2002/21/ЕО се изменя, както следва:
1.
Член 1 се изменя, както следва:
а)
параграф 1 се заменя със следния текст:
„1. Настоящата директива установява хармонизирана рамка за регулирането на електронните съобщителни услуги, електронните съобщителни мрежи, прилежащите към тях съоръжения и услуги и някои аспекти на крайното оборудване за улесняване на достъпа за ползватели с увреждания. Тя установява задачите на националните регулаторни органи и установява съвкупност от процедури за осигуряване на хармонизирано прилагане на регулаторната рамка в цялата Общност.“;
б)
вмъква се следният параграф:
„3а. Мерките, вземани от държавите-членки по отношение на достъпа на крайните ползватели до или ползването от тях на услуги и приложения чрез електронни съобщителни мрежи, зачитат основните права и свободи на физическите лица, гарантирани в Европейската конвенция за защита на правата на човека и основните свободи, както и в общите принципи на правото на Общността.
Всички тези мерки, свързани с достъпа на крайните ползватели или с ползването от тях на услуги и приложения посредством електронни съобщителни мрежи, които водят до ограничаване на основните права и свободи, може да бъдат налагани единствено ако са целесъобразни, пропорционални и необходими в едно демократично общество, и тяхното прилагане подлежи на подходяща процедурна защита в съответствие с Европейската конвенция за защита на правата на човека и основните свободи и с общите принципи на правото на Общността, включително ефективна съдебна защита и справедлив процес. Съответно, тези мерки може да бъдат вземани единствено при надлежно спазване на принципа за презумпцията за невинност и правото на неприкосновеност на личния живот. Гарантира се предварителна, справедлива и безпристрастна процедура, включително правото на изслушване на засегнатото лице или лица, при зачитане на необходимостта от подходящи условия и процедурни правила в надлежно обосновани спешни случаи в съответствие с Европейската конвенция за защита на правата на човека и основните свободи. Гарантира се правото на ефективен и своевременен съдебен контрол.“;
2.
Член 2 се изменя, както следва:
а)
текстът на буква а) се заменя със следния текст:
„а)
„електронна съобщителна мрежа“ означава преносни системи и, когато е приложимо, комутационно или маршрутизиращо оборудване и други ресурси, включително неактивни мрежови елементи, които позволяват преноса на сигнали посредством проводници, радио, оптични или други електромагнитни способи, включително спътникови мрежи, фиксирани (с комутиране на канали и пакети, включително Интернет) и мобилни наземни мрежи, електропроводни системи, доколкото са използвани за пренос на сигнали, мрежи, използвани за радио- и телевизионно разпръскване, кабелни телевизионни мрежи, независимо от типа на пренасяната информация;“;
б)
текстът на буква б) се заменя със следния текст:
„б)
„транснационални пазари“ означава пазари, установени в съответствие с член 15, параграф 4, обхващащи Общността или съществена част от нея, разположени в повече от една държава-членка;“;
в)
текстът на буква г) се заменя със следния текст:
„г)
„обществена съобщителна мрежа“ означава електронна съобщителна мрежа, използвана изцяло или главно за предоставяне на обществено достъпни електронни съобщителни услуги, които поддържат пренос на информация между крайни точки на мрежата;“;
г)
вмъква се следната буква:
„га)
„крайна точка на мрежата“ (КТМ) означава физическата точка, където абонатът получава достъп до обществена съобщителна мрежа; когато мрежите предполагат комутиране или маршрутизация, КТМ се идентифицира чрез специфичен мрежов адрес, който може да е свързан с номера или името на абоната;“;
д)
текстът на буква д) се заменя със следния текст:
„д)
„прилежащи съоръжения“ означава прилежащите услуги, физическа инфраструктура и други съоръжения или елементи, свързани с електронна съобщителна мрежа и/или електронна съобщителна услуга, които правят възможно и/или поддържат предоставянето на услуги посредством тази мрежа и/или услуга или имат потенциал да извършват това, и включват inter alia сгради или подстъпи към сгради, окабеляване на сгради, антени, кули и други поддържащи конструкции, канали, кабелопроводи, мачти, люкове и кутии.“;
е)
вмъква се следната буква:
„да)
„прилежащи услуги“ означава услугите, прилежащи към електронна съобщителна мрежа и/или електронна съобщителна услуга, които правят възможно и/или поддържат предоставянето на услуги посредством тази мрежа и/или услуга или имат потенциал да извършват това, и включват inter alia транслиране на номера или системи, осъществяващи еквивалентни функции, системи за условен достъп и електронни програмни указатели, както и други услуги като идентифициране, определяне на местоположение и наличие;“
ж)
текстът на буква л) се заменя със следния текст:
„л)
„Специални директиви“ означава Директива 2002/20/ЕО (Директива за разрешение), Директива 2002/19/ЕО (Директива за достъпа), Директива 2002/22/ЕО (Директива за универсалната услуга) и Директива 2002/58/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 12 юли 2002 г. относно обработката на лични данни и защитата на правото на неприкосновеност на личния живот в сектора на електронните комуникации (Директива за правото на неприкосновеност на личния живот и електронни комуникации) (17);
з)
добавят се следните букви:
„р)
„, разпределяне на спектър“ означава определяне на дадена честотна лента за използване от един или повече видове радиосъобщителни служби, когато е целесъобразно, при определени условия;
с)
„вредни смущения“ означава смущения, които застрашават функционирането на радионавигационна служба или друга служба за безопасност или по друг начин сериозно увреждат, затрудняват или многократно прекъсват дейността на радиосъобщителна служба, която функционира в съответствие с приложимите разпоредби на международното, общностното или националното законодателство;
т)
„повикване“ означава връзка, установена посредством обществено достъпна електронна съобщителна услуга, позволяваща двустранна гласова комуникация.“;
3.
Член 3 се изменя, както следва:
а)
параграф 3 се заменя със следния текст:
„3. Държавите-членки гарантират, че националните регулаторни органи упражняват правомощията си безпристрастно, прозрачно и без забавяне. Държавите-членки гарантират, че националните регулаторни органи разполагат с подходящи финансови и човешки ресурси за изпълнение на възложените им задачи.“;
б)
вмъкват се следните параграфи:
„3а. Без да се засягат разпоредбите на параграфи 4 и 5, националните регулаторни органи, отговарящи за регулиране на пазара ex ante или за разрешаването на спорове между предприятията съгласно членове 20 и 21 от настоящата директива, действат независимо и не търсят, нито приемат указания от други органи във връзка с изпълнението на тези задачи, възложени им съгласно националното законодателство, което прилага правото на Общността. Това не пречи на упражняването на надзор съгласно националното конституционно право. Единствено апелативни органи, създадени в съответствие с член 4, имат правомощия да спрат действието или да отменят решения на националните регулаторни органи. Държавите-членки гарантират, че ръководителят на национален регулаторен орган или, където е приложимо, членовете на колективния орган, изпълняващ тази функция в рамките на национален регулаторен орган, посочен в първа алинея, или техни заместници могат да бъдат освободени от длъжност, само ако вече не отговарят на условията, необходими за изпълнение на служебните задължения, установени предварително в националното законодателство. Решението за освобождаване от длъжност на ръководителя на съответния национален регулаторен орган или, където е приложимо, на членовете на колективния орган, изпълняващ тази функция, се оповестява в момента на освобождаване от длъжност. Освободеният от длъжност ръководител на националния регулаторен орган или, където е приложимо, членовете на колективния орган, изпълняващ тази функция, получават изложение на мотивите и имат право да изискат неговото публикуване, когато иначе това няма да се извърши, при което то се публикува.
Държавите-членки гарантират, че посочените в първа алинея национални регулаторни органи имат отделни годишни бюджети. Бюджетите се оповестяват публично. Държавите-членки също така гарантират, че националните регулаторни органи разполагат с адекватно финансиране и човешки ресурси, така че да могат да участват активно и да допринасят в работата на Органа на европейските регулатори в областта на електронните съобщения (ОЕРЕС) (18).
3б. Държавите-членки гарантират, че целите на ОЕРЕС за насърчаване на по-добра координация и последователност в областта на регулирането се подкрепят активно от съответните национални регулаторни органи.
3в. Държавите-членки гарантират, че националните регулаторни органи отчитат в максимална степен приетите от ОЕРЕС становища и общи позиции, когато приемат своите собствени решения за съответните национални пазари.
4.
Член 4 се изменя, както следва:
а)
параграф 1 се заменя със следния текст:
„1. Държавите-членки гарантират наличието на ефективни механизми на национално равнище, чрез които всеки ползвател или предприятие, предоставящо електронни съобщителни мрежи и/или услуги, засегнато от решение на национален регулаторен орган, да има правото да обжалва решението пред апелативен орган, независим от страните по спора. Този орган, който може да бъде и съд, разполага с подходящ експертен потенциал, за да може ефективно да изпълнява функциите си. Държавите-членки гарантират, че същността на спора е надлежно отчетена и действа ефективен механизъм за обжалване.
До приключване на обжалването, решението на националния регулаторен орган остава в сила, освен ако не са приложени временни мерки в съответствие с националното законодателство.“;
б)
добавя се следният параграф:
„3. Държавите-членки събират информация относно основния предмет на жалбите, броя на жалбите, продължителността на процедурите по обжалване и броя на решенията за прилагане на временни мерки. Държавите-членки предоставят тази информация на Комисията и ОЕРЕС, ако последните отправят мотивирано искане за това.“;
5.
Член 5, параграф 1 се заменя със следния текст:
„1. Държавите-членки гарантират, че предприятията, предоставящи електронни съобщителни мрежи и услуги, предоставят цялата информация, включително финансова информация, необходима на националните регулаторни органи, за да гарантират съответствие с разпоредбите на настоящата директива и на Специалните директиви или на решенията, взети в съответствие с настоящата директива и Специалните директиви. По-специално, националните регулаторни органи имат правомощията да изискат от тези предприятия да предоставят информация относно бъдещо развитие на мрежите или услугите, което може да окаже въздействие върху услугите на едро, предоставяни от тях на конкуренти. От предприятия със значителна пазарна сила на пазарите на едро може също да се изисква да предоставят счетоводни данни относно пазарите на дребно, свързани с тези пазари на едро.
Предприятията предоставят такава информация незабавно при поискване и в съответствие със сроковете и в степента на подробност, изисквани от националния регулаторен орган. Информацията, изисквана от националния регулаторен орган, е пропорционална на изпълнението на посочената задача. Националният регулаторен орган мотивира искането си за информация и обработва информацията в съответствие с параграф 3.“;
6.
Членове 6 и 7 се заменят със следното:
„Член 6
Механизъм за консултация и прозрачност
С изключение на случаите по член 7, параграф 9 или членове 20 или 21, държавите-членки гарантират, че когато националните регулаторни органи възнамеряват да предприемат мерки в съответствие с настоящата директива или Специалните директиви или когато възнамеряват да предвидят ограничения в съответствие с член 9, параграфи 3 и 4, които имат значително влияние върху съответния пазар, те дават на заинтересованите страни възможността да направят бележки по проекта за мярка в рамките на разумен срок.
Националните регулаторни органи публикуват своите национални процедури за консултации.
Държавите-членки гарантират създаването на единен информационен пункт, чрез който може да бъде получен достъп до всички текущи консултации.
Резултатите от процедурата за консултации се правят публично достъпни от националния регулаторен орган, с изключение на случаите на поверителна информация в съответствие с общностното и националното право относно търговската тайна.
Член 7
Консолидиране на вътрешния пазар на електронни съобщения
1. В изпълнение на задачите си по настоящата директива и Специалните директиви, националните регулаторни органи в максимална степен отчитат целите, посочени в член 8, включително доколкото те се отнасят до функционирането на вътрешния пазар.
2. Националните регулаторни органи допринасят за развитието на вътрешния пазар като работят помежду си и с Комисията и ОЕРЕС по прозрачен начин, за да бъде осигурено последователното прилагане във всички държави-членки на разпоредбите на настоящата директива и на Специалните директиви. За тази цел те по-специално работят с Комисията и ОЕРЕС за установяване на видовете инструменти и корективни мерки, които са най-подходящи за конкретни видове ситуации на пазара.
3. Освен ако не е предвидено друго в препоръките и/или насоките, приети съгласно член 7б при приключване на консултацията, посочена в член 6, когато националният регулаторен орган възнамерява да предприеме дадена мярка, която:
а)
попада в обхвата на членове 15 или 16 от настоящата директива, или членове 5 или 8 от Директива 2002/19/ЕО (Директива за достъпа), и
б)
би засегнала търговията между държавите-членки,
той осигурява достъп до този проект за мярка едновременно на Комисията, ОЕРЕС и на националните регулаторни органи в други държави-членки, заедно с мотивите, на които се основава мярката, в съответствие с член 5, параграф 3 и информира Комисията, ОЕРЕС и другите национални регулаторни органи за това. Националните регулаторни органи, ОЕРЕС и Комисията може да отправят бележки до въпросния национален регулаторен орган само в рамките на един месец. Едномесечният срок не може да бъде удължаван.
4. Когато мярката, предвидена в параграф 3, цели:
а)
да определи съответен пазар, различен от тези, определени в препоръката в съответствие с член 15, параграф 1; или
б)
да бъде взето решение за това дали да се определи дадено предприятие като притежаващо, отделно или съвместно с други, значителна пазарна сила съгласно член 16, параграфи 3, 4 или 5;
и това би засегнало търговията между държавите-членки, и Комисията посочи на националния регулаторен орган, че тя счита, че проектът за мярка би създал бариера пред единния пазар или ако Комисията има сериозни съмнения относно съвместимостта на мярката с правото на Общността, и по-специално с целите, посочени в член 8, проектът за мярка не се приема в допълнителен срок от два месеца. Този срок не може да бъде удължаван. В този случай Комисията информира други национални регулаторни органи относно резервите си.
5. В рамките на срока от два месеца, посочен в параграф 4, Комисията може
а)
да вземе решение, с което да изиска от съответния национален регулаторен орган да оттегли проекта за мярка, и/или
б)
да вземе решение за оттегляне на резервите си във връзка с проект за мярка по параграф 4.
Преди вземане на решение Комисията отчита в максимална степен становището на ОЕРЕС. Решението се придружава от подробен и обективен анализ на причините, поради които Комисията смята, че проектът за мярка следва да не бъде приет, заедно с конкретни предложения за изменение на проекта за мярка.
6. Когато Комисията е приела решение в съответствие с параграф 5, с което се изисква от националния регулаторен орган да оттегли проекта за мярка, националният регулаторен орган изменя или оттегля проекта за мярка в рамките на шест месеца от датата на решението на Комисията. Когато проектът за мярка бъде изменен, националният регулаторен орган провежда консултация с обществеността в съответствие с процедурите, посочени в член 6, и отново нотифицира Комисията за изменения проект за мярка в съответствие с разпоредбите на параграф 3.
7. Въпросният национален регулаторен орган отчита в максимална степен бележките на другите национални регулаторни органи, ОЕРЕС и Комисията и може, с изключение на случаите, по параграф 4 и параграф 5, буква а) да приеме проекта за мярка, и в случай че го направи, съобщава на Комисията за това.
8. Националният регулаторен орган съобщава на Комисията и на ОЕРЕС всички окончателни мерки, приети по член 7, параграф 3, букви а) и б).
9. При изключителни обстоятелства, когато национален регулаторен орган смята, че е налице неотложна необходимост от действие с цел да опази конкуренцията и да защити интересите на ползвателите, чрез дерогация от процедурата, установена в параграфи 3 и 4, той може незабавно да приеме пропорционални и временни мерки. Националният орган незабавно съобщава на Комисията, на другия национален регулаторен орган и на ОЕРЕС тези мерки, придружени с подробни мотиви. Решението на националния регулаторен орган да определи такива мерки за постоянни или да продължи срока на тяхното действие е предмет на разпоредбите на параграфи 3 и 4.“;
7.
Вмъкват се следните членове:
„Член 7а
Процедура за последователното прилагане на мерки
1. Когато планирана мярка, попадаща в приложното поле на член 7, параграф 3, има за цел налагането, изменението или оттеглянето на задължение на оператор при прилагане на член 16 във връзка с член 5 и членове 9- 13 от Директива 2002/19/ЕО (Директива за достъпа), и член 17 от Директива 2002/22/ЕО (Директива за универсалната услуга), Комисията може, в рамките на едномесечния срок, предвиден в член 7, параграф 3 от настоящата директива, да нотифицира съответните национални регулаторни органи и ОЕРЕС за своите мотиви да счита, че проектът за мярка би създал бариера за единния пазар, или за своите сериозни съмнения относно съвместимостта ѝ с правото на Общността. В този случай, проектът за мярка не се приема в продължение на още три месеца след уведомлението на Комисията.
При липсата на такава нотификация, съответният национален регулаторен орган може да приеме проекта за мярка, като отчита в максимална степен забележките, направени от Комисията, ОЕРЕС или от всеки друг национален регулаторен орган.
2. В рамките на тримесечния срок по параграф 1, Комисията, ОЕРЕС и съответният национален регулаторен орган си сътрудничат тясно за установяване на най-подходящата и ефективна мярка в светлината на целите, заложени в член 8, като същевременно отдават дължимото внимание на мненията на участниците на пазара и необходимостта да се осигури развитието на последователна регулаторна практика.
3. В рамките на шест седмици от началото на тримесечния срок, посочен в параграф 1, ОЕРЕС, с мнозинство от своите членове, издава становище относно нотификацията на Комисията, посочена в параграф 1, като указва дали счита, че проектът за мярка следва да се измени или оттегли и, по целесъобразност, предоставя конкретни предложения в тази насока. Това становище е мотивирано и се оповестява публично.
4. Ако в своето становище ОЕРЕС споделя сериозните съмнения на Комисията, той си сътрудничи тясно със съответния национален регулаторен орган, за да определи най-подходящата и ефективна мярка. Преди края на тримесечния срок, посочен в параграф 1, националният регулаторен орган може да:
а)
измени или оттегли своя проект за мярка, като отчита в максимална степен нотификацията от Комисията по параграф 1 и становището и съвета на ОЕРЕС;
б)
поддържа проекта за мярка.
5. Когато ОЕРЕС не споделя сериозните съмнения на Комисията или не издаде становище, или националният регулаторен орган измени или поддържа проекта за мярка съгласно параграф 4, Комисията може, в рамките на един месец от изтичането на тримесечния срок, посочен в параграф 1, и като отчита в максимална степен становището на ОЕРЕС, ако има такова, да:
а)
издаде препоръка, която изисква от съответния национален регулаторен орган да измени или оттегли проекта за мярка, с конкретни предложения в тази насока и с предоставяне на мотиви, обосноваващи нейната препоръка, по-конкретно когато ОЕРЕС не споделя сериозните съмнения на Комисията;
б)
вземе решение да оттегли своите резерви, изложени в съответствие с параграф 1.
6. В рамките на един месец от издаването на препоръката на Комисията в съответствие с параграф 5, буква а) или от оттеглянето на нейните резерви в съответствие с параграф 5, буква б), съответният национален регулаторен орган съобщава на Комисията и на ОЕРЕС приетата окончателна мярка.
Този срок може да бъде удължен, за да позволи на националния регулаторен орган да предприеме консултации с обществеността в съответствие с член 6.
7. Когато националният регулаторен орган реши да не измени или да не оттегли проекта за мярка въз основа на препоръката, издадена по параграф 5, буква а), той предоставя мотивирана обосновка.
8. Националният регулаторен орган може да оттегли предложения проект за мярка на всеки етап от процедурата.
Член 7б
Разпоредби за изпълнение
1. След консултации с обществеността и с националните регулаторни органи и като отчита в максимална степен становището на ОЕРЕС, Комисията може да приеме препоръки и/или насоки във връзка с член 7, които да определят формата, съдържанието и степента на подробност при предоставяне на нотификациите, изисквани в съответствие с член 7, параграф 3, обстоятелствата, при които няма да се изискват нотификации, както и изчисляването на сроковете.
2. Мерките, посочени в параграф 1, се приемат в съответствие с процедурата по консултиране, посочена в член 22, параграф 2.“;
8.
Член 8 се изменя, както следва:
а)
в параграф 1 втората алинея се заменя със следния текст:
„Освен ако не е предвидено друго в член 9 относно радиочестотите, държавите-членки отчитат в максимална степен, че е желателно регулирането да бъде технологично неутрално и гарантират, че при изпълнението на регулаторните задачи, определени в настоящата директива и Специалните директиви, и по-специално онези, насочени към постигане на ефективна конкуренция, националните регулаторни органи действат по същия начин.“;
б)
в параграф 2 букви а) и б) се заменят със следния текст:
„а)
гарантиране, че ползвателите, включително ползвателите с увреждания, възрастните ползватели и ползвателите със специфични социални потребности, извличат максимална полза що се отнася до избора, цената и качеството;
б)
гарантиране, че няма нарушаване или ограничаване на конкуренцията в сектора на електронните съобщения, включително при преноса на съдържание.“;
в)
в параграф 2 буква в) се заличава;
г)
в параграф 3 буква в) се заличава;
д)
в параграф 3 буква г) се заменя със следния текст:
„г)
взаимно сътрудничество, сътрудничество с Комисията и ОЕРЕС, така че да бъде гарантирано развитието на последователна регулаторна практика и последователното прилагане на настоящата директива и на Специалните директиви.“;
е)
в параграф 4 буква д) се заменя със следния текст:
„д)
грижа за потребностите на специфични социални групи, и по-специално на ползвателите с увреждания, възрастните ползватели и тези със специфични социални потребности;“;
ж)
в параграф 4 се добавя следната буква:
„ж)
насърчаване на способността на крайните ползватели за достъп и разпространение на информация или използване на приложения и услуги по техен избор;“;
з)
добавя се следният параграф:
„5. За постигането на целите на политиката, посочени в параграфи 2, 3 и 4, националните регулаторни органи прилагат обективни, прозрачни, недискриминационни и пропорционални регулаторни принципи чрез inter alia:
а)
насърчаване на регулаторна предвидимост чрез осигуряване на последователен регулаторен подход в подходящи срокове за преглед;
б)
гарантиране, че при наличие на сходни обстоятелства, няма дискриминация в третирането на предприятия, предоставящи електронни съобщителни мрежи и услуги;
в)
защита на конкуренцията в полза на потребителите и при необходимост насърчаване на конкуренция, основана на инфраструктура;
г)
насърчаване на ефикасни инвестиции и иновации в нова и подобрена инфраструктура, включително чрез гарантиране на това, че всяко задължение за предоставяне на достъп отчита по подходящ начин риска, поет от инвестиращите предприятия, и като позволява различни споразумения за сътрудничество между инвеститорите и страните, търсещи достъп, с цел диверсификация на инвестиционния риск, като същевременно се гарантира запазване на конкуренцията на пазара и зачитане на принципа за недискриминация;
д)
надлежно отчитане на разнообразието от условия, свързани с конкуренцията и потребителите, които съществуват в различните географски райони в държава-членка;
е)
налагане на ex ante регулаторни задължения само тогава, когато липсва ефективна и устойчива конкуренция, както и незабавно облекчаване или отмяна на тези задължения, когато това условие е изпълнено.“;
9.
Добавя се следният член:
„Член 8а
Стратегическо планиране и координиране на политиката в областта на радиочестотния спектър
1. Държавите-членки си сътрудничат помежду си и с Комисията при стратегическото планиране, координиране и хармонизиране на използването на радиочестотния спектър в Европейската общност. За тази цел те отчитат inter alia икономическите аспекти, аспекти, свързани с безопасността, здравето, обществения интерес, свободата на изразяване, културни, научни, социални и технически аспекти на политиките на ЕС, както и разнородните интереси на групите от ползватели на радиочестотния спектър с оглед оптимизирането на използването на радиочестотния спектър и избягването на вредни смущения.
2. Като си сътрудничат помежду си и с Комисията, държавите-членки насърчават координацията на подходите в Европейската общност, свързани с политиката за радиочестотния спектър, и, ако е необходимо, хармонизираните условия във връзка с наличността и ефикасното използване на радиочестотния спектър, необходими за създаването и функционирането на вътрешния пазар в сектора на електронните съобщения.
3. Като отчита в максимална степен становището на Групата за политиката в областта на радиочестотния спектър (RSPG), създадена с Решение 2002/622/ЕО на Комисията от 26 юли 2002 г. за създаване на Група за политиката в областта на радиочестотния спектър (19), Комисията може да представя законодателни предложения на Европейския парламент и Съвета за създаването на многогодишни програми за политиката в областта на радиочестотния спектър. Такива програми установяват политическите насоки и цели за стратегическото планиране и хармонизиране на използването на радиочестотния спектър в съответствие с разпоредбите на настоящата директива и на Специалните директиви.
4. Когато това е необходимо за осигуряването на ефективната координация на интересите на Европейската общност в международните организации, компетентни по въпросите на радиочестотния спектър, Комисията, като отчита в максимална степен становището на RSPG, може да предложи общи цели на политиката на Европейския парламент и на Съвета.
10.
Член 9 се заменя със следния текст:
„Член 9
Управление на радиочестотите за електронни съобщителни услуги
1. Като отдават необходимото внимание на факта, че радиочестотите са обществено благо, което има важна социална, културна и икономическа стойност, държавите-членки гарантират ефективното управление на радиочестотите за електронни съобщителни услуги на тяхна територия в съответствие с членове 8 и 8а. Те гарантират, че разпределянето на спектъра, използван за електронни съобщителни услуги и издаването на общи разрешения или индивидуални права на ползване на такива радиочестоти от компетентните национални органи се основава на обективни, прозрачни, недискриминационни и пропорционални критерии.
При прилагането на настоящия член, държавите-членки спазват съответните международни споразумения, включително Радиорегламента на ITU, и могат да вземат предвид съображения, свързани с обществения ред.
2. Държавите-членки насърчават хармонизирането на използването на радиочестоти навсякъде в Общността, в съответствие с необходимостта за гарантиране на ефективно и ефикасно използване на честотите и като се стремят да създадат ползи за потребителите като икономии от мащаба и оперативна съвместимост на услугите. За тази цел, те действат в съответствие с член 8а и с Решение № 676/2002/ЕО (Решение за радиочестотния спектър).
3. Освен ако не е предвидено друго във втората алинея, държавите-членки гарантират, че всички видове технологии, използвани за електронни съобщителни услуги, могат да се използват в радиочестотните ленти, обявени за достъпни за електронни съобщителни услуги в техния национален план за разпределение на честотите и в съответствие с правото на Общността.
Въпреки това държавите-членки може да предвидят пропорционални и недискриминационни ограничения за видовете технологии за достъп до радиомрежи и безжичен достъп, използвани за електронни съобщителни услуги, когато това е необходимо за:
а)
избягване на вредни смущения,
б)
защита на общественото здраве от въздействието на електромагнитните полета,
в)
гарантиране на техническото качество на услугата,
г)
гарантиране на максимално съвместно използване на радиочестоти,
д)
защита на ефикасното използване на радиочестотния спектър, или
е)
гарантиране на изпълнението на цел от общ интерес в съответствие с параграф 4.
4. Освен ако не е предвидено друго във втора алинея, държавите-членки гарантират, че всички електронни съобщителни услуги може да се предоставят в радиочестотните ленти, обявени за достъпни за електронни съобщителни услуги в техния национален план за разпределение на честотите в съответствие с правото на Общността. Въпреки това държавите-членки може да предвидят пропорционални и недискриминационни ограничения за видовете електронни съобщителни услуги, които да се предоставят, включително, когато е необходимо, да бъде изпълнено изискване по Радиорегламента на ITU.
Мерки, които изискват една електронна съобщителна услуга да бъде предоставяна в специфична честотна лента, достъпна за електронни съобщителни услуги, са обосновани с оглед постигането на цели от общ интерес, които са определени от държавите-членки в съответствие с правото на Общността, като посочените по-долу, без да се ограничават до тях:
а)
безопасността на живота,
б)
насърчаване на социално, регионално или териториално сближаване,
в)
избягване на неефикасно използване на радиочестоти, или
г)
насърчаване на културното и езиковото многообразие и медийния плурализъм, например чрез предоставяне на радио- и телевизионни разпръсквателни услуги.
Мярка, която забранява предоставянето на други електронни съобщителни услуги в специфична честотна лента, може да се предвиди само ако е обоснована от необходимостта да се защитят услуги, свързани с безопасността на живота. Държавите-членки може също така по изключение да разширят обхвата на мярката, за да изпълнят други цели от общ интерес, както са определени от държавите-членки в съответствие с правото на Общността.
5. Държавите-членки редовно преразглеждат необходимостта от ограниченията, посочени в параграфи 3 и 4, и оповестяват резултатите от това преразглеждане.
6. Параграфи 3 и 4 се прилагат за разпределянето на спектъра, използван за електронни съобщителни услуги, издаването на общи разрешения и индивидуалните права на ползване на радиочестоти след 25 май 2011 г.
Разпределянето на спектъра, общите разрешения и индивидуалните права на ползване, които са съществували към 25 май 2011 г., са предмет на условията в член 9а.
7. Без да се засягат разпоредбите на Специалните директиви и като се вземат предвид съответните национални условия, държавите-членки може да установят правила за предотвратяване на презапасяването с радиочестотен спектър, по-специално чрез определяне на строги крайни срокове за ефективно упражняване на правата на ползване от притежателя на правата и чрез налагане на санкции, включително финансови, или отнемането на правата на ползване в случай на неспазване на крайните срокове. Тези правила се установяват и прилагат по пропорционален, недискриминационен и прозрачен начин.“;
11.
Вмъкват се следните членове:
„Член 9а
Преглед на ограниченията на съществуващи права
1. За период от пет години, започващ от 25 май 2011 г., държавите-членки може да позволят притежателите на права на ползване на радиочестоти, предоставени преди тази дата и валидни за срок най-малко пет години след същата дата, да подадат заявление до компетентния национален орган за преразглеждане на ограниченията на техните права в съответствие с член 9, параграфи 3 и 4.
Преди да приеме своето решение, компетентният национален орган уведомява притежателя на права за преразглеждането на ограниченията, като посочва обхвата на правото след преразглеждането, и дава разумен срок на притежателя на права да оттегли заявлението.
Ако притежателят на права оттегли заявлението си, правото остава непроменено до изтичане на неговата валидност или до края на петгодишния период, в зависимост от това коя дата настъпи по-рано.
2. След изтичане на петгодишния период, посочен в параграф 1, държавите-членки предприемат всички подходящи мерки, за да гарантират, че член 9, параграфи 3 и 4 се прилагат за всички останали общи разрешения или индивидуални права на ползване и разпределяния на радиочестотен спектър, използвани за електронни съобщителни услуги, които са съществували към 25 май 2011 г.
3. При прилагането на настоящия член държавите-членки предприемат подходящи мерки, за да насърчават лоялната конкуренция.
4. Мерките, приети в приложение на настоящия член, не представляват предоставяне на права на ползване и следователно не подлежат на съответните разпоредби на член 5, параграф 2 от Директива 2002/20/ЕО (Директива за разрешение).
Член 9б
Прехвърляне или отдаване под наем на индивидуални права на ползване на радиочестоти
1. Държавите-членки гарантират възможност за предприятията за прехвърляне или отдаване под наем на други предприятия, в съответствие с условията, свързани с правата на ползване на радиочестоти, и в съответствие с националните процедури, на индивидуални права на ползване на радиочестоти в лентите, за които това е предвидено в мерките за прилагане, приети съгласно параграф 3.
В други ленти, държавите-членки могат да предвидят също така прехвърляне или отдаване под наем от едни предприятия на други на индивидуални права на ползване на радиочестоти в съответствие с националните процедури.
Условията, с които са обвързани индивидуалните права на ползване на радиочестоти, продължават да се прилагат след прехвърлянето или отдаването под наем, освен ако е предвидено друго от компетентния национален орган.
Държавите-членки може също да определят, че разпоредбите на настоящия параграф не се прилагат, когато първоначално предприятието е получило безплатно индивидуалното право да използва радиочестоти.
2. Държавите-членки гарантират, че намерението на едно предприятие да прехвърли права на ползване на радиочестоти, както и действителното им прехвърляне, се съобщават в съответствие с националните процедури на компетентния национален орган, отговарящ за предоставянето на индивидуални права на ползване, и се оповестяват публично. Когато използването на радиочестотите е хармонизирано посредством прилагането на Решение № 676/2002/ЕО (Решение за радиочестотния спектър) или други мерки на Общността, съответното прехвърляне спазва това хармонизирано използване.
3. Комисията може да приеме подходящи мерки за изпълнение, за да определи честотните ленти, за които права на ползване на радиочестоти може да бъдат прехвърляни или отдавани под наем между предприятия. Тези мерки не обхващат честоти, които се използват за разпръскване на радио- и телевизионен сигнал.
Тези технически мерки за изпълнение, предназначени да изменят несъществени елементи от настоящата директива чрез допълването ѝ, се приемат в съответствие с процедурата по регулиране с контрол, посочена в член 22, параграф 3.“;
12.
Член 10 се изменя, както следва:
а)
параграфи 1 и 2 се заменят със следното:
„1. Държавите-членки гарантират, че националните регулаторни органи контролират предоставянето на права на ползване на всички национални номерационни ресурси и управлението на националните номерационни планове. Държавите-членки гарантират, че за всички обществено достъпни електронни съобщителни услуги са осигурени адекватни номера и номерационни обхвати. Националните регулаторни органи създават обективни, прозрачни и недискриминационни процедури за предоставянето на права на ползване на националните номерационни ресурси.
2. Националните регулаторни органи гарантират, че националните номерационни планове и процедури се прилагат по начин, който предоставя равнопоставено отношение към всички доставчици на обществено достъпни електронни съобщителни услуги. По-специално, държавите-членки гарантират, че предприятие, на което е предоставено правото на ползване на обхват от номера, не дискриминира други доставчици на електронни съобщителни услуги по отношение на поредиците от номера, използвани за даване на достъп до техните услуги.“;
б)
параграф 4 се заменя със следния текст:
„4. Държавите-членки поддържат хармонизирането на специални номера или номерационни обхвати в рамките на Общността, когато това едновременно насърчава функционирането на вътрешния пазар и развитието на паневропейските услуги. Комисията може да вземе подходящи технически мерки за изпълнение във връзка с това.
Тези мерки, предназначени да изменят несъществени елементи от настоящата директива чрез допълването ѝ, се приемат в съответствие с процедурата по регулиране с контрол, посочена в член 22, параграф 3.“;
13.
Член 11 се изменя, както следва:
а)
параграф 1, втора алинея, първо тире се заменя със следния текст:
„-
действа въз основа на прости, ефикасни, прозрачни и обществено достъпни процедури, прилагани без дискриминация и забавяне, и при всички случаи взема решение в рамките на шест месеца от подаване на заявлението, освен в случаи на отчуждаване, и“;
б)
параграф 2 се заменя със следния текст:
„2. Държавите-членки гарантират, че когато държавните или местни органи запазват собственост или контрол върху предприятия, опериращи с обществени електронни съобщителни мрежи и/или обществено достъпни електронни съобщителни услуги, е налице ефективно структурно разделение между звеното, отговорно за предоставяне на правата, посочени в параграф 1, и дейностите, свързани със собствеността или контрола.“;
14.
Член 12 се заменя със следния текст:
„Член 12
Съвместно разполагане и използване на мрежови елементи и прилежащи съоръжения за доставчици на електронни съобщителни мрежи
1. Когато предприятие, предоставящо електронни съобщителни мрежи, има право съгласно националното законодателство, да инсталира съоръжения върху, над или под обществен или частен имот, или може да се възползва от процедура за отчуждаване или ползване на имот, националните регулаторни органи, като се съобразяват напълно с принципа на пропорционалност, са в състояние да налагат съвместно използване на тези съоръжения или имоти, включително inter alia сгради или подстъпи към сгради, електрически инсталации на сгради, мачти, антени, кули и други поддържащи конструкции, канали, кабелопроводи, люкове, кутии.
2. Държавите-членки може да налагат съвместното използване на съоръжения или имоти (включително съвместното им физическо разполагане) на притежателите на правата, посочени в параграф 1, или предприемането на мерки за улесняване координацията на благоустройствените мероприятия с цел защита на околната среда, общественото здраве, обществената сигурност или за изпълнение на целите на териториалното и селищното устройство и само след подходящ период на обществено обсъждане, по време на който на всички заинтересовани страни се дава възможност да изразят своите становища. Такива уредби на съвместно използване или координиране могат да включват правила за пропорционално разпределение на разходите за съвместното използване на съоръжението или имота.
3. Държавите-членки гарантират, че националните органи, след съответен период на консултации с обществеността, през който всички заинтересовани страни са получили възможността да изразят мненията си, също имат правомощия да налагат задължения за съвместно ползване на кабели вътре в сградите или до първата точка на концентрация или разпределителна точка, когато тя е извън сградата, на носителите на правата, посочени в параграф 1, и/или на собственика на такива кабели, когато това е оправдано поради това, че дублирането на такава инфраструктура би било икономически неефикасно или физически неприложимо. Такива режими на съвместно ползване или координиране могат да включват правила за пропорционално разпределение на разходите за съвместното използване на съоръжението или имуществото - при необходимост с корекция за рискове.
4. Държавите-членки гарантират, че компетентните национални органи може да изискват от предприятията да предоставят необходимата информация по искане на компетентните органи, която да позволи на тези органи, съвместно с националните регулаторни органи, да бъдат в състояние да изготвят подробен опис на естеството, наличността и географското разположение на съоръженията, посочени в параграф 1, и да предоставят този опис на заинтересованите страни.
5. Мерките, предприети от национален регулаторен орган в съответствие с настоящия член, са обективни, прозрачни, недискриминационни и пропорционални. Когато е подходящо, тези мерки се прилагат в координация с местните органи.“;
15.
Вмъква се следната глава:
„ГЛАВА IIIА
СИГУРНОСТ И ЦЯЛОСТ НА МРЕЖИ И УСЛУГИ
Член 13а
Сигурност и цялост
1. Държавите-членки гарантират, че предприятията, предоставящи обществени съобщителни мрежи или обществено достъпни електронни съобщителни услуги, предприемат подходящи технически и организационни мерки за подходящо управление на рисковете за сигурността на мрежите и услугите. Като се вземат предвид най-модерните постижения, тези мерки осигуряват ниво на сигурност, съответстващо на съществуващия риск. По-специално се предприемат мерки за предотвратяване и свеждане до минимум на въздействието от инциденти, свързани със сигурността, върху ползватели и взаимосвързани мрежи.
2. Държавите-членки гарантират, че предприятията, предоставящи обществени съобщителни мрежи, предприемат всички подходящи стъпки, за да гарантират целостта на своите мрежи и по този начин да осигурят непрекъснато предоставяне на услуги по тези мрежи.
3. Държавите-членки гарантират, че предприятията, предоставящи обществени съобщителни мрежи или обществено достъпни електронни съобщителни услуги, уведомяват компетентния национален регулаторен орган за всеки пробив в сигурността или загуба на целостта, които са оказали значително въздействие върху функционирането на мрежите или услугите.
Когато е уместно, съответният национален регулаторен орган информира националните регулаторни органи в други държави-членки и Европейската агенция за мрежова и информационна сигурност (ENISA). Съответният национален регулаторен орган може да информира обществеността или да изиска от предприятията да го направят, ако прецени, че е от обществен интерес пробивът да се оповести.
Веднъж годишно съответният национален регулаторен орган представя на Комисията и на ENISA обобщен доклад относно получените уведомления и предприетите действия в съответствие с настоящия параграф.
4. Комисията, като отчита в максимална степен становището на ENISA, може да приеме подходящи технически мерки за изпълнение с оглед хармонизиране на мерките, посочени в параграфи 1, 2 и 3, включително мерки, които определят обстоятелствата, формата и процедурите, приложими към изискванията за уведомление. Тези технически мерки за изпълнение се основават в максимална възможна степен на европейските и международни стандарти и не възпират държавите-членки да приемат допълнителни изисквания за постигане на поставените в параграфи 1 и 2 цели.
Тези мерки за изпълнение, предназначени да изменят несъществени елементи от настоящата директива чрез допълването ѝ, се приемат в съответствие с процедурата по регулиране с контрол, посочена в член 22, параграф 3.
Член 13б
Прилагане и изпълнение
1. Държавите-членки гарантират, че с цел прилагане на член 13а компетентните национални регулаторни органи имат правомощия да издават задължителни указания, включително за сроковете за изпълнение, за предприятията, предоставящи обществени съобщителни мрежи или обществено достъпни електронни съобщителни услуги.
2. Държавите-членки гарантират, че компетентните национални регулаторни органи имат правомощия да изискват от предприятия, предоставящи обществени съобщителни мрежи или обществено достъпни електронни съобщителни услуги:
а)
да предоставят информация, необходима за оценяване на сигурността и/или целостта на техните услуги и мрежи, включително документирани политики за сигурност; и
б)
да се подложат на одит на сигурността, извършван от квалифициран независим орган или от компетентен национален орган, и да предоставят резултатите от одита на националния регулаторен орган. Разходите за одита се заплащат от предприятието.
3. Държавите-членки гарантират, че националните регулаторни органи разполагат с всички правомощия, необходими за разследване на случаи на неспазване, както и на въздействието им върху сигурността и целостта на мрежите.
4. Настоящите разпоредби не засягат член 3 от настоящата директива.“
16.
В член 14 параграф 3 се заменя със следното:
„3. Когато дадено предприятие притежава значителна пазарна сила на специфичен пазар (първи пазар), то може също така да се определи за притежаващо значителна пазарна сила и на друг тясно свързан пазар (втори пазар), когато връзките между двата пазара са такива, че позволяват пазарната сила, упражнявана върху първия пазар, да бъде съответно пренесена на втория пазар, като с това се увеличава пазарната сила на предприятието. Поради това, съгласно членове 9, 10, 11 и 13 от Директива 2002/19/ЕО (Директива за достъпа) може да се прилагат корективни мерки, целящи предотвратяване на подобно пренасяне върху втория пазар, а когато тези корективни мерки не са достатъчни, може да се прилагат корективни мерки съгласно член 17 от Директива 2002/22/ЕО (Директива за универсалната услуга).“;
17.
Член 15 се изменя, както следва:
а)
заглавието се заменя със следния текст:
„Процедура за установяването и определянето на пазари“;
б)
в параграф 1 първата алинея се заменя със следния текст:
„1. След консултации с обществеността, включително и с националните регулаторни органи, и като отчита в максимална степен становището на ОЕРЕС, Комисията приема Препоръка относно съответните пазари на продукти и услуги (Препоръката) в съответствие с процедурата по консултиране, посочена в член 22, параграф 2. Препоръката установява пазарите на продукти и услуги в сектора на електронните съобщения, чиито характеристики могат да бъдат такива, че да оправдаят налагането на регулаторните задължения, определени в Специалните директиви, без да се засягат пазарите, които могат да бъдат определени в специфични случаи съгласно правото за защита на конкуренцията. Комисията определя пазарите в съответствие с принципите на правото за защита на конкуренцията.“;
в)
параграф 3 се заменя със следния текст:
„3. Националните регулаторни органи, отчитайки максимално препоръката и насоките, определят съответни пазари, отговарящи на националните условия, и по-специално съответни географски пазари на тяхна територия, в съответствие с принципите на правото за защита на конкуренцията. Националните регулаторни органи спазват процедурите, посочени в членове 6 и 7, преди да определят пазарите, които се различават от онези, определени в препоръката.“;
г)
параграф 4 се заменя със следния текст:
„4. След консултация, включително и с националните регулаторни органи, и като отчита в максимална степен становището на ОЕРЕС, Комисията може да приеме решение за установяване на транснационални пазари, в съответствие с процедурата по регулиране с контрол, посочена в член 22, параграф 3.“;
18.
Член 16 се изменя, както следва:
а)
параграфи 1 и 2 се заменят със следния текст:
„1. Националните регулаторни органи извършват анализ на съответните пазари, като отчитат установените в препоръката пазари и се съобразяват в максимална степен с насоките. Държавите-членки гарантират, че този анализ се провежда, при необходимост, в сътрудничество с националните органи за защита на конкуренцията.
2. Когато от национален регулаторен орган се изисква съгласно параграф 3 или 4 от настоящия член, съгласно член 17 от Директива 2002/22/ЕО (Директива за универсалната услуга), или съгласно член 8 от Директива 2002/19/ЕО (Директива за достъпа), да определи дали да наложи, запази, измени или отмени задължения на предприятия, той определя въз основа на направения от него пазарен анализ, посочен в параграф 1 от настоящия член, дали съответният пазар е ефективно конкурентен.“;
б)
параграфи 4, 5 и 6 се заменят със следния текст:
„4. Когато национален регулаторен орган определи, че съответен пазар не е ефективно конкурентен, той идентифицира предприятията, притежаващи отделно или съвместно с други значителна пазарна сила на този пазар в съответствие с член 14 и националният регулаторен орган налага на такива предприятия подходящи специфични регулаторни задължения, посочени в параграф 2 от настоящия член или запазва, или изменя такива задължения, когато те вече съществуват.
5. За транснационални пазари, установени в решението, посочено в член 15, параграф 4, съответните национални регулаторни органи провеждат съвместно пазарния анализ, отчитайки в максимална степен насоките, и вземат съгласувано решение относно налагането, запазването, изменението или отмяната на регулаторни задължения, посочени в параграф 2 от настоящия член.
6. Мерките, взети в съответствие с разпоредбите на параграфи 3 и 4 са предмет на процедурите, посочени в членове 6 и 7. Националните регулаторни органи извършват анализ на съответния пазар и изпращат нотификация относно съответния проект за мярка съгласно член 7:
а)
в рамките на три години от приемането на предходна мярка за същия пазар. По изключение обаче този период може да се удължи с до три допълнителни години, когато националният регулаторен орган е нотифицирал Комисията с обосновано предложение за удължаване и Комисията в рамките на един месец не е възразила срещу него;
б)
в рамките на две години от приемането на преработена препоръка за съответните пазари за пазари, които по-рано не са били предмет на нотификация пред Комисията; или
в)
в рамките на две години от тяхното присъединяване - за държави-членки, които наскоро са се присъединили към Съюза.“;
в)
добавя се следният параграф:
„7. Когато национален регулаторен орган не приключи своя анализ на съответен пазар, установен в препоръката, в рамките на срока, определен в параграф 6, ОЕРЕС оказва, при отправено искане, помощ на този национален регулаторен орган за приключване на анализа на специфичния пазар и на специфичните задължения, които следва да бъдат наложени. Като използва тази помощ съответният национален регулаторен орган уведомява в срок от шест месеца Комисията относно проекта за мярка съгласно член 7.“;
19.
Член 17 се изменя, както следва:
а)
в параграф 1, в първото изречение думата „стандарти“ се заменя с текста „незадължителни стандарти“;
б)
третата алинея на параграф 2 се заменя със следния текст:
„При отсъствието на такива стандарти и/или спецификации, държавите-членки насърчават въвеждането на международните стандарти или препоръките, приети от Международния съюз по далекосъобщенията (ITU), Европейската конференция по пощи и далекосъобщения (CEPT), Международната организация по стандартизация (ISO) и Международната електротехническа комисия (IEC).“;
в)
параграфи 4 и 5 се заменят със следния текст:
„4. Когато Комисията възнамерява да направи въвеждането на някои стандарти и/или спецификации задължително, тя публикува известие в Официален вестник на Европейския съюз и приканва всички заинтересовани страни да представят своите становища. Комисията взема подходящи мерки за изпълнение и определя въвеждането на съответните стандарти за задължително, като ги посочва като задължителни стандарти в списъка със стандарти и/или спецификации, публикуван в Официален вестник на Европейския съюз.
5. Когато Комисията счита, че стандартите и/или спецификациите, посочени в параграф 1, вече не допринасят за предоставянето на хармонизирани електронни съобщителни услуги, или че те вече не отговарят на потребностите на потребителите, или възпрепятстват технологичното развитие, тя ги изважда от списъка на стандартите и/или спецификациите, посочен в параграф 1, като действа в съответствие с процедурата по консултиране, посочена в член 22, параграф 2.“;
г)
в параграф 6 думите „като действа в съответствие с процедурата, посочена в член 22, параграф 3, ги изважда от списъка на стандартите и/или спецификациите, посочен в параграф 1“ се заменят с думите „тя предприема подходящите мерки за изпълнение и изважда тези стандарти и/или спецификации от списъка на стандартите и/или спецификациите, посочен в параграф 1“;
д)
вмъква се следният параграф:
„6а. Мерките за изпълнение, предназначени да изменят несъществени елементи от настоящата директива чрез допълването ѝ, посочени в параграфи 4 и 6, се приемат в съответствие с процедурата по регулиране с контрол, посочена в член 22, параграф 3.“;
20.
Член 18 се изменя, както следва:
а)
в параграф 1 се добавя следната буква:
„в)
доставчиците на цифрови телевизионни услуги и оборудване да си сътрудничат при предоставяне на оперативно съвместими телевизионни услуги за крайни ползватели с увреждания.“;
б)
параграф 3 се заличава.
21.
Член 19 се заменя със следния текст:
„Член 19
Процедури по хармонизация
1. Без да се засяга член 9 от настоящата директива и членове 6 и 8 от Директива 2002/20/ЕО (Директива за разрешение), когато Комисията стигне до заключението, че различия в прилагането от страна на националните регулаторни органи на регулаторните задачи, определени в настоящата директива и в Специалните директиви, може да създадат бариера за вътрешния пазар, Комисията може, като отчита в максимална степен становището на ОЕРЕС, да приеме препоръка или решение за хармонизираното прилагане на разпоредбите от настоящата директива и Специалните директиви с оглед подпомагане постигането на целите, определени в член 8.
2. Когато Комисията представя препоръка съгласно параграф 1, тя действа в съответствие с процедурата по консултиране, посочена в член 22, параграф 2.
Държавите-членки гарантират, че националните регулаторни органи отчитат в максимална степен тези препоръки при изпълнение на своите задачи. Когато национален регулаторен орган предпочете да не следва дадена препоръка, той уведомява Комисията, като мотивира своята позиция.
3. Решенията, приети съгласно параграф 1, може да включват единствено идентифицирането на хармонизиран или координиран подход с цел намиране на решение на следните въпроси:
а)
несъгласуваното прилагане на общи регулаторни подходи от националните регулаторни органи във връзка с регулирането на пазарите на електронни съобщения при прилагане на членове 15 и 16, когато това създава бариера за вътрешния пазар. Тези решения не се позовават на специфични нотификации, издадени от националните регулаторни органи съгласно член 7а;
В подобен случай Комисията предлага проекторешение единствено:
-
след най-малко две години от приемането на препоръка на Комисията, която урежда същия въпрос; и
-
като отчита в максимална степен становището на ОЕРЕС във връзка с въпроса за приемане на такова решение, което се представя от ОЕРЕС в срок от три месеца след искането на Комисията;
б)
въпроси, свързани с номериране, номерационни блокове, преносимост на номера и идентификатори, системи за превод на номера и адреси и достъп до спешни услуги „112“.
4. Решението, посочено в параграф 1, предназначено да измени несъществени елементи от настоящата директива чрез допълването ѝ, се приема в съответствие с процедурата по регулиране с контрол, посочена в член 22, параграф 3.
5. ОЕРЕС може по своя инициатива да консултира Комисията по въпроса дали дадена мярка следва да бъде приета съгласно параграф 1.“;
22.
Член 20, параграф 1 се заменя със следния текст:
„1. В случай на спор, възникващ във връзка със съществуващи задължения съгласно настоящата директива или Специалните директиви, между предприятия, предоставящи електронни съобщителни мрежи или услуги в дадена държава-членка, или между такива предприятия и други предприятия в държавата-членка, които се ползват от задължения за достъп и/или взаимосвързаност, произтичащи от настоящата директива или от Специалните директиви, съответният национален регулаторен орган, по искане на някоя от страните и без да се засягат разпоредбите на параграф 2, издава задължително решение за разрешаване на спора във възможно най-кратък срок, който не може да бъде по-дълъг от четири месеца, освен при изключителни обстоятелства. Съответните държави-членки изискват всички страни да съдействат изцяло на националния регулаторен орган.“;
23.
Член 21 се заменя със следния текст:
„Член 21
Разрешаване на презгранични спорове
1. В случай на презграничен спор, възникнал в рамките на настоящата директива или на Специалните директиви, когато спорът е от компетентността на национални регулаторни органи от повече от една държава-членка, се прилагат разпоредбите, предвидени в параграфи 2, 3 и 4.
2. Всяка страна може да отнесе спора до съответните национални регулаторни органи. Компетентните национални регулаторни органи съгласуват своите усилия и имат правото да се консултират с ОЕРЕС с цел да постигнат последователно разрешаване на спора в съответствие с целите, посочени в член 8.
Всички задължения, наложени на предприятие от национални регулаторни органи при разрешаването на спор, са съобразени с настоящата директива и със Специалните директиви.
Всеки национален регулаторен орган, който е компетентен по такъв спор, може да отправи искане към ОЕРЕС да приеме становище относно действието, което следва да се предприеме в съответствие с разпоредбите на Рамковата директива и/или Специалните директиви за разрешаване на спора.
Когато такова искане е отправено към ОЕРЕС, всеки национален регулаторен орган, компетентен в даден аспект на спора, изчаква становището на ОЕРЕС преди да предприеме действие за разрешаване на спора, без да се изключва възможността при необходимост националните регулаторни органи да предприемат спешни мерки.
Всички задължения, наложени на предприятие от национален регулаторен орган при разрешаването на спор, спазват разпоредбите на настоящата директива или на Специалните директиви и отчитат в максимална степен становището, прието от ОЕРЕС.
3. Държавите-членки може да предвидят разпоредба, съгласно която компетентните национални регулаторни органи съвместно отказват да разрешат спор, когато съществуват други механизми, включително медиация, които биха допринесли по-добре за своевременното разрешаване на спора в съответствие с разпоредбите на член 8.
Те уведомяват страните незабавно. Ако в срок от четири месеца спорът не е разрешен и когато спорът не е бил отнесен в съда от страната, търсеща защита, и ако някоя от страните поиска това, националните регулаторни органи координират своите усилия за разрешаване на спора в съответствие с разпоредбите на член 8 и като отчитат в максимална степен всяко становище, прието от ОЕРЕС.
4. Процедурата, посочена в параграф 2, не препятства която и да е от страните да предяви иск пред съда.“;
24.
Вмъква се следният член:
„Член 21а
Санкции
Държавите-членки установяват правилата за санкции, приложими спрямо нарушения на националните разпоредби, приети съгласно настоящата директива и Специалните директиви, и вземат всички необходими мерки за гарантиране, че те се прилагат. Предвидените санкции трябва да са подходящи, ефективни, пропорционални и възпиращи. Държавите-членки нотифицират тези разпоредби на Комисията до 25 май 2011 г. и следва незабавно да съобщават за всички последващи изменения, които ги засягат.“;
25.
Член 22 се изменя, както следва:
а)
параграф 3 се заменя със следния текст:
„3. При позоваване на настоящия параграф се прилагат член 5а, параграфи от 1 до 4 и член 7 от Решение 1999/468/ЕО при спазване на разпоредбите на член 8 от него.“;
б)
параграф 4 се заличава;
26.
Член 27 се заличава.
27.
Приложение I се заличава;
28.
Приложение II се заменя със следното:
„ПРИЛОЖЕНИЕ II
Критерии, прилагани от националните регулаторни органи при оценката за съвместно господстващо положение в съответствие с член 14, параграф 2, втора алинея.
За две или повече предприятия може да бъде установено, че са в съвместно господстващо положение по смисъла на член 14, ако дори при отсъствието на структурни или други връзки между тях те оперират в пазар, който се характеризира с липса на ефективна конкуренция и в който никое отделно предприятие не притежава значителна пазарна сила. В съответствие с приложимото право на Общността и със съдебната практика на Съда на Европейските общности относно съвместното господстващо положение, това е вероятно да възникне, когато пазарът се отличава с концентрация и редица съответни характеристики, от които следните може да се считат за най-значими в областта на електронните съобщения:
-
ниска еластичност на търсенето,
-
подобни пазарни дялове,
-
сериозни законодателни и икономически пречки за навлизане на пазара,
-
вертикална интеграция с колективен отказ за доставяне,
-
липса на компенсираща покупателна способност,
-
липса на потенциална конкуренция.
Горепосоченият списък е примерен и неизчерпателен, а критериите не са кумулативни. Списъкът е по-скоро предназначен за илюстрация на видовете доказателства, които могат да бъдат приведени в подкрепа на твърденията, засягащи наличието на съвместно господстващо положение.“
Член 2
Изменения на Директива 2002/19/ЕО (Директива за достъпа)
Директива 2002/19/ЕО се изменя, както следва:
1.
Член 2 се изменя, както следва:
а)
буква а) се заменя със следния текст:
„а)
„достъп“ означава предоставяне на съоръжения и/или услуги на друго предприятие при определени условия на изключителна или неизключителна основа за целите на предоставянето на електронни съобщителни услуги, включително когато те се използват за доставяне на услуги на информационното общество или услуги за радио- или телевизионно съдържание на съдържание. Понятието включва inter alia: достъп до мрежови елементи и свързаната с тях съоръжения, който може да изисква свързване на оборудване чрез фиксирани или нефиксирани средства (по-специално тук се включва достъпът до абонатни линии и до съоръженият и услуги, необходими за предоставяне на услуги по абонатните линии); достъп до физическа инфраструктура, включително сгради, канали и мачти; достъп до съответните програмни системи, включително системи за оперативна поддръжка; достъп до информационни системи или бази данни за предварително подаване на заявки, предоставяне, подаване на заявки, поддръжка, ремонт и фактуриране; достъп до системи за транслиране на номера или системи със сходна функционалност; достъп до фиксирани и мобилни мрежи и по-конкретно за роуминг; достъп до системи за условен достъп до цифрови телевизионни услуги и достъп до услуги във виртуални мрежи;“;
б)
буква д) се заменя със следния текст:
„д)
„абонатна линия“ означава физическата връзка, свързваща крайната точка на мрежата към разпределител или равностойно съоръжение във фиксираните обществени електронни съобщителни мрежи.“;
2.
Член 4, параграф 1 се заменя със следния текст:
„1. Операторите на обществени съобщителни мрежи имат право и, по молба на оправомощени за целта други предприятия в съответствие с член 4 от Директива 2002/20/ЕО (Директива за разрешение), задължение да договарят свързване помежду си с оглед на предоставянето на обществено достъпни електронни съобщителни услуги, за да се гарантира предоставяне и оперативна съвместимост на услугите в цялата Общност. Операторите предлагат достъп и взаимно свързване на другите предприятия при условия, които съответстват на задълженията, наложени от националните регулаторни органи съгласно членове 5- 8.“;
3.
Член 5 се изменя, както следва:
а)
параграф 1 се изменя, както следва:
i)
първа алинея се заменя със следното:
„1. Действайки за постигане на целите, посочени в член 8 от Директива 2002/21/ЕО (Рамкова директива), националните регулаторни органи насърчават и при необходимост, гарантират в съответствие с разпоредбите на настоящата директива адекватен достъп и взаимно свързване, както и оперативната съвместимост на услугите, като изпълняват своите отговорности по начин, който утвърждава ефикасността, устойчивата конкуренция, ефикасното инвестиране и иновациите, и осигурява максимална полза за крайните ползватели.“;
ii)
добавя се следната буква:
„аб)
в основателни случаи и до необходимата степен, задълженията за предприятията, контролиращи достъпа до крайните ползватели, да направят техните услуги оперативно съвместими.“;
б)
параграф 2 се заменя със следния текст:
„2. Задълженията и условията, наложени в съответствие с параграф 1, са обективни, прозрачни и пропорционални, не допускат дискриминация и се изпълняват по реда, предвиден в членове 6, 7 и 7а от Директива 2002/21/ЕО (Рамкова директива).“;
в)
параграф 3 се заличава;
г)
параграф 4 се заменя със следния текст:
„3. По отношение на достъпа и взаимното свързване, посочени в параграф 1, държавите-членки гарантират, че националният регулаторен орган е оправомощен да се намесва по собствена инициатива, когато това е обосновано, за да осигури изпълнението на целите на политиката, предвидени в член 8 от Директива 2002/21/ЕО (Рамкова директива), в съответствие с разпоредбите на настоящата директива и процедурите, предвидени в членове 6, 7, 20 и 21 от Директива 2002/21/ЕО (Рамкова директива).“;
4.
Член 6, параграф 2 се заменя със следния текст:
„2. В контекста на пазарните и технологичните промени, Комисията може да приеме мерки за изпълнение за изменение на приложение I. Мерките, предназначени да изменят несъществени елементи от настоящата директива, се приемат в съответствие с процедурата по регулиране с контрол, предвидена в член 14, параграф 3.“;
5.
Член 7 се заличава.
6.
Член 8 се изменя, както следва:
а)
в параграф 1 думите „членове от 9 до 13“ се заменят с „членове от 9 до 13а“;
б)
параграф 3 се изменя, както следва:
i)
първа алинея се изменя, както следва:
-
в първото тире думите „член 5, параграфи 1 и 2 и член 6“ се заменят с думите „член 5, параграф 1 и член 6“;
-
във второто тире „Директива 97/66/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 15 декември 1997 г. относно обработката на лични данни и защитата на неприкосновеността на личния живот в телекомуникационния сектор (20)“ се заменя с „Директива 2002/58/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 12 юли 2002 г. относно обработката на лични данни и защита на правото на неприкосновеност на личния живот в сектора на електронните комуникации (Директива за правото на неприкосновеност на личния живот и електронни комуникации) (21);
ii)
втора алинея се заменя със следния текст:
„При изключителни обстоятелства, когато възнамеряват да наложат върху операторите със значителна пазарна сила задължения за достъп или взаимосвързаност, различни от тези, предвидени в членове от 9 до 13 от настоящата директива, националните регулаторни органи представят молба в тази връзка до Комисията. Комисията отчита в максимална степен становището на Органа на европейските регулатори на електронните съобщения (ОЕРЕС) (22). В съответствие с член 14, параграф 2, Комисията взема решение да разреши или да не разреши на националните регулаторни органи да предприемат такива мерки.
7.
Член 9 се изменя, както следва:
а)
параграф 1 се заменя със следния текст:
„1. В съответствие с разпоредбите на член 8 националните регулаторни органи може да налагат задължения за прозрачност във връзка с взаимното свързване и/или достъпа, които изискват от операторите да публикуват конкретна информация, като например счетоводни данни, технически спецификации, характеристики на мрежата, реда и условията за доставка и използване, включително всички условия, ограничаващи достъпа до и/или използването на услуги и приложения, когато такива условия са позволени от държавите-членки в съответствие с правото на Общността, и цените.“;
б)
параграф 4 се заменя със следния текст:
„4. Без да се засяга разпоредбата на параграф 3, когато на оператор са наложени задължения по член 12 във връзка с достъпа на едро до мрежова инфраструктура, националните регулаторни органи осигуряват публикуването на типова оферта, която включва най- малко елементите, изложени в приложение II.“;
в)
параграф 5 се заменя със следния текст:
„5. Комисията може да приема необходимите изменения на приложение II, за да го адаптира към технологичните и пазарните промени. Мерките, предназначени да изменят несъществени елементи от настоящата директива, се приемат в съответствие с процедурата по регулиране с контрол, посочена в член 14, параграф 3. При прилагане на разпоредбите на настоящия параграф, Комисията може да бъде подпомагана от ОЕРЕС.“;
8.
Член 12 се изменя, както следва:
а)
в параграф 1 буква а) се заменя със следния текст:
„а)
да предоставят на трети страни достъп до специфични мрежови елементи и/или съоръжения, включително достъп до мрежови елементи, които не са активни и/или необвързан достъп до абонатна линия, с цел inter alia да се позволи избор и/или предварителен избор на оператор на преноса и/или оферта за препродажба на абонатна линия;“;
б)
в параграф 1 буква е) се заменя със следния текст:
„е)
да предоставят съвместно разполагане или други форми за съвместно ползване на прилежащи съоръжения;“;
в)
в параграф 1 се добавя следната буква:
„й)
да предоставят достъп до прилежащи услуги, като услуги по идентифициране, местоположение и присъствие.“;
г)
в параграф 2 уводната част и буква а) се заменят със следния текст:
„2. Когато решават дали да наложат задълженията, посочени в параграф 1, и по-специално когато оценяват дали задълженията биха били пропорционални на целите, посочени в член 8 от Директива 2002/21/ЕО (Рамкова директива), националните регулаторни органи отчитат по-конкретно следните фактори:
а)
техническата и икономическата жизнеустойчивост на използването или изграждането на конкурентни съоръжения в светлината на темповете на развитие на пазара, като вземат предвид характера и типа на съответното взаимно свързване и/или достъп, включително жизнеустойчивостта на други продукти за достъп до по-високо мрежово ниво, като например достъп до канали;“;
д)
в параграф 2 букви в) и г) се заменят със следното:
„в)
първоначалната инвестиция от собственика на инфраструктурата, като вземат предвид всички направени публични инвестиции и свързаните с инвестициите рискове;
г)
необходимостта за защита на конкуренцията в дългосрочен план, с особено внимание върху икономически ефикасна и основана на инфраструктурата конкуренция;“;
е)
добавя се следният параграф 3:
„3. Когато налагат задължения на оператори да предоставят достъп в съответствие с разпоредбите на настоящия член, националните регулаторни органи може да определят техническите или оперативните условия, които да бъдат изпълнени от доставчика и/или бенефициерите на достъпа, когато това е необходимо за осигуряване на нормалното функциониране на мрежата. Задълженията за спазване на конкретни технически стандарти или спецификации са в съответствие със стандартите и спецификациите, установени съгласно член 17 от Директива 2002/21/ЕО (Рамкова директива)“;
9.
В член 13 параграф 1 се заменя със следния текст:
„1. В съответствие с разпоредбите на член 8 националните регулаторни органи може да налагат задължения във връзка с възстановяването на разходите и ценовия контрол, включително задължения за разходоориентираност на цените и задължения във връзка със системите за отчитане на разходите при предоставянето на определени видове взаимно свързване и/или достъп в случаите, когато анализът на пазара разкрива, че липсата на ефективна конкуренция означава възможност на съответния оператор да поддържа прекомерно завишени цени или да прилага ценови натиск в ущърб на крайните ползватели. С цел насърчаване на инвестициите от оператора, включително в мрежи от следващо поколение, националните регулаторни органи вземат предвид инвестицията, направена от оператора и допускат разумна възвръщаемост на капитала, като отчитат всички рискове, специфични за конкретен нов инвестиционен проект за мрежа.“;
10.
Добавят се следните членове:
„Член 13а
Функционално разделяне
1. Когато национален регулаторен орган стигне до заключението, че задълженията, наложени от членове 9-13 не са успели да допринесат за ефективна конкуренция и че са налице съществени и трайно установили се проблеми, свързани с конкуренцията и/или с пазарни неуспехи, констатирани във връзка с някои пазари на продукти за достъп на едро, той може, като извънредна мярка, в съответствие с разпоредбите на член 8, параграф 3, втора алинея, да наложи задължение на вертикално интегрираните предприятия да отделят в самостоятелно действащ стопански субект дейностите, свързани с предоставяне на едро на тези продукти за достъп.
Този стопански субект доставя продукти и услуги за достъп на всички предприятия, включително на други стопански субекти в дружеството-майка, при същите графици, ред и условия, включително по отношение на цена и ниво на обслужване, и посредством същите системи и процеси.
2. Когато национален регулаторен орган възнамерява да наложи задължение за функционално разделяне, той представя предложение до Комисията, което включва:
а)
доказателства в подкрепа на заключенията на националния регулаторен орган, както е посочено в параграф 1;
б)
мотивирана оценка, че липсва или е незначителна перспективата за ефективна и устойчива основана на инфраструктурата конкуренция в разумни срокове;
в)
анализ на очакваното въздействие върху регулаторния орган, върху предприятието, по-специално върху личния състав на отделеното предприятие и върху сектора на електронните съобщения като цяло и върху стимулите за инвестиране в сектора като цяло, по-специално с оглед на необходимостта да се осигури социално и териториално сближаване, както и върху други заинтересовани страни, включително по-специално очакваното въздействие върху конкуренцията и потенциалните, произтичащи от това, последици за потребителите;
г)
анализ на причините, които обосновават, че това задължение би било най-ефективното средство за налагане на корективни мерки, целящи справяне с установените проблеми с конкуренцията/пазара.
3. Проектът за мярка включва следните елементи:
а)
точното естество и ниво на разделяне, като се посочва по-специално правният статус на отделения стопански субект;
б)
установяване на активите на отделения стопански субект и продуктите или услугите, които да бъдат доставяни от него;
в)
правила за управление, които да гарантират независимостта на персонала, нает от отделения стопански субект, и съответните мерки за стимулиране;
г)
правила, които да гарантират спазване на задълженията;
д)
правила, които да гарантират прозрачност на оперативните процедури, по-специално спрямо други заинтересовани страни;
е)
програма за наблюдение, която да гарантира спазване на правилата, включително публикуване на годишен доклад.
4. След като Комисията вземе решение относно проекта за мярка в съответствие с член 8, параграф 3, националният регулаторен орган провежда координиран анализ на различните пазари, свързани с мрежата за достъп, в съответствие с процедурата, предвидена в член 16 от Директива 2002/21/ЕО (Рамкова директива). Въз основа на тази оценка, националният регулаторен орган налага, запазва, изменя или оттегля задължения, в съответствие с членове 6 и 7 от Директива 2002/21/ЕО (Рамкова директива).
5. Предприятие, на което е наложено функционално разделяне, може да бъде обект на всяко от задълженията, установени в членове 9-13 във всеки специфичен пазар, за който то е определено като притежаващо значителна пазарна сила в съответствие с член 16 от Директива 2002/21/ЕО (Рамкова директива), или на всяко друго задължение, разрешено от Комисията съгласно член 8, параграф 3.
Член 13б
Доброволно разделяне от вертикално интегрирано предприятие
1. Предприятията, които са определени като притежаващи значителна пазарна сила на един или няколко съответни пазара в съответствие с член 16 от Директива 2002/21/ЕО (Рамкова директива), информират националния регулаторен орган предварително и навреме, за да позволят на националния регулаторен орган да оцени последиците от планираната сделка, когато възнамеряват да прехвърлят своите активи относно мрежата за локален достъп или значителна част от тях към отделно юридическо лице с друг собственик, или да създадат отделна стопанска единица с цел предоставяне на всички доставчици на дребно, включително на своите собствени отдели за продажба на дребно, на напълно еквивалентни продукти за достъп.
Предприятията уведомяват националния регулаторен орган също и за всяка промяна на това намерение, както и за окончателния резултат от процеса на разделяне.
2. Националният регулаторен орган оценява въздействието от планираната сделка върху съществуващите регулаторни задължения съгласно Директива 2002/21/ЕО (Рамкова директива).
За целта, националният регулаторен орган провежда координиран анализ на различните пазари, свързани с мрежата за достъп съгласно процедурата, предвидена в член 16 от Директива 2002/21/ЕО (Рамкова директива).
Въз основа на тази оценка, националният регулаторен орган налага, запазва, изменя или оттегля задължения, в съответствие с членове 6 и 7 от Директива 2002/21/ЕО (Рамкова директива).
3. Правно и/или оперативно отделената стопанска единица може да бъде субект на всяко от задълженията, посочени в членове от 9 до 13 във всеки специфичен пазар, за който тя е определена като притежаваща значителна пазарна сила в съответствие с член 16 от Директива 2002/21/ЕО (Рамкова директива), или на други задължения, разрешени от Комисията съгласно член 8, параграф 3.“;
11.
Член 14 се изменя, както следва:
а)
параграф 3 се заменя със следния текст:
„3. При позоваване на настоящия параграф се прилагат член 5а, параграфи от 1 до 4 и член 7 от Решение 1999/468/ЕО, като се вземат предвид разпоредбите на член 8 от него.“;
б)
параграф 4 заличава.
12.
Приложение II се изменя, както следва:
а)
заглавието се заменя със следното:
б)
определението по буква а) се заменя със следното:
„а)
„абонатна подлиния“ означава частична абонатна линия за връзка между крайна точка на мрежата и точка на концентрация или определена точка на междинен достъп във фиксираната обществена електронна съобщителна мрежа;“
в)
определението по буква в) се заменя със следното:
„в)
„пълен необвързан достъп до абонатна линия“ означава предоставяне на достъп на ползвател до абонатна линия или абонатна подлиния на оператора със значителна пазарна сила, което позволява използване на целия капацитет на мрежовата инфраструктура;“
г)
определението по буква г) се заменя със следното:
„г)
„съвместен достъп до абонатна линия“ означава предоставяне на достъп на бенефициер до абонатна линия или абонатна подлиния на оператора със значителна пазарна сила, което позволява използване на конкретна част от капацитета на мрежовата инфраструктура като например част от честотата или друг сходен елемент;“
д)
в част А, точки 1, 2 и 3 се заменят със следното:
„1.
Мрежови елементи, до които се предлага достъп и които по-конкретно включват следните елементи, заедно със съответната свързана с тях инфраструктура:
а)
необвързан достъп до абонатни линии (пълен и съвместен);
б)
необвързан достъп до абонатни подлинии (пълен и съвместен), включително, когато е приложимо, достъп до неактивни мрежови елементи за целите на въвеждане на мрежи за обходен пренос (backhaul);
в)
когато е приложимо, достъп до канали, позволяващ инсталиране на мрежи за достъп.
2.
Информация във връзка с местоположението на обектите за физически достъп, включително кутии и разпределители, наличие на абонатни линии и подлинии, канали и съоръжения за обходен пренос (backhaul) в отделните части на мрежата за достъп и, когато е приложимо, информация относно местоположението на канали и наличност в рамките на каналите;
3.
Технически условия във връзка с достъпа и използването на абонатни линии, подлинии и канали, включително технически характеристики на усуканата метална двойка и/или оптични влакна и/или други сходни елементи, кабелни разпределители, и свързана инфраструктура и, когато е приложимо, техническите условия за достъп до канали;“;
е)
в част Б точка 1 се заменя със следното:
„1.
Информация за съществуващите съответни обекти или съоръжения за оборудване на оператора със значителна пазарна сила, както и за тяхна планирана актуализация (23).
Член 3
Изменения на Директива 2002/20/ЕО (Директива за разрешение)
Директива 2002/20/ЕО се изменя, както следва:
1.
Член 2, параграф 2 се заменя със следния текст:
„2. Прилага се също така следното определение:
„общо разрешение“ означава правна рамка, установена от съответната държава-членка, която осигурява права за предоставяне на електронни съобщителни мрежи или услуги и определя специфичните за сектора задължения, които може да се прилагат за всички или за някои видове електронни съобщителни мрежи и услуги в съответствие с настоящата директива.“;
2.
В член 3, параграф 2 се добавя следната алинея:
„От предприятия, които предоставят презгранични електронни съобщителни услуги на предприятия, разположени в няколко държави-членки, не се изисква да внасят повече от едно уведомление за съответната държава-членка.“
3.
Член 5 се заменя със следния текст:
„Член 5
Права на ползване на радиочестоти и номера
1. Държавите-членки улесняват използването на радиочестоти по общи разрешения. Когато е необходимо, държавите-членки може да предоставят индивидуални права на ползване с оглед:
-
избягване на вредни смущения;
-
гарантиране на техническо качество на услугата;
-
защита на ефикасното използване на радиочестотния спектър; или
-
постигане на други цели от общ интерес, определени от държавите-членки в съответствие със законодателството на Общността.
2. Когато е необходимо предоставяне на индивидуални права на ползване на радиочестоти и номера, държавите-членки предоставят такива права, при поискване, на всяко предприятие за предоставяне на мрежи или услуги съгласно общото разрешение, посочено в член 3, при условията на разпоредбите на членове 6, 7 и член 11, параграф 1, буква в) от настоящата директива и всички останали правила, които гарантират ефикасното използване на тези ресурси в съответствие с Директива 2002/21/ЕО (Рамкова директива).
Без да засяга специфичните критерии и процедури, приети от държавите-членки за предоставяне на доставчиците на услуги, свързани с радио- и телевизионно съдържание, на права на ползване на радиочестоти с оглед постигане на цели от общ интерес в съответствие с правото на Общността, такива права на ползване на радиочестоти и номера се предоставят чрез открити, обективни, прозрачни, недискриминационни и пропорционални процедури, а в случай на радиочестоти - в съответствие с разпоредбите на член 9 от Директива 2002/21/ЕО (Рамкова директива). Изключение от изискването за открити процедури би могло да се приложи в случаите, когато предоставянето на индивидуални права на ползване на радиочестоти на доставчици на услуги, свързани с радио- и телевизионно съдържание, е необходимо за постигане на цел от общ интерес, определена от държавите-членки в съответствие с правото на Общността.
Когато предоставят права на ползване, държавите-членки уточняват дали тези права могат да се прехвърлят от притежателя на правата и при какви условия. По отношение на радиочестотите, подобно предоставяне става в съответствие с членове 9 и 9б от Директива 2002/21/ЕО (Рамкова директива).
Когато държавите-членки предоставят права на ползване за ограничен период, продължителността му е подходяща за съответната услуга с оглед на преследваната цел, като се отчита надлежно необходимостта да се предвиди съответен период за амортизация на инвестицията.
Когато се предоставят индивидуални права на ползване на радиочестоти за 10 или повече години и такива права не може да се прехвърлят или отдават под наем между предприятия съгласно предвиденото в член 9б от Директива 2002/21/ЕО (Рамковата директива), компетентният национален орган гарантира, че критериите за предоставяне на индивидуални права на ползване се прилагат и се спазват през времетраенето на лиценза, по-специално при обосновано искане от притежателя на това право. Ако тези критерии вече не са приложими, индивидуалното право на ползване се променя в общо разрешение за използване на радиочестоти, при условие че бъде връчено предизвестие и след разумен срок, или неговото прехвърляне или отдаване под наем между предприятия става възможно, в съответствие с член 9б от Директива 2002/21/ЕО (Рамковата директива).
3. Решенията относно предоставянето на права на ползване се вземат, съобщават и оповестяват публично във възможно най-кратки срокове след получаването от страна на националните регулаторни органи на пълни заявления; в триседмичен срок - за номера, разпределени за специфични цели в националния номерационен план; и в шестседмичен срок - за радиочестоти, разпределени за използване от електронни съобщителни услуги в националния честотен план. Последният срок не засяга приложимите разпоредби на международните споразумения, свързани с използването на радиочестотите или орбиталните позиции.
4. Когато, след консултация със заинтересованите страни, в съответствие с разпоредбите на член 6 от Директива 2002/21/ЕО (Рамкова директива) е взето решение, че правата на ползване на номера от изключителна икономическа стойност ще се предоставят чрез конкурсни или сравнителни процедури за подбор, държавите-членки може да удължат максималния триседмичен срок с най-много още три седмици.
По отношение на конкурсните или сравнителни процедури за подбор във връзка с радиочестоти се прилага член 7.
5. Държавите-членки не ограничават броя на предоставените права на ползване, освен когато това е необходимо за гарантиране на ефикасното използване на радиочестотите съгласно член 7.
6. Компетентните национални органи гарантират, че радиочестотите се използват ефикасно и ефективно в съответствие с член 8, параграф 2 и член 9, параграф 2 от Директива 2002/21/ЕО (Рамкова директива). Те гарантират също така че конкуренцията не се нарушава от което и да е прехвърляне или натрупване на права на ползване на радиочестоти. За тези цели държавите-членки може да вземат подходящи мерки като задължение за продажба или отдаване под наем на права на ползване на радиочестоти.“;
4.
Член 6 се изменя, както следва:
а)
параграф 1 се заменя със следния текст:
„1. Общото разрешение за предоставяне на електронни съобщителни мрежи или услуги, правата на ползване на радиочестоти и правата на ползване на номера могат да подлежат само на условията, посочени в приложението. Тези условия са недискриминационни, пропорционални и прозрачни и, в случай на права на ползване на радиочестоти, са в съответствие с член 9 от Директива 2002/21/ЕО (Рамкова директива).“;
б)
в параграф 2 думите „членове 16, 17, 18 и 19 от Директива 2002/22/ЕО (Директива за универсалната услуга)“ се заменят с думите „член 17 от Директива 2002/22/ЕО (Директива за универсалната услуга)“;
5.
Член 7 се изменя, както следва:
а)
параграф 1 се изменя, както следва:
i)
уводното изречение се заменя със следния текст:
„1. Когато дадена държава-членка решава дали да ограничи броя на правата на ползване на радиочестоти, които ще се предоставят, или дали да продължи срока на съществуващи права в съответствие с условия, различни от тези, посочени в самите права, съответната държава-членка, inter alia:“;
ii)
буква в) се заменя със следния текст:
„в)
публикува всички решения за ограничаване на предоставянето на правата на ползване или подновяване на правата на ползване, като посочва причините за това;“;
б)
параграф 3 се заменя със следния текст:
„3. Когато се налага ограничаване на правата на ползване на радиочестоти, държавите-членки предоставят тези права на основата на критерии за подбор, които трябва да бъдат обективни, прозрачни, недискриминационни и пропорционални. Такива критерии за подбор трябва да отдадат необходимото значение на постигането на целите, определени в член 8 от Директива 2002/21/ЕО (Рамкова директива), и на изискванията на член 9 от посочената директива.“;
в)
в параграф 5 думите „член 9“ се заменят с думите „член 9б“;
6.
Член 10 се изменя, както следва:
а)
параграфи 1, 2 и 3 се заменят със следния текст:
„1. Националните регулаторни органи следят и наблюдават спазването на условията на общото разрешение или на правата на ползване и на специфичните задължения, посочени в член 6, параграф 2, в съответствие с член 11.
Националните регулаторни органи имат правомощия да изискват от предприятията, които предоставят електронни съобщителни мрежи или услуги, обхванати от общото разрешение, или които имат права на ползване на радиочестоти или номера, да предоставят необходимата информация с оглед да се провери спазването на условията на общото разрешение или правата на ползване, както и на изпълнението на специфичните задължения, посочени в член 6, параграф 2, в съответствие с член 11.
2. Когато национален регулаторен орган установи, че дадено предприятие не спазва едно или повече условия на общото разрешение или на права на ползване или не изпълнява специфичните задължения, посочени в член 6, параграф 2, той уведомява предприятието за своите заключения и му дава възможност да изрази становището си в разумен срок.
3. Съответният орган има правомощия да изисква прекратяване на нарушението съгласно параграф 2 незабавно или в рамките на разумен срок и предприема подходящи и пропорционални мерки, насочени към гарантиране на спазване.
В тази връзка държавите-членки оправомощават съответните органи да налагат:
а)
при необходимост, възпиращи финансови санкции, които може да включват периодични санкции със задна дата; и
б)
разпореждания за преустановяване или забавяне на предоставянето на услуга или пакет услуги, което, ако продължи, би довело до съществено нарушение на конкуренцията, докато не бъде осигурено спазване на задълженията за достъп, наложени след анализ на пазара, извършен в съответствие с член 16 от Директива 2002/21/ЕО (Рамкова директива).
Мерките и мотивите, на които те се основават, се съобщават на съответното предприятие незабавно и се определя разумен срок за изпълнение на мерките от предприятието.“;
б)
параграф 4 се заменя със следния текст:
„4. Независимо от разпоредбите на параграфи 2 и 3, държавите-членки оправомощават съответния орган да налага, при необходимост, финансови санкции на предприятия, които не спазват задължението да предоставят информация в изпълнение на задълженията, посочени в член 11, параграф 1, букви а) или б) от настоящата директива и в член 9 от Директива 2002/19/ЕО (Директива за достъпа) в разумни срокове, определени от националните регулаторни органи.“;
в)
параграф 5 се заменя със следния текст:
„5. В случай на тежки или многократни нарушения на условията на общото разрешение или на правата на ползване или на специфичните задължения, посочени в член 6, параграф 2, когато не се постигне изпълнение на мерките, целящи гарантиране на спазването и посочени в параграф 3 от настоящия член, националните регулаторни органи могат да предотвратят съответното предприятие да продължи да предоставя електронни съобщителни мрежи или услуги, или да прекратят или отнемат правата на ползване. Санкции и наказания, които са ефективни, пропорционални и възпиращи, могат да се прилагат за покриване на периода на всяко нарушение, дори ако нарушението е било поправено впоследствие.“;
г)
параграф 6 се заменя със следния текст:
„6. Независимо от разпоредбите на параграфи 2, 3 и 5, когато разполагат с доказателства за нарушаване на условията на общото разрешение, правата на ползване или специфичните задължения, посочени в член 6, параграф 2, което представлява непосредствена и сериозна опасност за обществената безопасност, обществената сигурност или общественото здраве или ще създаде сериозни икономически или оперативни проблеми на други доставчици или ползватели на електронни съобщителни мрежи или услуги или на други ползватели на радиочестотния спектър, съответният орган може да предприеме спешни временни мерки за отстраняване на нарушението преди да вземе окончателно решение. След това, на въпросното предприятие се дава разумна възможност да изрази становището си и да предложи мерки за отстраняване на нарушението. При необходимост, съответният орган може да потвърди временните мерки, които са валидни за максимален срок от 3 месеца, но които могат да бъдат продължени с още до 3 месеца, ако процедурите за прилагане не са приключили.“;
7.
Член 11, параграф 1 се изменя, както следва:
а)
буква а) се заменя със следния текст:
„а)
системна или целева проверка за спазването на условия 1 и 2 от част А, условия 2 и 6 от част Б и условия 2 и 7 от част В на приложението и спазването на задълженията, посочени в член 6, параграф 2;“;
б)
добавят се следните букви:
„ж)
обезпечаване на ефективното използване и гарантиране на ефективно управление на радиочестотите;
з)
оценяване на бъдещото развитие на мрежите или услугите, което би могло да повлияе върху услугите на едро, предоставяни на разположение на конкуренти.“;
в)
втора алинея за заменя със следния текст:
„Информацията, посочена в букви а), б), г), д), е), ж) и з) от първа алинея не може да се изисква преди или като условие за достъп до пазара.“;
8.
Член 14 се заменя със следния текст:
„Член 14
Изменения на правата и задълженията
1. Държавите-членки гарантират, че правата, условията и процедурите във връзка с общото разрешение, както и с правата на ползване или правата за изграждане на съоръжения, могат да бъдат променени единствено при наличието на обективни основания и по пропорционален начин, като се вземат предвид, когато е необходимо, специфичните условия, приложими за прехвърляеми права на ползване на радиочестоти. Освен в случаите, когато предложените изменения са незначителни и са били договорени с притежателя на правата или на общото разрешение, намерението да се въведат промени се оповестява по подходящ начин и на заинтересованите страни, включително ползватели и потребители, на които се предоставя достатъчен срок да изразят своите становища по предложените промени, който е не по-кратък от четири седмици, освен при изключителни обстоятелства.
2. Държавите-членки не ограничават или оттеглят права за изграждане на съоръжения или права на ползване на радиочестоти преди изтичането на срока, за който те са предоставени, освен когато това е обосновано и приложимо в съответствие с разпоредбите на приложението и на националното законодателство във връзка с обезщетяването при отнемане на права.“;
9.
Член 15, параграф 1 се заменя със следния текст:
„1. Държавите-членки гарантират, че цялата необходима информация за правата, условията, процедурите, таксите, разходите и решенията във връзка с общото разрешение, правата на ползване и правата за изграждане на съоръжения се публикува и актуализира надлежно с оглед на лесния достъп на всички заинтересовани страни до тази информация.“;
10.
В член 17 параграфи 1 и 2 се заменят със следния текст:
„1. Без да се засягат разпоредбите на член 9а от Директива 2002/21/ЕО (Рамкова директива), държавите-членки привеждат общите разрешения и индивидуалните права на ползване, които вече съществуват към 31 декември 2009 г., в съответствие с членове 5, 6 и 7 и приложението към настоящата директива най-късно до 19 декември 2011 г.
2. Когато прилагането на параграф 1 води до намаляване на правата или разширяване на съществуващите общи разрешения и индивидуални права за ползване, държавите-членки могат да удължат срока на валидност на тези разрешения и права най-късно до 30 септември 2012 г., при условие че това не засяга правата на други предприятия в съответствие със законодателството на Общността. Държавите-членки уведомяват Комисията за удължаването на срока и посочват причините за това.“;
11.
Приложението се изменя, както е установено в приложението към настоящата директива.
Член 4
Отмяна
Регламент (ЕО) № 2887/2000 се отменя.
Член 5
Транспониране
1. Държавите-членки приемат и публикуват до 25 май 2011 г. необходимите законови, подзаконови и административни разпоредби, за да се съобразят с настоящата директива. Те незабавно съобщават на Комисията текста на тези разпоредби.
Държавите-членки прилагат тези мерки от 26 май 2011 г.
Когато държавите-членки приемат тези разпоредби, в тях се съдържа позоваване на настоящата директива или то се извършва при официалното им публикуване. Условията и редът на позоваване се определят от държавите-членки.
2. Държавите-членки съобщават на Комисията текста на основните разпоредби на националното право, които те приемат в областта в обхвата на настоящата директива.
Член 6
Влизане в сила
Настоящата директива влиза в сила в деня след нейното публикуване в Официален вестник на Европейския съюз.
Член 7
Адресати
Адресати на настоящата директива са държавите-членки.
Съставено в Страсбург на 25 ноември 2009 година.
DIRECTIVE 2009/140/EC OF THE EUROPEAN PARLIAMENT AND OF THE COUNCIL
of 25 November 2009
amending Directives 2002/21/EC on a common regulatory framework for electronic communications networks and services, 2002/19/EC on access to, and interconnection of, electronic communications networks and associated facilities, and 2002/20/EC on the authorisation of electronic communications networks and services
(Text with EEA relevance)
THE EUROPEAN PARLIAMENT AND THE COUNCIL OF THE EUROPEAN UNION,
Having regard to the Treaty establishing the European Community, and in particular Article 95 thereof,
Having regard to the proposal from the Commission,
Having regard to the Opinion of the European Economic and Social Committee (1),
Having regard to the Opinion of the Committee of the Regions (2),
Acting in accordance with the procedure laid down in Article 251 of the Treaty, in the light of the joint text approved by the Conciliation Committee on 13 November 2009 (3),
Whereas:
(1)
The functioning of the five directives comprising the existing EU regulatory framework for electronic communications networks and services (Directive 2002/21/EC (Framework Directive) (4), Directive 2002/19/EC (Access Directive) (5), Directive 2002/20/EC (Authorisation Directive) (6), Directive 2002/22/EC of the European Parliament and of the Council of 7 March 2002 on universal service and users’ rights relating to electronic communications networks and services (Universal Service Directive) (7), and Directive 2002/58/EC of the European Parliament and of the Council of 12 July 2002 concerning the processing of personal data and the protection of privacy in the electronic communications sector (Directive on privacy and electronic communications) (8) (together referred to as ‘the Framework Directive and the Specific Directives) is subject to periodic review by the Commission, with a view in particular to determining the need for modification in the light of technological and market developments.
(2)
In that regard, the Commission presented its initial findings in its Communication of 29 June 2006 on the review of the EU regulatory framework for electronic communications networks and services. On the basis of these initial findings, a public consultation was held, which identified the continued lack of an internal market for electronic communications as the most important aspect needing to be addressed. In particular, regulatory fragmentation and inconsistencies between the activities of the national regulatory authorities were found to jeopardise not only the competitiveness of the sector, but also the substantial consumer benefits from cross-border competition.
(3)
The EU regulatory framework for electronic communications networks and services should therefore be reformed in order to complete the internal market for electronic communications by strengthening the Community mechanism for regulating operators with significant market power in the key markets. This is complemented by Regulation (EC) No 1211/2009 of the European Parliament and of the Council of 25 November 2009 establishing the Body of European Regulators for Electronic Communications (BEREC) and the Office (9). The reform also includes the definition of an efficient and coordinated spectrum management strategy in order to achieve a single European information space and the reinforcement of provisions for users with disabilities in order to obtain an inclusive information society.
(4)
Recognising that the Internet is essential for education and for the practical exercise of freedom of expression and access to information, any restriction imposed on the exercise of these fundamental rights should be in accordance with the European Convention for the Protection of Human Rights and Fundamental Freedoms. Concerning these issues, the Commission should undertake a wide public consultation.
(5)
The aim is progressively to reduce ex-ante sector specific rules as competition in the markets develops and, ultimately, for electronic communications to be governed by competition law only. Considering that the markets for electronic communications have shown strong competitive dynamics in recent years, it is essential that ex-ante regulatory obligations only be imposed where there is no effective and sustainable competition.
(6)
In carrying out its reviews of the functioning of the Framework Directive and the Specific Directives, the Commission should assess whether, in the light of developments in the market and with regard to both competition and consumer protection, there is a continued need for the provisions on sector specific ex-ante regulation laid down in Articles 8 to 13a of Directive 2002/19/EC (Access Directive) and Article 17 of Directive 2002/22/EC (Universal Service Directive) or whether those provisions should be amended or repealed.
(7)
In order to ensure a proportionate and adaptable approach to varying competitive conditions, national regulatory authorities should be able to define markets on a sub-national basis and to lift regulatory obligations in markets and/or geographic areas where there is effective infrastructure competition.
(8)
In order to achieve the goals of the Lisbon Agenda, it is necessary to give appropriate incentives for investment in new high-speed networks that will support innovation in content-rich Internet services and strengthen the international competitiveness of the European Union. Such networks have enormous potential to deliver benefits to consumers and businesses across the European Union. It is therefore vital to promote sustainable investment in the development of these new networks, while safeguarding competition and boosting consumer choice through regulatory predictability and consistency.
(9)
In its Communication of 20 March 2006 entitled ‘Bridging the Broadband Gap’, the Commission acknowledged that there is a territorial divide in the European Union regarding access to high-speed broadband services. Easier access to radio spectrum facilitates the development of high-speed broadband services in remote regions. Despite the general increase in broadband connectivity, access in various regions is limited on account of high costs resulting from low population densities and remoteness. In order to ensure investment in new technologies in underdeveloped regions, electronic communications regulation should be consistent with other policies, such as State aid policy, cohesion policy or the aims of wider industrial policy.
(10)
Public investment in networks should be made in accordance with the principle of non-discrimination. To this end, public support should be given by means of open, transparent and competitive procedures.
(11)
In order to allow national regulatory authorities to meet the objectives set out in the Framework Directive and the Specific Directives, in particular concerning end-to-end interoperability, the scope of the Framework Directive should be extended to cover certain aspects of radio equipment and telecommunications terminal equipment as defined in Directive 1999/5/EC of the European Parliament and of the Council of 9 March 1999 on radio equipment and telecommunications terminal equipment and the mutual recognition of their conformity (10) and consumer equipment used for digital television, in order to facilitate access for disabled users.
(12)
Certain definitions should be clarified or changed to take account of market and technological developments and to eliminate ambiguities identified in implementing the regulatory framework.
(13)
The independence of the national regulatory authorities should be strengthened in order to ensure a more effective application of the regulatory framework and to increase their authority and the predictability of their decisions. To this end, express provision should be made in national law to ensure that, in the exercise of its tasks, a national regulatory authority responsible for ex-ante market regulation or for resolution of disputes between undertakings is protected against external intervention or political pressure liable to jeopardise its independent assessment of matters coming before it. Such outside influence makes a national legislative body unsuited to act as a national regulatory authority under the regulatory framework. For that purpose, rules should be laid down at the outset regarding the grounds for the dismissal of the head of the national regulatory authority in order to remove any reasonable doubt as to the neutrality of that body and its imperviousness to external factors. It is important that national regulatory authorities responsible for ex-ante market regulation should have their own budget allowing them, in particular, to recruit a sufficient number of qualified staff. In order to ensure transparency, this budget should be published annually.
(14)
In order to ensure legal certainty for market players, appeal bodies should carry out their functions effectively; in particular, appeals proceedings should not be unduly lengthy. Interim measures suspending the effect of the decision of a national regulatory authority should be granted only in urgent cases in order to prevent serious and irreparable damage to the party applying for those measures and if the balance of interests so requires.
(15)
There has been a wide divergence in the manner in which appeal bodies have applied interim measures to suspend the decisions of the national regulatory authorities. In order to achieve greater consistency of approach common standards should be applied in line with Community case-law. Appeal bodies should also be entitled to request available information published by BEREC. Given the importance of appeals for the overall operation of the regulatory framework, a mechanism should be set up for collecting information on appeals and decisions to suspend decisions taken by the regulatory authorities in all the Member States and for the reporting of that information to the Commission.
(16)
In order to ensure that national regulatory authorities carry out their regulatory tasks in an effective manner, the data which they gather should include accounting data on the retail markets that are associated with wholesale markets where an operator has significant market power and as such are regulated by the national regulatory authority. The data should also include data which enables the national regulatory authority to assess the possible impact of planned upgrades or changes to network topology on the development of competition or on wholesale products made available to other parties.
(17)
The national consultation provided for under Article 6 of Directive 2002/21/EC (Framework Directive) should be conducted prior to the Community consultation provided for under Articles 7 and 7a of that Directive, in order to allow the views of interested parties to be reflected in the Community consultation. This would also avoid the need for a second Community consultation in the event of changes to a planned measure as a result of the national consultation.
(18)
The discretion of national regulatory authorities needs to be reconciled with the development of consistent regulatory practices and the consistent application of the regulatory framework in order to contribute effectively to the development and completion of the internal market. National regulatory authorities should therefore support the internal market activities of the Commission and those of BEREC.
(19)
The Community mechanism allowing the Commission to require national regulatory authorities to withdraw planned measures concerning market definition and the designation of operators having significant market power has contributed significantly to a consistent approach in identifying the circumstances in which ex-ante regulation may be applied and those in which the operators are subject to such regulation. Monitoring of the market by the Commission and, in particular, the experience of the procedure under Article 7 of Directive 2002/21/EC (Framework Directive), has shown that inconsistencies in the national regulatory authorities’ application of remedies, even under similar market conditions, could undermine the internal market in electronic communications. Therefore the Commission may participate in ensuring a higher level of consistency in the application of remedies by adopting opinions on draft measures proposed by national regulatory authorities. In order to benefit from the expertise of national regulatory authorities on the market analysis, the Commission should consult BEREC prior to adoption of its decisions and/or opinion.
(20)
It is important that the regulatory framework is implemented in a timely manner. When the Commission has taken a decision requiring a national regulatory authority to withdraw a planned measure, national regulatory authorities should submit a revised measure to the Commission. A deadline should be laid down for the notification of the revised measure to the Commission under Article 7 of Directive 2002/21/EC (Framework Directive) in order to allow market players to know the duration of the market review and in order to increase legal certainty.
(21)
Having regard to the short time limits in the Community consultation mechanism, powers should be conferred on the Commission to adopt recommendations and/or guidelines to simplify the procedures for exchanging information between the Commission and national regulatory authorities, for example in cases concerning stable markets, or involving only minor changes to previously notified measures. Powers should also be conferred on the Commission in order to allow for the introduction of a notification exemption so as to streamline procedures in certain cases.
(22)
In line with the objectives of the Charter of Fundamental Rights of the European Union and the United Nations Convention on the Rights of Persons with Disabilities, the regulatory framework should ensure that all users, including disabled end-users, the elderly, and users with special social needs, have easy access to affordable high quality services. Declaration 22 annexed to the final Act of Amsterdam provides that the institutions of the Community shall take account of the needs of persons with a disability in drawing up measures under Article 95 of the Treaty.
(23)
A competitive market provides users with a wide choice of content, applications and services. National regulatory authorities should promote users’ ability to access and distribute information and to run applications and services.
(24)
Radio frequencies should be considered a scarce public resource that has an important public and market value. It is in the public interest that spectrum is managed as efficiently and effectively as possible from an economic, social and environmental perspective, taking account of the important role of radio spectrum for electronic communications, of the objectives of cultural diversity and media pluralism, and of social and territorial cohesion. Obstacles to its efficient use should therefore be gradually withdrawn.
(25)
Radio spectrum policy activities in the Community should be without prejudice to measures taken at Community or national level, in accordance with Community law, to pursue general interest objectives, in particular with regard to content regulation and audiovisual and media policies, and the right of Member States to organise and use their radio spectrum for the purposes of public order, public security and defence.
(26)
Taking into account the different situation in Member States, the switchover from analogue to digital terrestrial television would, as a result of the superior transmission efficiency of digital technology, increase the availability of valuable spectrum in the Community (known as the ‘digital dividend’).
(27)
Before a specific harmonisation measure under Decision No 676/2002/EC of the European Parliament and of the Council of 7 March 2002 on a regulatory framework for radio spectrum policy in the European Community (Radio Spectrum Decision) (11) is proposed, the Commission should carry out an impact assessment on the costs and benefits of the proposed measure, such as the realisation of economies of scale and the interoperability of services for the benefit of consumers, the impact on efficiency of spectrum use, or the demand for harmonised use in the different parts of the European Union.
(28)
Although spectrum management remains within the competence of the Member States, strategic planning, coordination and, where appropriate, harmonisation at Community level can help ensure that spectrum users derive the full benefits of the internal market and that EU interests can be effectively defended globally. For these purposes, where appropriate, legislative multiannual radio spectrum policy programmes should be established to set out the policy orientations and objectives for the strategic planning and harmonisation of the use of radio spectrum in the Community. These policy orientations and objectives may refer to the availability and efficient use of radio spectrum necessary for the establishment and functioning of the internal market and may also refer, in appropriate cases, to the harmonisation of procedures for the granting of general authorisations or individual rights of use for radio frequencies where necessary to overcome barriers to the internal market. These policy orientations and objectives should be in accordance with this Directive and the Specific Directives.
(29)
The Commission has indicated its intention to amend, before the entry into force of this Directive, Commission Decision 2002/622/EC of 26 July 2002 establishing a Radio Spectrum Policy Group (12) in order to provide a mechanism for the European Parliament and the Council to request opinions or reports, either orally or in writing, from the Radio Spectrum Policy Group (RSPG) on spectrum policy relating to electronic communications, and in order for RSPG to advise the Commission on the proposed content of the radio spectrum policy programmes.
(30)
The spectrum management provisions of this Directive should be consistent with the work of international and regional organisations dealing with radio spectrum management, such as the International Telecommunications Union (ITU) and the European Conference of Postal and Telecommunications Administrations (CEPT), so as to ensure the efficient management of and harmonisation of the use of spectrum across the Community and between the Member States and other members of the ITU.
(31)
Radio frequencies should be managed so as to ensure that harmful interference is avoided. This basic concept of harmful interference should therefore be properly defined to ensure that regulatory intervention is limited to the extent necessary to prevent such interference.
(32)
The current spectrum management and distribution system is generally based on administrative decisions that are insufficiently flexible to cope with technological and economic evolution, in particular with the rapid development of wireless technology and the increasing demand for bandwidth. The undue fragmentation amongst national policies results in increased costs and lost market opportunities for spectrum users, and slows down innovation, to the detriment of the internal market, consumers and the economy as a whole. Moreover, the conditions for access to, and use of, radio frequencies may vary according to the type of operator, while electronic services provided by these operators increasingly overlap, thereby creating tensions between rights holders, discrepancies in the cost of access to spectrum, and potential distortions in the functioning of the internal market.
(33)
National borders are increasingly irrelevant in determining optimal radio spectrum use. Fragmentation of the management of access to spectrum rights limits investment and innovation and does not allow operators and equipment manufacturers to realise economies of scale, thereby hindering the development of an internal market for electronic communications networks and services using radio spectrum.
(34)
Flexibility in spectrum management and access to spectrum should be increased through technology and service-neutral authorisations to allow spectrum users to choose the best technologies and services to apply in frequency bands declared available for electronic communications services in the relevant national frequency allocation plans in accordance with Community law (the ‘principles of technology and service neutrality’). The administrative determination of technologies and services should apply when general interest objectives are at stake and should be clearly justified and subject to regular periodic review.
(35)
Restrictions on the principle of technology neutrality should be appropriate and justified by the need to avoid harmful interference, for example by imposing emission masks and power levels, to ensure the protection of public health by limiting public exposure to electromagnetic fields, to ensure the proper functioning of services through an adequate level of technical quality of service, while not necessarily precluding the possibility of using more than one service in the same frequency band, to ensure proper sharing of spectrum, in particular where its use is only subject to general authorisations, to safeguard efficient use of spectrum, or to fulfil a general interest objective in conformity with Community law.
(36)
Spectrum users should also be able to freely choose the services they wish to offer over the spectrum subject to transitional measures to deal with previously acquired rights. On the other hand, measures should be allowed which require the provision of a specific service to meet clearly defined general interest objectives such as safety of life, the need to promote social, regional and territorial cohesion, or the avoidance of the inefficient use of spectrum to be permitted where necessary and proportionate. Those objectives should include the promotion of cultural and linguistic diversity and media pluralism as defined by Member States in conformity with Community law. Except where necessary to protect safety of life or, exceptionally, to fulfil other general interest objectives as defined by Member States in accordance with Community law, exceptions should not result in certain services having exclusive use, but should rather grant them priority so that, in so far as possible, other services or technologies may coexist in the same band.
(37)
It lies within the competence of the Member States to define the scope and nature of any exception regarding the promotion of cultural and linguistic diversity and media pluralism.
(38)
As the allocation of spectrum to specific technologies or services is an exception to the principles of technology and service neutrality and reduces the freedom to choose the service provided or technology used, any proposal for such allocation should be transparent and subject to public consultation.
(39)
In the interests of flexibility and efficiency, national regulatory authorities may allow spectrum users freely to transfer or lease their usage rights to third parties. This would allow spectrum valuation by the market. In view of their power to ensure effective use of spectrum, national regulatory authorities should take action so as to ensure that trading does not lead to a distortion of competition where spectrum is left unused.
(40)
The introduction of technology and service neutrality and trading for existing spectrum usage rights may require transitional rules, including measures to ensure fair competition, as the new system may entitle certain spectrum users to start competing with spectrum users having acquired their spectrum rights under more burdensome terms and conditions. Conversely, where rights have been granted as a derogation from the general rules or according to criteria other than those which are objective, transparent, proportionate and non-discriminatory with a view to achieving a general interest objective, the situation of the holders of such rights should not in an unjustified manner be to the detriment of their new competitors beyond what is necessary to achieve that general interest objective or another related general interest objective.
(41)
In order to promote the functioning of the internal market and to support the development of cross-border services, the Commission should be given the power to adopt technical implementing measures in the field of numbering.
(42)
Permits issued to undertakings providing electronic communications networks and services allowing them to gain access to public or private property are essential factors for the establishment of electronic communications networks or new network elements. Unnecessary complexity and delay in the procedures for granting rights of way may therefore represent important obstacles to the development of competition. Consequently, the acquisition of rights of way by authorised undertakings should be simplified. National regulatory authorities should be able to coordinate the acquisition of rights of way, making relevant information accessible on their websites.
(43)
It is necessary to strengthen the powers of the Member States as regards holders of rights of way to ensure the entry or roll-out of a new network in a fair, efficient and environmentally responsible way and independently of any obligation on an operator with significant market power to grant access to its electronic communications network. Improving facility sharing can significantly improve competition and lower the overall financial and environmental cost of deploying electronic communications infrastructure for undertakings, particularly of new access networks. National regulatory authorities should be empowered to require that the holders of the rights to install facilities on, over or under public or private property share such facilities or property (including physical co-location) in order to encourage efficient investment in infrastructure and the promotion of innovation, after an appropriate period of public consultation, during which all interested parties should be given the opportunity to state their views. Such sharing or coordination arrangements may include rules for apportioning the costs of the facility or property sharing and should ensure that there is an appropriate reward of risk for the undertakings concerned. National regulatory authorities should in particular be able to impose the sharing of network elements and associated facilities, such as ducts, conduits, masts, manholes, cabinets, antennae, towers and other supporting constructions, buildings or entries into buildings, and a better coordination of civil works. The competent authorities, particularly local authorities, should also establish appropriate coordination procedures, in cooperation with national regulatory authorities, with respect to public works and other appropriate public facilities or property which may include procedures that ensure that interested parties have information concerning appropriate public facilities or property and on-going and planned public works, that they are notified in a timely manner of such works, and that sharing is facilitated to the maximum extent possible.
(44)
Reliable and secure communication of information over electronic communications networks is increasingly central to the whole economy and society in general. System complexity, technical failure or human mistake, accidents or attacks may all have consequences for the functioning and availability of the physical infrastructures that deliver important services to EU citizens, including e-Government services. National regulatory authorities should therefore ensure that the integrity and security of public communications networks are maintained. The European Network and Information Security Agency (ENISA) (13) should contribute to the enhanced level of security of electronic communications by, among other things, providing expertise and advice, and promoting the exchange of best practices. Both ENISA and the national regulatory authorities should have the necessary means to perform their duties, including powers to obtain sufficient information in order to assess the level of security of networks or services as well as comprehensive and reliable data about actual security incidents that have had a significant impact on the operation of networks or services. Bearing in mind that the successful application of adequate security is not a one-off exercise but a continuous process of implementation, review and updating, the providers of electronic communications networks and services should be required to take measures to safeguard their integrity and security in accordance with the assessed risks, taking into account the state of the art of such measures.
(45)
Member States should allow an appropriate period of public consultation before the adoption of specific measures to ensure that undertakings providing public communications networks or publicly available electronic communications services take the necessary technical and organisational measures to appropriately manage risk to security of networks and services or to ensure the integrity of their networks.
(46)
Where there is a need to agree on a common set of security requirements, power should be conferred on the Commission to adopt technical implementing measures to achieve an adequate level of security of electronic communications networks and services in the internal market. ENISA should contribute to the harmonisation of appropriate technical and organisational security measures by providing expert advice. National regulatory authorities should have the power to issue binding instructions relating to technical implementing measures adopted pursuant to Directive 2002/21/EC (Framework Directive). In order to perform their duties, they should have the power to investigate cases of non-compliance and to impose penalties.
(47)
For the purposes of ensuring that there is no distortion or restriction of competition in the electronic communications markets, national regulatory authorities should be able to impose remedies aimed at preventing leverage of significant market power from one market to another closely related market. It should be clear that the undertaking which has significant market power on the first market may be designated as having significant market power on the second market only if the links between the two markets are such as to allow the market power held in the first market to be leveraged into the second market and if the second market is susceptible to ex-ante regulation in accordance with the criteria defined in the Recommendation on relevant product and service markets (14).
(48)
In order to provide market players with certainty as to regulatory conditions, a time limit for market reviews is necessary. It is important to conduct a market analysis on a regular basis and within a reasonable and appropriate time-frame. The time-frame should take account of whether the particular market has previously been subject to market analysis and duly notified. Failure by a national regulatory authority to analyse a market within the time limit may jeopardise the internal market, and normal infringement proceedings may not produce their desired effect on time. Alternatively, the national regulatory authority concerned should be able to request the assistance of BEREC to complete the market analysis. For instance, this assistance could take the form of a specific task force composed of representatives of other national regulatory authorities.
(49)
Due to the high level of technological innovation and highly dynamic markets in the electronic communications sector, there is a need to adapt regulation rapidly in a coordinated and harmonised way at Community level, as experience has shown that divergence among the national regulatory authorities in the implementation of the EU regulatory framework may create a barrier to the development of the internal market.
(50)
One important task assigned to BEREC is to adopt opinions in relation to cross-border disputes where appropriate. National regulatory authorities should therefore take account of any opinions of BEREC in such cases.
(51)
Experience in the implementation of the EU regulatory framework indicates that existing provisions empowering national regulatory authorities to impose fines have failed to provide an adequate incentive to comply with regulatory requirements. Adequate enforcement powers can contribute to the timely implementation of the EU regulatory framework and therefore foster regulatory certainty, which is an important driver for investment. The lack of effective powers in the event of non-compliance applies across the regulatory framework. The introduction of a new provision in Directive 2002/21/EC (Framework Directive) to deal with breaches of obligations under the Framework Directive and Specific Directives should therefore ensure the application of consistent and coherent principles to enforcement and penalties for the whole EU regulatory framework.
(52)
The existing EU regulatory framework includes certain provisions to facilitate the transition from the old regulatory framework of 1998 to the new 2002 framework. This transition has been completed in all Member States and these measures should be repealed as they are now redundant.
(53)
Both efficient investment and competition should be encouraged in tandem, in order to increase economic growth, innovation and consumer choice.
(54)
Competition can best be fostered through an economically efficient level of investment in new and existing infrastructure, complemented by regulation, wherever necessary, to achieve effective competition in retail services. An efficient level of infrastructure-based competition is the extent of infrastructure duplication at which investors can reasonably be expected to make a fair return based on reasonable expectations about the evolution of market shares.
(55)
National regulatory authorities should, when imposing obligations for access to new and enhanced infrastructures, ensure that access conditions reflect the circumstances underlying the investment decision, taking into account, inter alia, the roll-out costs, the expected rate of take up of the new products and services and the expected retail price levels. Moreover, in order to provide planning certainty to investors, national regulatory authorities should be able to set, if applicable, terms and conditions for access which are consistent over appropriate review periods. Such terms and conditions may include pricing arrangements which depend on volumes or length of contract in accordance with Community law and provided they have no discriminatory effect. Any access conditions imposed should respect the need to preserve effective competition in services to consumers and businesses.
(56)
When assessing the proportionality of the obligations and conditions to be imposed, national regulatory authorities should take into account the different competitive conditions existing in the different areas within their Member States.
(57)
When imposing remedies to control prices, national regulatory authorities should seek to allow a fair return for the investor on a particular new investment project. In particular, there may be risks associated with investment projects specific to new access networks which support products for which demand is uncertain at the time the investment is made.
(58)
Any Commission decision under Article 19(1) of Directive 2002/21/EC (Framework Directive) should be limited to regulatory principles, approaches and methodologies. For the avoidance of doubt, it should not prescribe detail which will normally need to reflect national circumstances, and it should not prohibit alternative approaches which can reasonably be expected to have equivalent effect. Such a decision should be proportionate and should not have an effect on decisions taken by national regulatory authorities that do not create a barrier to the internal market.
(59)
Annex I to Directive 2002/21/EC (Framework Directive) identified the list of markets to be included in the Recommendation on relevant product and service markets which may warrant ex-ante regulation. This Annex should be repealed since its purpose of serving as a basis for drawing up the initial version of the Recommendation on Relevant Product and Service Markets has been fulfilled.
(60)
It may not be economically viable for new entrants to duplicate the incumbent's local access network in part or in its entirety within a reasonable period of time. In this context, mandating unbundled access to the local loop or sub-loop of operators enjoying significant market power may facilitate market entry and increase competition in retail broadband access markets. In circumstances where unbundled access to local loop or sub-loop is not technically or economically feasible, relevant obligations for the provision of non-physical or virtual network access offering equivalent functionality may apply.
(61)
The purpose of functional separation, whereby the vertically integrated operator is required to establish operationally separate business entities, is to ensure the provision of fully equivalent access products to all downstream operators, including the operator’s own vertically integrated downstream divisions. Functional separation has the capacity to improve competition in several relevant markets by significantly reducing the incentive for discrimination and by making it easier to verify and enforce compliance with non-discrimination obligations. In exceptional cases, functional separation may be justified as a remedy where there has been persistent failure to achieve effective non-discrimination in several of the markets concerned, and where there is little or no prospect of infrastructure competition within a reasonable time-frame after recourse to one or more remedies previously considered to be appropriate. However, it is very important to ensure that its imposition preserves the incentives of the concerned undertaking to invest in its network and that it does not entail any potential negative effects on consumer welfare. Its imposition requires a coordinated analysis of different relevant markets related to the access network, in accordance with the market analysis procedure set out in Article 16 of Directive 2002/21/EC (Framework Directive). When undertaking the market analysis and designing the details of this remedy, national regulatory authorities should pay particular attention to the products to be managed by the separate business entities, taking into account the extent of network roll-out and the degree of technological progress, which may affect the substitutability of fixed and wireless services. In order to avoid distortions of competition in the internal market, proposals for functional separation should be approved in advance by the Commission.
(62)
The implementation of functional separation should not prevent appropriate coordination mechanisms between the different separate business entities in order to ensure that the economic and management supervision rights of the parent company are protected.
(63)
Continued integration of the internal market for electronic communications networks and services requires better coordination in the application of the ex-ante regulation provided for under the EU regulatory framework for electronic communications.
(64)
Where a vertically integrated undertaking chooses to transfer a substantial part or all of its local access network assets to a separate legal entity under different ownership or by establishing a separate business entity for dealing with access products, the national regulatory authority should assess the effect of the intended transaction on all existing regulatory obligations imposed on the vertically integrated operator in order to ensure the compatibility of any new arrangements with Directive 2002/19/EC (Access Directive) and Directive 2002/22/EC (Universal Service Directive). The national regulatory authority concerned should undertake a new analysis of the markets in which the segregated entity operates, and impose, maintain, amend or withdraw obligations accordingly. To this end, the national regulatory authority should be able to request information from the undertaking.
(65)
While it is appropriate in some circumstances for a national regulatory authority to impose obligations on operators that do not have significant market power in order to achieve goals such as end-to-end connectivity or interoperability of services, it is however necessary to ensure that such obligations are imposed in conformity with the EU regulatory framework and, in particular, its notification procedures.
(66)
The Commission should be empowered to adopt implementing measures with a view to adapting the conditions for access to digital television and radio services set out in Annex I to market and technological developments. This is also the case for the minimum list of items in Annex II that must be made public to meet the obligation of transparency.
(67)
Facilitating access to radio frequency resources for market players will contribute to removing the barriers to market entry. Moreover, technological progress is reducing the risk of harmful interference in certain frequency bands and therefore reducing the need for individual rights of use. Conditions for the use of spectrum to provide electronic communication services should therefore normally be laid down in general authorisations unless individual rights are necessary, considering the use of the spectrum, to protect against harmful interference, to ensure technical quality of service, to safeguard efficient use of the spectrum or to meet a specific general interest objective. Decisions on the need for individual rights should be made in a transparent and proportionate manner.
(68)
The introduction of the requirements of service and technology neutrality in granting rights of use, together with the increased possibility to transfer rights between undertakings, should increase the freedom and means to deliver electronic communications services to the public, thereby also facilitating the achievement of general interest objectives. However, certain general interest obligations imposed on broadcasters for the delivery of audiovisual media services may require the use of specific criteria for the granting of rights of use when it appears to be essential to meet a specific general interest objective set out by Member States in conformity with Community law. Procedures associated with the pursuit of general interest objectives should in all circumstances be transparent, objective, proportionate and non-discriminatory.
(69)
Considering its restrictive impact on free access to radio frequencies, the validity of an individual right of use that is not tradable should be limited in time. Where rights of use contain provision for renewing their validity, competent national authorities should first carry out a review, including a public consultation, taking into account market, coverage and technological developments. In view of spectrum scarcity, individual rights granted to undertakings should be regularly reviewed. In carrying out this review, competent national authorities should balance the interests of the rights holders with the need to foster the introduction of spectrum trading as well as the more flexible use of spectrum through general authorisations where possible.
(70)
Minor amendments to rights and obligations are those amendments which are mainly administrative, do not change the substantial nature of the general authorisations and the individual rights of use and thus cannot cause any comparative advantage to the other undertakings.
(71)
Competent national authorities should have the power to ensure effective use of spectrum and, where spectrum resources are left unused, to take action to prevent anti-competitive hoarding, which can hinder new market entry.
(72)
National regulatory authorities should be able to take effective action to monitor and secure compliance with the terms and conditions of the general authorisation or of rights of use, including the power to impose effective financial or administrative penalties in the event of breaches of those terms and conditions.
(73)
The conditions that may be attached to authorisations should cover specific conditions governing accessibility for users with disabilities and the need of public authorities and emergency services to communicate between themselves and with the general public before, during and after major disasters. Also, considering the importance of technical innovation, Member States should be able to issue authorisations to use spectrum for experimental purposes, subject to specific restrictions and conditions strictly justified by the experimental nature of such rights.
(74)
Regulation (EC) No 2887/2000 of the European Parliament and of the Council of 18 December 2000 on unbundled access to the local loop (15) has proved to be effective in the initial stage of market opening. Directive 2002/21/EC (Framework Directive) calls upon the Commission to monitor the transition from the regulatory framework of 1998 to the 2002 framework and to bring forward proposals to repeal that Regulation at an appropriate time. Under the 2002 framework, national regulatory authorities have a duty to analyse the market for wholesale unbundled access to metallic loops and sub-loops for the purpose of providing broadband and voice services as defined in the Recommendation on Relevant Product and Service Markets. Since all Member States have analysed this market at least once and the appropriate obligations based on the 2002 framework are in place, Regulation (EC) No 2887/2000 has become unnecessary and should therefore be repealed.
(75)
Measures necessary for the implementation of Directive 2002/21/EC (Framework Directive), Directive 2002/19/EC (Access Directive) and Directive 2002/20/EC (Authorisation Directive) should be adopted in accordance with Council Decision 1999/468/EC of 28 June 1999 laying down the procedures for the exercise of implementing powers conferred on the Commission (16).
(76)
In particular, the Commission should be empowered to adopt Recommendations and/or implementing measures in relation to the notifications under Article 7 of Directive 2002/21/EC (Framework Directive); harmonisation in the fields of spectrum and numbering as well as in matters related to security of networks and services; the identification of the relevant product and service markets; the identification of trans-national markets; the implementation of standards and the harmonised application of the provisions of the regulatory framework. Power should also be conferred on the Commission to adopt implementing measures to update Annexes I and II to the Access Directive to market and technological developments. Since those measures are of general scope and are designed to amend non-essential elements of these Directives, inter alia, by supplementing them with new non-essential elements, they must be adopted in accordance with the regulatory procedure with scrutiny provided for in Article 5a of Decision 1999/468/EC,
HAVE ADOPTED THIS DIRECTIVE:
Article 1
Amendments to Directive 2002/21/EC (Framework Directive)
Directive 2002/21/EC is hereby amended as follows:
1)
Article 1 shall be amended as follows:
(a)
paragraph 1 shall be replaced by the following:
‘1. This Directive establishes a harmonised framework for the regulation of electronic communications services, electronic communications networks, associated facilities and associated services, and certain aspects of terminal equipment to facilitate access for disabled users. It lays down tasks of national regulatory authorities and establishes a set of procedures to ensure the harmonised application of the regulatory framework throughout the Community.’;
(b)
the following paragraph shall be inserted:
‘3a. Measures taken by Member States regarding end-users access' to, or use of, services and applications through electronic communications networks shall respect the fundamental rights and freedoms of natural persons, as guaranteed by the European Convention for the Protection of Human Rights and Fundamental Freedoms and general principles of Community law.
Any of these measures regarding end-users’ access to, or use of, services and applications through electronic communications networks liable to restrict those fundamental rights or freedoms may only be imposed if they are appropriate, proportionate and necessary within a democratic society, and their implementation shall be subject to adequate procedural safeguards in conformity with the European Convention for the Protection of Human Rights and Fundamental Freedoms and with general principles of Community law, including effective judicial protection and due process. Accordingly, these measures may only be taken with due respect for the principle of the presumption of innocence and the right to privacy. A prior, fair and impartial procedure shall be guaranteed, including the right to be heard of the person or persons concerned, subject to the need for appropriate conditions and procedural arrangements in duly substantiated cases of urgency in conformity with the European Convention for the Protection of Human Rights and Fundamental Freedoms. The right to effective and timely judicial review shall be guaranteed.’;
2)
Article 2 shall be amended as follows:
(a)
point (a) shall be replaced by the following:
‘(a)
“electronic communications network” means transmission systems and, where applicable, switching or routing equipment and other resources, including network elements which are not active, which permit the conveyance of signals by wire, radio, optical or other electromagnetic means, including satellite networks, fixed (circuit- and packet-switched, including Internet) and mobile terrestrial networks, electricity cable systems, to the extent that they are used for the purpose of transmitting signals, networks used for radio and television broadcasting, and cable television networks, irrespective of the type of information conveyed;’;
(b)
point (b) shall be replaced by the following:
‘(b)
“transnational markets” means markets identified in accordance with Article 15(4) covering the Community or a substantial part thereof located in more than one Member State;’;
(c)
point (d) shall be replaced by the following:
‘(d)
“public communications network” means an electronic communications network used wholly or mainly for the provision of electronic communications services available to the public which support the transfer of information between network termination points;’;
(d)
the following point shall be inserted:
‘(da)
“network termination point” (NTP) means the physical point at which a subscriber is provided with access to a public communications network; in the case of networks involving switching or routing, the NTP is identified by means of a specific network address, which may be linked to a subscriber number or name;’;
(e)
point (e) shall be replaced by the following:
‘(e)
“associated facilities” means those associated services, physical infrastructures and other facilities or elements associated with an electronic communications network and/or an electronic communications service which enable and/or support the provision of services via that network and/or service or have the potential to do so, and include, inter alia, buildings or entries to buildings, building wiring, antennae, towers and other supporting constructions, ducts, conduits, masts, manholes, and cabinets;’;
(f)
the following point shall be inserted:
‘(ea)
“associated services” means those services associated with an electronic communications network and/or an electronic communications service which enable and/or support the provision of services via that network and/or service or have the potential to do so and include, inter alia, number translation or systems offering equivalent functionality, conditional access systems and electronic programme guides, as well as other services such as identity, location and presence service;’;
(g)
point (l) shall be replaced by the following:
‘(l)
“Specific Directives” means Directive 2002/20/EC (Authorisation Directive), Directive 2002/19/EC (Access Directive), Directive 2002/22/EC (Universal Service Directive) and Directive 2002/58/EC of the European Parliament and of the Council of 12 July 2002 concerning the processing of personal data and the protection of privacy in the electronic communications sector (Directive on privacy and electronic communications) (17);
(h)
the following points shall be added:
‘(q)
“spectrum allocation” means the designation of a given frequency band for use by one or more types of radio communications services, where appropriate, under specified conditions;
(r)
“harmful interference” means interference which endangers the functioning of a radio navigation service or of other safety services or which otherwise seriously degrades, obstructs or repeatedly interrupts a radio communications service operating in accordance with the applicable international, Community or national regulations;
(s)
“call” means a connection established by means of a publicly available electronic communications service allowing two-way voice communication.’;
3)
Article 3 shall be amended as follows:
(a)
paragraph 3 shall be replaced by the following:
‘3. Member States shall ensure that national regulatory authorities exercise their powers impartially, transparently and in a timely manner. Member States shall ensure that national regulatory authorities have adequate financial and human resources to carry out the task assigned to them.’;
(b)
the following paragraphs shall be inserted:
‘3a. Without prejudice to the provisions of paragraphs 4 and 5, national regulatory authorities responsible for ex-ante market regulation or for the resolution of disputes between undertakings in accordance with Article 20 or 21 of this Directive shall act independently and shall not seek or take instructions from any other body in relation to the exercise of these tasks assigned to them under national law implementing Community law. This shall not prevent supervision in accordance with national constitutional law. Only appeal bodies set up in accordance with Article 4 shall have the power to suspend or overturn decisions by the national regulatory authorities. Member States shall ensure that the head of a national regulatory authority, or where applicable, members of the collegiate body fulfilling that function within a national regulatory authority referred to in the first subparagraph or their replacements may be dismissed only if they no longer fulfil the conditions required for the performance of their duties which are laid down in advance in national law. The decision to dismiss the head of the national regulatory authority concerned, or where applicable members of the collegiate body fulfilling that function shall be made public at the time of dismissal. The dismissed head of the national regulatory authority, or where applicable, members of the collegiate body fulfilling that function shall receive a statement of reasons and shall have the right to request its publication, where this would not otherwise take place, in which case it shall be published.
Member States shall ensure that national regulatory authorities referred to in the first subparagraph have separate annual budgets. The budgets shall be made public. Member States shall also ensure that national regulatory authorities have adequate financial and human resources to enable them to actively participate in and contribute to the Body of European Regulators for Electronic Communications (BEREC) (18).
3b. Member States shall ensure that the goals of BEREC of promoting greater regulatory coordination and coherence are actively supported by the respective national regulatory authorities.
3c. Member States shall ensure that national regulatory authorities take utmost account of opinions and common positions adopted by BEREC when adopting their own decisions for their national markets.
4)
Article 4 shall be amended as follows:
(a)
paragraph 1 shall be replaced by the following:
‘1. Member States shall ensure that effective mechanisms exist at national level under which any user or undertaking providing electronic communications networks and/or services who is affected by a decision of a national regulatory authority has the right of appeal against the decision to an appeal body that is independent of the parties involved. This body, which may be a court, shall have the appropriate expertise to enable it to carry out its functions effectively. Member States shall ensure that the merits of the case are duly taken into account and that there is an effective appeal mechanism.
Pending the outcome of the appeal, the decision of the national regulatory authority shall stand, unless interim measures are granted in accordance with national law.’;
(b)
the following paragraph shall be added:
‘3. Member States shall collect information on the general subject matter of appeals, the number of requests for appeal, the duration of the appeal proceedings and the number of decisions to grant interim measures. Member States shall provide such information to the Commission and BEREC after a reasoned request from either.’;
5)
Article 5(1) shall be replaced by the following:
‘1. Member States shall ensure that undertakings providing electronic communications networks and services provide all the information, including financial information, necessary for national regulatory authorities to ensure conformity with the provisions of, or decisions made in accordance with, this Directive and the Specific Directives. In particular, national regulatory authorities shall have the power to require those undertakings to submit information concerning future network or service developments that could have an impact on the wholesale services that they make available to competitors. Undertakings with significant market power on wholesale markets may also be required to submit accounting data on the retail markets that are associated with those wholesale markets.
Undertakings shall provide such information promptly upon request and in conformity with the timescales and level of detail required by the national regulatory authority. The information requested by the national regulatory authority shall be proportionate to the performance of that task. The national regulatory authority shall give the reasons justifying its request for information and shall treat the information in accordance with paragraph 3.’;
6)
Articles 6 and 7 shall be replaced by the following:
‘Article 6
Consultation and transparency mechanism
Except in cases falling within Articles 7(9), 20, or 21, Member States shall ensure that, where national regulatory authorities intend to take measures in accordance with this Directive or the Specific Directives, or where they intend to provide for restrictions in accordance with Article 9(3) and 9(4), which have a significant impact on the relevant market, they give interested parties the opportunity to comment on the draft measure within a reasonable period.
National regulatory authorities shall publish their national consultation procedures.
Member States shall ensure the establishment of a single information point through which all current consultations can be accessed.
The results of the consultation procedure shall be made publicly available by the national regulatory authority, except in the case of confidential information in accordance with Community and national law on business confidentiality.
Article 7
Consolidating the internal market for electronic communications
1. In carrying out their tasks under this Directive and the Specific Directives, national regulatory authorities shall take the utmost account of the objectives set out in Article 8, including in so far as they relate to the functioning of the internal market.
2. National regulatory authorities shall contribute to the development of the internal market by working with each other and with the Commission and BEREC in a transparent manner so as to ensure the consistent application, in all Member States, of the provisions of this Directive and the Specific Directives. To this end, they shall, in particular, work with the Commission and BEREC to identify the types of instruments and remedies best suited to address particular types of situations in the marketplace.
3. Except where otherwise provided in recommendations or guidelines adopted pursuant to Article 7b upon completion of the consultation referred to in Article 6, where a national regulatory authority intends to take a measure which:
(a)
falls within the scope of Articles 15 or 16 of this Directive, or Articles 5 or 8 of Directive 2002/19/EC (Access Directive); and
(b)
would affect trade between Member States;
it shall make the draft measure accessible to the Commission, BEREC, and the national regulatory authorities in other Member States, at the same time, together with the reasoning on which the measure is based, in accordance with Article 5(3), and inform the Commission, BEREC and other national regulatory authorities thereof. National regulatory authorities, BEREC and the Commission may make comments to the national regulatory authority concerned only within one month. The one-month period may not be extended.
4. Where an intended measure covered by paragraph 3 aims at:
(a)
defining a relevant market which differs from those defined in the Recommendation in accordance with Article 15(1); or
(b)
deciding whether or not to designate an undertaking as having, either individually or jointly with others, significant market power, under Article 16(3), (4) or (5);
and would affect trade between Member States, and the Commission has indicated to the national regulatory authority that it considers that the draft measure would create a barrier to the single market or if it has serious doubts as to its compatibility with Community law and in particular the objectives referred to in Article 8, the draft measure shall not be adopted for a further two months. This period may not be extended. The Commission shall inform other national regulatory authorities of its reservations in such a case.
5. Within the two-month period referred to in paragraph 4, the Commission may:
(a)
take a decision requiring the national regulatory authority concerned to withdraw the draft measure; and/or
(b)
take a decision to lift its reservations in relation to a draft measure referred to in paragraph 4.
The Commission shall take utmost account of the opinion of BEREC before issuing a decision. The decision shall be accompanied by a detailed and objective analysis of why the Commission considers that the draft measure should not be adopted, together with specific proposals for amending the draft measure.
6. Where the Commission has adopted a decision in accordance with paragraph 5, requiring the national regulatory authority to withdraw a draft measure, the national regulatory authority shall amend or withdraw the draft measure within six months of the date of the Commission's decision. When the draft measure is amended, the national regulatory authority shall undertake a public consultation in accordance with the procedures referred to in Article 6, and shall re-notify the amended draft measure to the Commission in accordance with the provisions of paragraph 3.
7. The national regulatory authority concerned shall take the utmost account of comments of other national regulatory authorities, BEREC and the Commission and may, except in cases covered by paragraphs 4 and 5(a), adopt the resulting draft measure and, where it does so, shall communicate it to the Commission.
8. The national regulatory authority shall communicate to the Commission and BEREC all adopted final measures which fall under Article 7(3)(a) and (b).
9. In exceptional circumstances, where a national regulatory authority considers that there is an urgent need to act, in order to safeguard competition and protect the interests of users, by way of derogation from the procedure set out in paragraphs 3 and 4, it may immediately adopt proportionate and provisional measures. It shall, without delay, communicate those measures, with full reasons, to the Commission, the other national regulatory authority, and BEREC. A decision by the national regulatory authority to render such measures permanent or extend the time for which they are applicable shall be subject to the provisions of paragraphs 3 and 4.’;
7)
the following Articles shall be inserted:
‘Article 7a
Procedure for the consistent application of remedies
1. Where an intended measure covered by Article 7(3) aims at imposing, amending or withdrawing an obligation on an operator in application of Article 16 in conjunction with Article 5 and Articles 9 to 13 of Directive 2002/19/EC (Access Directive), and Article 17 of Directive 2002/22/EC (Universal Service Directive), the Commission may, within the period of one month provided for by Article 7(3) of this Directive, notify the national regulatory authority concerned and BEREC of its reasons for considering that the draft measure would create a barrier to the single market or its serious doubts as to its compatibility with Community law. In such a case, the draft measure shall not be adopted for a further three months following the Commission's notification.
In the absence of such notification, the national regulatory authority concerned may adopt the draft measure, taking utmost account of any comments made by the Commission, BEREC or any other national regulatory authority.
2. Within the three month period referred to in paragraph 1, the Commission, BEREC and the national regulatory authority concerned shall cooperate closely to identify the most appropriate and effective measure in the light of the objectives laid down in Article 8, whilst taking due account of the views of market participants and the need to ensure the development of consistent regulatory practice.
3. Within six weeks from the beginning of the three month period referred to in paragraph 1, BEREC shall, acting by a majority of its component members, issue an opinion on the Commission's notification referred to in paragraph 1, indicating whether it considers that the draft measure should be amended or withdrawn and, where appropriate, provide specific proposals to that end. This opinion shall be reasoned and made public.
4. If in its opinion, BEREC shares the serious doubts of the Commission, it shall cooperate closely with the national regulatory authority concerned to identify the most appropriate and effective measure. Before the end of the three month period referred in paragraph 1, the national regulatory authority may:
(a)
amend or withdraw its draft measure taking utmost account of the Commission's notification referred to in paragraph 1 and of BEREC's opinion and advice;
(b)
maintain its draft measure.
5. Where BEREC does not share the serious doubts of the Commission or does not issue an opinion, or where the national regulatory authority amends or maintains its draft measure pursuant to paragraph 4, the Commission may, within one month following the end of the three month period referred to in paragraph 1 and taking utmost account of the opinion of BEREC if any:
(a)
issue a recommendation requiring the national regulatory authority concerned to amend or withdraw the draft measure, including specific proposals to that end and providing reasons justifying its recommendation, in particular where BEREC does not share the serious doubts of the Commission;
(b)
take a decision to lift its reservations indicated in accordance with paragraph 1.
6. Within one month of the Commission issuing the recommendation in accordance with paragraph 5(a) or lifting its reservations in accordance with paragraph 5(b), the national regulatory authority concerned shall communicate to the Commission and BEREC the adopted final measure.
This period may be extended to allow the national regulatory authority to undertake a public consultation in accordance with Article 6.
7. Where the national regulatory authority decides not to amend or withdraw the draft measure on the basis of the recommendation issued under paragraph 5(a), it shall provide a reasoned justification.
8. The national regulatory authority may withdraw the proposed draft measure at any stage of the procedure.
Article 7b
Implementing provisions
1. After public consultation and consultation with national regulatory authorities and taking utmost account of the opinion of BEREC, the Commission may adopt recommendations and/or guidelines in relation to Article 7 that define the form, content and level of detail to be given in the notifications required in accordance with Article 7(3), the circumstances in which notifications would not be required, and the calculation of the time limits.
2. The measures referred to in paragraph 1 shall be adopted in accordance with the advisory procedure referred to in Article 22(2).’;
8)
Article 8 shall be amended as follows:
(a)
in paragraph 1, the second subparagraph shall be replaced by the following:
‘Unless otherwise provided for in Article 9 regarding radio frequencies, Member States shall take the utmost account of the desirability of making regulations technologically neutral and shall ensure that, in carrying out the regulatory tasks specified in this Directive and the Specific Directives, in particular those designed to ensure effective competition, national regulatory authorities do likewise.’;
(b)
in paragraph 2, points (a) and (b) shall be replaced by the following:
‘(a)
ensuring that users, including disabled users, elderly users, and users with special social needs derive maximum benefit in terms of choice, price, and quality;
(b)
ensuring that there is no distortion or restriction of competition in the electronic communications sector, including the transmission of content;’;
(c)
in paragraph 2, point (c) shall be deleted;
(d)
in paragraph 3, point (c) shall be deleted;
(e)
in paragraph 3, point (d) shall be replaced by the following:
‘(d)
cooperating with each other, with the Commission and BEREC so as to ensure the development of consistent regulatory practice and the consistent application of this Directive and the Specific Directives.’;
(f)
in paragraph 4, point (e) shall be replaced by the following:
‘(e)
addressing the needs of specific social groups, in particular disabled users, elderly users and users with special social needs;’;
(g)
in paragraph 4, the following point shall be added:
‘(g)
promoting the ability of end-users to access and distribute information or run applications and services of their choice;’;
(h)
the following paragraph shall be added:
‘5. The national regulatory authorities shall, in pursuit of the policy objectives referred to in paragraphs 2, 3 and 4, apply objective, transparent, non-discriminatory and proportionate regulatory principles by, inter alia:
(a)
promoting regulatory predictability by ensuring a consistent regulatory approach over appropriate review periods;
(b)
ensuring that, in similar circumstances, there is no discrimination in the treatment of undertakings providing electronic communications networks and services;
(c)
safeguarding competition to the benefit of consumers and promoting, where appropriate, infrastructure-based competition;
(d)
promoting efficient investment and innovation in new and enhanced infrastructures, including by ensuring that any access obligation takes appropriate account of the risk incurred by the investing undertakings and by permitting various cooperative arrangements between investors and parties seeking access to diversify the risk of investment, whilst ensuring that competition in the market and the principle of non-discrimination are preserved;
(e)
taking due account of the variety of conditions relating to competition and consumers that exist in the various geographic areas within a Member State;
(f)
imposing ex-ante regulatory obligations only where there is no effective and sustainable competition and relaxing or lifting such obligations as soon as that condition is fulfilled.’;
9)
the following Article shall be inserted:
‘Article 8a
Strategic planning and coordination of radio spectrum policy
1. Member States shall cooperate with each other and with the Commission in the strategic planning, coordination and harmonisation of the use of radio spectrum in the European Community. To this end, they shall take into consideration, inter alia, the economic, safety, health, public interest, freedom of expression, cultural, scientific, social and technical aspects of EU policies as well as the various interests of radio spectrum user communities with the aim of optimising the use of radio spectrum and avoiding harmful interference.
2. By cooperating with each other and with the Commission, Member States shall promote the coordination of radio spectrum policy approaches in the European Community and, where appropriate, harmonised conditions with regard to the availability and efficient use of radio spectrum necessary for the establishment and functioning of the internal market in electronic communications.
3. The Commission, taking utmost account of the opinion of the Radio Spectrum Policy Group (RSPG), established by Commission Decision 2002/622/EC of 26 July 2002 establishing a Radio Spectrum Policy Group (19), may submit legislative proposals to the European Parliament and the Council for establishing multiannual radio spectrum policy programmes. Such programmes shall set out the policy orientations and objectives for the strategic planning and harmonisation of the use of radio spectrum in accordance with the provisions of this Directive and the Specific Directives.
4. Where necessary to ensure the effective coordination of the interests of the European Community in international organisations competent in radio spectrum matters, the Commission, taking utmost account of the opinion of the RSPG, may propose common policy objectives to the European Parliament and the Council.
10)
Article 9 shall be replaced by the following:
‘Article 9
Management of radio frequencies for electronic communications services
1. Taking due account of the fact that radio frequencies are a public good that has an important social, cultural and economic value, Member States shall ensure the effective management of radio frequencies for electronic communication services in their territory in accordance with Articles 8 and 8a. They shall ensure that spectrum allocation used for electronic communications services and issuing general authorisations or individual rights of use of such radio frequencies by competent national authorities are based on objective, transparent, non-discriminatory and proportionate criteria.
In applying this Article, Member States shall respect relevant international agreements, including the ITU Radio Regulations, and may take public policy considerations into account.
2. Member States shall promote the harmonisation of use of radio frequencies across the Community, consistent with the need to ensure effective and efficient use thereof and in pursuit of benefits for the consumer such as economies of scale and interoperability of services. In so doing, they shall act in accordance with Article 8a and with the Decision No 676/2002/EC (Radio Spectrum Decision).
3. Unless otherwise provided in the second subparagraph, Member States shall ensure that all types of technology used for electronic communications services may be used in the radio frequency bands, declared available for electronic communications services in their National Frequency Allocation Plan in accordance with Community law.
Member States may, however, provide for proportionate and non-discriminatory restrictions to the types of radio network or wireless access technology used for electronic communications services where this is necessary to:
(a)
avoid harmful interference;
(b)
protect public health against electromagnetic fields;
(c)
ensure technical quality of service;
(d)
ensure maximisation of radio frequency sharing;
(e)
safeguard efficient use of spectrum; or
(f)
ensure the fulfilment of a general interest objective in accordance with paragraph 4.
4. Unless otherwise provided in the second subparagraph, Member States shall ensure that all types of electronic communications services may be provided in the radio frequency bands, declared available for electronic communications services in their National Frequency Allocation Plan in accordance with Community law. Member States may, however, provide for proportionate and non-discriminatory restrictions to the types of electronic communications services to be provided, including, where necessary, to fulfil a requirement under the ITU Radio Regulations.
Measures that require an electronic communications service to be provided in a specific band available for electronic communications services shall be justified in order to ensure the fulfilment of a general interest objective as defined by Member States in conformity with Community law, such as, and not limited to:
(a)
safety of life;
(b)
the promotion of social, regional or territorial cohesion;
(c)
the avoidance of inefficient use of radio frequencies; or
(d)
the promotion of cultural and linguistic diversity and media pluralism, for example by the provision of radio and television broadcasting services.
A measure which prohibits the provision of any other electronic communications service in a specific band may only be provided for where justified by the need to protect safety of life services. Member States may, exceptionally, also extend such a measure in order to fulfil other general interest objectives as defined by Member States in accordance with Community law.
5. Member States shall regularly review the necessity of the restrictions referred to in paragraphs 3 and 4, and shall make the results of these reviews public.
6. Paragraphs 3 and 4 shall apply to spectrum allocated to be used for electronic communications services, general authorisations issued and individual rights of use of radio frequencies granted after 25 May 2011.
Spectrum allocations, general authorisations and individual rights of use which existed by 25 May 2011 shall be subject to Article 9a.
7. Without prejudice to the provisions of the Specific Directives and taking into account the relevant national circumstances, Member States may lay down rules in order to prevent spectrum hoarding, in particular by setting out strict deadlines for the effective exploitation of the rights of use by the holder of the rights and by applying penalties, including financial penalties or the withdrawal of the rights of use in case of non-compliance with the deadlines. These rules shall be established and applied in a proportionate, non-discriminatory and transparent manner.’;
11)
the following Articles shall be inserted:
‘Article 9a
Review of restrictions on existing rights
1. For a period of five years starting from 25 May 2011, Member States may allow holders of rights to use radio frequencies which were granted before that date and which will remain valid for a period of not less that five years after that date, to submit an application to the competent national authority for a reassessment of the restrictions on their rights in accordance with Article 9(3) and (4).
Before adopting its decision, the competent national authority shall notify the right holder of its reassessment of the restrictions, indicating the extent of the right after reassessment, and shall allow him a reasonable time limit to withdraw his application.
If the right holder withdraws his application, the right shall remain unchanged until its expiry or until the end of the five-year period, whichever is the earlier date.
2. After the five-year period referred to in paragraph 1, Member States shall take all appropriate measures to ensure that Article 9(3) and (4) apply to all remaining general authorisations or individual rights of use and spectrum allocations used for electronic communications services which existed on 25 May 2011.
3. In applying this Article, Member States shall take appropriate measures to promote fair competition.
4. Measures adopted in applying this Article do not constitute the granting of new rights of use and therefore are not subject to the relevant provisions of Article 5(2) of Directive 2002/20/EC (Authorisation Directive).
Article 9b
Transfer or lease of individual rights to use radio frequencies
1. Member States shall ensure that undertakings may transfer or lease to other undertakings in accordance with conditions attached to the rights of use of radio frequencies and in accordance with national procedures individual rights to use radio frequencies in the bands for which this is provided in the implementing measures adopted pursuant to paragraph 3.
In other bands, Member States may also make provision for undertakings to transfer or lease individual rights to use radio frequencies to other undertakings in accordance with national procedures.
Conditions attached to individual rights to use radio frequencies shall continue to apply after the transfer or lease, unless otherwise specified by the competent national authority.
Member States may also determine that the provisions of this paragraph shall not apply where the undertaking's individual right to use radio frequencies was initially obtained free of charge.
2. Member States shall ensure that an undertaking's intention to transfer rights to use radio frequencies, as well as the effective transfer thereof is notified in accordance with national procedures to the competent national authority responsible for granting individual rights of use and is made public. Where radio frequency use has been harmonised through the application of the Decision No 676/2002/EC (Radio Spectrum Decision) or other Community measures, any such transfer shall comply with such harmonised use.
3. The Commission may adopt appropriate implementing measures to identify the bands for which rights to use radio frequencies may be transferred or leased between undertakings. These measures shall not cover frequencies which are used for broadcasting.
These technical implementing measures, designed to amend non-essential elements of this Directive by supplementing it, shall be adopted in accordance with the regulatory procedure with scrutiny referred to in Article 22(3).’;
12)
Article 10 shall be amended as follows:
(a)
paragraphs 1 and 2 shall be replaced by the following:
‘1. Member States shall ensure that national regulatory authorities control the granting of rights of use of all national numbering resources and the management of the national numbering plans. Member States shall ensure that adequate numbers and numbering ranges are provided for all publicly available electronic communications services. National regulatory authorities shall establish objective, transparent and non-discriminatory procedures for granting rights of use for national numbering resources.
2. National regulatory authorities shall ensure that national numbering plans and procedures are applied in a manner that gives equal treatment to all providers of publicly available electronic communications services. In particular, Member States shall ensure that an undertaking to which the right of use for a range of numbers has been granted does not discriminate against other providers of electronic communications services as regards the number sequences used to give access to their services.’;
(b)
paragraph 4 shall be replaced by the following:
‘4. Member States shall support the harmonisation of specific numbers or numbering ranges within the Community where it promotes both the functioning of the internal market and the development of pan-European services. The Commission may take appropriate technical implementing measures on this matter.
These measures designed to amend non-essential elements of this Directive by supplementing it, shall be adopted in accordance with the regulatory procedure with scrutiny referred to in Article 22(3).’;
13)
Article 11 shall be amended as follows:
(a)
paragraph 1, second subparagraph, first indent shall be replaced by the following:
‘-
acts on the basis of simple, efficient, transparent and publicly available procedures, applied without discrimination and without delay, and in any event makes its decision within six months of the application, except in cases of expropriation, and’;
(b)
paragraph 2 shall be replaced by the following:
‘2. Member States shall ensure that where public or local authorities retain ownership or control of undertakings operating public electronic communications networks and/or publicly available electronic communications services, there is an effective structural separation of the function responsible for granting the rights referred to in paragraph 1 from the activities associated with ownership or control.’;
14)
Article 12 shall be replaced by the following:
‘Article 12
Co-location and sharing of network elements and associated facilities for providers of electronic communications networks
1. Where an undertaking providing electronic communications networks has the right under national legislation to install facilities on, over or under public or private property, or may take advantage of a procedure for the expropriation or use of property, national regulatory authorities shall, taking full account of the principle of proportionality, be able to impose the sharing of such facilities or property, including buildings, entries to buildings, building wiring, masts, antennae, towers and other supporting constructions, ducts, conduits, manholes, cabinets.
2. Member States may require holders of the rights referred to in paragraph 1 to share facilities or property (including physical co-location) or take measures to facilitate the coordination of public works in order to protect the environment, public health, public security or to meet town and country planning objectives and only after an appropriate period of public consultation, during which all interested parties shall be given an opportunity to express their views. Such sharing or coordination arrangements may include rules for apportioning the costs of facility or property sharing.
3. Member States shall ensure that national authorities, after an appropriate period of public consultation during which all interested parties are given the opportunity to state their views, also have the power to impose obligations in relation to the sharing of wiring inside buildings or up to the first concentration or distribution point where this is located outside the building, on the holders of the rights referred to in paragraph 1 and/or on the owner of such wiring, where this is justified on the grounds that duplication of such infrastructure would be economically inefficient or physically impracticable. Such sharing or coordination arrangements may include rules for apportioning the costs of facility or property sharing adjusted for risk where appropriate.
4. Member States shall ensure that competent national authorities may require undertakings to provide the necessary information, if requested by the competent authorities, in order for these authorities, in conjunction with national regulatory authorities, to be able to establish a detailed inventory of the nature, availability and geographical location of the facilities referred to in paragraph 1 and make it available to interested parties.
5. Measures taken by a national regulatory authority in accordance with this Article shall be objective, transparent, non-discriminatory, and proportionate. Where relevant, these measures shall be carried out in coordination with local authorities.’;
15)
the following chapter shall be inserted:
‘CHAPTER IIIa
SECURITY AND INTEGRITY OF NETWORKS AND SERVICES
Article 13a
Security and integrity
1. Member States shall ensure that undertakings providing public communications networks or publicly available electronic communications services take appropriate technical and organisational measures to appropriately manage the risks posed to security of networks and services. Having regard to the state of the art, these measures shall ensure a level of security appropriate to the risk presented. In particular, measures shall be taken to prevent and minimise the impact of security incidents on users and interconnected networks.
2. Member States shall ensure that undertakings providing public communications networks take all appropriate steps to guarantee the integrity of their networks, and thus ensure the continuity of supply of services provided over those networks.
3. Member States shall ensure that undertakings providing public communications networks or publicly available electronic communications services notify the competent national regulatory authority of a breach of security or loss of integrity that has had a significant impact on the operation of networks or services.
Where appropriate, the national regulatory authority concerned shall inform the national regulatory authorities in other Member States and the European Network and Information Security Agency (ENISA). The national regulatory authority concerned may inform the public or require the undertakings to do so, where it determines that disclosure of the breach is in the public interest.
Once a year, the national regulatory authority concerned shall submit a summary report to the Commission and ENISA on the notifications received and the action taken in accordance with this paragraph.
4. The Commission, taking the utmost account of the opinion of ENISA, may adopt appropriate technical implementing measures with a view to harmonising the measures referred to in paragraphs 1, 2, and 3, including measures defining the circumstances, format and procedures applicable to notification requirements. These technical implementing measures shall be based on European and international standards to the greatest extent possible, and shall not prevent Member States from adopting additional requirements in order to pursue the objectives set out in paragraphs 1 and 2.
These implementing measures, designed to amend non-essential elements of this Directive by supplementing it, shall be adopted in accordance with the regulatory procedure with scrutiny referred to in Article 22(3).
Article 13b
Implementation and enforcement
1. Member States shall ensure that in order to implement Article 13a, competent national regulatory authorities have the power to issue binding instructions, including those regarding time limits for implementation, to undertakings providing public communications networks or publicly available electronic communications services.
2. Member States shall ensure that competent national regulatory authorities have the power to require undertakings providing public communications networks or publicly available electronic communications services to:
(a)
provide information needed to assess the security and/or integrity of their services and networks, including documented security policies; and
(b)
submit to a security audit carried out by a qualified independent body or a competent national authority and make the results thereof available to the national regulatory authority. The cost of the audit shall be paid by the undertaking.
3. Member States shall ensure that national regulatory authorities have all the powers necessary to investigate cases of non-compliance and the effects thereof on the security and integrity of the networks.
4. These provisions shall be without prejudice to Article 3 of this Directive.’;
16)
in Article 14, paragraph 3 shall be replaced by the following:
‘3. Where an undertaking has significant market power on a specific market (the first market), it may also be designated as having significant market power on a closely related market (the second market), where the links between the two markets are such as to allow the market power held in the first market to be leveraged into the second market, thereby strengthening the market power of the undertaking. Consequently, remedies aimed at preventing such leverage may be applied in the second market pursuant to Articles 9, 10, 11 and 13 of Directive 2002/19/EC (Access Directive), and where such remedies prove to be insufficient, remedies pursuant to Article 17 of Directive 2002/22/EC (Universal Service Directive) may be imposed.’;
17)
Article 15 shall be amended as follows:
(a)
the heading shall be replaced by the following:
‘Procedure for the identification and definition of markets’;
(b)
in paragraph 1, the first subparagraph shall be replaced by the following:
‘1. After public consultation including with national regulatory authorities and taking the utmost account of the opinion of BEREC, the Commission shall, in accordance with the advisory procedure referred to in Article 22(2), adopt a Recommendation on Relevant Product and Service Markets (the Recommendation). The Recommendation shall identify those product and service markets within the electronic communications sector the characteristics of which may be such as to justify the imposition of regulatory obligations set out in the Specific Directives, without prejudice to markets that may be defined in specific cases under competition law. The Commission shall define markets in accordance with the principles of competition law.’;
(c)
paragraph 3 shall be replaced by the following:
‘3. National regulatory authorities shall, taking the utmost account of the Recommendation and the Guidelines, define relevant markets appropriate to national circumstances, in particular relevant geographic markets within their territory, in accordance with the principles of competition law. National regulatory authorities shall follow the procedures referred to in Articles 6 and 7 before defining the markets that differ from those identified in the Recommendation.’;
(d)
paragraph 4 shall be replaced by the following:
‘4. After consultation including with national regulatory authorities the Commission may, taking the utmost account of the opinion of BEREC, adopt a Decision identifying transnational markets, acting in accordance with the regulatory procedure with scrutiny referred to in Article 22(3).’;
18)
Article 16 shall be amended as follows:
(a)
paragraphs 1 and 2 shall be replaced by the following:
‘1. National regulatory authorities shall carry out an analysis of the relevant markets taking into account the markets identified in the Recommendation, and taking the utmost account of the Guidelines. Member States shall ensure that this analysis is carried out, where appropriate, in collaboration with the national competition authorities.
2. Where a national regulatory authority is required under paragraphs 3 or 4 of this Article, Article 17 of Directive 2002/22/EC (Universal Service Directive), or Article 8 of Directive 2002/19/EC (Access Directive) to determine whether to impose, maintain, amend or withdraw obligations on undertakings, it shall determine on the basis of its market analysis referred to in paragraph 1 of this Article whether a relevant market is effectively competitive.’;
(b)
paragraphs 4, 5 and 6 shall be replaced by the following:
‘4. Where a national regulatory authority determines that a relevant market is not effectively competitive, it shall identify undertakings which individually or jointly have a significant market power on that market in accordance with Article 14 and the national regulatory authority shall on such undertakings impose appropriate specific regulatory obligations referred to in paragraph 2 of this Article or maintain or amend such obligations where they already exist.
5. In the case of transnational markets identified in the Decision referred to in Article 15(4), the national regulatory authorities concerned shall jointly conduct the market analysis taking the utmost account of the Guidelines and, in a concerted fashion, shall decide on any imposition, maintenance, amendment or withdrawal of regulatory obligations referred to in paragraph 2 of this Article.
6. Measures taken in accordance with the provisions of paragraphs 3 and 4 shall be subject to the procedures referred to in Articles 6 and 7. National regulatory authorities shall carry out an analysis of the relevant market and notify the corresponding draft measure in accordance with Article 7:
(a)
within three years from the adoption of a previous measure relating to that market. However, exceptionally, that period may be extended for up to three additional years, where the national regulatory authority has notified a reasoned proposed extension to the Commission and the Commission has not objected within one month of the notified extension;
(b)
within two years from the adoption of a revised Recommendation on relevant markets, for markets not previously notified to the Commission; or
(c)
within two years from their accession, for Member States which have newly joined the Union.’;
(c)
the following paragraph shall be added:
‘7. Where a national regulatory authority has not completed its analysis of a relevant market identified in the Recommendation within the time limit laid down in paragraph 6, BEREC shall, upon request, provide assistance to the national regulatory authority concerned in completing the analysis of the specific market and the specific obligations to be imposed. With this assistance, the national regulatory authority concerned shall within six months notify the draft measure to the Commission in accordance with Article 7.’;
19)
Article 17 shall be amended as follows:
(a)
in the first sentence of paragraph 1, the word ‘standards’ shall be replaced by ‘non-compulsory standards’;
(b)
the third subparagraph of paragraph 2 shall be replaced by the following:
‘In the absence of such standards and/or specifications, Member States shall encourage the implementation of international standards or recommendations adopted by the International Telecommunication Union (ITU), the European Conference of Postal and Telecommunications Administrations (CEPT), the International Organisation for Standardisation (ISO) and the International Electrotechnical Commission (IEC).’;
(c)
paragraphs 4 and 5 shall be replaced by the following:
‘4. Where the Commission intends to make the implementation of certain standards and/or specifications compulsory, it shall publish a notice in the Official Journal of the European Union and invite public comment by all parties concerned. The Commission shall take appropriate implementing measures and make implementation of the relevant standards compulsory by making reference to them as compulsory standards in the list of standards and/or specifications published in the Official Journal of the European Union.
5. Where the Commission considers that standards and/or specifications referred to in paragraph 1 no longer contribute to the provision of harmonised electronic communications services, or that they no longer meet consumers' needs or are hampering technological development, it shall, acting in accordance with the advisory procedure referred to in Article 22(2), remove them from the list of standards and/or specifications referred to in paragraph 1.’;
(d)
in paragraph 6, the words ‘acting in accordance with the procedure referred to in Article 22(3), remove them from this list of standards and/or specifications referred to in paragraph 1’ shall be replaced by the words ‘take the appropriate implementing measures and remove those standards and/or specifications from the list of standards and/or specifications referred to in paragraph 1’;
(e)
the following paragraph shall be inserted:
‘6a. The implementing measures designed to amend non-essential elements of this Directive by supplementing it, referred to in paragraphs 4 and 6, shall be adopted in accordance with the regulatory procedure with scrutiny referred to in Article 22(3).’;
20)
Article 18 shall be amended as follows:
(a)
in paragraph 1, the following point (c) shall be added:
‘(c)
providers of digital TV services and equipment to cooperate in the provision of interoperable TV services for disabled end-users.’;
(b)
paragraph 3 shall be deleted;
21)
Article 19 shall be replaced by the following:
‘Article 19
Harmonisation procedures
1. Without prejudice to Article 9 of this Directive and Articles 6 and 8 of Directive 2002/20/EC (Authorisation Directive), where the Commission finds that divergences in the implementation by the national regulatory authorities of the regulatory tasks specified in this Directive and the Specific Directives may create a barrier to the internal market, the Commission may, taking the utmost account of the opinion of BEREC, issue a recommendation or a decision on the harmonised application of the provisions in this Directive and the Specific Directives in order to further the achievement of the objectives set out in Article 8.
2. Where the Commission issues a recommendation pursuant to paragraph 1, it shall act in accordance with the advisory procedure referred to in Article 22(2).
Member States shall ensure that national regulatory authorities take the utmost account of those recommendations in carrying out their tasks. Where a national regulatory authority chooses not to follow a recommendation, it shall inform the Commission, giving the reasons for its position.
3. The decisions adopted pursuant to paragraph 1 may include only the identification of a harmonised or coordinated approach for the purposes of addressing the following matters:
(a)
the inconsistent implementation of general regulatory approaches by national regulatory authorities on the regulation of electronic communication markets in the application of Articles 15 and 16, where it creates a barrier to the internal market. Such decisions shall not refer to specific notifications issued by the national regulatory authorities pursuant to Article 7a;
In such a case, the Commission shall propose a draft decision only:
-
after at least two years following the adoption of a Commission Recommendation dealing with the same matter, and
-
taking utmost account of an opinion from BEREC on the case for adoption of such a decision, which shall be provided by BEREC within three months of the Commission's request;
(b)
numbering, including number ranges, portability of numbers and identifiers, number and address translation systems, and access to 112 emergency services.
4. The decision referred to in paragraph 1, designed to amend non-essential elements of this Directive by supplementing it, shall be adopted in accordance with the regulatory procedure with scrutiny referred to in Article 22(3).
5. BEREC may on its own initiative advise the Commission on whether a measure should be adopted pursuant to paragraph 1.’;
22)
Article 20(1) shall be replaced by the following:
‘1. In the event of a dispute arising in connection with existing obligations under this Directive or the Specific Directives between undertakings providing electronic communications networks or services in a Member State, or between such undertakings and other undertakings in the Member State benefiting from obligations of access and/or interconnection arising under this Directive or the Specific Directives, the national regulatory authority concerned shall, at the request of either party, and without prejudice to the provisions of paragraph 2, issue a binding decision to resolve the dispute in the shortest possible time frame and in any case within four months, except in exceptional circumstances. The Member State concerned shall require that all parties cooperate fully with the national regulatory authority.’;
23)
Article 21 shall be replaced by the following:
‘Article 21
Resolution of cross-border disputes
1. In the event of a cross-border dispute arising under this Directive or the Specific Directives between parties in different Member States, and where the dispute lies within the competence of national regulatory authorities from more than one Member State, the provisions set out in paragraphs 2, 3 and 4 shall be applicable.
2. Any party may refer the dispute to the national regulatory authorities concerned. The competent national regulatory authorities shall coordinate their efforts and shall have the right to consult BEREC in order to bring about a consistent resolution of the dispute, in accordance with the objectives set out in Article 8.
Any obligations imposed by the national regulatory authorities on undertakings as part of the resolution of a dispute shall comply with this Directive and the Specific Directives.
Any national regulatory authority which has competence in such a dispute may request BEREC to adopt an opinion as to the action to be taken in accordance with the provisions of the Framework Directive and/or the Specific Directives to resolve the dispute.
Where such a request has been made to BEREC, any national regulatory authority with competence in any aspect of the dispute shall await BEREC's opinion before taking action to resolve the dispute. This shall not preclude national regulatory authorities from taking urgent measures where necessary.
Any obligations imposed on an undertaking by the national regulatory authority in resolving a dispute shall respect the provisions of this Directive or the Specific Directives and take the utmost account of the opinion adopted by BEREC.
3. Member States may make provision for the competent national regulatory authorities jointly to decline to resolve a dispute where other mechanisms, including mediation, exist and would better contribute to resolving of the dispute in a timely manner in accordance with the provisions of Article 8.
They shall inform the parties without delay. If after four months the dispute is not resolved, where the dispute has not been brought before the courts by the party seeking redress and if either party requests it, the national regulatory authorities shall coordinate their efforts in order to resolve the dispute, in accordance with the provisions set out in Article 8 and taking the utmost account of any opinion adopted by BEREC.
4. The procedure referred to in paragraph 2 shall not preclude either party from bringing an action before the courts.’;
24)
the following Article shall be inserted:
‘Article 21a
Penalties
Member States shall lay down rules on penalties applicable to infringements of national provisions adopted pursuant to this Directive and the Specific Directives and shall take all measures necessary to ensure that they are implemented. The penalties provided for must be appropriate, effective, proportionate and dissuasive. The Member States shall notify those provisions to the Commission by 25 May 2011 and shall notify it without delay of any subsequent amendment affecting them.’;
25)
Article 22 shall be amended as follows:
(a)
paragraph 3 shall be replaced by the following:
‘3. Where reference is made to this paragraph, Article 5a(1) to (4), and Article 7 of Decision 1999/468/EC shall apply, having regard to the provisions of Article 8 thereof.’;
(b)
paragraph 4 shall be deleted;
26)
Article 27 shall be deleted;
27)
Annex I shall be deleted;
28)
Annex II shall be replaced by the following:
‘ANNEX II
Criteria to be used by national regulatory authorities in making an assessment of joint dominance in accordance with the second subparagraph of Article 14(2)
Two or more undertakings can be found to be in a joint dominant position within the meaning of Article 14 if, even in the absence of structural or other links between them, they operate in a market which is characterised by a lack of effective competition and in which no single undertaking has significant market power. In accordance with the applicable Community law and with the case-law of the Court of Justice of the European Communities on joint dominance, this is likely to be the case where the market is concentrated and exhibits a number of appropriate characteristics of which the following may be the most relevant in the context of electronic communications:
-
low elasticity of demand,
-
similar market shares,
-
high legal or economic barriers to entry,
-
vertical integration with collective refusal to supply,
-
lack of countervailing buyer power,
-
lack of potential competition.
The above is an indicative list and is not exhaustive, nor are the criteria cumulative. Rather, the list is intended to illustrate only the type of evidence that could be used to support assertions concerning the existence of joint dominance.’.
Article 2
Amendments to Directive 2002/19/EC (Access Directive)
Directive 2002/19/EC is hereby amended as follows:
1)
Article 2 shall be amended as follows:
(a)
point (a) shall be replaced by the following:
‘(a)
“access” means the making available of facilities and/or services to another undertaking, under defined conditions, on either an exclusive or non-exclusive basis, for the purpose of providing electronic communications services, including when they are used for the delivery of information society services or broadcast content services. It covers inter alia: access to network elements and associated facilities, which may involve the connection of equipment, by fixed or non-fixed means (in particular this includes access to the local loop and to facilities and services necessary to provide services over the local loop); access to physical infrastructure including buildings, ducts and masts; access to relevant software systems including operational support systems; access to information systems or databases for pre-ordering, provisioning, ordering, maintaining and repair requests, and billing; access to number translation or systems offering equivalent functionality; access to fixed and mobile networks, in particular for roaming; access to conditional access systems for digital television services and access to virtual network services.’;
(b)
point (e) shall be replaced by the following:
‘(e)
“local loop” means the physical circuit connecting the network termination point to a distribution frame or equivalent facility in the fixed public electronic communications network.’;
2)
Article 4(1) shall be replaced by the following:
‘1. Operators of public communications networks shall have a right and, when requested by other undertakings so authorised in accordance with Article 4 of Directive 2002/20/EC (Authorisation Directive), an obligation to negotiate interconnection with each other for the purpose of providing publicly available electronic communications services, in order to ensure provision and interoperability of services throughout the Community. Operators shall offer access and interconnection to other undertakings on terms and conditions consistent with obligations imposed by the national regulatory authority pursuant to Articles 5 to 8.’;
3)
Article 5 shall be amended as follows:
(a)
paragraph 1 shall be amended as follows:
(i)
the first subparagraph shall be replaced by the following:
‘1. National regulatory authorities shall, acting in pursuit of the objectives set out in Article 8 of Directive 2002/21/EC (Framework Directive), encourage and where appropriate ensure, in accordance with the provisions of this Directive, adequate access and interconnection, and the interoperability of services, exercising their responsibility in a way that promotes efficiency, sustainable competition, efficient investment and innovation, and gives the maximum benefit to end-users.’;
(ii)
the following point shall be inserted:
‘(ab)
in justified cases and to the extent that is necessary, the obligations on undertakings that control access to end-users to make their services interoperable.’;
(b)
paragraph 2 shall be replaced by the following:
‘2. Obligations and conditions imposed in accordance with paragraph 1 shall be objective, transparent, proportionate and non-discriminatory, and shall be implemented in accordance with the procedures referred to in Articles 6, 7 and 7a of Directive 2002/21/EC (Framework Directive).’;
(c)
paragraph 3 shall be deleted;
(d)
paragraph 4 shall be replaced by the following:
‘3. With regard to access and interconnection referred to in paragraph 1, Member States shall ensure that the national regulatory authority is empowered to intervene at its own initiative where justified in order to secure the policy objectives of Article 8 of Directive 2002/21/EC (Framework Directive), in accordance with the provisions of this Directive and the procedures referred to in Articles 6 and 7, 20 and 21 of Directive 2002/21/EC (Framework Directive).’;
4)
Article 6(2) shall be replaced by the following:
‘2. In the light of market and technological developments, the Commission may adopt implementing measures to amend Annex I. The measures, designed to amend non-essential elements of this Directive, shall be adopted in accordance with the regulatory procedure with scrutiny referred to in Article 14(3).’;
5)
Article 7 shall be deleted;
6)
Article 8 shall be amended as follows:
(a)
in paragraph 1, the words ‘Articles 9 to 13’ shall be replaced by the words ‘Articles 9 to 13a’;
(b)
paragraph 3 shall be amended as follows:
(i)
the first subparagraph shall be amended as follows:
-
in the first indent, the words ‘Articles 5(1), 5(2) and 6’ shall be replaced by the words ‘Articles 5(1) and 6’,
-
in the second indent, ‘Directive 97/66/EC of the European Parliament and of the Council of 15 December 1997 concerning the processing of personal data and the protection of privacy in the telecommunications sector (20)’ shall be replaced by ‘Directive 2002/58/EC of the European Parliament and of the Council of 12 July 2002 concerning the processing of personal data and the protection of privacy in the electronic communications sector (Directive on privacy and electronic communications) (21).
(ii)
the second subparagraph shall be replaced by the following:
“In exceptional circumstances, when a national regulatory authority intends to impose on operators with significant market power obligations for access or interconnection other than those set out in Articles 9 to 13 in this Directive, it shall submit this request to the Commission. The Commission shall take utmost account of the opinion of the Body of Europeans Regulators for Electronic Communications (BEREC) (22). The Commission, acting in accordance with Article 14(2), shall take a decision authorising or preventing the national regulatory authority from taking such measures.
7)
Article 9 shall be amended as follows:
(a)
paragraph 1 shall be replaced by the following:
“1. National regulatory authorities may, in accordance with the provisions of Article 8, impose obligations for transparency in relation to interconnection and/or access, requiring operators to make public specified information, such as accounting information, technical specifications, network characteristics, terms and conditions for supply and use, including any conditions limiting access to and/or use of services and applications where such conditions are allowed by Member States in conformity with Community law, and prices.”;
(b)
paragraph 4 shall be replaced by the following:
“4. Notwithstanding paragraph 3, where an operator has obligations under Article 12 concerning wholesale network infrastructure access, national regulatory authorities shall ensure the publication of a reference offer containing at least the elements set out in Annex II.”;
(c)
paragraph 5 shall be replaced by the following:
“5. The Commission may adopt the necessary amendments to Annex II in order to adapt it to technological and market developments. The measures, designed to amend non-essential elements of this Directive, shall be adopted in accordance with the regulatory procedure with scrutiny referred to in Article 14(3). In implementing the provisions of this paragraph, the Commission may be assisted by BEREC.”;
8)
Article 12 shall be amended as follows:
(a)
in paragraph 1, point (a) shall be replaced by the following:
“(a)
to give third parties access to specified network elements and/or facilities, including access to network elements which are not active and/or unbundled access to the local loop, to, inter alia, allow carrier selection and/or pre-selection and/or subscriber line resale offer;”;
(b)
in paragraph 1, point (f) shall be replaced by the following:
“(f)
to provide co-location or other forms of associated facilities sharing;”;
(c)
in paragraph 1, the following point shall be added:
“(j)
to provide access to associated services such as identity, location and presence service.”;
(d)
in paragraph 2, the introductory phrase and point (a) shall be replaced by the following:
“2. When national regulatory authorities are considering the obligations referred in paragraph 1, and in particular when assessing how such obligations would be imposed proportionate to the objectives set out in Article 8 of Directive 2002/21/EC (Framework Directive), they shall take account in particular of the following factors:
(a)
the technical and economic viability of using or installing competing facilities, in the light of the rate of market development, taking into account the nature and type of interconnection and/or access involved, including the viability of other upstream access products such as access to ducts;”;
(e)
in paragraph 2, points (c) and (d) shall be replaced by the following:
“(c)
the initial investment by the facility owner, taking account of any public investment made and the risks involved in making the investment;
(d)
the need to safeguard competition in the long term, with particular attention to economically efficient infrastructure-based competition;”;
(f)
the following paragraph 3 shall be added:
“3. When imposing obligations on an operator to provide access in accordance with the provisions of this Article, national regulatory authorities may lay down technical or operational conditions to be met by the provider and/or beneficiaries of such access where necessary to ensure normal operation of the network. Obligations to follow specific technical standards or specifications shall be in compliance with the standards and specifications laid down in accordance with Article 17 of Directive 2002/21/EC (Framework Directive).”;
9)
Article 13(1) shall be replaced by the following:
“1. A national regulatory authority may, in accordance with the provisions of Article 8, impose obligations relating to cost recovery and price controls, including obligations for cost orientation of prices and obligations concerning cost accounting systems, for the provision of specific types of interconnection and/or access, in situations where a market analysis indicates that a lack of effective competition means that the operator concerned may sustain prices at an excessively high level, or may apply a price squeeze, to the detriment of end-users. To encourage investments by the operator, including in next generation networks, national regulatory authorities shall take into account the investment made by the operator, and allow him a reasonable rate of return on adequate capital employed, taking into account any risks specific to a particular new investment network project.”;
10)
the following Articles shall be inserted:
“Article 13a
Functional separation
1. Where the national regulatory authority concludes that the appropriate obligations imposed under Articles 9 to 13 have failed to achieve effective competition and that there are important and persisting competition problems and/or market failures identified in relation to the wholesale provision of certain access product markets, it may, as an exceptional measure, in accordance with the provisions of the second subparagraph of Article 8(3), impose an obligation on vertically integrated undertakings to place activities related to the wholesale provision of relevant access products in an independently operating business entity.
That business entity shall supply access products and services to all undertakings, including to other business entities within the parent company, on the same timescales, terms and conditions, including those relating to price and service levels, and by means of the same systems and processes.
2. When a national regulatory authority intends to impose an obligation for functional separation, it shall submit a proposal to the Commission that includes:
(a)
evidence justifying the conclusions of the national regulatory authority as referred to in paragraph 1;
(b)
a reasoned assessment that there is no or little prospect of effective and sustainable infrastructure-based competition within a reasonable time-frame;
(c)
an analysis of the expected impact on the regulatory authority, on the undertaking, in particular on the workforce of the separated undertaking and on the electronic communications sector as a whole, and on incentives to invest in a sector as a whole, particularly with regard to the need to ensure social and territorial cohesion, and on other stakeholders including, in particular, the expected impact on competition and any potential entailing effects on consumers;
(d)
an analysis of the reasons justifying that this obligation would be the most efficient means to enforce remedies aimed at addressing the competition problems/markets failures identified.
3. The draft measure shall include the following elements:
(a)
the precise nature and level of separation, specifying in particular the legal status of the separate business entity;
(b)
an identification of the assets of the separate business entity, and the products or services to be supplied by that entity;
(c)
the governance arrangements to ensure the independence of the staff employed by the separate business entity, and the corresponding incentive structure;
(d)
rules for ensuring compliance with the obligations;
(e)
rules for ensuring transparency of operational procedures, in particular towards other stakeholders;
(f)
a monitoring programme to ensure compliance, including the publication of an annual report.
4. Following the Commission's decision on the draft measure taken in accordance with Article 8(3), the national regulatory authority shall conduct a coordinated analysis of the different markets related to the access network in accordance with the procedure set out in Article 16 of Directive 2002/21/EC (Framework Directive). On the basis of its assessment, the national regulatory authority shall impose, maintain, amend or withdraw obligations, in accordance with Articles 6 and 7 of Directive 2002/21/EC (Framework Directive).
5. An undertaking on which functional separation has been imposed may be subject to any of the obligations identified in Articles 9 to13 in any specific market where it has been designated as having significant market power in accordance with Article 16 of Directive 2002/21/EC (Framework Directive), or any other obligations authorised by the Commission pursuant to Article 8(3).
Article 13b
Voluntary separation by a vertically integrated undertaking
1. Undertakings which have been designated as having significant market power in one or several relevant markets in accordance with Article 16 of Directive 2002/21/EC (Framework Directive) shall inform the national regulatory authority in advance and in a timely manner, in order to allow the national regulatory authority to assess the effect of the intended transaction, when they intend to transfer their local access network assets or a substantial part thereof to a separate legal entity under different ownership, or to establish a separate business entity in order to provide to all retail providers, including its own retail divisions, fully equivalent access products.
Undertakings shall also inform the national regulatory authority of any change of that intent as well as the final outcome of the process of separation.
2. The national regulatory authority shall assess the effect of the intended transaction on existing regulatory obligations under Directive 2002/21/EC (Framework Directive).
For that purpose, the national regulatory authority shall conduct a coordinated analysis of the different markets related to the access network in accordance with the procedure set out in Article 16 of Directive 2002/21/EC (Framework Directive).
On the basis of its assessment, the national regulatory authority shall impose, maintain, amend or withdraw obligations, in accordance with Articles 6 and 7 of Directive 2002/21/EC (Framework Directive).
3. The legally and/or operationally separate business entity may be subject to any of the obligations identified in Articles 9 to 13 in any specific market where it has been designated as having significant market power in accordance with Article 16 of Directive 2002/21/EC (Framework Directive), or any other obligations authorised by the Commission pursuant to Article 8(3).”;
11)
Article 14 shall be amended as follows:
(a)
paragraph 3 shall be replaced by the following:
“3. Where reference is made to this paragraph, Article 5a(1) to (4) and Article 7 of Decision 1999/468/EC shall apply, having regard to the provisions of Article 8 thereof.”;
(b)
paragraph 4 shall be deleted;
12)
Annex II shall be amended as follows:
(a)
the title shall be replaced by the following:
(b)
definition (a) shall be replaced by the following:
“(a)
“local sub-loop” means a partial local loop connecting the network termination point to a concentration point or a specified intermediate access point in the fixed public electronic communications network;”
(c)
definition (c) shall be replaced by the following:
“(c)
“full unbundled access to the local loop” means the provision to a beneficiary of access to the local loop or local sub-loop of the SMP operator allowing the use of the full capacity of the network infrastructure;”
(d)
definition (d) shall be replaced by the following:
“(d)
“shared access to the local loop” means the provision to a beneficiary of access to the local loop or local sub-loop of the SMP operator, allowing the use of a specified part of the capacity of the network infrastructure such as a part of the frequency or an equivalent;”
(e)
in part A, points 1, 2 and 3 shall be replaced by the following:
“1.
Network elements to which access is offered covering in particular the following elements together with appropriate associated facilities:
(a)
unbundled access to local loops (full and shared);
(b)
unbundled access to local sub-loops (full and shared), including, when relevant, access to network elements which are not active for the purpose of roll-out of backhaul networks;
(c)
where relevant, duct access enabling the roll out of access networks.
2.
Information concerning the locations of physical access sites including cabinets and distribution frames, availability of local loops, sub-loops and backhaul in specific parts of the access network and when relevant, information concerning the locations of ducts and the availability within ducts;
3.
Technical conditions related to access and use of local loops and sub-loops, including the technical characteristics of the twisted pair and/or optical fibre and/or equivalent, cable distributors, and associated facilities and, when relevant, technical conditions related to access to ducts;”
(f)
in part B, point 1 shall be replaced by the following:
“1.
Information on the SMP operator's existing relevant sites or equipment locations and planned update thereof (23).
Article 3
Amendments to Directive 2002/20/EC (Authorisation Directive)
Directive 2002/20/EC is hereby amended as follows:
1)
Article 2(2) shall be replaced by the following:
“2. The following definition shall also apply:
“general authorisation” means a legal framework established by the Member State ensuring rights for the provision of electronic communications networks or services and laying down sector specific obligations that may apply to all or to specific types of electronic communications networks and services, in accordance with this Directive.”;
2)
In Article 3(2), the following subparagraph shall be added:
“Undertakings providing cross-border electronic communications services to undertakings located in several Member States shall not be required to submit more than one notification per Member State concerned.”
3)
Article 5 shall be replaced by the following:
“Article 5
Rights of use for radio frequencies and numbers
1. Member States shall facilitate the use of radio frequencies under general authorisations. Where necessary, Member States may grant individual rights of use in order to:
-
avoid harmful interference,
-
ensure technical quality of service,
-
safeguard efficient use of spectrum, or
-
fulfil other objectives of general interest as defined by Member States in conformity with Community law.
2. Where it is necessary to grant individual rights of use for radio frequencies and numbers, Member States shall grant such rights, upon request, to any undertaking for the provision of networks or services under the general authorisation referred to in Article 3, subject to the provisions of Articles 6, 7 and 11(1)(c) of this Directive and any other rules ensuring the efficient use of those resources in accordance with Directive 2002/21/EC (Framework Directive).
Without prejudice to specific criteria and procedures adopted by Member States to grant rights of use of radio frequencies to providers of radio or television broadcast content services with a view to pursuing general interest objectives in conformity with Community law, the rights of use for radio frequencies and numbers shall be granted through open, objective, transparent, non-discriminatory and proportionate procedures, and, in the case of radio frequencies, in accordance with the provisions of Article 9 of Directive 2002/21/EC (Framework Directive). An exception to the requirement of open procedures may apply in cases where the granting of individual rights of use of radio frequencies to the providers of radio or television broadcast content services is necessary to achieve a general interest objective as defined by Member States in conformity with Community law.
When granting rights of use, Member States shall specify whether those rights can be transferred by the holder of the rights, and under which conditions. In the case of radio frequencies, such provision shall be in accordance with Articles 9 and 9b of Directive 2002/21/EC (Framework Directive).
Where Member States grant rights of use for a limited period of time, the duration shall be appropriate for the service concerned in view of the objective pursued taking due account of the need to allow for an appropriate period for investment amortisation.
Where individual rights to use radio frequencies are granted for 10 years or more and such rights may not be transferred or leased between undertakings pursuant to Article 9b of Directive 2002/21/EC (Framework Directive) the competent national authority shall ensure that the criteria to grant individual rights of use apply and are complied with for the duration of the licence, in particular upon a justified request of the holder of the right. If those criteria are no longer applicable, the individual right of use shall be changed into a general authorisation for the use of radio frequencies, subject to prior notice and after a reasonable period, or shall be made transferable or leaseable between undertakings in accordance with Article 9b of Directive 2002/21/EC (Framework Directive).
3. Decisions on the granting of rights of use shall be taken, communicated and made public as soon as possible after receipt of the complete application by the national regulatory authority, within three weeks in the case of numbers that have been allocated for specific purposes within the national numbering plan and within six weeks in the case of radio frequencies that have been allocated to be used by electronic communications services within the national frequency plan. The latter time limit shall be without prejudice to any applicable international agreements relating to the use of radio frequencies or of orbital positions.
4. Where it has been decided, after consultation with interested parties in accordance with Article 6 of Directive 2002/21/EC (Framework Directive), that rights for use of numbers of exceptional economic value are to be granted through competitive or comparative selection procedures, Member States may extend the maximum period of three weeks by up to a further three weeks.
With regard to competitive or comparative selection procedures for radio frequencies, Article 7 shall apply.
5. Member States shall not limit the number of rights of use to be granted except where this is necessary to ensure the efficient use of radio frequencies in accordance with Article 7.
6. Competent national authorities shall ensure that radio frequencies are efficiently and effectively used in accordance with Articles 8(2) and 9(2) of Directive 2002/21/EC (Framework Directive). They shall ensure competition is not distorted by any transfer or accumulation of rights of use of radio frequencies. For such purposes, Member States may take appropriate measures such as mandating the sale or the lease of rights to use radio frequencies.”;
4)
Article 6 shall be amended as follows:
(a)
paragraph 1 shall be replaced by the following:
“1. The general authorisation for the provision of electronic communications networks or services and the rights of use for radio frequencies and rights of use for numbers may be subject only to the conditions listed in the Annex. Such conditions shall be non-discriminatory, proportionate and transparent and, in the case of rights of use for radio frequencies, shall be in accordance with Article 9 of Directive 2002/21/EC (Framework Directive).”;
(b)
in paragraph 2, the words “Articles 16, 17, 18 and 19 of Directive 2002/22/EC (Universal Service Directive)” shall be replaced by the words “Article 17 of Directive 2002/22/EC (Universal Service Directive)”;
5)
Article 7 shall be amended as follows:
(a)
paragraph 1 shall be amended as follows:
(i)
the introductory phrase shall be replaced by the following:
“1. Where a Member State is considering whether to limit the number of rights of use to be granted for radio frequencies or whether to extend the duration of existing rights other than in accordance with the terms specified in such rights, it shall inter alia:”;
(ii)
point (c) shall be replaced by the following:
“(c)
publish any decision to limit the granting of rights of use or the renewal of rights of use, stating the reasons therefor;”;
(b)
paragraph 3 shall be replaced by the following:
“3. Where the granting of rights of use for radio frequencies needs to be limited, Member States shall grant such rights on the basis of selection criteria which must be objective, transparent, non-discriminatory and proportionate. Any such selection criteria must give due weight to the achievement of the objectives of Article 8 of Directive 2002/21/EC (Framework Directive) and of the requirements of Article 9 of that Directive.”;
(c)
in paragraph 5, the words “Article 9” shall be replaced by the words “Article 9b”;
6)
Article 10 shall be amended as follows:
(a)
paragraph 1, 2 and 3 shall be replaced by the following:
“1. National regulatory authorities shall monitor and supervise compliance with the conditions of the general authorisation or of rights of use and with the specific obligations referred to in Article 6(2), in accordance with Article 11.
National regulatory authorities shall have the power to require undertakings providing electronic communications networks or services covered by the general authorisation or enjoying rights of use for radio frequencies or numbers to provide all information necessary to verify compliance with the conditions of the general authorisation or of rights of use or with the specific obligations referred to in Article 6(2), in accordance with Article 11.
2. Where a national regulatory authority finds that an undertaking does not comply with one or more of the conditions of the general authorisation or of rights of use, or with the specific obligations referred to in Article 6(2), it shall notify the undertaking of those findings and give the undertaking the opportunity to state its views, within a reasonable time limit.
3. The relevant authority shall have the power to require the cessation of the breach referred to in paragraph 2 either immediately or within a reasonable time limit and shall take appropriate and proportionate measures aimed at ensuring compliance.
In this regard, Member States shall empower the relevant authorities to impose:
(a)
dissuasive financial penalties where appropriate, which may include periodic penalties having retroactive effect; and
(b)
orders to cease or delay provision of a service or bundle of services which, if continued, would result in significant harm to competition, pending compliance with access obligations imposed following a market analysis carried out in accordance with Article 16 of Directive 2002/21/EC (Framework Directive).
The measures and the reasons on which they are based shall be communicated to the undertaking concerned without delay and shall stipulate a reasonable period for the undertaking to comply with the measure.”;
(b)
paragraph 4 shall be replaced by the following:
“4. Notwithstanding the provisions of paragraphs 2 and 3, Member States shall empower the relevant authority to impose financial penalties where appropriate on undertakings for failure to provide information in accordance with the obligations imposed under Article 11(1)(a) or (b) of this Directive and Article 9 of Directive 2002/19/EC (Access Directive) within a reasonable period stipulated by the national regulatory authority.”;
(c)
paragraph 5 shall be replaced by the following:
“5. In cases of serious or repeated breaches of the conditions of the general authorisation or of the rights of use, or specific obligations referred to in Article 6(2), where measures aimed at ensuring compliance as referred to in paragraph 3 of this Article have failed, national regulatory authorities may prevent an undertaking from continuing to provide electronic communications networks or services or suspend or withdraw rights of use. Sanctions and penalties which are effective, proportionate and dissuasive may be applied to cover the period of any breach, even if the breach has subsequently been rectified.”;
(d)
paragraph 6 shall be replaced by the following:
“6. Irrespective of the provisions of paragraphs 2, 3 and 5, where the relevant authority has evidence of a breach of the conditions of the general authorisation rights of use or of the specific obligations referred to in Article 6(2) that represents an immediate and serious threat to public safety, public security or public health or will create serious economic or operational problems for other providers or users of electronic communications networks or services or other users of the radio spectrum, it may take urgent interim measures to remedy the situation in advance of reaching a final decision. The undertaking concerned shall thereafter be given a reasonable opportunity to state its views and propose any remedies. Where appropriate, the relevant authority may confirm the interim measures, which shall be valid for a maximum of 3 months, but which may, in circumstances where enforcement procedures have not been completed, be extended for a further period of up to three months.”;
7)
Article 11, paragraph 1 shall be amended as follows:
(a)
point (a) shall be replaced by the following:
“(a)
systematic or case-by-case verification of compliance with conditions 1 and 2 of Part A, conditions 2 and 6 of Part B and conditions 2 and 7 of Part C of the Annex and of compliance with obligations as referred to in Article 6(2);”;
(b)
the following points shall be added:
“(g)
safeguarding the efficient use and ensuring the effective management of radio frequencies;
(h)
evaluating future network or service developments that could have an impact on wholesale services made available to competitors.”;
(c)
the second subparagraph shall be replaced by the following:
“The information referred to in points (a), (b), (d), (e), (f), (g) and (h) of the first subparagraph may not be required prior to, or as a condition for, market access.”;
8)
Article 14 shall be replaced by the following:
“Article 14
Amendment of rights and obligations
1. Member States shall ensure that the rights, conditions and procedures concerning general authorisations and rights of use or rights to install facilities may only be amended in objectively justified cases and in a proportionate manner, taking into consideration, where appropriate, the specific conditions applicable to transferable rights of use for radio frequencies. Except where proposed amendments are minor and have been agreed with the holder of the rights or general authorisation, notice shall be given in an appropriate manner of the intention to make such amendments and interested parties, including users and consumers, shall be allowed a sufficient period of time to express their views on the proposed amendments, which shall be no less than four weeks except in exceptional circumstances.
2. Member States shall not restrict or withdraw rights to install facilities or rights of use for radio frequencies before expiry of the period for which they were granted except where justified and where applicable in conformity with the Annex and relevant national provisions regarding compensation for withdrawal of rights.”;
9)
Article 15(1) shall be replaced by the following:
“1. Member States shall ensure that all relevant information on rights, conditions, procedures, charges, fees and decisions concerning general authorisations, rights of use and rights to install facilities is published and kept up to date in an appropriate manner so as to provide easy access to that information for all interested parties.”;
10)
in Article 17 paragraphs 1 and 2 shall be replaced by the following:
“1. Without prejudice to Article 9a of Directive 2002/21/EC (Framework Directive), Member States shall bring general authorisations and individual rights of use already in existence on 31 December 2009 into conformity with Articles 5, 6, 7, and the Annex of this Directive 19 December 2011 at the latest.
2. Where application of paragraph 1 results in a reduction of the rights or an extension of the general authorisations and individual rights of use already in existence, Member States may extend the validity of those authorisations and rights until 30 September 2012 at the latest, provided that the rights of other undertakings under Community law are not affected thereby. Member States shall notify such extensions to the Commission and state the reasons therefor.”;
11)
the Annex shall be amended as set out in the Annex to this Directive.
Article 4
Repeal
Regulation (EC) No 2887/2000 is hereby repealed.
Article 5
Transposition
1. Member States shall adopt and publish by 25 May 2011 the laws, regulations and administrative provisions necessary to comply with this Directive. They shall forthwith communicate to the Commission the text of such provisions.
They shall apply those measures from 26 May 2011.
When Member States adopt these measures, they shall contain a reference to this Directive or shall be accompanied by such reference on the occasion of their official publication. The methods of making such reference shall be laid down by Member States.
2. Member States shall communicate to the Commission the text of the main provisions of national law which they adopt in the field covered by this Directive.
Article 6
Entry into force
This Directive shall enter into force on the day following its publication in the Official Journal of the European Union.
Article 7
Addressees
This Directive is addressed to the Member States.
Done at Strasbourg, 25 November 2009.