32006R1794
L 341/3
ОФИЦИАЛЕН ВЕСТНИК НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ
РЕГЛАМЕНТ (ЕО) № 1794/2006 НА КОМИСИЯТА
от 6 декември 2006 година
за установяване на обща схема за таксуване на аеронавигационното обслужване
(текст от значение за ЕИП)
КОМИСИЯТА НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ,
като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност,
като взе предвид Регламент (ЕО) № 550/2004 на Европейския парламент и на Съвета от 10 март 2004 г. за осигуряването на аеронавигационно обслужване в единното европейско небе (Регламент за осигуряване на обслужване) (1), и по-специално член 15, параграф 4 от него,
като взе предвид Регламент (ЕО) № 549/2004 на Европейския парламент и на Съвета от 10 март 2004 г. за определяне на рамката за създаването на Единно европейско небе (рамков регламент) (2), и по-специално член 8, параграф 2 от него,
като има предвид, че:
(1)
От Комисията се изисква да създаде обща схема за таксуване на аеронавигационното обслужване в цялата общност. Регламент с пряко приложение е най-подходящият инструмент за тази цел, за да се гарантира еднаквото прилагане на общата система за събиране на такси в единното европейско небе.
(2)
На Евроконтрол бе възложено в съответствие с член 8, параграф 1 от рамковия регламент да подпомогне Комисията при разработването на правила за прилагане на обща схема за таксуване на аеронавигационното обслужване. Настоящият регламент се базира на доклада на резултата от възлагането от 29 октомври 2004 г.
(3)
Разработването на обща схема за таксуване на аеронавигационно обслужване, предоставяно през всички фази на полета, е от изключително значение за изпълнението на единното европейско небе. Системата следва да допринася за постигане на по-голяма прозрачност по отношение определянето, налагането и събирането на такси от ползвателите на въздушното пространство. Системата следва също така да насърчава безопасното, ефикасното и ефективното предоставяне на аеронавигационно обслужване на ползвателите на аеронавигационно обслужване, които финансират системата и стимулират предоставянето на интегрирано обслужване.
(4)
В съответствие с общата цел за подобряване на разходната ефикасност на аеронавигационното обслужване, схемата за таксуване следва да насърчи повишаването на разходната и оперативната ефикасност.
(5)
За да се предостави достъп на пътници до въздушната транспортна мрежа, и по-специално до малки и средни летища, както и до по-големи летища на приемлива цена, държавите-членки следва да са в състояние да прилагат същата единична ставка за таксуване на терминалното обслужване на всички летища, обслужвани от същия доставчик на обслужване на въздушния трафик, или в няколко групи от такива летища, в зависимост от случая, за да покриват общите разходи за терминално обслужване.
(6)
Общата схема за таксуване следва да бъде в съответствие с член 15 от Конвенцията на ИКАО за международно гражданско въздухоплаване от Чикаго, 1944 г.
(7)
Тъй като мнозинството от държавите-членки са страни по Многостранното споразумение на Евроконтрол за пътните такси от 12 февруари 1981 г. и Общността подписа протокол за присъединяване към ревизираната Конвенция Евроконтрол, правилата, разработени в настоящия регламент, следва да са в съответствие със системата за пътни такси на Евроконтрол.
(8)
Схемата за таксуване следва да позволява оптимално използване на въздушното пространство, като отчита потоците на въздушния трафик, по-специално в рамките на функционалните блокове на въздушното пространство, както са установени в съответствие с член 5 от Регламент (ЕО) № 551/2004 на Европейския парламент и на Съвета от 10 март 2004 г. за организацията и използването на въздушното пространство в единното европейско небе (Регламент за въздушното пространство) (3).
(9)
Съгласно изявлението, приложено към Регламента за въздушното пространство (4), Комисията ще изготви до 2008 г. доклад относно придобития опит по създаването на функционални блокове въздушно пространство. По това време Комисията ще направи преценка на трудностите, които могат да възникнат от поддържането на отделни единични ставки в рамките на функционален блок въздушно пространство.
(10)
Необходимо е да се създадат изисквания за пълна и прозрачна информация за разходната база, която своевременно да се предостави на разположение на представителите на ползвателите на въздушното пространство и на компетентните органи.
(11)
Нивото на наложените такси, по-специално на леки въздухоплавателни средства, не следва да обезсърчава използването на съоръженията и услугите, необходими за безопасността или въвеждането на нови техники и процедури.
(12)
Формулата за таксуване за терминално аеронавигационно обслужване следва да отразява различния характер на това обслужване в сравнение с аеронавигационното обслужване по маршрута.
(13)
Държавите-членки следва са в състояние да определят техните единични ставки колективно, по-специално когато зоните за таксуване се простират във въздушното пространство на повече от една държава-членка или когато те са страни по съвместна система за събиране на пътни такси.
(14)
За да се подобри ефикасността на схемата за таксуване и да се намали административното и счетоводното работно натоварване, държавите-членки следва да са в състояние да събират маршрутните такси колективно в съвместна система за таксуване на маршрути чрез единична такса на полет.
(15)
Важно е да се засилят правните способи, необходими, за осигуряване на своевременното и пълно заплащане на аеронавигационните такси от ползватели на аеронавигационно обслужване.
(16)
Таксите, налагани на ползвателите на въздушното пространство, следва да се създават и прилагат по справедлив и прозрачен начин, след консултации с ползвателите. На тези такси следва да се извършва редовен преглед.
(17)
Мерките, предвидени в настоящия регламент, са в съответствие със становището на Комитета за единното небе,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
ГЛАВА I
ОБЩИ РАЗПОРЕДБИ
Член 1
Предмет и обхват
1. Настоящият регламент установява необходимите мерки за развиване на схема за таксуване на аеронавигационното обслужване, която е съвместима със Системата за пътни такси на Евроконтрол.
2. Настоящият регламент се прилага за аеронавигационно обслужване, предоставяно от доставчици на аеронавигационно обслужване, определено в съответствие с член 8 от Регламент (ЕО) № 550/2004, и от доставчици на метеорологично обслужване, ако са определени в съответствие с член 9, параграф 1 от посочения регламент, за общ въздушен трафик в рамките на ИКАО - регионите Европа и Африка, където държавите-членки отговарят за предоставянето на аеронавигационно обслужване.
3. Държавите-членки могат да прилагат настоящия регламент за аеронавигационно обслужване, предоставяно във въздушното пространство, за което отговарят в други региони на ИКАО, при условие че те информират за това Комисията и другите държави-членки.
4. Държавите-членки могат да прилагат настоящия регламент за доставчици на аеронавигационно обслужване, които са получили разрешение да предоставят въздухоплавателни услуги без сертифициране, в съответствие с член 7, параграф 5 от Регламента за предоставяне на услуги.
5. Държавите-членки могат да решат да прилагат настоящия регламент за аеронавигационно обслужване, предоставяно в летища с по-малко от 50 000 движения на търговски въздушен транспорт годишно, независимо от максималната маса при излитане и броя на пасажерските места, като движенията се броят като сума на движенията и се изчисляват като средна стойност през предишните три години.
Държавите-членки информират Комисията за това. Комисията ще публикува периодично актуализиран списък на освободените от това задължение летища.
6. Без да се накърнява прилагането на принципите, упоменати в членове 14 и 15 от Регламента за предоставяне на услуги, държавите-членки могат да решат да не изчисляват терминални такси, както е уредено в член 11 от настоящия регламент, и да не определят терминални единични ставки, както е упоменато в член 13 от настоящия регламент, по отношение на аеронавигационно обслужване, предоставени летища с по-малко от 150 000 движения на търговския въздушен транспорт годишно, независимо от максималната маса при излитане и броя на пасажерските места, като движенията се броят като сума на движенията и се изчисляват като средна стойност през предишните три години.
Преди да вземат това решение, държавите-членки правят преценка на степента, до която условията, постановени в приложение I, включително консултиране с представители на ползватели на въздушното пространство, са изпълнени.
Окончателната оценка дали условията са изпълнени и решението на държавата-членка се публикуват и се съобщават на Комисията, като се дава пълна обосновка за заключенията на държавата-членка, включително резултата от консултиране с ползвателите.
Член 2
Дефиниции
По смисъла на настоящия регламент се прилагат дефинициите в член 2 от рамковия регламент.
В допълнение се прилагат следните дефиниции:
а)
„ползвател на въздухоплавателни услуги“ е операторът на въздухоплавателното средство по времето, когато полетът е бил изпълнен, или ако самоличността на оператора не е известна, собственикът на въздухоплавателното средство, освен ако той не докаже, че друго лице е било операторът по това време;
б)
„представител на ползватели на въздушното пространство“ е юридическо лице или организация, представляващи интересите на една или няколко категории ползватели на въздухоплавателни услуги;
в)
„IFR“ означава Правила за летене по прибори, както са дефинирани в приложение 2 към Конвенцията за международно гражданско въздухоплаване от Чикаго, 1944 г. (десето издание - юли 2005 г.);
г)
„VFR“ означава Правила за видимост при полет, както са дефинирани в приложение 2 към Конвенцията за международно гражданско въздухоплаване от Чикаго, 1944 г. (десето издание - юли 2005 г.);
д)
„зона за събиране на такси по маршрута“ е обем на въздушно пространство, за което са създадени единна ценова база и единна ставка;
е)
„терминална зона за събиране на такси“ е летище или група летища, за които са създадени единна ценова база и единна ставка;
ж)
„търговски въздушен транспорт“ е операция на въздухоплавателно средство, включващо транспортиране на пътници, карго или поща срещу заплащане или под наем.
Член 3
Принципи на системата за събиране на такси
1. Схемата за таксуване отразява разходите, направени пряко или непряко, при предоставянето на въздухоплавателни услуги.
2. Разходите за услуги по време на път се финансират с помощта на пътни такси, наложени на ползвателите на въздухоплавателни услуги.
3. Разходите за терминални услуги се финансират с помощта на терминални такси, наложени на ползвателите на въздухоплавателни услуги, и/или други приходи, включително кръстосани субсидии в съответствие със законодателството на Общността.
4. Параграфи 2 и 3 не накърняват финансирането на освобождаването на някои ползватели на въздухоплавателни услуги през други източници на финансиране в съответствие с член 9.
5. Схемата за таксуване осигурява прозрачност и консултиране на разходната база и разпределението на разходите между различните услуги.
Член 4
Създаване на зони за събиране на такси
1. Държавите-членки създават зони на въздушното пространство за събиране на такси, което попада под тяхна отговорност, когато аеронавигационното обслужване се предоставя на ползватели на въздушно пространство.
2. Зоните за събиране на такси се дефинират по начин, съгласуван с контролните операции и услуги на въздушния трафик, след консултиране с ползвателите на въздушното пространство.
3. Зона за събиране на пътни такси се простира от земята до, включително, горното въздушно пространство, без да се накърнява възможността държава-членка да създаде специфична зона за комплексна терминална площ след консултиране с ползвателите на въздушното пространство.
4. Ако зоните за събиране на такси се простират през въздушното пространство на повече от една държава-членка, съответните държави-членки осъществяват съответните договорености, за да осигурят съгласуваност и еднообразие в прилагането на настоящия регламент за съответното въздушно пространство. Те информират Комисията и Евроконтрол за това.
ГЛАВА II
РАЗХОДИ ЗА ПРЕДОСТАВЯНЕ НА ВЪЗДУХОПЛАВАТЕЛНИ УСЛУГИ
Член 5
Допустими услуги, съоръжения и дейности
1. Доставчиците на аеронавигационно обслужване, упоменати в член 1, параграфи 2 и 4, доказват разходите, направени при предоставяне на въздухоплавателни услуги във връзка със съоръженията и услугите, предвидени и изпълнени по Плана за регионално въздухоплаване на ИКАО, европейски регион, в зоните за събиране на такси, за които те отговарят.
Тези разходи включват управленски и административни разходи, обучение, проучвания, изпитания и изпитвания, както и изследвания и разработки, разпределени на тези услуги.
2. Държавите-членки могат да доказват следните разходи, когато те са направени във връзка с предоставянето на аеронавигационно обслужване:
а)
разходи, направени от съответните национални органи;
б)
разходи, направени от признатите организации, както са посочени в член 3 от регламента за предоставяне на услуги;
в)
разходи, произлизащи от международни споразумения.
3. Без да се накърняват други източници на финансиране и с оглед на високо ниво на безопасност, разходна ефективност и предоставяне на услуги, таксите могат да се използват за осигуряване на финансиране за проекти, разработени да подпомагат специфични категории на ползватели на въздушното пространство и/или доставчици на аеронавигационно обслужване, за да се подобрят колективните инфраструктури на въздухоплаването, предоставянето на аеронавигационно обслужване и използването на въздушното пространство в съответствие със законодателството на Общността.
Член 6
Изчисляване на разходите
1. Разходите за допустими услуги, съоръжения и дейности по смисъла на член 5 се доказват по такъв начин, че да се съгласуват със сметките, упоменати в член 12 от Регламента за предоставяне на услуги, за периода от 1 януари до 31 декември. Независимо от това еднократните ефекти в резултат на въвеждането на Международните счетоводни стандарти могат да се разпределят за период не по-дълъг от 15 години.
2. Разходите, упоменати в параграф 1, се разбиват на разходи за персонал, други оперативни разходи, амортизационни разходи, капиталови разходи и обекти от изключителен характер, включително платени невъзстановими такси и данъци, и всички други свързани разходи.
Разходите за персонала включват брутни възнаграждения, плащания на извънреден труд, вноски за сметка на работодателя в схемите за социално осигуряване, както и разходи за пенсии и други допълнителни възнаграждения.
Други оперативни разходи включват разходи, направени за покупка на стоки и услуги, използвани за предоставяне на въздухоплавателни услуги, по-специално услуги от външни изпълнители, например комуникации, външен персонал, например консултанти, материали, енергия, комунални услуги, наеми на сгради, оборудване и съоръжения, поддръжка, разходи за застраховки и транспортни разходи. Когато доставчик на аеронавигационно обслужване закупува друго аеронавигационно обслужване, доставчикът на услуги включва действителните разходи за тези услуги в другите си оперативни разходи.
Амортизационните разходи са свързани с общите дълготрайни активи в експлоатация за целите на въздухоплавателни услуги. Дълготрайните активи се амортизират в съответствие с техния очакван полезен живот, като се използва линейният метод, приложен към историческите стойности на активите, които се амортизират. Когато активите принадлежат на доставчик на аеронавигационно обслужване, който е субект на система за материално стимулиране, както е упоменато в член 12, параграф 2, за изчисляването на амортизацията може да се приложи счетоводство на базата на текущите разходи вместо счетоводство на база на предшестваща стойност. Методът остава постоянен за срока на амортизацията.
Капиталовите разходи са равни на произведението на:
а)
сумата на нетната балансова стойност на дълготрайните активи, използвани от доставчика на аеронавигационното обслужване в експлоатация или в строеж, и на средната стойност на нетните текущи активи, които се изискват за предоставянето на въздухоплавателни услуги; и
б)
претеглената средна стойност на лихвения процент по дълговите ценни книжа и на нетната рентабилност.
Обектите от изключителен характер са еднократни разходи във връзка с предоставянето на въздухоплавателни услуги, които са направени през годината.
3. За целите на параграф 2, пета алинея тегловните коефициенти се базират на съотношението на финансирането чрез дълг или собствен капитал. Лихвеният процент по дълговите ценни книжа е равен на средния лихвен процент по дълговите ценни книжа, емитирани от доставчика на аеронавигационно обслужване. Нетната рентабилност отчита финансовия риск, свързан с доставчика на аеронавигационно обслужване, въз основа на националния курс на облигациите. Когато доставчикът на аеронавигационно обслужване е субект на система за материално стимулиране, както е упоменато в член 12, параграф 2, може да се добави допълнителна премия, за да се осигури адекватно възнаграждение на специфичния финансов риск, поет от този доставчик.
Когато активите не принадлежат на доставчика на аеронавигационно обслужване, но са включени в изчислението на капиталовите разходи, държавите-членки осигуряват разходите на тези активи да не се възстановяват два пъти.
Член 7
Разпределяне на разходи
1. Разходите за допустими услуги, улеснения и дейности по смисъла на член 5 се разпределят по прозрачен начин на зоните за таксуване, по отношение на които те действително са направени.
Когато разходите са направени през различни зони за таксуване, те се разпределят пропорционално на базата на прозрачна методология, както се изисква в член 8.
2. Разходите за терминални услуги са свързани със следните услуги:
а)
летищни контролни услуги, летищни услуги по информация за полети, включително консултативни услуги за въздушния трафик и услуги по подаване на сигнал за тревога;
б)
услуги по въздушния трафик, свързани с подхождането и излитането на въздухоплавателно средство в рамката на дадено разстояние от летището на базата на експлоатационните изисквания;
в)
подходящо разпределение на всички други компоненти на въздухоплавателни услуги, отразяващи пропорционално приспадане между услугите по маршрута и терминалните услуги.
3. Разходите за услуги по маршрута са свързани с разходите, упоменати в параграф 1, с изключение на разходите, упоменати в параграф 2.
4. Ако VFR полети са освобождавани от задължения в съответствие с член 9, доставчикът на аеронавигационно обслужване идентифицира разходите за въздухоплавателни услуги, предоставени на VFR полети, отделно от разходите, предоставени на IFR полети. Тези разходи могат да бъдат доказани чрез методологията на пределния разход, която отчита ползите за IFR полетите, произтичащи от услугите, оказани на VFR полети.
Член 8
Прозрачност на разходната база
1. Без да се накърнява член 18 от Регламента за предоставяне на услуги, държавите-членки и/или доставчиците на аеронавигационно обслужване организират обмен на информация за разходните бази, планираните инвестиции и очаквания трафик с представителите на ползвателите на въздушното пространство, ако последните го поискат. Впоследствие те предоставят своите съответни разходи, доказани в съответствие с член 5, на разположение по прозрачен начин на представителите на ползвателите на въздушното пространство, на Комисията и, когато е приложимо, на Евроконтрол, най-малкото ежегодно.
2. Информацията, упомената в параграф 1, се базира на отчетните таблици и подробни правила, постановени в приложение II, или когато държава-членка е взела решението, упоменато в член 1, параграф 6, или е дала индикация на Комисията, че обмисля такова решение, в приложение III, част 1.
ГЛАВА III
ФИНАНСИРАНЕТО НА ПРЕДОСТАВЯНЕ НА ВЪЗДУХОПЛАВАТЕЛНИ УСЛУГИ ЧРЕЗ ТАКСИ ЗА АЕРОНАВИГАЦИОННО ОБСЛУЖВАНЕ
Член 9
Освобождаване от такси за аеронавигационно обслужване
1. Държавите-членки освобождават от пътни такси:
а)
полети, извършени от въздухоплавателно средство, чието максимално допустимо тегло на излитане е по-малко от два метрични тона;
б)
смесени VFR/IFR полети в зоните за събиране на такси, когато те се извършват изключително под VFR и когато такса не се налага за VFR полети;
в)
полети, извършени изключително за транспортиране на официална мисия на властващ монарх и най-близките членове на неговото семейство, държавни глави, правителствени ръководители и министри; във всички случаи това трябва да бъде доказано с подходящ индикатор на статуса в плана на полета;
г)
полети за издирване и спасяване, разрешени от съответен компетентен орган.
2. Държавите-членки могат да освобождават от пътни такси:
а)
военни полети, извършвани от военни въздухоплавателни средства на някоя страна,
б)
тренировъчни полети, извършвани изключително с цел получаване на лиценз или в случай на оценяване на техническия авиационен персонал, когато това е доказано с подходяща забележка в плана на полета; полетите следва да се извършват единствено във въздушното пространство на съответната държава-членка; полетите не следва да служат за транспортиране на пътници и/или карго, нито за позициониране или пренасяне на въздухоплавателно средство;
в)
полети, извършвани специално за целите на проверка или тестване на техниката, използвана или предназначена за използване като наземна помощ за аеронавигация, изключвайки позициониращите полети на въпросните въздухоплавателни средства;
г)
полети, приключващи на летището, от което въздухоплавателното средство е излетяло, и през които не е правено междинно кацане;
д)
VFR полети;
е)
хуманитарни полети, за които има разрешение от съответен компетентен орган;
ж)
митнически и полицейски полети.
3. Държавите-членки могат да освободят от терминални такси полетите, упоменати в параграфи 1 и 2.
4. Разходите, направени за освободените полети, не се вземат предвид при изчисляването на единичните ставки.
Тези разходи са съставени от:
а)
разходите за освободените VFR полети, както са идентифицирани в член 7, параграф 4; и
б)
разходите за освободените ІFR полети, които се изчисляват като произведение на разходите, направени за ІFR полети, и съотношението на броя на освободените единици за услугата и общия брой единици за услугата; разходите, направени за ІFR полети, са равни на общите разходи, намалени с разходите за VFR полети.
Държавите-членки осигуряват разходите на доставчиците на аеронавигационно обслужване, направени за освободени полети, да им бъдат възстановени.
Член 10
Изчисляване на пътни такси
1. Пътната такса за специфичен полет в специфична зона за събиране на пътни такси е равна на произведението на единичната ставка, установена за тази зона за събиране на пътни такси, и маршрутните единици за услугата за този полет.
2. Без да се накърнява прилагането от държава-членка на система за материално стимулиране по отношение на доставчици на аеронавигационно обслужване в съответствие с член 12, параграф 2, единичната ставка в зоната за събиране на пътни такси се изчислява чрез разделяне на прогнозния брой единици за услугата, за които се събират пътни такси за съответната година, на прогнозните разходи за въздухоплавателни услуги. Прогнозните разходи включват салдото в резултат от превишено или намалено възстановяване от предишни години.
3. Маршрутните единици за услугата се изчисляват в съответствие с приложение IV.
Член 11
Изчисляване на терминални такси
1. Без да се накърнява възможността по член 3 за финансиране на терминалните въздухоплавателни услуги чрез други източници на финансиране, терминалната такса за специфичен полет в специфична терминална зона за събиране на такси е равна на произведението на единичната ставка, определена за тази терминална зона за събиране на такси, и терминалните единици за услугата за този полет.
2. Без да се накърнява прилагането от държава-членка на система за материално стимулиране по отношение на доставчици на аеронавигационно обслужване в съответствие с член 12, параграф 2, единичната ставка в терминалната зона за събиране на такси се изчислява чрез разделяне на прогнозния брой на подлежащите на таксуване терминални единици за услугата за съответната година на прогнозните разходи за въздухоплавателни услуги. Прогнозните разходи включват салдото в резултат от превишено или намалено възстановяване от предишни години.
3. Терминалните единици за услугата се изчисляват в съответствие с приложение V.
Член 12
Системи за материално стимулиране
1. Държавите-членки могат да създават или одобряват подходящи системи за материално стимулиране, състоящи се от финансови предимства и пречки, приложени на недискриминационна и прозрачна база, за да подкрепят подобренията в предоставянето на въздухоплавателни услуги, които водят до различно изчисляване на таксите, постановени в параграфи 2 и 3. Тези стимули могат да се прилагат за доставчици на аеронавигационно обслужване и/или ползватели на въздушното пространство.
2. Когато държава-членка реши да прилага система за материално стимулиране на доставчици на аеронавигационно обслужване, тя след консултацията, упомената в член 15, определя предварително условията за определяне на максималното ниво на единичната ставка или на прихода за всяка година през период, който не превишава пет години. Тези условия се определят с позоваване на проектираното ниво на разходи (включително капиталовите разходи) през периода и могат също да определят финансовите модулации (над или под очакваните разходи) на базата на специфични аспекти на изпълнението на доставчиците на аеронавигационно обслужване, които могат да включват ефикасност, качество на услуга, изпълнението на специфични проекти, етапи или компетенции или ниво на сътрудничество с други доставчици на аеронавигационно обслужване с оглед отчитане на ефектите на мрежата.
3. Когато държава-членка реши да прилага система за материално стимулиране, включително нощни модулации, по отношение на ползватели на въздухоплавателни услуги, тя след консултацията, упомената в член 15, модулира таксите, натрупани от тях, за да отрази усилията, направени от тези ползватели, за да се оптимизира използването на въздухоплавателни услуги, да се намалят общите разходи на тези услуги и да се увеличи тяхната ефективност, по-специално с намаляване на таксите съгласно преносимо по въздуха оборудване, което увеличава капацитета, или за да компенсира неудобството на избиране на по-малко претоварени маршрути.
Системата за материално стимулиране се ограничава по време, срок и количество. Преценените икономии, генерирани от подобренията на оперативната ефикасност, компенсират най-малкото разходите за стимулирането в рамките на обоснована времева рамка. Системата подлежи на редовни прегледи с участието на представители на ползватели на въздушното пространство.
4. Държавите-членки, които създават или одобряват системи за материално стимулиране, извършват мониторинг на правилното прилагане на тези системи от доставчиците на аеронавигационно обслужване.
Член 13
Определяне на единични ставки за зони за събиране на такси
1. Държавите-членки осигуряват единичните ставки за всяка зона за събиране на такси ежегодно. Те могат също да осигурят предварителното определяне за всяка година за период, не по-дълъг от пет години.
2. В случай на неочаквано големи промени на трафика или разходите единичните ставки могат да се изменят през годината.
3. Държавите-членки информират Комисията и Евроконтрол, при необходимост, за единичните ставки, определени за всяка зона за събиране на такси.
Член 14
Събиране на такси
1. Държавите-членки могат да събират такси чрез единично събиране на такси на полет.
2. Ползвателите на въздухоплавателни услуги заплащат своевременно и изцяло всички въздухоплавателни такси.
3. Държавите-членки осигуряват прилагането на ефективни мерки за налагане. Тези мерки могат да включват отказване на услуги, задържане на въздухоплавателно средство или други мерки за принудително налагане в съответствие с приложимото законодателство.
Член 15
Прозрачност на механизма на събиране на такси
1. Държавите-членки осигуряват редовни консултации с представители на ползвателите на въздушното пространство по политиката на събиране на такси. В тази връзка те им предоставят необходимата информация за техния механизъм на събиране на такси, както е постановено в приложение VI, или когато държава-членка е взела решението, упоменато в член 1, параграф 6, с необходимата информация, както е постановено в приложение III, част 2, и организират ефективно и прозрачно консултативно изслушване за представяне на тази информация, както и информацията, упомената в член 8, в присъствието на участващите доставчици на аеронавигационно обслужване.
2. Без да се накърнява член 18 от Регламента за предоставяне на услуги, съответната документация се поставя на разположението на представителите на ползвателите на въздушното пространство, на Комисията, на Евроконтрол и на националните надзорни органи три седмици преди консултативното изслушване.
ГЛАВА IV
ЗАКЛЮЧИТЕЛНИ РАЗПОРЕДБИ
Член 16
Обжалване
Държавите-членки осигуряват решенията, взети в съответствие с настоящия регламент, да са правилно обосновани и да подлежат на ефективен преглед и/или процедури на обжалване.
Член 17
Улесняване на мониторинга за съответствие
Доставчиците на аеронавигационно обслужване улесняват инспекциите и проучванията на националния надзорен орган или на признати организации, действащи от името на последния, включително посещения на място. Лицата, упълномощени от тези органи, имат право да:
а)
извършват преглед на релевантните счетоводни документи, инвентарни книги и всякакви други материали, отнасящи се до определянето на въздухоплавателни такси;
б)
правят копия или извлечения от такива документи;
в)
искат устни обяснения на място;
г)
влизат в съответните помещения, земи или транспортни средства.
Тези инспекции и проучвания се извършват в съответствие с процедурите в сила в държавата-членка, в която се предприемат.
Член 18
Влизане в сила
1. Настоящият регламент влиза сила на седмия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
2. Настоящият регламент се прилага от 1 януари 2007 г.
Независимо от това държавите-членки могат да отложат прилагането на членове 9, 10, 12, 13 и 14 по отношение на таксите по маршрута до 1 януари 2008 г.
Държавите-членки могат да отложат прилагането на член 9 и членове 11-15 по отношение на терминалните такси до 1 януари 2010 г.
Ако държави-членки решат да отложат прилагането в съответствие с втората и третата алинея, те нотифицират Комисията за това.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Брюксел на 6 декември 2006 година.
COMMISSION REGULATION (EC) No 1794/2006
of 6 December 2006
laying down a common charging scheme for air navigation services
(Text with EEA relevance)
THE COMMISSION OF THE EUROPEAN COMMUNITIES,
Having regard to the Treaty establishing the European Community,
Having regard to Regulation (EC) No 550/2004 of the European Parliament and of the Council of 10 March 2004 on the provision of air navigation services in the single European sky (the service provision Regulation) (1), and in particular Article 15(4) thereof,
Having regard to Regulation (EC) No 549/2004 of the European Parliament and of the Council of 10 March 2004 laying down the framework for the creation of the single European sky (the framework Regulation) (2), and in particular Article 8(2) thereof,
Whereas:
(1)
The Commission is required to establish a common charging scheme for air navigation services throughout the Community. A Regulation with direct application is the most suitable instrument for this purpose in order to guarantee uniform application of the common charging scheme in the single European sky.
(2)
Eurocontrol has been mandated in accordance with Article 8(1) of the framework Regulation to assist the Commission in the development of implementing rules on a common charging scheme for air navigation services. This Regulation is based on the resulting mandate report of 29 October 2004.
(3)
The development of a common charging scheme for air navigation services provided during all phases of flight is of the utmost importance for the implementation of the single European sky. The system should contribute to the achievement of greater transparency with respect to the determination, imposition and enforcement of charges to airspace users. The system should also encourage the safe, efficient and effective provision of air navigation services to the users of air navigation services that finance the system and stimulate integrated service provision.
(4)
In accordance with the overall objective of improving the cost efficiency of air navigation services, the charging scheme should promote the enhancement of cost and operational efficiencies.
(5)
In order to provide access for passengers to the air transport network and, in particular, to small and medium sized airports as well as to larger airports at an acceptable cost, Member States should be able to apply the same unit rate for terminal services charges at all airports served by the same air traffic service provider, or in several groups of such airports, as the case may be, in order to cover the total costs of terminal services.
(6)
The common charging scheme should be consistent with Article 15 of the 1944 ICAO Chicago Convention on International Civil Aviation.
(7)
Since the majority of Member States are parties to the Eurocontrol Multilateral Agreement for route charges of 12 February 1981 and the Community has signed the protocol of accession to the Eurocontrol revised Convention, the rules developed in this Regulation should be consistent with the Eurocontrol Route Charges System.
(8)
The charging scheme should allow the optimum use of airspace, taking into account air traffic flows, in particular within functional airspace blocks as established in accordance with Article 5 of Regulation (EC) No 551/2004 of the European Parliament and of the Council of 10 March 2004 on the organisation and use of the airspace in the single European sky (the airspace Regulation) (3).
(9)
According to the Statement attached to the airspace Regulation (4), the Commission will draft a report by 2008 on experience in the creation of functional airspace blocks. At that time, the Commission will assess the difficulties that may arise from maintaining separate unit rates within a functional airspace block.
(10)
It is necessary to establish requirements for complete and transparent information on the cost base to be made available in due time to airspace users’ representatives and the competent authorities.
(11)
The level of charges imposed in particular on light aircraft should not discourage the use of facilities and services necessary for safety or the introduction of new techniques and procedures.
(12)
The charging formula for terminal air navigation services should reflect the different nature of those services as compared to en route air navigation services.
(13)
Member States should be able to set their unit rates collectively, in particular when charging zones extend across the airspace of more than one Member State or when they are parties to a joint route charges system.
(14)
In order to improve the efficiency of the charging scheme and to reduce the administrative and accounting workload, Member States should be able to collect en route charges collectively within a joint route charges system through a single charge per flight.
(15)
It is important to reinforce the legal means necessary to ensure the prompt and full payment of air navigation charges by users of air navigation services.
(16)
Charges to be imposed on airspace users should be established and applied in a fair and transparent manner, after consultation of users. Such charges should be reviewed on a regular basis.
(17)
The measures provided for in this Regulation are in accordance with the opinion of the Single Sky Committee,
HAS ADOPTED THIS REGULATION:
CHAPTER I
GENERAL PROVISIONS
Article 1
Subject matter and scope
1. This Regulation lays down the necessary measures for the development of a charging scheme for air navigation services which is consistent with the Eurocontrol Route Charges System.
2. This Regulation shall apply to air navigation services provided by air traffic service providers designated in accordance with Article 8 of Regulation (EC) No 550/2004 and by providers of meteorological services, if designated in accordance with Article 9(1) of that Regulation, for general air traffic within the ICAO EUR and AFI regions where Member States are responsible for the provision of air navigation services.
3. Member States may apply this Regulation to air navigation services provided in airspace under their responsibility within other ICAO regions, on condition that they inform the Commission and the other Member States thereof.
4. Member States may apply this Regulation to providers of air navigation services which have received permission to provide air navigation services without certification, in accordance with Article 7(5) of the service provision Regulation.
5. Member States may decide not to apply this Regulation to air navigation services provided at airports with less than 50 000 commercial air transport movements per year, regardless of the maximum take-off mass and the number of passenger seats, movements being counted as the sum of take-offs and landings and calculated as an average over the previous three years.
Member States shall inform the Commission thereof. The Commission will publish periodically an updated list of exempted airports.
6. Without prejudice to the application of the principles referred to in Articles 14 and 15 of the service provision Regulation, Member States may decide not to calculate terminal charges as stipulated in Article 11 of this Regulation and not to set terminal unit rates as referred to in Article 13 of this Regulation in respect of air navigation services provided at aerodromes with less than 150 000 commercial air transport movements per year, regardless of the maximum take-off mass and the number of passenger seats, movements being counted as the sum of take-offs and landings and calculated as an average over the previous three years.
Before taking that decision, Member States shall carry out an assessment of the extent to which the conditions laid down in Annex I including consultation with airspace users’ representatives are met.
The final assessment as to whether the conditions are met and the decision of the Member State shall be published and communicated to the Commission, giving full reasoning for the Member State's conclusions, including the outcome of the consultation with users.
Article 2
Definitions
For the purpose of this Regulation, the definitions in Article 2 of the framework Regulation shall apply.
In addition the following definitions shall apply:
(a)
‘user of air navigation services’ means the operator of the aircraft at the time when the flight was performed or, if the identity of the operator is not known, the owner of the aircraft, unless he proves that another person was the operator at that time;
(b)
‘airspace users’ representative’ means any legal person or entity representing the interests of one or several categories of users of air navigation services;
(c)
‘IFR’ means Instrument Flight Rules, as defined in Annex 2 of the 1944 Chicago Convention on International Civil Aviation (Tenth Edition - July 2005);
(d)
‘VFR’ means Visual Flight Rules, as defined in Annex 2 of the 1944 Chicago Convention on International Civil Aviation (Tenth Edition - July 2005);
(e)
‘en route charging zone’ means a volume of airspace for which a single cost base and a single unit rate are established;
(f)
‘terminal charging zone’ means an airport or a group of airports for which a single cost base and a single unit rate are established;
(g)
‘commercial air transport’ means any aircraft operation involving the transport of passengers, cargo or mail for remuneration or hire.
Article 3
Principles of the charging scheme
1. The charging scheme shall reflect the costs incurred either directly or indirectly in the provision of air navigation services.
2. The costs of en route services shall be financed by means of en route charges imposed on the users of air navigation services.
3. The costs of terminal services shall be financed by means of terminal charges imposed on the users of air navigation services and/or other revenues, including cross-subsidies in accordance with Community law.
4. Paragraphs 2 and 3 shall be without prejudice to the financing of exemptions of certain users of air navigation services through other sources of funding in accordance with Article 9.
5. The charging scheme shall provide transparency and consultation on the cost bases and on the allocation of the costs among different services.
Article 4
Establishment of charging zones
1. Member States shall establish charging zones in the airspace falling under their responsibility where air navigation services are provided to airspace users.
2. The charging zones shall be defined in a manner consistent with air traffic control operations and services, after consultation of airspace users’ representatives.
3. An en route charging zone shall extend from the ground up to, and including, upper airspace without prejudice to the possibility for a Member State to establish a specific zone for a complex terminal area after consultation with airspace users’ representatives.
4. If charging zones extend across the airspace of more than one Member State, the Member States concerned shall make the appropriate arrangements to ensure consistency and uniformity in the application of this Regulation to the airspace concerned. They shall notify the Commission and Eurocontrol thereof.
CHAPTER II
THE COSTS OF AIR NAVIGATION SERVICE PROVISION
Article 5
Eligible services, facilities and activities
1. Air navigation service providers referred to in Article 1(2) and (4) shall establish the costs incurred in the provision of air navigation services in relation to the facilities and services provided for and implemented under the ICAO Regional Air Navigation Plan, European Region, in the charging zones under their responsibility.
Those costs shall include administrative overheads, training, studies, tests and trials as well as research and development allocated to these services.
2. Member States may establish the following costs when they are incurred in relation with the provision of air navigation services:
(a)
the costs incurred by the relevant national authorities;
(b)
the costs incurred by the recognised organisations, as referred to in Article 3 of the service provision Regulation;
(c)
the costs stemming from international agreements.
3. Without prejudice to other sources of funding, and with a view to a high level of safety, cost efficiency and service provision, the charges may be used to provide funding for projects designed to assist specific categories of airspace users and/or air navigation service providers in order to improve collective air navigation infrastructures, the provision of air navigation services and the use of airspace in accordance with Community law.
Article 6
Calculation of costs
1. The costs of eligible services, facilities and activities within the meaning of Article 5 shall be established in such a manner as to be consistent with the accounts referred to in Article 12 of the service provision Regulation for the period from 1 January to 31 December. However, the non-recurring effects resulting from the introduction of International Accounting Standards may be spread over a period not exceeding 15 years.
2. The costs referred to in paragraph 1 shall be broken down into staff costs, other operating costs, depreciation costs, cost of capital and exceptional items including non-recoverable taxes and custom duties paid, and all other related costs.
Staff costs shall include gross remuneration, payments for overtime, employers’ contributions to social security schemes as well as pension costs and other benefits.
Other operating costs shall include costs incurred through the purchase of goods and services used to provide air navigation services, in particular outsourced services such as communication, external staff such as consultants, material, energy, utilities, rental of buildings, equipment and facilities, maintenance, insurance costs and travel expenses. Where an air traffic service provider purchases other air navigation services, the service provider shall include the actual expenditure for those services in its other operating costs.
Depreciation costs shall relate to the total fixed assets in operation for air navigation services purposes. Fixed assets shall be depreciated, in accordance with their expected operating life, using the straight-line method applied to the historic costs of the assets being depreciated. When the assets belong to an air navigation service provider which is subject to an incentive scheme as referred to in Article 12(2), current cost accounting may be applied instead of historic cost accounting for the calculation of depreciation. The method shall remain constant during the duration of the depreciation.
Cost of capital shall be equal to the product of:
(a)
the sum of the average net book value of fixed assets used by the air navigation service provider in operation or under construction and of the average value of the net current assets that are required for the provision of air navigation services; and
(b)
the weighted average of the interest rate on debts and of the return on equity.
Exceptional items shall be non-recurring costs in relation to the provision of air navigation services that have occurred in the year.
3. For the purposes of paragraph 2, fifth subparagraph, the weight factors shall be based on the proportion of the financing through either debt or equity. The interest rate on debts shall be equal to the average interest rate on debts of the air navigation service provider. The return on equity shall take into account the financial risk of the air navigation service provider taking the national bond rate as a guide. When the air navigation service provider is subject to an incentive scheme as referred to in Article 12(2), an additional premium may be added to ensure adequate consideration of the specific financial risk assumed by this provider.
When the assets do not belong to the air navigation service provider, but are included in the calculation of the cost of capital, Member States shall ensure that the costs of these assets are not recovered twice.
Article 7
Allocation of costs
1. The costs of eligible services, facilities and activities within the meaning of Article 5 shall be allocated in a transparent way to the charging zones in respect of which they are actually incurred.
Where costs are incurred across different charging zones, they shall be allocated in a proportional way on the basis of a transparent methodology as required in Article 8.
2. The cost of terminal services shall relate to the following services:
(a)
aerodrome control services, aerodrome flight information services including air traffic advisory services, and alerting services;
(b)
air traffic services related to the approach and departure of aircraft within a certain distance of an airport on the basis of operational requirements;
(c)
an appropriate allocation of all other air navigation services components, reflecting a proportionate attribution between en route and terminal services.
3. The cost of en route services shall relate to the costs referred to in paragraph 1 to the exclusion of the costs referred to in paragraph 2.
4. If exemptions are granted to VFR flights in accordance with Article 9, the air navigation service provider shall identify the costs of air navigation services provided to VFR flights separately from the costs provided to IFR flights. These costs may be established through a marginalcost methodology taking into account the benefits to IFR flights stemming from the services granted to VFR flights.
Article 8
Transparency of the cost base
1. Without prejudice to Article 18 of the service provision Regulation, Member States and/or air navigation service providers shall organise an exchange of information on cost bases, planned investments and expected traffic with airspace users’ representatives if the latter so request. Subsequently, they shall make their respective costs established in accordance with Article 5 available in a transparent manner to airspace users’ representatives, the Commission and, where applicable Eurocontrol at least on an annual basis.
2. The information referred to in paragraph 1 shall be based on the reporting tables and detailed rules set out in Annex II or, where a Member State has taken the decision referred to in Article 1(6), or has indicated to the Commission that it is considering taking such a decision, in Annex III part 1.
CHAPTER III
THE FINANCING OF AIR NAVIGATION SERVICE PROVISION THROUGH AIR NAVIGATION CHARGES
Article 9
Exemptions from air navigation charges
1. Member States shall exempt from en route charges:
(a)
flights performed by aircraft of which the maximum take-off weight authorised is less than two metric tons;
(b)
mixed VFR/IFR flights in the charging zones where they are performed exclusively under VFR and where a charge is not levied for VFR flights;
(c)
flights performed exclusively for the transport, on official mission, of the reigning Monarch and his immediate family, Heads of State, Heads of Government, and Government Ministers; in all cases, this must be substantiated by the appropriate status indicator on the flight plan;
(d)
search and rescue flights authorised by the appropriate competent body.
2. Member States may exempt from en route charges:
(a)
military flights performed by military aircraft of any country;
(b)
training flights performed exclusively for the purpose of obtaining a licence, or a rating in the case of cockpit flight crew, where this is substantiated by an appropriate remark on the flight plan; flights must be performed solely within the airspace of the Member State concerned; flights must not serve for the transport of passengers and/or cargo, nor for positioning or ferrying of the aircraft;
(c)
flights performed exclusively for the purpose of checking or testing equipment used or intended to be used as ground aids to air navigation, excluding positioning flights by the aircraft concerned;
(d)
flights terminating at the airport from which the aircraft has taken off and during which no intermediate landing has been made;
(e)
VFR flights;
(f)
humanitarian flights authorised by the appropriate competent body;
(g)
customs and police flights.
3. Member States may exempt from terminal charges the flights referred to in paragraph 1 and 2.
4. The costs incurred for exempted flights shall not be taken into account for the calculation of the unit rates.
These costs shall be composed of:
(a)
the costs of exempted VFR flights as identified in Article 7(4); and
(b)
the costs of exempted IFR flights, which shall be calculated as the product of the costs incurred for IFR flights and the proportion of the number of exempted service units and the total number of service units; the costs incurred for IFR flights shall be equal to the total costs less the costs of VFR flights.
Member States shall ensure that air navigation service providers are reimbursed for the services they provide to exempted flights.
Article 10
Calculation of en route charges
1. The en route charge for a specific flight in a specific en route charging zone shall be equal to the product of the unit rate established for this en route charging zone and the en route service units for this flight.
2. Without prejudice to the implementation by a Member State of an incentive scheme with regard to air navigation service providers in accordance with Article 12(2), the unit rate in the en route charging zone shall be calculated by dividing the forecast number of chargeable en route service units for the relevant year into the forecast costs for air navigation services. The forecast costs shall include the balance resulting from over or under recovery of previous years.
3. The en route service units shall be calculated in accordance with Annex IV.
Article 11
Calculation of terminal charges
1. Without prejudice to the possibility under Article 3 of financing terminal air navigation services through other sources of funding, the terminal charge for a specific flight in a specific terminal charging zone shall be equal to the product of the unit rate established for this terminal charging zone and the terminal service units for this flight.
2. Without prejudice to the implementation by a Member State of an incentive scheme with regard to air navigation service providers in accordance with Article 12(2), the unit rate in the terminal charging zone shall be calculated by dividing the forecast number of chargeable terminal service units for the relevant year into the forecast costs for air navigation services. The forecast costs shall include the balance resulting from over or under recovery of previous years.
3. The terminal service units shall be calculated in accordance with Annex V.
Article 12
Incentive schemes
1. Member States may establish or approve incentive schemes consisting of financial advantages or disadvantages applied on a non-discriminatory and transparent basis to support improvements in the provision of air navigation services resulting in a different calculation of charges as set out in paragraphs 2 and 3. These incentives may apply to air navigation service providers and/or airspace users.
2. When a Member State decides to apply an incentive scheme on air navigation service providers, it shall, following the consultation referred to in Article 15, set in advance the conditions for determining the maximum level of the unit rate or of the revenue for each year over a period not exceeding five years. These conditions shall be set with reference to the projected level of costs (including the cost of capital) over the period and may also stipulate financial modulations (either above or below the expected costs) based on particular aspects of the air navigation service providers’ performance which may include efficiency, quality of service, the performance of particular projects, milestones or competencies or a level of cooperation with other air navigation service providers in view of taking into account network effects.
3. When a Member State decides to apply an incentive scheme, including night-time modulations, in respect of users of air navigation services, it shall, following the consultation referred to in Article 15, modulate charges incurred by them in order to reflect efforts made by these users to optimise the use of air navigation services, to reduce the overall costs of these services and to increase their efficiency, in particular by decreasing charges according to airborne equipment that increases capacity or to offsetting the inconvenience of choosing less congested routings.
The incentive scheme shall be limited in time, scope and amount. The estimated savings generated by the operational efficiency improvements shall at least offset the cost of the incentives within a reasonable time frame. The scheme shall be subject to regular review involving airspace users’ representatives.
4. Member States which have established or approved incentive schemes shall monitor the proper implementation by air navigation service providers of these incentive schemes.
Article 13
Setting of unit rates for charging zones
1. Member States shall ensure that unit rates are set for each charging zone on an annual basis. They may also ensure that unit rates are set in advance for each year of a period not exceeding five years.
2. In case of unexpected major changes of traffic or costs, unit rates may be amended during the course of the year.
3. Member States shall inform the Commission and Eurocontrol, where appropriate, of the unit rates set for each charging zone.
Article 14
Collection of charges
1. Member States may collect charges through a single charge per flight.
2. Users of air navigation services shall promptly and fully pay all air navigation charges.
3. Member States shall ensure that effective enforcement measures are applied. These measures may include the denial of services, detention of aircraft or other enforcement measures in accordance with applicable law.
Article 15
Transparency of the charging mechanism
1. Member States shall ensure that airspace users’ representatives are consulted on the charging policy on a regular basis. To this end, they shall provide them with the necessary information on their charging mechanism as set out in Annex VI, or where a Member State has taken the decision referred to in Article 1(6), with the necessary information as set out in Annex III, part 2, and shall organise an effective and transparent consultation hearing to present this information as well as the information referred to in Article 8, in the presence of the air navigation service providers involved.
2. Without prejudice to Article 18 of the service provision Regulation, the relevant documentation shall be put at the disposal of airspace users’ representatives, the Commission, Eurocontrol and national supervisory authorities three weeks before the consultation hearing.
CHAPTER IV
FINAL PROVISIONS
Article 16
Appeal
Member States shall ensure that decisions taken pursuant to this Regulation are properly reasoned and are subject to an effective review and/or appeal procedure.
Article 17
Facilitation of compliance monitoring
Air navigation service providers shall facilitate inspections and surveys by the national supervisory authority or by a recognised organisation acting on the latter’s behalf, including site visits. The persons authorised by those bodies shall be empowered:
(a)
to examine the relevant accounting documents, asset books, inventories and any other material relevant to the establishment of air navigation charges;
(b)
to take copies of or extracts from such documents;
(c)
to ask for oral explanations on site;
(d)
to enter relevant premises, lands or means of transport.
Such inspections and surveys shall be carried out in compliance with the procedures in force in the Member State in which they are to be undertaken.
Article 18
Entry into force
1. This Regulation shall enter into force on the seventh day following that of its publication in the Official Journal of the European Union.
2. This Regulation shall apply from 1 January 2007.
However, Member States may defer the application of Articles 9, 10, 12, 13 and 14 in respect of en route charges until 1 January 2008.
Member States may defer the application of Article 9 and Articles 11 to 15 in respect of terminal charges until 1 January 2010.
If Member States decide to defer application in accordance with the second and third subparagraphs, they shall notify the Commission thereof.
This Regulation shall be binding in its entirety and directly applicable in all Member States.
Done at Brussels, 6 December 2006.