32001D0792
L 297/7
ОФИЦИАЛЕН ВЕСТНИК НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ
РЕШЕНИЕ НА СЪВЕТА
от 23 октомври 2001 година
за създаване на механизъм на Общността за поощряване на засиленото сътрудничество в рамките на спасителните операции в областта на гражданската защита
(2001/792/ЕО, Евратом)
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност, и по-специално член 308 от него, като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност за атомна енергия, и по-специално член 203 от него,
като взе предвид предложението на Комисията (1),
като взе предвид становището на Европейския парламент (2),
като взе предвид становището на Икономическия и социален комитет (3),
като взе предвид становището на Комитета на регионите (4),
като има предвид, че:
(1)
Дейността на Общността по прилагане на Резолюцията на Съвета и на представителите на правителствата на държавите-членки, заседаващи в рамките на Съвета, от 8 юли 1991 г. за подобряване на взаимопомощта между държавите-членки в случай на природно или технологично бедствие (5) допринесе за защита на хората и опазване на природната среда и имуществото. Понастоящем е необходимо да се осигури още по-надеждна защита в случай на природно, технологично, радиологично или екологично бедствие, включително инцидентното замърсяване на морската среда на или извън територията на Европейския съюз, и да се придаде по-голяма сила на разпоредбите на резолюцията.
(2)
Конвенцията на Икономическата комисия за Европа на ООН относно трансграничното въздействие на промишлените аварии, която урежда въпроси като предотвратяването, степента на готовност за посрещане на извънредни ситуации, информирането и участието на обществеността, системите за оповестяване на промишлените аварии, способността за реагиране и взаимната помощ, влезе в сила на 19 април 2000 г. Тази конвенция бе одобрена от Общността с Решение 98/685/ЕО на Съвета (6).
(3)
Един механизъм за поощряване на засиленото сътрудничество в рамките на спасителните операции в областта на гражданската защита би могъл да допълни настоящата Програма за действие на Общността в областта на гражданската защита (7), като окаже подкрепа при сериозни извънредни ситуации, налагащи спешна реакция. Той ще улесни мобилизацията на спасителните екипи, на експертите и другите необходими ресурси в зависимост от потребностите, благодарение на една засилена общностна структура за гражданска защита, включваща център за наблюдение и информация и обща система за спешна комуникация и информация. Той ще позволи също така да се събере валидирана информация за извънредните ситуации, която да бъде разпратена на държавите-членки, както и да се споделят поуките от спасителните операции.
(4)
Този механизъм ще отчита надлежно законодателството и международните ангажименти на Европейската общност в тази област. Настоящото решение следователно не накърнява взаимните права и задължения на държавите-членки, произтичащи от двустранни и многостранни договори, които се отнасят до въпросите, обхванати от настоящото решение.
(5)
Предотвратяването има особено значение за защитата при природни, технологични и екологични бедствия, поради което следва да се обсъди необходимостта от нови мерки.
(6)
При възникване или риск от възникване на сериозна извънредна ситуация в рамките на Европейската общност, която предизвиква или може да предизвика трансграничен ефект или да доведе до молба за помощ от страна на една или няколко държави-членки, следва при необходимост извънредната ситуация да бъде оповестена чрез обща и надеждна система за спешна комуникация и информация.
(7)
Подготвителни мерки трябва да се вземат както на равнище държави-членки, така и на общностно равнище, за да може спасителните екипи да се мобилизират бързо и да се координират с необходимата гъвкавост, както и благодарение на програма за подготовка, екипите за оценка и/или координация, екипите за намеса и останалите налични ресурси да покажат ефикасна способност за реагиране и при нужда, взаимно допълване. Други подготвителни мерки могат да бъдат централизирането на информацията за медицинските ресурси и поощряването на използването на нови технологии.
(8)
В съответствие с принципа на субсидиарността един общностен механизъм ще спомогне да се подкрепят и допълнят националните политики за взаимопомощ в областта на гражданската защита. Ако държавата-членка, поискала помощ, не е достатъчно подготвена по отношение на наличните ресурси, за да реагира адекватно на сериозна извънредна ситуация, тя може да увеличи своята готовност, прибягвайки до общностния механизъм.
(9)
Механизмът трябва да позволи да се мобилизират спасителните екипи и да улесни тяхната координация, което ще допринесе за гарантирането на по-добра защита, на първо място на хората, но също така на околната среда и материалните блага, включително културното наследство, което ще допринесе да се намали броят на човешките жертви, ранените, материалните и икономическите щети и пораженията върху околната среда и да се направят по-осезаеми целите за социална кохезия и солидарност.
(10)
Изолираните и разположени в крайната периферия зони и някои други региони в Общността често имат своите особености и специфични потребности поради географското си разположение, топографията и преобладаващите в тях икономически и социални условия. Тези особености и потребности имат отрицателни последствия, препятстват предаването на помощта и разгръщането на спасителните екипи, затруднявайки транспортирането на помощта и спасителните средства и създават специфични нужди от помощ в случай на заплаха от сериозна извънредна ситуация. Предвиденият общностен механизъм ще позволи да се реагира по-добре на тези ситуации и потребности.
(11)
По отношение на спасителните операции в областта на гражданската защита, осъществявани извън Общността, механизмът би могъл да се използва като средство за улесняване и подкрепа на действията, предприети от Общността и държавите-членки в рамките на съответните им компетенции.
(12)
Общностният механизъм може при определени условия да се използва като средство за улесняване и подкрепа на управлението на кризи, посочено в дял V от Договора за Европейския съюз.
(13)
Спасителните операции се осъществяват или самостоятелно, или в рамките на операция, ръководена от международна организация, като в последния случай Общността би следвало да укрепи връзките си със съответните международни организации, световни или регионални.
(14)
Механизмът ще бъде отворен за участие за страните кандидатки.
(15)
Следва да се увеличи прозрачността, да се укрепят и засилят различните дейности в гражданската защита, за да се преследват неуморно целите на Договора.
(16)
Мерките, необходими за прилагането на настоящото решение, се приемат в съответствие с Решение 1999/468/ЕО на Съвета от 28 юни 1999 г. за установяване на процедурите за упражняване на изпълнителните правомощия, предоставени на Комисията (8).
(17)
Използването на същия комитет за настоящия общностен механизъм, както този за съществуващата Програма за действие на Общността в областта на гражданската защита, следва да гарантира еднородност и взаимно допълване при прилагането на механизма.
(18)
За приемането на настоящото решение Договорът за създаване на Европейската общност и договорът за създаване на Европейската общност за атомна енергия не предвиждат други правомощия, освен тези, посочени съответно в членове 308 и 203,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
1. Създава се общностен механизъм (наричан по-долу „механизмът“), с цел да се поощри засиленото сътрудничество между Общността и държавите-членки по време на спасителни операции в областта на гражданската защита при сериозни извънредни ситуации, които са възникнали или могат да възникнат и които могат да наложат спешно реагиране.
2. Механизмът има за цел да допринесе за гарантирането на по-добра защита, на първо място, на хората, но също така на околната среда и материалните блага, включително на културното наследство, в случай на сериозна извънредна ситуация, а именно природно бедствие, технологична, радиологична или екологична катастрофа, възникнали на или извън територията на Общността, включително инцидентното замърсяване на морската среда, както се предвижда в Решение № 2850/2000/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 20 декември 2000 г. за определяне на рамка на Общността за сътрудничество в областта на случайното или умишленото замърсяване на водите (9).
Той не засяга задълженията, произтичащи от законодателството на Европейската общност или на Европейската общност за атомна енергия или на подписаните в тази област международни споразумения.
Главната му цел е при поискване да дава подкрепа в извънредни ситуации от този тип и да допринася за подобряване на координацията на спасителните операции, предприети от държавите-членки и Общността, като отчита специфичните потребности на изолираните, разположените в крайната периферия, островните и други региони в Общността.
3. Механизмът се състои от редица елементи и действия, а именно:
-
списък на спасителните екипи и другите спасителни средства, с които разполагат държавите-членки за организиране на спасителните работи в извънредна ситуация;
-
изготвяне и прилагане на програма за подготовка на спасителните екипи и другите спасителни средства, както и на експертите от екипите за оценка и/или координация;
-
практически и научни семинари и пилотни проекти по основните аспекти на спасителните операции;
-
сформиране и при необходимост изпращане на екипи за оценка и координация;
-
създаване и управление на център за наблюдение и информация;
-
създаване и управление на обща система за спешна комуникация и информация;
-
други дейности за подкрепа, като мерки за улесняване на транспорта на средствата, предназначени за спасителните операции.
Член 2
1. В случай на сериозна извънредна ситуация, която е възникнала или има риск да възникне в Общността и която може да има трансграничен ефект или да принуди една или няколко държави-членки да поискат помощ, държавата-членка, на чиято територия е възникнала извънредната ситуация, предупреждава незабавно:
а)
държавите-членки, които могат да бъдат засегнати от въпросната извънредна ситуация, освен ако това задължение за предупреждение не е вече изпълнено по силата на съответното законодателство на Европейската общност или на Европейската общност за атомна енергия или по силата на действащи международни споразумения, и
б)
Комисията, когато е възможно да бъде отправено евентуално искане за помощ към центъра за наблюдение и информация, за да може Комисията, ако е необходимо, да уведоми останалите държави-членки и да осигури намесата на компетентните си служби.
2. Ако е необходимо, нотифицирането се извършва посредством системата за комуникация и информация.
Член 3
За да могат ефикасно да реагират в случай на извънредна ситуация, държавите-членки:
а)
предварително определят, в рамките на компетентните си служби и по-специално службите за гражданска защита или всяка друга служба за извънредни ситуации, спасителните екипи, с които разполагат за спасителни операции, както и екипите, които могат да се сформират в много кратки срокове, за да бъдат изпратени, обикновено в срок от 12 часа от искането за помощ, като отчитат факта, че съставът на екипите зависи от типа извънредна ситуация и специфичните потребности, които тя налага;
б)
подбират експертите, които може да се наложи да работят в екип за оценка и координация на мястото на бедствието;
в)
в шестмесечен срок от приемането на настоящото решение предоставят всякаква информация от общ характер за тези екипи и експерти, както и за медицинските ресурси, посочени в член 4, буква д), и при нужда бързо актуализират тази информация;
г)
обсъждат възможността да предоставят също, според нуждите, други средства за помощ, които могат да бъдат получени от компетентните служби, като специализиран персонал и специално екипиране за извънредни ситуации, както и да се използват ресурсите, които могат да бъдат предоставени от неправителствени и други компетентни организации;
д)
с цел прилагане на настоящото решение назначават компетентни органи, определят точки за контакт и съответно информират за това Комисията.
Член 4
За постигане на целите и извършване на дейностите, определени в член 1, Комисията:
а)
създава и ръководи център за наблюдение и информация, достъпен и денонощно готов за незабавна реакция, който е на разположение на държавите-членки и на Комисията за нуждите на механизма;
б)
създава и ръководи обща система за спешна комуникация и информация, която да бъде надеждна и да позволява комуникацията и обмена на информация между центъра за наблюдение и информация и посочените от държавите-членки контактни точки;
в)
предвижда средства за мобилизиране и изпращане в най-кратки срокове на малки експертни екипи, които имат за задача:
-
да направят оценка на ситуацията, предназначена за държавите-членки, центъра за наблюдение и информация и държавата, поискала помощ;
-
при необходимост да улеснят координацията на място на спасителните операции и ако е нужно да осигурят връзка с компетентните органи на държавата, поискала помощ;
г)
изготвя програма за подготовка, с цел да се подобри координацията на спасителните операции в областта на гражданската защита, като се осигури съвместимостта и взаимното допълване на спасителните екипи, упоменати в член 3, буква а), или евентуално на другите спасителни средства, посочени в член 3, буква б), и като се усъвършенстват оценителските качества на експертите. Програмата следва да включва общи занятия и учения, както и система за обмен, позволяваща командироването на лица в екипи на други държави-членки;
д)
централизира информацията за възможностите на държавите-членки да осигурят производството на серуми и ваксини или на всякакви други необходими медицински средства, както и за възможните налични резерви за операции при сериозна извънредна ситуация, и въвежда тази информация в информационната система;
е)
създава програма за отчитане на поуките, извлечени по време на операции, извършени в рамките на механизма, и разпространява тези поуки чрез системата за информация;
ж)
стимулира и насърчава за нуждите на механизма въвеждането и използването на нови технологии, включително системи за предупреждение и тревога, за обмен на информация, използване на сателитни технологии и подпомагане на процеса на вземане на решения при регулирането на извънредни ситуации;
з)
взема мерки за улесняване на транспорта на необходимите средства за спасителните операции и другите дейности за поддръжка.
Член 5
1. В случай на извънредна ситуация, възникнала в Общността, една държава-членка може да отправи искане за помощ, формулирано максимално точно:
а)
към останалите държави-членки посредством центъра за наблюдение и информация. В този случай веднага след получаване на искането според обстоятелствата Комисията:
-
предава искането на звената за връзка на останалите държави-членки,
-
улеснява мобилизирането на екипите, експертите и останалите спасителни средства,
-
събира потвърдена информация за извънредната ситуация и я разпространява на останалите държави-членки, или
б)
пряко към другите държави-членки.
2. Всяка държава-членка, към която е отправено искане за помощ, бързо преценява дали е в състояние да окаже помощ на искащата държава и я уведомява или посредством центъра за наблюдение и информация, или пряко, като в този случай впоследствие информира и центъра, като уточнява обхвата и условията на помощта, която може да предостави.
3. Ръководенето на спасителните операции е отговорност на държавата-членка, която иска помощ. Органите на тази държава-членка дават основните насоки и ако е необходимо, определят ограниченията при извършването на задачите, поверени на спасителните екипи, без да навлизат в подробности относно тяхното изпълнение, които са задължение на отговорното лице, посочено от оказващата помощ държава-членка.
4. Искащата помощ държава-членка може да поиска екипите да ръководят операциите от нейно име. В този случай екипите, осигурени от държавите-членки и Общността, се стараят да координират операциите си.
5. Екипът за оценка и/или координация се старае да улеснява координацията между спасителните екипи и при нужда да осигурява връзка с компетентните органи на държавата-членка, поискала помощ.
Член 6
Разпоредбите на член 5 се прилагат също, ако има отправено искане за това, към операциите, извършвани извън територията на Общността. Тези операции могат да се провеждат или като самостоятелни спасителни операции, или в рамките на операция, ръководена от международна организация.
Координацията на спасителните операции в областта на гражданската защита, осъществявани в рамките на механизма извън Общността, се осигурява от държавата-членка, която в момента председателства Съвета на Европейския съюз.
Член 7
Механизмът е отворен за участие на:
-
страните кандидатки от Централна и Източна Европа съгласно условията, определени в споразуменията за асоцииране, в допълнителните протоколи към тях и в решенията на съответните съвети за асоцииране;
-
Кипър, Малта и Турция на базата на двустранни споразумения, които ще бъдат сключени с тези страни.
Член 8
1. Комисията осъществява дейностите, свързани с механизма, съгласно процедурите, предвидени в член 9, параграф 2.
2. Освен това Комисията изготвя, съгласно процедурите по член 9, параграф 3, общи правила, по-специално по отношение на:
а)
ресурсите, които могат да се предоставят за спасителните операции съгласно член 3;
б)
центъра за наблюдение и информация, предвиден в член 4, буква а);
в)
общата система за спешна комуникация и информация, предвидена в член 4, буква б);
г)
екипите за оценка и/или координация, предвидени в член 4, буква в), включително и критериите за избор на експерти;
д)
програмата за подготовка, предвидена в член 4, буква г);
е)
информацията за медицинските средства, предвидена в член 4, буква д);
ж)
операциите, осъществявани на територията на Общността на базата на Резолюцията от 8 юли 1991 г., както и операциите извън територията на Общността, предвидени в член 6.
Член 9
1. Комисията се подпомага от комитет, създаден съгласно член 4, параграф 1 от Решение 1999/847/ЕО.
2. Когато се прави позоваване на настоящия параграф, се прилагат членове 4 и 7 от Решение 1999/468/ЕО.
Периодът, предвиден в член 4, параграф 3 от Решение 1999/468/ЕО, се определя на три месеца.
3. Когато се прави позоваване на настоящия параграф, се прилагат членове 5 и 7 от Решение 1999/468/ЕО.
Периодът, предвиден в член 5, параграф 6 от Решение 1999/468/ЕО, се определя на три месеца.
4. Комитетът приема свой процедурен правилник.
Член 10
Комисията оценява прилагането на настоящото решение на всеки три години, считано от влизането му в сила, и представя заключенията от тази оценка, както и всякакви предложения за изменение на решението, на Европейския парламент и на Съвета.
Член 11
Настоящото решение влиза в сила на 1 януари 2002 г.
Член 12
Адресати на настоящото решение са държавите-членки.
Съставено в Люксембург на 23 октомври 2001 година.
Council Decision
of 23 October 2001
establishing a Community mechanism to facilitate reinforced cooperation in civil protection assistance interventions
(2001/792/EC, Euratom)
THE COUNCIL OF THE EUROPEAN UNION,
Having regard to the Treaty establishing the European Community, and in particular Article 308 thereof, and to the Treaty establishing the European Atomic Energy Community, and in particular Article 203 thereof,
Having regard to the proposal from the Commission(1),
Having regard to the opinion of the European Parliament(2),
Having regard to the opinion of the Economic and Social Committee(3),
Having regard to the opinion of the Committee of the Regions(4),
Whereas:
(1) While action by the Community to implement the resolution of the Council and of the representatives of the Governments of the Member States, meeting within the Council, of 8 July 1991 on improving mutual aid between Member States in the event of natural or technological disaster(5) has helped protect people, the environment and property, the need is now to ensure even better protection in the event of natural, technological, radiological and environmental emergencies, including accidental marine pollution, occurring both inside and outside the European Union, and to strengthen the provisions of the resolution.
(2) The United Nations Economic Commission for Europe (UN/ECE) Convention on the Transboundary Effects of Industrial Accidents, which contains provisions on matters such as prevention, emergency preparedness, public information and participation, industrial accident notification systems, response and mutual assistance, entered into force on 19 April 2000. The Convention was approved by the Community by Council Decision 98/685/EC(6).
(3) A mechanism to facilitate reinforced cooperation in civil protection assistance interventions could supplement the current Community action programme in the field of civil protection(7) by making support available in the event of major emergencies which may require urgent response action. It would facilitate the mobilisation of intervention teams, experts and other resources, as required, through a reinforced Community civil protection structure consisting of a monitoring and information centre and a common emergency communication and information system. It would also provide an opportunity for collecting validated emergency information, for disseminating that information to the Member States and for sharing lessons learnt from interventions.
(4) Such a mechanism would take due account of the relevant Community legislation and international commitments. This Decision should therefore not affect the reciprocal rights and obligations of the Member States under bilateral or multilateral treaties, which relate to the matters covered by this Decision.
(5) Prevention is of significant importance for the protection against natural, technological and environmental disasters and would require further action to be considered.
(6) In the event of a major emergency within the Community, or imminent threat thereof, which causes, or is capable of causing, transboundary effects or which may result in a call for assistance from one or more Member States, there is a need for relevant notification to be made as appropriate through an established reliable common emergency communication and information system.
(7) Preparatory measures need to be taken at Member State and Community level to enable assistance intervention teams in emergencies to be mobilised rapidly and coordinated with the requisite flexibility and to ensure, through a training programme, the effective response capability and complementarity of assessment and/or coordination teams, intervention teams and other resources, as appropriate. Other preparatory measures would include pooling of information related to necessary medical resources and stimulation of the use of new technologies.
(8) In accordance with the principle of subsidiarity, a Community mechanism would provide added value in supporting and supplementing national policies in the field of mutual civil protection assistance. If the preparedness of the requesting Member State is not sufficient for an adequate response to a major emergency in terms of available resources, that State would be able to supplement its preparedness by making an appeal to such a Community mechanism.
(9) A mechanism should make it possible to mobilise, and facilitate coordination of, assistance interventions in order to help ensure better protection primarily of people but also of the environment and property, including cultural heritage, thereby reducing loss of human life, injury, material damage, economic and environmental damage, and making achievement of the objectives of social cohesion and solidarity more tangible.
(10) The isolated and outermost regions and some other areas of the Community often have special characteristics and needs owing to their geography, terrain and social and economic circumstances. These have an adverse effect, hamper the deployment of assistance and intervention resources making it difficult to deliver aid and means of assistance, and create particular needs for assistance in the event of serious danger of major emergency. Such a Community mechanism would also allow better response to be made to these situations and needs.
(11) With respect to civil protection assistance intervention outside the Community, a mechanism could be made use of as a tool for facilitating and supporting actions undertaken, within their respective competences, by the Community and the Member States.
(12) Such a Community mechanism could, under conditions to be determined, also be a tool for facilitating and supporting crisis management referred to in Title V of the Treaty on European Union.
(13) Assistance interventions would either be conducted autonomously or as a contribution to an operation led by an international organisation, for which case the Community should develop its relations with the relevant global and regional international organisations.
(14) Participation in such a mechanism would be open to the candidate countries.
(15) There is a need to improve transparency and to consolidate and strengthen the various existing civil protection actions in continued pursuit of the objectives of the Treaty.
(16) The measures necessary for the implementation of this Decision should be adopted in accordance with Council Decision 1999/468/EC of 28 June 1999 laying down the procedures for the exercise of implementing powers conferred on the Commission(8).
(17) The use of the same Committee for the present mechanism as for the existing Community action programme in the field of civil protection should ensure consistency and complementarity for the implementation of the mechanism.
(18) The Treaty establishing the European Community and the Treaty establishing the European Atomic Energy Community do not provide powers for adopting this Decision other than those of Articles 308 and 203, respectively,
HAS ADOPTED THIS DECISION:
Article 1
1. A Community mechanism to facilitate reinforced cooperation between the Community and the Member States in civil protection assistance intervention in the event of major emergencies, or the imminent threat thereof, which may require urgent response action is hereby established (hereinafter "the mechanism").
2. The mechanism is intended to help ensure better protection, primarily of people but also of the environment and property, including cultural heritage, in the event of major emergencies, i.e. natural, technological, radiological or environmental accidents occurring inside or outside the Community, including accidental marine pollution, as provided for in Decision No 2850/2000/EC of the European Parliament and of the Council of 20 December 2000 setting up a Community framework for cooperation in the field of accidental or deliberate marine pollution(9).
The mechanism does not affect obligations under existing relevant legislation of the European Community or the European Atomic Energy Community or existing international agreements.
The general purpose of the mechanism is to provide, on request, support in the event of such emergencies and to facilitate improved coordination of assistance intervention provided by the Member States and the Community, taking into account the special needs of the isolated, outermost and other regions or islands of the Community.
3. The mechanism consists of a series of elements and actions including:
- the identification of intervention teams and other intervention support available in Member States for assistance intervention in the event of emergencies,
- the setting-up and implementation of a training programme for intervention teams and other intervention support, and for experts for the assessment and/or coordination teams,
- workshops, seminars and pilot projects on major aspects of interventions,
- the establishment and, as needed, dispatch of assessment and/or coordination teams,
- the establishment and management of a monitoring and information centre,
- the establishment and management of a common emergency communication and information system,
- other support action, such as measures to facilitate transport of resources for assistance intervention.
Article 2
1. In the event of a major emergency within the Community, or imminent threat thereof, which causes or is capable of causing transboundary effects or which may result in a call for assistance from one or more Member States, the Member State in which the emergency has occurred shall, without delay, notify:
(a) those Member States which may be affected by the emergency, unless this obligation of notification has already been addressed under relevant legislation of the European Community or the European Atomic Energy Community or existing international agreements, and
(b) the Commission, when a possible request for assistance through the monitoring and information centre can be anticipated, in order that the Commission may, as appropriate, inform the other Member States and activate its competent services.
2. Such notification shall, as appropriate, be made through the communication and information system.
Article 3
To ensure their capability for effective intervention response in the event of a major emergency, Member States shall:
(a) within their competent services and, in particular, their civil protection services or other emergency services, identify in advance intervention teams which might be available for such intervention or could be established for intervening at very short notice, in order to be dispatched, generally within 12 hours following a request for assistance, taking into account that team composition should depend on the type of major emergency and on particular needs in that emergency;
(b) select experts who can be called on to serve on the site of an emergency in an assessment and/or coordination team;
(c) provide relevant general information on these teams and experts as well as on medical resources as laid down in Article 4(e) within six months of the adoption of this Decision, and promptly update this information when necessary;
(d) consider the possibility of also providing, as required, other intervention support which might be available from the competent services, such as specialised personnel and equipment to deal with a particular emergency, and of calling upon resources which may be provided by non-governmental organisations and other relevant entities;
(e) for the purposes of applying this Decision, appoint the competent authorities, designate the contact points and inform the Commission accordingly.
Article 4
With a view to achieving the objectives and implementing the actions defined in Article 1, the Commission shall:
(a) establish and manage a monitoring and information centre accessible and able to react immediately 24 hours a day and serving the Member States and the Commission for the purposes of the mechanism;
(b) establish and manage a reliable common emergency communication and information system to enable communication and sharing of information between the monitoring and information centre and the contact points designated for that purpose by the Member States;
(c) establish the capability to mobilise and dispatch, as quickly as possible, small teams of experts responsible for:
- assessing the situation for the benefit of the Member States, the monitoring and information centre and the State requesting assistance,
- facilitating, when necessary, coordination of assistance operations on site and liaising, when necessary and appropriate, with the competent authorities of the State requesting assistance;
(d) set up a training programme, with a view to improving the coordination of civil protection assistance intervention by ensuring compatibility and complementarity between the intervention teams as laid down in Article 3(a) or as appropriate other intervention support as laid down in Article 3(b), and by improving the competence of experts for assessment. The programme should include joint courses and exercises and an exchange system whereby individuals may be seconded to teams in other Member States;
(e) pool information on the capabilities of the Member States for maintaining a production of serums and vaccines or other necessary medical resources and on the stocks which might be available for intervention in the event of a major emergency and compile this information in the information system;
(f) set up a programme of lessons learned from the interventions conducted within the framework of the mechanism and disseminate these lessons through the information system;
(g) stimulate and encourage the introduction and use for the purpose of the mechanism of new technologies, including systems for notification and alert, exchange of information, use of satellite technology and assistance to decision-making in the management of emergencies;
(h) take measures to facilitate transport of resources for assistance intervention and other support action.
Article 5
1. Where an emergency occurs within the Community, a Member State may request assistance, which request should be as specific as possible:
(a) from the other Member States through the monitoring and information centre, in which case, upon receiving such a request the Commission shall, as appropriate and without delay:
- forward the request to the other Member States' contact points,
- facilitate the mobilisation of teams, experts and other intervention support,
- collect validated information on the emergency and disseminate it to the Member States, or
(b) directly from the other Member States.
2. Any Member State to which a request for assistance is addressed shall promptly determine whether it is in a position to render the assistance required, and inform the requesting Member State thereof, either through the monitoring and information centre or directly and then, depending on the circumstances, also the centre, indicating the scope and terms of any assistance it might render.
3. The requesting Member State shall be responsible for directing assistance interventions. The authorities of the requesting Member State shall lay down guidelines and, if necessary, define the limits of the tasks entrusted to the intervention teams, without giving details of their execution, which are to be left to the person in charge appointed by the Member State rendering assistance.
4. The requesting Member State may ask the teams to direct the intervention on its behalf in which case the teams provided by the Member States and the Community shall endeavour to coordinate their interventions.
5. The assessment and/or coordination team should facilitate coordination between intervention teams and, as necessary and appropriate, liaise with the competent authorities of the requesting Member State.
Article 6
The provisions of Article 5 may also, upon request, be implemented in respect of interventions outside the Community. Such interventions may either be conducted as an autonomous assistance intervention or as a contribution to an intervention led by an international organisation.
The coordination of civil protection assistance interventions conducted within the framework of this mechanism outside the Community is ensured by the Member State entrusted with the Presidency of the Council of the European Union.
Article 7
Participation in the mechanism shall be open to:
- the candidate countries of central and eastern Europe in accordance with the conditions established in the Europe Agreements, in their additional protocols, and in the decisions of the respective Association Councils,
- Cyprus, Malta and Turkey on the basis of bilateral agreements to be concluded with these countries.
Article 8
1. The Commission shall implement the actions related to the mechanism in accordance with the procedures laid down in Article 9(2).
2. The Commission shall also in accordance with the procedures laid down in Article 9(3) establish common rules particularly on the following matters:
(a) resources available for assistance intervention, as laid down in Article 3;
(b) the monitoring and information centre, as laid down in Article 4(a);
(c) the common emergency communication and information system, as laid down in Article 4(b);
(d) the assessment and/or coordination teams, as laid down in Article 4(c), including criteria for the selection of experts;
(e) the training programme, as laid down in Article 4(d);
(f) information on medical resources, as laid down in Article 4(e);
(g) the interventions inside the Community, on the basis of the resolution of 8 July 1991, as well as the interventions outside the Community as laid down in Article 6.
Article 9
1. The Commission shall be assisted by the committee set up by Article 4(1) of Decision 1999/847/EC.
2. Where reference is made to this paragraph, Articles 4 and 7 of Decision 1999/468/EC shall apply.
The period laid down in Article 4(3) of Decision 1999/468/EC shall be set at three months.
3. Where reference is made to this paragraph, Articles 5 and 7 of Decision 1999/468/EC shall apply.
The period laid down in Article 5(6) of Decision 1999/468/EC shall be set at three months.
4. The Committee shall establish its rules of procedure.
Article 10
The Commission shall evaluate the implementation of this Decision every third year from the date it takes effect and transmit the conclusions of that evaluation together with any proposals for amendments to the Decision to the European Parliament and the Council.
Article 11
This Decision shall take effect on 1 January 2002.
Article 12
This Decision is addressed to the Member States.
Done at Luxembourg, 23 October 2001.