31994L0033
L 216/12
ОФИЦИАЛЕН ВЕСТНИК НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ
ДИРЕКТИВА 94/33/ЕО НА СЪВЕТА
от 22 юни 1994 година
за закрила на младите хора на работното място
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност, и по-специално член 118а от него,
като взе предвид предложението на Комисията (1),
като взе предвид становището на Икономическия и социален комитет (2),
в съответствие с процедурата, предвидена в член 189в от Договора (3),
като има предвид, че член 118а от Договора предвижда Съветът да приема с директиви минимални изисквания за насърчаване на подобренията, в частност на работната среда, за да се гарантира по-високо равнище на защита на безопасността и здравето на работниците
като има предвид, че съгласно споменатия член тези директиви избягват да налагат административни, финансови и правни ограничения, които биха възпрепятствали създаването и развитието на малки и средни предприятия;
като има предвид, че Хартата на Общността за основните социални права на работниците, приета от Европейския съвет в Страсбург на 9 декември 1989 г. от държавните и правителствените ръководители на единадесетте държави-членки, гласи в частност в точки 20 и 22:
„20.
Без да се засягат по-благоприятните за младите хора правила, в частност тези, които осигуряват подготовката им за работа чрез професионална квалификация, и освен ако има дерогации, ограничаващи се до някои леки дейности, минималната възраст за постъпване на работа не трябва да е под минималната възраст за завършване на задължителното образование, но при всяко положение да не е под 15 години;
22.
Трябва да се вземат необходимите мерки с оглед да се променят разпоредбите на трудовото законодателство, които се отнасят за младите работници, така че те да отговарят на изискванията за тяхното развитие и на потребностите им от професионално обучение и на достъпа им до работа.
Продължителността на труда, в частност на работниците под осемнадесет години, трябва да се ограничи, без да има възможност за заобикаляне на това ограничение, като се прибягва до извънреден труд, а нощният труд - да се забрани, с изключение на някои дейности, определени от националните закони или наредби.“;
като има предвид, че е подходящо да се вземат предвид принципите на Международната организация на труда в областта на закрилата на младите хора на работното място, включително и тези, които се отнасят за минималната възраст за достъп до заетост или работа;
като има предвид, че в Резолюцията за детския труд (4) Европейският парламент обобщава различните аспекти на труда на младите хора и в частност подчертава въздействието му върху тяхното здраве, тяхната безопасност, тяхното физическо и умствено развитие и набляга върху необходимостта да се приеме директива, която да хармонизира националните законодателства в тази област;
като има предвид, че член 15 от Директива 89/391/ЕИО на Съвета от 12 юни 1989 г. за въвеждането на мерки за насърчаване на подобряването на безопасността и здравето на работниците на работното място (5) предвижда, че особено уязвимите рискови групи трябва да бъдат закриляни от конкретните опасности, които ги застрашават;
като има предвид, че децата и подрастващите трябва да се разглеждат като особени рискови групи и да се вземат мерки за тяхната безопасност и здраве;
като има предвид, че уязвимостта на децата изисква държавите-членки да забранят техния труд и да следят минималната възраст за достъп до заетост или работа да не е под минималната възраст за завършване на задължителното редовно образование, установено от националното законодателство, но при всяко положение да не е под 15 години; като има предвид, че дерогации на забраната на детския труд могат да се допускат само в особени случаи и при условията, предвидени в настоящата директива; като има предвид, че те в никакъв случай не могат да бъдат във вреда на редовното посещаване на училище и на ползата от образованието;
като има предвид, че особеностите на прехода от детството към зрялата възраст, присъщи на подрастващите, налагат необходимостта от стриктна правна уредба и закрила на труда на подрастващите;
като има предвид, че всеки работодател трябва да гарантира на младите хора условия на труд, съобразени с тяхната възраст;
като има предвид, че работодателите трябва да прилагат необходимите мерки за защита на безопасността и здравето на младите хора въз основа на преценка на рисковете за младите хора, свързани с техния труд;
като има предвид, че държавите-членки трябва да закрилят младите хора от всички специфични рискове, произтичащи от липсата на опит, от неспособността да осъзнават съществуващи или потенциални рискове или от незрялостта на младите хора;
като има предвид, че за целта държавите-членки трябва да забранят труда на младите хора за дейностите, посочени в настоящата директива;
като има предвид, че приемането на конкретни минимални предписания за организацията на работното време може да подобри условията на труд на младите хора;
като има предвид, че максималното работно време на младите хора трябва да е строго ограничено и че нощният труд на младите хора трябва да се забрани, с изключение на някои видове дейности, определени от националните закони или наредби;
като има предвид, че е подходящо държавите-членки да приемат съответните мерки работното време на подрастващите, които посещават училище, да не е във вреда на възможността им да се възползват от полученото образование;
като има предвид, че времето, посветено за образование от младите хора, които работят в рамките на смесена система за теоретично и/или практическо обучение или на производствена практика, трябва да се включи в работното време;
като има предвид, че с оглед да се гарантират безопасността и здравето на младите хора трябва да им бъдат осигурени минимални периоди на почивка - дневна, седмична и годишна, и съответни кратки почивки;
като има предвид, че що се отнася до периода на седмичната почивка, следва надлежно да се вземе под внимание разнообразието на културните, етническите, религиозните и други фактори, преобладаващи в държавите-членки; като има предвид в частност, че всяка държава-членка има право сама да решава окончателно дали и до каква степен да включи неделята в седмичната почивка;
като има предвид, че подходящият трудов опит може да допринесе за постигането на целта за подготовка на младите хора за професионалния и обществения живот на възрастните хора, при условие че се следи да се избягва каквото и да било увреждане на тяхната безопасност, здраве и развитие;
като има предвид, че ако дерогациите на забраните и ограниченията, предвидени в настоящата директива, биха се оказали належащи за някои дейности или в конкретни ситуации, тяхното прилагане не би следвало да накърнява принципите на въведената система за закрила;
като има предвид, че настоящата директива представлява конкретна стъпка към изграждането на социалното измерение на вътрешния пазар;
като има предвид, че практическото прилагане на системата за закрила, предвидена от настоящата директива, ще изисква от държавите-членки да прилагат система от ефективни и пропорционални мерки;
като има предвид, че прилагането на някои от разпоредбите на настоящата директива би могло да създаде конкретни проблеми на държава-членка по отношение на нейната система за закрила на младите хора на работното място; като има предвид, че поради това е подходящо да се разреши на тази държава-членка да се въздържа от прилагането на съответните разпоредби за подходящ период,
ПРИЕ НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:
РАЗДЕЛ I
Член 1
Предмет
1. Държавите-членки вземат необходимите мерки за забрана на детския труд.
Те следят, при предвидените от настоящата директива условия, минималната възраст за назначаване или за наемане на работа да не е под минималната възраст за завършване на задължителното редовно образование, установено от националното законодателство, или при всяко положение да не е под 15 години.
2. Държавите-членки следят трудът на юношите да е строго регламентиран и закрилян при условията, предвидени от настоящата директива.
3. По принцип държавите-членки следят всеки работодател да гарантира на младите хора условия на труд, съобразени с тяхната възраст.
Те следят за закрилата на младите хора от икономическа експлоатация и от всякакъв труд, който би увредил безопасността, здравето или физическото, умственото, моралното или общественото им развитие или би навредил на тяхното образование.
Член 2
Приложно поле
1. Настоящата директива се прилага за всяко лице под 18-годишна възраст, страна по трудов договор или по трудово правоотношение, определени и/или регламентирани от действащото в държава-членка право.
2. Държавите-членки могат чрез законови или подзаконови разпоредби да предвидят да не прилагат настоящата директива в границите и при условията, които те установят в законови или в подзаконови разпоредби, за случайни или краткосрочни дейности, включващи:
а)
домашните услуги в частно домакинство, или
б)
работата, която не се смята за вредна, тежка или опасна за младите хора, в семейно предприятие.
Член 3
Определения
По смисъла на настоящата директива:
а)
„млад човек“ е всяко лице под 18-годишна възраст, визирано в член 2, параграф 1;
б)
„дете“ е всеки млад човек, който не е навършил 15 години или който все още подлежи на задължителното редовно образование по силата на националното законодателство;
в)
„юноша“ е всеки млад човек, навършил най-малко 15 години, но под 18 години, който вече не подлежи на задължителното редовно образование по силата на националното законодателство;
г)
„леки дейности“ са всички дейности, които поради присъщия характер на включените задачи и конкретните условия, при които те се извършват:
i)
не могат да увредят безопасността, здравето или развитието на децата, и
ii)
не са от такова естество, че да им попречат да посещават училище, да участват в програми за професионално ориентиране или обучение, одобрени от компетентния орган, или на възможността да се възползват от полученото образование;
д)
„работно време“ е всеки период, през който младият човек е на работа, е на разположение на работодателя и изпълнява дейността или задълженията си в съответствие с националното законодателство и/или практика;
е)
„период на почивка“ е всеки период, който не е работно време.
Член 4
Забрана на детския труд
1. Държавите-членки приемат необходимите мерки за забрана на детския труд.
2. Като имат предвид целите, посочени в член 1, държавите-членки могат със законови или подзаконови разпоредби да предвидят, че забраната на детския труд не се прилага:
а)
за децата, които извършват дейностите, посочени в член 5;
б)
за децата на възраст най-малко 14 години, които работят в рамките на смесена система на работа/обучение или на производствена практика, при условие че този труд се полага в съответствие с условията, определени от компетентния орган;
в)
за децата на възраст най-малко 14 години, които извършват леки дейности, различни от посочените в член 5; леки дейности, различни от посочените в член 5, все пак могат да се извършват от деца на 13-годишна възраст за ограничен брой часове на седмица и за категории труд, определени от националното законодателство.
3. Държавите-членки, които се ползват от правото, посочено в параграф 2, буква в), определят, като спазват разпоредбите на настоящата директива, условията на труд, свързани с посочените леки дейности.
Член 5
Културни или сходни на тях дейности
1. За наемането на деца с цел участие в културни, художествени, спортни или рекламни дейности се изисква предварително разрешение от компетентния орган за всеки отделен случай.
2. Държавите-членки определят със законови или подзаконови разпоредби условията на труд на децата в случаите, посочени в параграф 1, и условията и реда на процедурата за получаване на предварително разрешение, при условие че дейностите:
i)
не могат да увредят безопасността, здравето или развитието на децата, и
ii)
не са от такова естество, че да им попречат да посещават училище, да участват в програми за професионално ориентиране или обучение, одобрени от компетентните органи, или на възможността да се възползват от полученото образование.
3. Чрез дерогация от процедурата, предвидена в параграф 1, за деца, навършили 13-годишна възраст, държавите-членки могат да разрешат със законови или подзаконови разпоредби, в съответствие с условията, които те определят, наемането на деца с цел участие в културни, художествени, спортни или рекламни дейности.
4. Държавите-членки, които имат специална разрешителна система за агенциите за манекени, които работят с деца, могат да запазят тази система.
РАЗДЕЛ II
Член 6
Общи задължения на работодателите
1. Без да се засяга член 4, параграф 1, работодателят взема необходимите мерки за закрила на безопасността и здравето на младите хора, като обръща особено внимание на специфичните рискове, посочени в член 7, параграф 1.
2. Работодателят прилага мерките, предвидени в параграф 1, въз основа на преценка на рисковете, които съществуват за младите хора и са свързани с тяхната работа.
Преценката трябва да се извърши, преди младите хора да започнат работа и при всяко съществено изменение на условията на труд и в частност трябва да обхваща следните въпроси:
а)
обзавеждането и планировката на местоработата и на личното работно място;
б)
естеството, степента и продължителността на излагане на физични, биологични и химични фактори;
в)
разполагането, избора и използването на работни съоръжения, в частност на фактори, машини, апарати и устройства, както и начина на работа с тях;
г)
организацията на работните процеси и операции и на тяхното взаимодействие (организация на труда);
д)
равнището на обучение и инструктаж на младите хора.
Когато тази преценка показва съществуването на риск за безопасността, физическото или умственото здраве или развитие на младите хора, трябва да се осигури съответна периодична безплатна оценка и наблюдение на тяхното здраве, без да се засяга Директива 89/391/ЕИО.
Безплатната оценка и наблюдение на здравето могат да са част от национална здравна система.
3. Работодателят уведомява младите хора за евентуалните рискове и за всички мерки, взети за безопасността и здравето им.
Наред с това, той уведомява законните представители на децата за евентуалните рискове и за всички мерки, взети за безопасността и здравето на младите хора.
4. Работодателят си сътрудничи със службите за закрила и превенция, посочени в член 7 от Директива 89/391/ЕИО, при планирането, прилагането и контрола на условията на безопасност и здраве, които се прилагат за труда на младите хора.
Член 7
Уязвимост на младите хора - забрана на труда
1. Държавите-членки следят за закрилата на младите хора от конкретни рискове за тяхната безопасност, здраве и развитие в резултат от липсата на опит, от липсата на осъзнаване на съществуващи или възможни рискове или от незрялостта на младите хора.
2. Без да се засяга член 4, параграф 1, държавите-членки забраняват за тази цел наемането на млади хора за дейности, които:
а)
обективно са извън техните физически или психологични възможности;
б)
включват вредно излагане на фактори, които са токсични, канцерогенни, причиняват наследствени генетични увреждания, имат вредно въздействие върху плода по време на бременност или каквото и да било друго вредно хронично въздействие върху човешкото здраве;
в)
включват опасно излагане на радиация;
г)
включват риск от злополуки, за който може да се предположи, че не може да бъде осъзнат или избегнат от младите хора поради недостатъчното им внимание към безопасността или липсата на опит или обучение; или
д)
застрашават здравето поради изключително високи и ниски температури или поради шум или вибрации.
Дейностите, които могат да породят конкретни рискове за младите хора по смисъла на параграф 1, в частност са:
-
дейностите, свързани с опасно излагане на физични, биологични и химични фактори, посочени в точка I от приложението, и
-
процесите и дейностите, посочени в точка II от приложението.
3. Държавите-членки могат със законови или подзаконови разпоредби да разрешават дерогации от разпоредбите на параграф 2 за подрастващите, когато тези дерогации са необходими за професионалното обучение на подрастващите и при условие че закрилата на тяхната безопасност и здраве е осигурена от факта, че дейностите се извършват под контрола на компетентно лице по смисъла на член 7 от Директива 89/391/ЕИО и с уговорката да се гарантира закрилата, осигурена от споменатата директива.
РАЗДЕЛ III
Член 8
Работно време
1. Държавите-членки, които се ползват от правото, посочено в член 4, параграф 2, буква б) или в), вземат необходимите мерки за ограничаване на работното време на децата:
а)
до осем часа дневно и до четиридесет часа седмично за труд, полаган при смесена система на работа/обучение, или при производствена практика;
б)
до два часа в учебни дни и до дванадесет часа седмично за труд, полаган по време на учебния срок и извън часовете, определени за учебни занимания, доколкото това не е забранено от националното законодателство и/или практика;
в никакъв случай дневното работно време не може да надвишава седем часа; тази граница може да се увеличи на осем часа за децата, които са навършили петнадесет години;
в)
до седем часа дневно и до тридесет и пет часа седмично за труд, полаган през период, когато училището не работи най-малко една седмица; тези граници могат да се увеличат на осем часа дневно и на четиридесет часа седмично за децата, които са навършили петнадесет години;
г)
до седем часа дневно и до тридесет и пет часа седмично за леки дейности, извършвани от деца, които вече не подлежат на задължителното редовно образование, изисквано от националното законодателство.
2. Държавите-членки вземат необходимите мерки за ограничаване на работното време на подрастващите до осем часа дневно и до четиридесет часа седмично.
3. Времето, посветено на обучение от младия човек, който работи по смесена теоретична и/или практическа система на работа/обучение или на производствена практика, се включва в работното време.
4. Когато млад човек е нает от повече от един работодател, работните дни и работното време се сумират.
5. Държавите-членки могат чрез законови или подзаконови разпоредби да разрешават дерогации от разпоредбите на параграф 1, буква а) и параграф 2 или в краен случай, или когато са налице обективни причини за това.
Държавите-членки чрез законови или подзаконови разпоредби определят условията, границите и реда за прилагане на такива дерогации.
Член 9
Нощен труд
1.
а)
Държавите-членки, които се ползват от правото, предвидено в член 4, параграф 2, буква б) или в), вземат необходимите мерки за забрана на детския труд от 20:00 до 6:00 часа.
б)
Държавите-членки вземат необходимите мерки за забрана на труда на подрастващите или между 22:00 и 6:00 часа, или между 23:00 и 7:00 часа.
2.
а)
Държавите-членки могат чрез законови или подзаконови разпоредби да разрешават труда на подрастващите през периода на забрана на нощния труд, посочен в параграф 1, буква б), в конкретни сектори на дейност.
В този случай държавите-членки вземат съответните мерки за контрол над подрастващите от възрастен работник в случаите, когато такъв контрол е необходим за закрилата на подрастващите.
б)
В случай на прилагане на буква а) трудът между полунощ и 4:00 часа остава забранен.
Наред с това държавите-членки могат чрез законови или подзаконови разпоредби да разрешават труда на подрастващите през периода на забрана на нощния труд в посочените по-долу случаи, когато съществуват обективни причини за това и при условие че на подрастващите се предостави съответна почивка като компенсация и че посочените в член 1 цели не се поставят под съмнение:
-
дейности, извършвани в секторите корабоплаване или риболов;
-
дейности, извършвани в системата на въоръжените сили или на полицията;
-
дейности, извършвани в болниците или в други подобни заведения;
-
културни, художествени, спортни и рекламни дейности.
3. Подрастващите имат право, преди евентуалното им допускане до нощен труд и на равни интервали след това, на безплатна оценка на тяхното здраве и възможности, освен ако трудът, който полагат в периода, когато трудът е забранен, е по изключение.
Член 10
Периоди на почивка
1.
а)
Държавите-членки, които се ползват от правото, посочено в член 4, параграф 2, буква б) или в), вземат необходимите мерки на всеки период от двадесет и четири часа децата да имат право на минимален период на почивка от 14 последователни часа.
б)
Държавите-членки вземат необходимите мерки на всеки период от двадесет и четири часа подрастващите да имат право на минимален период на почивка от 20 последователни часа.
2. Държавите-членки вземат необходимите мерки на всеки период от седем дни:
-
децата, по отношение на които те са използвали правото, посочено в член 4, параграф 2, буква б) или в), и
-
подрастващите
да имат право на минимален период на почивка от два дни, по възможност последователни.
Когато това е оправдано по технически или организационни причини, минималният период на почивка може да бъде намален, но в никакъв случай не може да бъде под 36 последователни часа.
Минималният период на почивка, посочен в първа и втора алинея, по принцип включва и неделята.
3. Държавите-членки могат чрез законови или подзаконови разпоредби да предвидят минималните периоди на почивка, посочени в параграфи 1 и 2, да бъдат прекъсвани по отношение на дейности, включващи периоди на работа, които са разпокъсани или са с кратка продължителност през деня.
4. Държавите-членки могат чрез законови или подзаконови разпоредби да разрешават дерогации от параграф 1, буква б) и параграф 2 по отношение на подрастващите в посочените по-долу случаи, когато съществуват обективни причини за това и при условие че на подрастващите се предостави съответна почивка като компенсация и че целите, посочени в член 1, не се поставят под съмнение:
а)
дейности, извършвани в секторите корабоплаване или риболов;
б)
дейности, извършвани в системата на въоръжените сили и на полицията;
в)
дейности, извършвани в болниците или в други подобни заведения;
г)
дейности, извършвани в земеделието;
д)
дейности, извършвани в сектора туризъм или в сектора хотели, ресторанти и кафенета;
е)
дейности, включващи периоди на работа, които са разпокъсани през деня.
Член 11
Годишна почивка
Държавите-членки, които се ползват от правото, посочено в член 4, параграф 2, буква б) или в), следят в училищните ваканции на децата, подлежащи на задължителното редовно образование, изисквано от националното законодателство, да се включи, доколкото е възможно, напълно освободен от всякаква работа период.
Член 12
Почивки през работно време
Държавите-членки вземат необходимите мерки младите хора да ползват, когато дневното работно време е над четири часа и половина, време за почивка най-малко тридесет минути, по възможност последователни.
Член 13
Работа на юноши при форсмажорни обстоятелства
Държавите-членки могат чрез законови или подзаконови разпоредби да разрешават дерогации от член 8, параграф 2, член 9, параграф 1, буква б), член 10, параграф 1, буква б), а по отношение на подрастващите - от член 12, за дейности при обстоятелствата, посочени в член 5, параграф 4 от Директива 89/391/ЕИО, при условие че тези дейности имат временен характер и трябва да се извършат незабавно, че няма на разположение възрастни работници и че на съответните подрастващи се предоставят равностойни периоди на почивка като компенсация в срок от три седмици.
РАЗДЕЛ IV
Член 14
Мерки
Всяка държава-членка определя всички необходими мерки, които се прилагат в случай на нарушение на разпоредбите, приети в съответствие с настоящата директива; тези мерки трябва да са ефективни и пропорционални.
Член 15
Адаптиране на приложението
Адаптиранията от строго технически характер в резултат от техническия прогрес, развитието на международните правила или спецификации или на познанието в областта, обхваната от настоящата директива, се приемат в съответствие с процедурата, предвидена в член 17 от Директива 89/391/ЕИО.
Член 16
Клауза за недопускане на регресия
Без да се засяга правото на държавите-членки да въвеждат, предвид променящите се обстоятелства, различни разпоредби за закрила на младите хора, доколкото се спазват минималните изисквания, предвидени в настоящата директива, прилагането на директивата не представлява основателна причина за намаляване на общото равнище на закрила на младите хора.
Член 17
Заключителни разпоредби
1.
а)
Държавите-членки въвеждат в сила законовите, подзаконовите и административните разпоредби, необходими, за да се съобразят с настоящата директива, най-късно до 22 юни 1996 г. или следят най-късно до тази дата социалните партньори да въведат изискваните разпоредби чрез колективни договори, като държавите-членки трябва да приемат всички необходими мерки, за да са в състояние да гарантират по всяко време резултатите, предвидени от настоящата директива.
б)
За период от четири години, считано от посочената в буква а) дата, Обединеното кралство може да се въздържа да прилага член 8, параграф 1, буква б), първа алинея по отношение на разпоредбата за максималната продължителност на седмичното работно време, както и член 8, параграф 2 и член 9, параграф 1, буква б) и параграф 2.
Комисията представя доклад за резултатите от настоящата разпоредба.
Съветът, в съответствие с предвидените в Договора условия, решава дали посоченият по-горе срок трябва да бъде продължен.
в)
Държавите-членки незабавно информират Комисията за това.
2. Когато държавите-членки приемат мерките, посочени в параграф 1, последните съдържат позоваване на настоящата директива или то се извършва при официалното им публикуване. Условията и редът на позоваване се определят от държавите-членки.
3. Държавите-членки съобщават на Комисията текста на основните разпоредби от националното законодателство, които те вече са приели или приемат в областта, уредена с настоящата директива.
4. На всеки пет години държавите-членки представят на Комисията доклад за практическото прилагане на разпоредбите на настоящата директива, като посочват гледните точки на социалните партньори.
Комисията уведомява за това Европейския парламент, Съвета и Икономическия и социален комитет.
5. Комисията представя на Европейския парламент, на Съвета и на Икономическия и социален комитет периодичен доклад за прилагането на настоящата директива, като взема предвид параграфи 1, 2, 3 и 4.
Член 18
Адресати на настоящата директива са държавите-членки.
Съставено в Люксембург на 22 юни 1994 година.
COUNCIL DIRECTIVE 94/33/EC
of 22 June 1994
on the protection of young people at work
THE COUNCIL OF THE EUROPEAN UNION,
Having regard to the Treaty establishing the European Community, and in particular Article 118a thereof,
Having regard to the proposal from the Commission (1),
Having regard to the opinion of the Economic and Social Committee (2),
Acting in accordance with the procedure referred to in Article 189c of the Treaty (3),
Whereas Article 118a of the Treaty provides that the Council shall adopt, by means of directives, minimum requirements to encourage improvements, especially in the working environment, as regards the health and safety of workers;
Whereas, under that Article, such directives must avoid imposing administrative, financial and legal constraints in a way which would hold back the creation and development of small and medium-sized undertakings;
Whereas points 20 and 22 of the Community Charter of the Fundamental Social Rights of Workers, adopted by the European Council in Strasbourg on 9 December 1989, state that:
‘20.
Without prejudice to such rules as may be more favourable to young people, in particular those ensuring their preparation for work through vocational training, and subject to derogations limited to certain light work, the minimum employment age must not be lower than the minimum school-leaving age and, in any case, not lower than 15 years;
22.
Appropriate measures must be taken to adjust labour regulations applicable to young workers so that their specific development and vocational training and access to employment needs are met.The duration of work must, in particular, be limited - without it being possible to circumvent this limitation through recourse to overtime - and night work prohibited in the case of workers of under eighteen years of age, save in the case of certain jobs laid down in national legislation or regulations.’;
Whereas account should be taken of the principles of the International Labour Organization regarding the protection of young people at work, including those relating to the minimum age for access to employment or work;
Whereas, in this Resolution on child labour (4), the European Parliament summarized the various aspects of work by young people and stressed its effects on their health, safety and physical and intellectual development, and pointed to the need to adopt a Directive harmonizing national legislation in the field;
Whereas Article 15 of Council Directive 89/391/EEC of 12 June 1989 on the introduction of measures to encourage improvements in the safety and health of workers at work (5) provides that particularly sensitive risk groups must be protected against the dangers which specifically affect them;
Whereas children and adolescents must be considered specific risk groups, and measures must be taken with regard to their safety and health;
Whereas the vulnerability of children calls for Member States to prohibit their employment and ensure that the minimum working or employment age is not lower than the minimum age at which compulsory schooling as imposed by national law ends or 15 years in any event; whereas derogations from the prohibition on child labour may be admitted only in special cases and under the conditions stipulated in this Directive; whereas, under no circumstances, may such derogations be detrimental to regular school attendance or prevent children benefiting fully from their education;
Whereas, in view of the nature of the transition from childhood to adult life, work by adolescents should be strictly regulated and protected;
Whereas every employer should guarantee young people working conditions appropriate to their age;
Whereas employers should implement the measures necessary to protect the safety and health of young people on the basis on an assessment of work-related hazards to the young;
Whereas Member States should protect young people against any specific risks arising from their lack of experience, absence of awareness of existing or potential risks, or from their immaturity;
Whereas Member States should therefore prohibit the employment of young people for the work specified by this Directive;
Whereas the adoption of specific minimal requirements in respect of the organization of working time is likely to improve working conditions for young people;
Whereas the maximum working time of young people should be strictly limited and night work by young people should be prohibited, with the exception of certain jobs specified by national legislation or rules;
Whereas Member States should take the appropriate measures to ensure that the working time of adolescents receiving school education does not adversely affect their ability to benefit from that education;
Whereas time spent on training by young persons working under a theoretical and/or practical combined work/training scheme or an in-plant work-experience should be counted as working time;
Whereas, in order to ensure the safety and health of young people, the latter should be granted minimum daily, weekly and annual periods of rest and adequate breaks;
Whereas, with respect to the weekly rest period, due account should be taken of the diversity of cultural, ethnic, religious and other factors prevailing in the Member States; whereas in particular, it is ultimately for each Member State to decide whether Sunday should be included in the weekly rest period, and if so to what extent;
Whereas appropriate work experience may contribute to the aim of preparing young people for adult working and social life, provided it is ensured that any harm to their safety, health and development is avoided;
Whereas, although derogations from the bans and limitations imposed by this Directive would appear indispensable for certain activities or particular situations, applications thereof must not prejudice the principles underlying the established protection system;
Whereas this Directive constitutes a tangible step towards developing the social dimension of the internal market;
Whereas the application in practice of the system of protection laid down by this Directive will require that Member States implement a system of effective and proportionate measures;
Whereas the implementation of some provisions of this Directive poses particular problems for one Member State with regard to its system of protection for young people at work; whereas that Member State should therefore be allowed to refrain from implementing the relevant provisions for a suitable period,
HAS ADOPTED THIS DIRECTIVE:
SECTION I
Article 1
Purpose
1. Member States shall take the necessary measures to prohibit work by children.
They shall ensure, under the conditions laid down by this Directive, that the minimum working or employment age is not lower than the minimum age at which compulsory full-time schooling as imposed by national law ends or 15 years in any event.
2. Member States ensure that work by adolescents is strictly regulated and protected under the conditions laid down in this Directive.
3. Member States shall ensure in general that employers guarantee that young people have working conditions which suit their age.
They shall ensure that young people are protected against economic exploitation and against any work likely to harm their safety, health or physical, mental, moral or social development or to jeopardize their education.
Article 2
Scope
1. This Directive shall apply to any person under 18 years of age having an employment contract or an employment relationship defined by the law in force in a Member State and/or governed by the law in force in a Member State.
2. Member States may make legislative or regulatory provision for this Directive not to apply, within the limits and under the conditions which they set by legislative or regulatory provision, to occasional work or short-term work involving:
(a)
domestic service in a privat household, or
(b)
work regarded as not being harmful, damaging or dangerous to young people in a family undertaking.
Article 3
Definitons
For the purposes of this Directive:
(a)
‘young person’ shall mean any person under 18 years of age referred to in Article 2 (1);
(b)
‘child’ shall mean any young person of less than 15 years of age or who is still subject to compulsory full-time schooling under national law;
(c)
‘adolescent’ shall mean any young person of at least 15 years of age but less than 18 years of age who is no longer subject to compulsory full-time schooling under national law;
(d)
‘light work’ shall mean all work which, on account of the inherent nature of the tasks which it involves and the particular conditions under which they are performed:
(i)
is not likely to be harmful to the safety, health or development of children, and
(ii)
is not such as to be harmful to their attendance at school, their participation in vocational guidance or training programmes approved by the competent authority or their capacity to benefit from the instruction received;
(e)
‘working time’ shall mean any period during which the young person is at work, at the employer's disposal and carrying out his activity or duties in accordance with national legislation and/or practice;
(f)
‘rest period’ shall mean any period which is not working time.
Article 4
Prohibition of work by children
1. Member States shall adopt the measures necessary to prohibit work by children.
2. Taking into account the objectives set out in Article 1, Member States may make legislative or regulatory provision for the prohibition of work by children not to apply to:
(a)
children pursuing the activities set out in Article 5;
(b)
children of at least 14 years of age working under a combined work/training scheme or an in-plant work-experience scheme, provided that such work is done in accordance with the conditions laid down by the competent authority;
(c)
children of at least 14 years of age performing light work other than that covered by Article 5; light work other than that covered by Article 5 may, however, be performed by children of 13 years of age for a limited number of hours per week in the case of categories of work determined by national legislation.
3. Member States that make use of the opinion referred to in paragraph 2 (c) shall determine, subject to the provisions of this Directive, the working conditions relating to the light work in question.
Article 5
Cultural or similar activities
1. The employment of children for the purposes of performance in cultural, artistic, sports or advertising activities shall be subject to prior authorization to be given by the competent authority in individual cases.
2. Member States shall by legislative or regulatory provision lay down the working conditions for children in the cases referred to in paragraph 1 and the details of the prior authorization procedure, on condition that the activities:
(i)
are not likely to be harmful to the safety, health or development of children, and
(ii)
are not such as to be harmful to their attendance at school, their participation in vocational guidance or training programmes approved by the competent authority or their capacity to benefit from the instruction received.
3. By way of derogation from the procedure laid down in paragraph 1, in the case of children of at least 13 years of age, Member States may authorize, by legislative or regulatory provision, in accordance with conditions which they shall determine, the employment of children for the purposes of performance in cultural, artistic, sports or advertising activities.
4. The Member States which have a specific authorization system for modelling agencies with regard to the activities of children may retain that system.
SECTION II
Article 6
General obligations on employers
1. Without prejudice to Article 4 (1), the employer shall adopt the measures necessary to protect the safety and health of young people, taking particular account of the specific risks referred to in Article 7 (1).
2. The employer shall implement the measures provided for in paragraph 1 on the basis of an assessment of the hazards to young people in connection with their work.
The assessment must be made before young people begin work and when there is any major change in working conditions and must pay particular attention to the following points:
(a)
the fitting-out and layout of the workplace and the workstation;
(b)
the nature, degree and duration of exposure to physical, biological and chemical agents;
(c)
the form, range and use of work equipment, in particular agents, machines, apparatus and devices, and the way in which they are handled;
(d)
the arrangement of work processes and operations and the way in which these are combined (organization of work);
(e)
the level of training and instruction given to young people.
Where this assessment shows that there is a risk to the safety, the physical or mental health or development of young people, an appropriate free assessment and monitoring of their health shall be provided at regular intervals without prejudice to Directive 89/391/EEC.
The free health assessment and monitoring may form part of a national health system.
3. The employer shall inform young people of possible risks and of all measures adopted concerning their safety and health.
Furthermore, he shall inform the legal representatives of children of possible risks and of all measures adopted concerning children's safety and health,
4. The employer shall involve the protective and preventive services referred to in Article 7 of Directive 89/391/EEC in the planning, implementation and monitoring of the safety and health conditions applicable to young people.
Article 7
Vulnerability of young people - Prohibition of work
1. Member States shall ensure that young people are protected from any specific risks to their safety, health and development which are a consequence of their lack of experience, of absence of awareness of existing or potential risks or of the fact that young people have not yet fully matured.
2. Without prejudice to Article 4 (1), Member States shall to this end prohibit the employment of young people for:
(a)
work which is objectively beyond their phyiscal or psychological capacity;
(b)
work involving harmful exposure to agents which are toxic, carcinogenic, cause heritable genetic damage, or harm to the unborn child or which in any other way chronically affect human health;
(c)
work involving harmful exposure to radiation;
(d)
work involving the risk of accidents which it may be assumed cannot be recognized or avoided by young persons owing to their insufficient attention to safety or lack of experience or training; or
(e)
work in which there is a risk to health from extreme cold or heat, or from noise or vibration.
Work which is likely to entail specific risks for young people within the meaning of paragraph 1 includes:
-
work involving harmful exposure to the physical, biological and chemical agents referred to in point I of the Annex, and
-
processes and work referred to in point II of the Annex.
3. Member States may, by legislative or regulatory provision, authorize derogations from paragraph 2 in the case of adolescents where such derogations are indispensable for their vocational training, provided that protection of their safety and health is ensured by the fact that the work is performed under the supervision of a competent person within the meaning of Article 7 of Directive 89/391/EEC and provided that the protection afforded by that Directive is guaranteed.
SECTION III
Article 8
Working time
1. Member States which make use of the option in Article 4 (2) (b) or (c) shall adopt the measures necessary to limit the working time of children to:
(a)
eight hours a day and 40 hours a week for work performed under a combined work/training scheme or an in-plant work-experience scheme;
(b)
two hours on a school day and 12 hours a week for work performed in term-time outside the hours fixed for school attendance, provided that this is not prohibited by national legislation and/or practice;
in no circumstances may the daily working time exceed seven hours; this limit may be raised to eight hours in the case of children who have reached the age of 15;
(c)
seven hours a day and 35 hours a week for work performed during a period of at least a week when school is not operating; these limits may be raised to eight hours a day and 40 hours a week in the case of chidren who have reached the age of 15;
(d)
seven hours a day and 35 hours a week for light work performed by children no longer subject to compulsory full-time schooling under national law.
2. Member States shall adopt the measures necessary to limit the working time of adolescents to eight hours a day and 40 hours a week.
3. The time spent on training by a young person working under a theoretical and/or practical combined work/training scheme or an in-plant work-experience scheme shall be counted as working time.
4. Where a young person is employed by more than one employer, working days and working time shall be cumulative.
5. Member States may, by legislative or regulatory provision, authorize derogations from paragraph 1 (a) and paragraph 2 either by way of exception or where there are objective grounds for so doing.
Member States shall, by legislative or regulatory provision, determine the conditions, limits and procedure for implementing such derogations.
Article 9
Night work
1.
(a)
Member States which make use of the option in Article 4 (2) (b) or (c) shall adopt the measures necessary to prohibit work by children between 8 p.m. and 6 a.m.
(b)
Member States shall adopt the measures necessary to prohibit work by adolescents either between 10 p.m. and 6 a.m. or between 11 p.m. and 7 a.m.
2.
(a)
Member States may, by legislative or regulatory provision, authorize work by adolescents in specific areas of activity during the period in which night work is prohibited as referred to in paragraph 1 (b).
In that event, Member States shall take appropriate measures to ensure that the adolescent is supervised by an adult where such supervision is necessary for the adolescent's protection.
(b)
If point (a) is applied, work shall continue to be prohibited between midnight and 4 a.m.
However, Member States may, by legislative or regulatory provision, authorize work by adolescents during the period in which night work is prohibited in the following cases, where there are objective grounds for so doing and provided that adolescents are allowed suitable compensatory rest time and that the objectives set out in Article 1 are not called into question:
-
work performed in the shipping or fisheries sectors;
-
work performed in the context of the armed forces or the police;
-
work performed in hospitals or similar establishments;
-
cultural, artistic, sports or advertising activities.
3. Prior to any assignment to night work and at regular intervals thereafter, adolescents shall be entitled to a free assessment of their health and capacities, unless the work they do during the period during which work is prohibited is of an exceptional nature.
Article 10
Rest period
1.
(a)
Member States which make use of the option in Article 4 (2) (b) or (c) shall adopt the measures necessary to ensure that, for each 24-hour period, children are entitled to a minimum rest period of 14 consecutive hours.
(b)
Member States shall adopt the measures necessary to ensure that, for each 24-hour period, adolescents are entitled to a minimum rest period of 12 consecutive hours.
2. Member States shall adopt the measures necessary to ensure that, for each seven-day period:
-
children in respect of whom they have made use of the option in Article 4 (2) (b) or (c), and
-
adolescents
are entitled to a minimum rest period of two days, which shall be consecutive if possible.
Where justified by technical or organization reasons, the minimum rest period may be reduced, but may in no circumstances be less than 36 consecutive hours.
The minimum rest period referred to in the first and second subparagraphs shall in principle include Sunday.
3. Member States may, by legislative or regulatory provision, provide for the minimum rest periods referred to in pargraphs 1 and 2 to be interrupted in the case of activities involving periods of work that are split up over the day or are of short duration.
4. Member States may make legislative or regulatory provision for derogations from paragraph 1 (b) and paragraph 2 in respect of adolescents in the following cases, where there are objective grounds for so doing and provided that they are granted appropriate compensatory rest time and that the objetives set out in Article 1 are not called into question:
(a)
work performed in the shipping or fisheries sectors;
(b)
work performed in the context of the armed forces or the police;
(c)
work performed in hospitals or similar establishments;
(d)
work performed in agriculture;
(e)
work performed in the tourism industry or in the hotel, restaurant and cafe sector;
(f)
activities involving periods of work split up over the day.
Article 11
Annual rest
Member States which make use of the option referred to in Article 4 (2) (b) or (c) shall see to it that a period free of any work is included, as far as possible, in the school holidays of children subject to compulsory full-time schooling under national law.
Article 12
Breaks
Member States shall adopt the measures necessary to ensure that, where daily working time is more than four and a half hours, young people are entitled to a break of at least 30 minutes, which shall be consecutive if possible.
Article 13
Work by adolescents in the event of force majeure
Member States may, by legislative or regulatory provision, authorize derogations from Article 8 (2), Article 9 (1) (b), Article 10 (1) (b) and, in the case of adolescents, Article 12, for work in the circumstances referred to in Article 5 (4) of Directive 89/391/EEC, provided that such work is of a temporary nature and must be performed immediately, that adult workers are not available and that the adolescents are allowed equivalent compensatory rest time within the following three weeks.
SECTION IV
Article 14
Measures
Each Member State shall lay down any necessary measures to be applied in the event of failure to comply with the provisions adopted in order to implement this Directive; such measures must be effective and proportionate.
Article 15
Adaptation of the Annex
Adaptations of a strictly technical nature to the Annex in the light of technical progress, changes in international rules or specifications and advances in knowledge in the field covered by this Directive shall be adopted in accordance with the procedure provided for in Article 17 of Directive 89/391/EEC.
Article 16
Non-reducing clause
Without prejudice to the right of Member States to develop, in the light of changing circumstances, different provisions on the protection of young people, as long as the minimum requirements provided for by this Directive are complied with, the implementation of this Directive shall not constitute valid grounds for reducing the general level of protection afforded to young people.
Article 17
Final provisions
1.
(a)
Member States shall bring into force the laws, regulations and administrative provisions necessary to comply with this Directive not later than 22 June 1996 or ensure, by that date at the latest, that the two sides of industry introduce the requisite provisions by means of collective agreements, with Member States being required to make all the necessary provisions to enable them at all times to guarantee the results laid down by this Directive.
(b)
The United Kingdom may refrain from implementing the first subparagraph of Article 8 (1) (b) with regard to the provision relating to the maximum weekly working time, and also Article 8(2) and Article 9 (1) (b) and (2) for a period of four years from the date specified in subparagraph (a).
The Commission shall submit a report on the effects of this provision.
The Council, acting in accordance with the conditions laid down by the Treaty, shall decide whether this period should be extended.
(c)
Member States shall forthwith inform the Commission thereof.
2. When Member States adopt the measures referred to in paragraph 1, such measures shall contain a reference to this Directive or shall be accompanied by such reference on the occasion of their official publication. The methods of making such reference shall be laid down by Member States.
3. Member States shall communicate to the Commission the texts of the main provisions of national law which they have already adopted or adopt in the field governed by this Directive.
4. Member States shall report to the Commission every five years on the practical implementation of the provisions of this Directive, indicating the viewpoints of the two sides of industry.
The Commission shall inform the European Parliament, the Council and the Economic and Social Committee thereof.
5. The Commission shall periodically submit to the European Parliament, the Council and the Economic and Social Committee a report on the application of this Directive taking into account pargraphs 1, 2, 3 and 4.
Article 18
This Directive is addressed to the Member States.
Done at Luxembourg, 22 June 1994.