РЕГЛАМЕНТ (ЕО) № 238/2008 НА СЪВЕТА
от 10 март 2008 година
за прекратяване на частичното междинно преразглеждане в съответствие с член 11, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 384/96 относно антидъмпинговото мито върху вноса на разтвори от карбамид и амониев нитрат с произход от Русия
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност,
като взе предвид Регламент (ЕО) № 384/96 на Съвета от 22 декември 1995 г. за защита срещу дъмпингов внос на стоки от страни, които не са членки на Европейската общност (1) (основния регламент), и по-специално член 11, параграф 3 от него,
като взе предвид предложението на Комисията, представено след консултация с консултативния комитет,
като има предвид, че:
A. ПРОЦЕДУРА
1. Действащи мерки
(1)
С Регламент (ЕО) № 1995/2000 (2) Съветът наложи окончателно антидъмпингово мито върху вноса на разтвори от карбамид (урея) и амониев нитрат (UAN) с произход, inter alia, от Русия. Посоченият регламент ще бъде наричан по-долу „първоначалния регламент“, а разследването, довело до мерките, наложени с първоначалния регламент, ще бъде наричано по-долу „първоначалното разследване“.
(2)
След преразглеждане с оглед изтичане на срока, започнато през септември 2005 г., с Регламент (ЕО) № 1911/2006 (3) Съветът поднови за период от пет години действието на тези мерки на настоящото им равнище. Тези мерки се състоят от специфични мита. Този регламент ще бъде наричан по-долу „регламента с оглед изтичане на срока“, а разследването, довело до налагане на мерките от регламента с оглед изтичане на срока ще бъде наричано по-долу „преразглеждане с оглед изтичане на срока“.
2. Заявление за преразглеждане
(3)
В съответствие с член 11, параграф 3 от основния регламент беше депозирано заявление за частично междинно преразглеждане (настоящото преразглеждане) от двама производители износители от Русия, принадлежащи към акционерното дружество Mineral and Chemical Company Eurochem, а именно Novomoskovskiy Azot и Nevinnomyssky Azot. Тези две дружества, поради тяхната връзка, се считат за едно правно образувание (заявителя) за целите на настоящото преразглеждане. Заявлението беше ограничено по обхват до дъмпинга по отношение на заявителя.
(4)
Заявителят твърдеше, че сравнението между собствената му нормална стойност и при липса на износ към Европейската общност, експортните цени за съответна трета държава, в този случай Съединените американски щати (САЩ), ще доведе до намаляване на дъмпинга значително под равнището на настоящите мерки.
3. Разследване
(5)
Установявайки, след консултация с консултативния комитет, че заявлението съдържа достатъчно prima facie доказателства, Комисията обяви на 19 декември 2006 г. започването на частично междинно преразглеждане в съответствие с член 11, параграф 3 от основния регламент, като публикува обявление за започване в Официален вестник на Европейския съюз (4).
(6)
Преразглеждането беше ограничено по обхват до проучване на дъмпинга по отношение на заявителя. Разследването на дъмпинга обхваща периода от 1 октомври 2005 г. до 30 септември 2006 г. (период на разследване за преразглеждане или ПРП).
(7)
Комисията официално информира заявителя, представителите на държавата износителка и асоциацията на производителите от Общността за започването на преразглеждането. На заинтересованите страни беше предоставена възможност да изразят писмено своите мнения и да поискат изслушване в рамките на периода, посочен в известието за започване.
(8)
Всички заинтересовани страни, които изявиха желание и показаха, че има специални причини да бъдат изслушани, бяха изслушани.
(9)
За да получи информацията, считана за необходима за разследването, Комисията изпрати въпросници на акционерно дружество Mineral and Chemical Company Eurochem и свързаните с него дружества и получи отговори в рамките на сроковете, определени за целта.
(10)
Комисията изиска и провери цялата информация, преценена за необходима за определяне на дъмпинга. Комисията извърши проверки на място на заявителя и свързаните с него дружества:
-
JSC Mineral and Chemical Company (Eurochem), Москва, Русия;
-
PJSC Azot (NAK Azot), Новомосковск, Русия;
-
PJSC Nevinnomyssky Azot (Nevinka Azot), Невинномиск, Русия; и
-
Eurochem Trading GmbH, Заг, Швейцария - (Eurochem Trading).
Б. РАЗГЛЕЖДАН ПРОДУКТ И СХОДЕН ПРОДУКТ
1. Разглеждан продукт
(11)
Разглежданият продукт е същият както при първоначалното разследване, т.е. разтвор от карбамид (урея) и амониев нитрат, течен тор, използван обикновено в селското стопанство, с произход от Русия (UAN). Той представлява смес от карбамид, амониев нитрат и вода. Съдържанието на вода е приблизително 70 % от сместа (в зависимост от съдържанието на азот), останалата част включва равни количества карбамид и амониев нитрат. Съдържанието на азот (N) е най-съществената „характеристика“ на продукта и то може да варира между 28 % и 32 %. Такава разлика може да бъде получена с добавяне на по-голямо или по-малко количество вода към разтвора. Все пак, независимо от съдържанието им на азот, се счита, че всички разтвори на карбамид и амониев нитрат имат еднакви физични и химични характеристики, поради което представляват един продукт за целите на настоящото разследване. Разглежданият продукт попада под код по КН 3102 80 00.
2. Сходен продукт
(12)
Настоящото разследване за преразглеждане потвърди, че UAN е чист стоков продукт и неговото качество и основни физични характеристики са идентични, независимо от коя държава произхожда. Произвежданите UAN разтвори се продават от заявителя на вътрешния пазар в Русия и при липса на износ в Европейската общност, изнасяните за Съединените американски щати имат същите основни физични и химични характеристики и по същество - същото приложение. Поради това тези продукти се считат за сходни продукти по смисъла на член 1, параграф 4 от основния регламент. Тъй като настоящото преразглеждане е ограничено до определяне на дъмпинга по отношение на заявителя, не бяха направени заключения по отношение на продукта, произвеждан и продаван от производството на Общността на пазара на Общността.
В. РЕЗУЛТАТИ ОТ РАЗСЛЕДВАНЕТО
1. Предварителни бележки
(13)
Както беше съобщено в обявлението за започване, тъй като заявителят не извършваше експортни продажби на UAN за Европейската общност по време на ПРП, настоящото разследване проучи преди всичко до каква степен експортните цени за трета държава следва да бъдат използвани при решаване дали основата, на която са установени съществуващите мерки, е променена и дали тези промени са с траен характер.
(14)
Заявителят представи доказателства, че поради действащите мита продуктът не е могъл да бъде продаван за износ за пазара на Общността по време на ПРП. Заявителят осигури prima facie доказателства, че експортните цени за САЩ, представителен трети пазар, не са обект на дъмпинг или поне в по-малка степен в сравнение с дъмпинговия марж, установен в момента за износа в Европейската общност и че е било целесъобразно да се използват експортните цени за САЩ. Поради причините, посочени по-долу в съображение 43 и следващите, експортните цени към третата държава САЩ бяха счетени за подходящи, тъй като пазарът на САЩ е сравним с пазара на Общността и поради това е представителен.
(15)
Следва да се отбележи, че мерките, прилагани в настоящия момент, се базират отчасти на данни, които не са свързани със собственото производство и продажби на заявителя за разглеждания продукт, докато по време на настоящия ПРП имаше проверена информация, свързана със собствените данни на заявителя, отнасящи се за нормалната стойност и експортните цени, макар и за пазара на трета държава. На тази основа беше направено заключение, че установеният по време на настоящия ПРП дъмпингов марж отразява по-точно ситуацията при заявителя по време на ПРП, отколкото действащите в момента мерки.
(16)
В този контекст беше счетено също, че целта на антидъмпинговото мито не е да затвори пазара на Общността за вноса от трета държава, а да възстанови справедливите условия на конкуренция.
(17)
Вземайки предвид горните специфични условия, беше направено заключение, че изчисляването на дъмпинговия марж през ПРП на основата на експортните продажни цени на заявителя за САЩ е подходящо.
2. Нормална стойност
(18)
За установяване на нормалната стойност първо беше проверено дали общите вътрешни продажби на заявителя са представителни в съответствие с член 2, параграф 2 от основния регламент. Тъй като заявителят няма експортни цени за UAN за Европейската общност по време на ПРП, пълните количества за вътрешна продажба на заявителя бяха сравнени с целия експорт на UAN от заявителя за Съединените американски щати. В съответствие с член 2, параграф 2 от основния регламент вътрешните продажби следва да бъдат считани за представителни, ако целият обем на тези продажби е равен или по-голям от 5 % от пълния обем на съответстващите експортни продажби, в този случай за Съединените американски щати. Разследването показа, че заявителят не продава представителни количества UAN на вътрешния пазар.
(19)
Тъй като на тази основа вътрешните цени на заявителя не могат да бъдат използвани за определяне на нормалната стойност, нормалната стойност беше сформирана на основата на производствените разходи, понесени от заявителя, плюс приемлива стойност за разходите за реализация, общите и административните разходи и реализираната печалба, в съответствие с член 2, параграфи 3 и 6 от основния регламент.
(20)
Във връзка с производствените разходи следва да се отбележи, че разходите за газ представляват основна част от производствените разходи и значителна част от общите разходи по производството. В съответствие с член 2, параграф 5 от основния регламент беше проверено дали разходите, свързани с производството и продажбите на разглеждания продукт, са добре отразени в документите на заявителя.
(21)
Беше установено въз основа на данни, публикувани от международно признати източници, специализирани в сферата на енергийните пазари, че цените, заплащани от заявителя, са неестествено ниски. За пример може да бъде посочено, че те възлизат на една четвърт и една пета от експортната цена на природния газ от Русия. В тази връзка всички налични данни показват, че вътрешните цени на газа в Русия са регулирани цени, които са значително под пазарните цени, заплащани за природния газ на нерегулираните пазари. Тъй като разходите за газ не са добре отразени в документите на заявителя, те следва да бъдат съответно коригирани. При липса на нормални цени на газ на вътрешния руски пазар и в съответствие с член 2, параграф 5 от основния регламент се наложи цените за газ да бъдат установени на „всяка друга разумна основа, включително чрез информация от други представителни пазари“.
(22)
Коригираната цена се основава на средната цена на руския газ при продажбата за износ на германско-чешката граница (Waidhaus), без транспортните разходи и коригирана така, че да отразява местните разходи за дистрибуция. Waidhaus - главният център за продажба на руски газ за Европейския съюз, който е най-големият пазар за руски газ и прилага цени, приемливо отразяващи разходите, може да се счита за представителен пазар по смисъла на член 2, параграф 5 от основния регламент.
(23)
След разгласяването заявителят изтъкна аргумента, че всяка корекция на заплащаната от него цена за газ на вътрешния пазар ще бъде неоснователна, твърдейки, че счетоводните му документи напълно отразяват разходите, свързани с дейността по производството и продажбите на сходния продукт в държавата на произход. За да обоснове това твърдение, заявителят представи проучване от независима консултантска фирма, че заплащаната от заявителя цена на газа отразява пълния разход за производство и продажба на газ, понесен от доставчика на газ. Преди всичко трябва да се отбележи, както посочва самото проучване, че разходите за газ, както и разходите за доставката на газ до заявителя, използвани за сравнението, са ориентировъчни стойности и следователно не са действителните разходи, направени по време на периода на разследването за преразглеждане. Не е ясно също така дали така определените разходи са пълните разходи, установени в съответствие с основния регламент, т.е. включващи пълните разходи за производство, пълните разходи за реализация и общите и административните разходи, свързани с производството и продажбата на газ. На последно място се отбелязва и че наличната информация относно разходите на доставчиците на газ не може да бъде проверена в рамките на настоящата процедура.
(24)
Във всеки случай се счита, че в съответствие с член 2, параграф 5 от основния регламент само фактът, че цената на газа, налагана от доставчика на клиента, покрива разходите, не е критерий за установяване дали разходите за производство на сходния продукт, осчетоводени в счетоводните документи на дружеството, приемливо отразяват разходите, свързани с производството и продажбата на разследвания продукт. Поради причините, посочени по-горе в съображение 21, случаят не беше счетен за такъв. Заявителят не разглежда очевидната значителна разлика между цената за газ, заплащана на вътрешния руски пазар, и експортната цена на природния газ от Русия, от една страна, и тази, заплащана от производителите от Общността, от друга страна. Той не разглежда и факта, че вътрешните цени на природния газ са регулирани в Русия и не може да бъде считано, че приемливо отразяват цената, която обикновено се заплаща на нормално функциониращи пазари. Поради това, дори ако цената на газа, заплащана от заявителя, покрива разходите за единица продукция за производство и продажби на газ, направени от доставчика му, този аргумент е неуместен, тъй като пазарната цена на газа не е задължително директно свързана с разходите за неговото производство и продажба. Цената, на която заявителя закупуваше газа по време на периода на разследването за преразглеждане, бе все така регулирана от държавата и значително под равнището на цената на нерегулираните пазари, както е пояснено в съображение 21 по-горе. Поради тази причина това твърдение трябваше да бъде отхвърлено.
(25)
Освен това заявителят изтъкна, че чрез корекции по отношение на газа, de facto е използван метод за определяне на нормалната стойност, който не е предвиден от основния регламент. Така, заменяйки разходите за газ на вътрешния пазар с разходи, изчислени, както е описано по-горе в съображение 22, и поради факта, че тези разходи представляват основната част от общите разходи за сходния продукт и следователно и на сформираната нормална стойност, нормалната стойност ще бъде de facto определена от данни от трети „представителен“ пазар. В тази връзка заявителят посочи доводи, че за държавите с пазарна икономика основният регламент предвижда само следните методи за определяне на нормалната стойност: i) на основата на цената на вътрешния пазар на сходния продукт при обичайни търговски условия или в случай на продажби, които не са направени при обичайни търговски условия, ii) на основата на разходите за производство в държавата на произход (плюс приемлива стойност за разходите за реализация, общите и административните разходи и печалбата), или iii) представителни експортни цени на сходния продукт за съответна трета държава. Заявителят направи извод, че на тази основа нормалната стойност не следва да се базира на данни от трети представителен пазар.
(26)
В тази връзка и както е уточнено в съображения 18-42, първо трябва да се отбележи, че нормалната стойност е определена в съответствие с методите, посочени в член 2, параграфи 1-6 от основния регламент. Все пак, за да се определи дали вътрешните продажби са направени при обичайни търговски условия по отношение на цените, т.е. дали са били печеливши, първо трябва да се установи дали разходите на заявителя са надеждна основа по смисъла на член 2, параграф 5 от основния регламент. Само след като разходите са надеждно установени, може да се определи кой метод за определяне на нормалната стойност следва да се използва. Поради това е погрешно да се твърди, че с определянето на надеждни разходи в съответствие с член 2, параграф 5 от основния регламент е въведен нов метод за определяне на нормалната стойност. Поради това аргументите на заявителя в тази връзка трябваше да бъдат отхвърлени.
(27)
Освен това заявителят твърдеше, че дори в случай че трябва да се направи корекция на разходите му за природен газ на вътрешния пазар, цената при Waidhaus за руския природен газ не е надеждна основа за такава корекция, тъй като тази цена е определена на базата на дългосрочни договори за газ, според които формулата на цената е свързана с цената на нефтените продукти и следователно не е свързана с разходите за производство и доставяне на газ за заявителя в Русия. Освен това заявителят твърдеше, че цената при Waidhaus за руския газ не е надеждна, тъй като е повлияна от изключително високото и по всяка вероятност неконкурентно вътрешно ценообразуване за газа в Германия, което се разследва от германските антитръстови институции.
(28)
Преди всичко следва да се отбележи, че един от първостепенните критерии за избор на основа, на която да се определят цените на газа, е тя да отразява разумно цената, която обикновено се заплаща на нормално функциониращи пазари. Неоспоримо е, че цените при Waidhaus отговарят на това условие. Освен това, несъмнено най-голямото количество газ от Русия се внася през центъра Waidhaus, който поради тази причина представлява подходяща база за корекции. На тази основа Waidhaus бе счетен за представителен пазар и за приемлива основа за определяне на разходите за газ по смисъла на член 2, параграф 5 от основния регламент. На второ място, както е посочено в съображение 24, въпросът дали цената се определя от разходите сам по себе си няма значение, ако цената разумно отразява цената, която обикновено се заплаща на нормално функциониращи пазари. Що се отнася до цените на газа, внасян при Waidhaus, няма данни за намеса на държавата във формирането на цените и следователно това условие е удовлетворено. На последно място, що се отнася до твърденията за неконкурентните вътрешни цени на газа в Германия, следва да се отбележи, че разследването на Bundeskartellamt, на което се позова заявителят, все още продължава и не е стигнало до заключения. Освен това, това разследване се отнася за цените, на които основните германски дистрибутори на газ продават газа на вътрешния германски пазар, а не цената, на която закупуват газ, внесен от Русия. Противно на твърдението на заявителя, тези две цени не са задължително свързани, тъй като икономическите интереси на дистрибуторите на газ и на техните клиенти са съвършено противоположни. Следователно може да се приеме, че дистрибуторите се стремят да задържат цената на дребно на най-високото възможно равнище, докато в същото време в техен икономически интерес е да задържат покупната цена на най-ниското възможно равнище, за да достигнат максимални нива на печалбата. Аргументът на заявителя, че германските оператори нямат интерес от договарянето на ниски цени за руския газ, внесен при Waidhaus, е само предположение, лишено от каквато и да е фактическа обосновка. Следователно тези аргументи бяха отхвърлени.
(29)
Освен това заявителят изтъкна аргумента, че ако трябва да се прави корекция на разходите му за природен газ на вътрешния пазар, тази корекция трябва да бъде основана на нерегулираните цени на газа в Русия. На първо място, фактът, че Комисията е могла да избере различна основа, не прави избора на Waidhaus неразумен. Първостепенният критерий за избор на основа, на която да бъде установена цената на газа, е тя да отразява разумно цената, която обикновено се заплаща на нормално функциониращи пазари. Безспорно е, че това условие е удовлетворено по отношение на цените при Waidhaus. На второ място, фактът, че количеството газ, продадено на нерегулирани цени на вътрешния пазар, бе минимално по време на периода на разследването за преразглеждане и че тези цени бяха значително по-близки до регулираната вътрешна цена отколкото до свободно определената експортна цена, води до извода, че тези нерегулирани цени са били повлияни от преобладаващите регулирани цени. Поради това нерегулираните вътрешни цени не можеха да бъдат използвани.
(30)
Освен това заявителят изтъкна, че вътрешните цени на природния газ в Русия, регулирани от държавата, постоянно се повишават и достигат нива, покриващи разходите за производство на газ. Поради това цената на вътрешния пазар не може да се разглежда като неконкурентна или неразумно ниска.
(31)
Този аргумент е неоснователен, тъй като правилото за избор на представителен пазар е не дали цените като такива носят печалба, а дали цените разумно отразяват цената, която обикновено се заплаща на нормално функциониращи пазари, както е пояснено в съображение 29 по-горе. Случаят при цени, регулирани от държавата, не е такъв. Освен това този аргумент противоречи и на публичните изявления на руския доставчик на газ (както се потвърждава от публикуваните заверени счетоводни отчети), че цените на газа на руския вътрешен пазар не покриват разходите за производство, транспортиране и продажба. Поради това този аргумент бе отхвърлен.
(32)
Освен това заявителят предложи използването на руска експортна цена за съседните пазари като алтернативна основа за корекцията, но без да осигури каквато и да е допълнителна информация или доказателства за тези пазари. Беше счетено, че руската експортна цена на газа за балтийските държави, за които имаше известна информация за цените, не са достатъчно представителни поради сравнително ниските обеми, изнасяни за тези държави. Освен това липсваха необходимите данни относно разходите за транспортиране и дистрибуция и така не можаха да бъдат установени надеждни цени за балтийските държави. Поради това не бе възможно да се използват тези цени като основа за корекцията.
(33)
Като алтернатива заявителят изтъкна, че ако трябва да се използва експортната цена при Waidhaus, заплащаното руско експортно мито за износа като цяло трябва да бъде изключено от цената при Waidhaus, тъй като то не се прилага на вътрешно равнище.
(34)
Наистина пазарната цена при Waidhaus, който беше разглеждан като представителен пазар по смисъла на член 2, параграф 5 от основния регламент, е цената след налагане на такси за износа, а не цената преди тези такси. От гледна точка на купувача това е актуалната цената, която трябва да заплати при Waidhaus, и в тази връзка е без значение какъв процент от тази цена представлява такса за износа и какъв процент се заплаща на доставчика на газ. Последният, от друга страна, винаги ще се стреми да увеличи цената си и поради това да изиска от клиентите си най-високата цена, която са готови да платят. Като се има предвид, че тази цена е винаги над производствените му разходи, като позволява на доставчика на газ да реализира огромни печалби, при определянето на цената той не се влияе на първо място от стойността на таксите за износ, а от това каква цена са готови да заплатят клиентите. Поради това се стигна до заключение, че цената, включваща таксите за износ, а не цената преди таксите, е нормалната пазарна цена. Следователно аргументите на заявителя в тази връзка бяха отхвърлени.
(35)
В този контекст заявителят също твърдеше, че надценката на местния дистрибутор не следва да бъде добавяна към експортната цена при Waidhaus, като твърдеше, че тези печалби на дистрибуторите вече са били включени в посочената цена. В това отношение заявителят изтъкна, че местните дистрибутори в Русия са дъщерни дружества на доставчика на газ, които той изцяло притежава, и следователно добавянето на печалбата на тези дистрибутори може да представлява двойно отчитане. Заявителят също така посочи, че естественото сравнително предимство на Русия следва да бъде взето под внимание. Освен това той твърдеше, че тъй като в Русия наличностите на газ са големи, за разлика от Общността, вътрешните цени в Русия ще бъдат естествено по-ниски от цената на изнасяния газ, което трябва да бъде взето под внимание при определяне на корекцията на цените на газ, заплащани на вътрешния пазар.
(36)
На първо място бе отбелязано, че надценката на местните дистрибутори включва не само границата на печалбата, но и техните разходи от покупката до препродажбата на природния газ.
(37)
На второ място, този аргумент вече не може да бъде проверен по задоволителен начин. Това се дължи на факта, че доставчикът на газ в Русия и неговите дъщерни дружество не са били обект на настоящото разследване и че поради това наличната информация за организацията и структурата на разходите бе недостатъчна. Също така бе отбелязано, че в това отношение ситуацията в Русия, дължаща се, inter alia, на тесните връзки между доставчика на газ и руското правителство, не е достатъчно прозрачна, за да позволи достатъчен достъп до необходимите доказателства.
(38)
Освен това заявителят, върху който лежи тежестта на доказване, не бе в състояние да предостави допълнителна информация или доказателства, които да покажат дали и до каква степен разходите за дистрибуция наистина са включени в цената при Waidhaus. Тъй като обаче вътрешните потребители са купували газ от местни доставчици, трябваше да бъде прието, че е трябвало те да заплащат местните разходи за дистрибуция, които - като такива - не са включени в некоригираната цена при Waidhaus. Следователно на този етап на процедурата беше счетено, че тази корекция е била обоснована и поради това аргументът беше отхвърлен.
(39)
Освен това институциите на Общността счетоха също така, че влиянието на тази специфична корекция върху изчисляването на дъмпинговия марж може да бъде значително. Поради това, с оглед на особената ситуация, описана в съображение 37 по-горе, бе счетено, че ако заявителят предостави достатъчни доказателства, които да могат да бъдат проверени, Комисията може да обмисли възобновяване на разследването в това отношение.
(40)
Колкото до твърдените сравнителни предимства по отношение на наличието на природен газ в Русия, следва да се отбележи, че, както бе посочено в съображение 28 по-горе, първостепенният по значение критерий за избор на цената при Waidhaus като основа за определяне на цените на газа е фактът, че тя разумно отразява цената, която обикновено се заплаща на нормално функциониращи пазари. Пазарните условия, преобладаващи на вътрешния пазар, са неподходящи в този контекст. Следователно този аргумент трябваше да бъде отхвърлен.
(41)
Разходите за реализация, общите и административните разходи и печалбата не можаха да бъдат установени на базата на член 2, параграф 6, първо изречение от основния регламент, тъй като след корекцията на разхода за газ, посочена в съображение 22, заявителят нямаше представителни вътрешни продажби на разглеждания продукт при обичайни търговски условия в съответствие с член 2, параграф 4 от основния регламент. Член 2, параграф 6, буква a) от основния регламент не можеше да бъде приложен, тъй като единствено заявителят е обект на разследването. Член 2, параграф 6, буква б) също не можеше да бъде приложен, тъй като за продуктите, принадлежащи към същата обща категория стоки, природният газ е също така най-важната суровина и поради това производствените разходи най-вероятно също трябва да бъдат коригирани поради причините, посочени в съображение 21 по-горе. В рамките на настоящото междинно преразглеждане липсваше информация, която да позволи правилното количествено определяне на такава корекция и определянето на разходите за реализация, общите и административните разходи и съответните граници на печалбата при продажбата на тези продукти след такава корекция. Поради това разходите за реализация, общите и административните разходи и печалбата бяха определени в съответствие с член 2, параграф 6, буква в) от основния регламент на основата на разумен метод.
(42)
В това отношение беше разгледана наличната публична информация, свързана с основни дружества, работещи в областта на азотните торове. Установено бе, че съответните данни от северноамериканските производители (САЩ и Канада) биха били най-подходящи за целите на разследването, имайки предвид широката достъпност на надеждна и пълна публична финансова информация от официално регистрираните дружества в този регион на света. В допълнение северноамериканският пазар показа значителен обем вътрешни продажби и значително равнище на конкуренция както при вътрешни, така и при чужди дружества. Поради това разходите за реализация, общите и административните разходи и печалбата бяха определени на основата на среднопретеглените разходи за реализация, общите и административните разходи и печалбата на трима северноамерикански производители, за които беше установено, че са сред най-големите дружества в областта на торовете, като бяха взети предвид техните северноамерикански продажби от същата обща категория продукти (азотни торове). Тези трима производители бяха приети за представителни в областта на бизнеса с азотни торове (средно над 78,15 % от оборота на дружеството/сектора на дейност) и техните разходи за реализация, общи и административни разходи и печалба - за представителни за същия тип разходи, обикновено поемани от дружества, успешно осъществяващи дейност в този сектор. Освен това няма данни, от които да личи, че стойността на така определената печалба надвишава печалбата, обикновено реализирана от руските производители при продажбата на продукти от същата обща категория на техния вътрешен пазар.
3. Експортна цена
(43)
Както е посочено по-горе в съображение 13, заявителят нямаше експортни продажби на UAN за Европейската общност по време на периода на разследване за преразглеждане. Поради това, заради причините, посочени в съображения 14-17, беше счетено за уместно да се проучи ценовото поведение на заявителя на други експортни пазари, за да се изчисли дъмпинговият марж. В обявлението за започване САЩ бе разглеждан като подходящ пазар за целите на сравнението, тъй като е главен експортен пазар на заявителя, представляващ над 70 % от експортните количества на заявителя по време на периода на разследването за преразглеждане.
(44)
Никоя от заинтересованите страни не коментира избора на САЩ като най-подходящ пазар за целите на сравнението. Разследването потвърди, че пазарът на САЩ за UAN е най-подходящ за целите на сравнението, тъй като Европейската общност и САЩ представляват двата основни пазара за UAN в света, които са сравними както по отношение на обемите, така и по отношение на цените.
(45)
Тъй като експортните продажби на заявителя за САЩ по време на периода на разследването за преразглеждане бяха направени чрез свързан търговец, разположен в Швейцария, експортната цена трябваше да бъде определена в съответствие с член 2, параграф 9 от основния регламент. Така експортната цена беше сформирана на основата на реално платените или подлежащи на плащане цени на заявителя от първия независим клиент в САЩ, неговият основен експортен пазар. Условна комисиона, съответстваща на надценката на свързания търговец, чиято роля може да бъде приета за сходна с ролята на работещ на комисиона представител, беше извадена от цената.
4. Сравнение
(46)
Нормалната стойност и експортната цена бяха сравнени на база на цена франко завода. С цел осигуряване на справедливо сравнение между нормалната стойност и експортната цена, беше направено съответното намаление под формата на корекции за разлики, влияещи върху цената и сравнимостта на цените, в съответствие с член 2, параграф 10 от основния регламент. Съответно бяха направени корекции за разликите в разходите за транспорт, третиране, товарене и допълнителни разходи, където това беше приложимо и подкрепено от проверени доказателства.
5. Дъмпингов марж
(47)
Дъмпинговият марж беше определен на основата на сравнение на среднопретеглената нормална стойност със среднопретеглената експортна цена в съответствие с член 2, параграф 11 от основния регламент.
(48)
Това сравнение показа дъмпингов марж от 33,95 %, изразен като процент от цената CIF на северноамериканската граница, без платено мито.
6. Траен характер на обстоятелствата, преобладаващи през ПРП
(49)
В съответствие с член 11, параграф 3 от основния регламент беше проучено дали обстоятелствата, на основата на които се базира настоящият дъмпингов марж, са променени и дали тази промяна е с траен характер.
(50)
Нямаше данни, че за равнището на нормалната стойност или на експортната цена, установена за заявителя в настоящото разследване, не може да бъде сметнато, че е с траен характер. Въпреки че би могло да се възрази, че развитието на цените на природния газ като основна суровина е могло да има значително въздействие върху нормалната стойност, беше счетено, че въздействието от повишаването на цената би засегнало всички участници на пазара и следователно би оказало въздействие както върху нормалната стойност, така и върху експортната цена.
(51)
Бе установено, че експортната цена на заявителя за Съединените американски щати - най-големият експортен пазар за заявителя, по време на ПРП е сходна на експортната му цена за други държави.
(52)
Следователно има основания да се смята, че констатираният дъмпингов марж се основава на трайно променени обстоятелства.
(53)
В допълнение настоящото преразглеждане не показа никакви признаци или доказателства, че основата, на която е определена степента на отстраняване на вредата при първоначалното разследване, ще се промени значително в близко бъдеще.
(54)
В това отношение бе отбелязано, че въпреки че обстоятелствата, на чиято основа се базира определянето на дъмпинга, са се променили след налагането на окончателни мита, което доведе до по-висок дъмпингов марж по време на ПРП в сравнение с първоначалния период на разследване, и въпреки че съществуват причини да се счита, че констатираният дъмпингов марж се основава на трайно променени обстоятелства, равнището на действащото антидъмпингово мито следва да се запази. В действителност, както е посочено в съображения 55 и 56 по-долу, окончателните антидъмпингови мита бяха наложени на необходимото за отстраняване на вредата ниво съгласно установеното по време на първоначалното разследване.
Г. ПРЕКРАТЯВАНЕ НА ПРЕРАЗГЛЕЖДАНЕТО
(55)
Напомня се, че в съответствие с член 9, параграф 4 от основния регламент и както е подчертано в съображение 49 от Регламент (ЕО) № 1995/2000 на Съвета, окончателното мито в първоначалното разследване беше определено на основата на установения марж на вредата, който беше по-нисък от дъмпинговия марж, тъй като беше установено, че такова по-ниско мито ще бъде достатъчно за отстраняване на вредите за производството на Общността. В светлината на изложеното по-горе определеното при настоящото преразглеждане мито не трябва да бъде по-високо от маржа на вредата, определен при първоначалното разследване.
(56)
В настоящото частично междинно преразглеждане не може да бъде определен индивидуален марж на вредата, тъй като то е ограничено до проучване на дъмпинга по отношение на заявителя. Поради това определеният при настоящото преразглеждане дъмпингов марж беше сравнен с маржа на вредата, определен при първоначалното разследване. Тъй като последният е по-нисък от дъмпинговия марж, установен при настоящото разследване, настоящото преразглеждане ще бъде прекратено без промяна на действащите антидъмпингови мерки.
Д. ГАРАНЦИИ
(57)
Заявителят изяви интерес да предложи гаранция, но не успя да представи достатъчно конкретизирано предложение за гаранция в рамките на сроковете, посочени в член 8, параграф 2 от основния регламент. В резултат Комисията не можа да приеме никакво предложение за доброволна договореност. Отчетено бе обаче, че сложността на няколко проблема, а именно: 1. променливостта на цената на разглеждания продукт, която би изисквала известно индексиране на минималните цени, въпреки че същевременно променливостта не е достатъчно обяснена от ключовия фактор на разходите; и 2. особената пазарна ситуация за разглеждания продукт (inter alia фактът, че не бе осъществен внос от износителя, обект на настоящото преразглеждане по време на ПРП), поражда необходимостта да се обмисли допълнително дали ще бъде приложима гаранция, съчетаваща индексирана минимална цена и количествено ограничение.
(58)
Както бе посочено по-горе, поради тази сложност заявителят не успя да представи приемливо предложение за гаранция в рамките на нормативно определения срок. С оглед изложеното по-горе Съветът счита, че на заявителя по изключение трябва да се разреши да допълни своето предложение за гаранция след изтичане на посочения по-горе краен срок, но в рамките на 10 календарни дни от влизането в сила на настоящия регламент.
Е. РАЗГЛАСЯВАНЕ
(59)
Заинтересованите страни бяха информирани за съществените факти и съображения, на основата на които се предвижда да бъде прекратено настоящото преразглеждане и да се запази съществуващото антидъмпингово мито върху вноса на разглеждания продукт, произвеждан от заявителя. На всички страни беше дадена възможност за коментар. Техните коментари бяха взети предвид, когато бяха обосновани и подкрепени с доказателства,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член единствен
Частичното междинно преразглеждане на антидъмпинговите мерки, приложими към вноса на смесите от карбамид (урея) и амониев нитрат във воден или амониев разтвор, с произход от Русия, понастоящем класирани под код по КН 3102 80 00, започнато в съответствие с член 11, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 384/96 на Съвета, се прекратява без изменение на действащите мерки.
Настоящият регламент влиза в сила в деня след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Брюксел на 10 март 2008 година.
COUNCIL REGULATION (EC) No 238/2008
of 10 March 2008
terminating the partial interim review pursuant to Article 11(3) of Regulation (EC) No 384/96 of the anti-dumping duty on imports of solutions of urea and ammonium nitrate originating in Russia
THE COUNCIL OF THE EUROPEAN UNION,
Having regard to the Treaty establishing the European Community,
Having regard to Council Regulation (EC) No 384/96 of 22 December 1995 on protection against dumped imports from countries not members of the European Community (1) (the basic Regulation), and in particular Article 11(3) thereof,
Having regard to the proposal submitted by the Commission after consulting the Advisory Committee,
Whereas:
A. PROCEDURE
1. Measures in force
(1)
By Regulation (EC) No 1995/2000 (2), the Council imposed a definitive anti-dumping duty on imports of solutions of urea and ammonium nitrate (UAN) originating, inter alia, in Russia. This Regulation will hereinafter be referred to as ‘the original Regulation’ and the investigation that led to the measures imposed by the original Regulation will be hereinafter referred to as ‘the original investigation’.
(2)
Following an expiry review initiated in September 2005, the Council, by Regulation (EC) No 1911/2006 (3), renewed for five years these measures at their current level. The measures consist of specific duties. This regulation will hereinafter be referred to as ‘the expiry Regulation’ and the investigation that led to the measures imposed by the expiry Regulation will be hereinafter referred to as ‘the expiry review’.
2. Request for a review
(3)
A request for a partial interim review (the present review) pursuant to Article 11(3) of the basic Regulation was lodged by two exporting producers from Russia, belonging to the Joint Stock Company ‘Mineral and Chemical Company Eurochem’, namely Novomoskovskiy Azot and Nevinnomyssky Azot. These two companies, due to their relationship, are treated as one legal entity (the applicant) for the purpose of the present review. The request was limited in scope to dumping as far as the applicant is concerned.
(4)
The applicant alleged that the comparison of its own normal value and, in the absence of exports to the European Community, export prices to an appropriate third country, in this case, the United States of America (USA), would lead to a reduction of dumping significantly below the level of the current measures.
3. Investigation
(5)
Having determined, after consulting the Advisory Committee, that the request contained sufficient prima facie evidence, the Commission announced on 19 December 2006 the initiation of a partial interim review pursuant to Article 11(3) of the basic Regulation by a notice of initiation published in the Official Journal of the European Union (4).
(6)
The review was limited in scope to the examination of dumping in respect of the applicant. The investigation of dumping covered the period from 1 October 2005 to 30 September 2006 (the review investigation period or RIP).
(7)
The Commission officially informed the applicant, the representatives of the exporting country and the association of Community producers about the initiation of the review. Interested parties were given the opportunity to make their views known in writing and to request a hearing within the time limit set in the notice of initiation.
(8)
All interested parties, who so requested and showed that there were particular reasons why they should be heard, were granted a hearing.
(9)
In order to obtain the information deemed necessary for its investigation, the Commission sent questionnaires to Joint Stock Company ‘Mineral and Chemical Company Eurochem’ and its related companies and received replies within the deadlines set for that purpose.
(10)
The Commission sought and verified all information deemed necessary for the determination of dumping. The Commission carried out verification visits at the premises of the applicant and its related companies:
-
JSC Mineral and Chemical Company (Eurochem), Moscow, Russia,
-
PJSC Azot (NAK Azot), Novomoskovsk, Russia,
-
PJSC Nevinnomyssky Azot (Nevinka Azot), Nevinnomyssk, Russia, and
-
Eurochem Trading GmbH, Zug, Switzerland - (Eurochem Trading).
B. PRODUCT CONCERNED AND LIKE PRODUCT
1. Product concerned
(11)
The product concerned is the same as in the original investigation, i.e. a solution of urea and ammonium nitrate, a liquid fertiliser commonly used in agriculture, originating in Russia (UAN). It consists of a mixture of urea, ammonium nitrate and water. The water content is approximately 70 % of the mixture (depending on the nitrogen content), the remaining part consisting equally of urea and ammonium nitrate. The nitrogen (N) content is the most significant ‘feature’ of the product, and it can vary between 28 % and 32 %. Such variation can be obtained by adding more or less water to the solution. However, whatever their nitrogen content, all solutions of urea and ammonium nitrate are considered to have the same basic physical and chemical characteristics and therefore constitute a single product for the purpose of this investigation. The product concerned falls within CN code 3102 80 00.
2. Like product
(12)
This review investigation confirmed that UAN is a pure commodity product, and its quality and basic physical characteristics are identical whatever the country of origin. The UAN solutions manufactured and sold by the applicant on its domestic market in Russia and, in the absence of exports to the European Community, those exported to the United States of America have the same basic physical and chemical characteristics and essentially the same uses. Therefore, these products are considered to be like products within the meaning of Article 1(4) of the basic Regulation. Since the present review was limited to the determination of dumping as far as the applicant is concerned, no conclusions were reached with regard to the product produced and sold by the Community industry in the Community market.
C. RESULTS OF THE INVESTIGATION
1. Preliminary remarks
(13)
As announced in the notice of initiation, since the applicant did not have export sales of UAN to the European Community during the RIP, the current investigation examined first to what extent export prices to a third country should be used in deciding whether the basis on which existing measures were established has changed and whether these changes are of a lasting nature.
(14)
The applicant supplied evidence that due to the duties in force, the product could not be sold for export to the Community market during the RIP. The applicant provided prima facie evidence that export prices to the USA, a representative third market, were not dumped or at least to a lesser extent than the dumping margin currently established for exports to the European Community and that it was appropriate to use export prices to the USA. For the reasons set out in recital 43 and following, export prices to the third country USA were found to be appropriate because the US market was comparable to the Community market and therefore representative.
(15)
It should be noted that the measures currently applicable are partly based on data not linked to the applicant’s own production and sales of the product concerned, while during the current RIP verified information related to the applicant’s own data pertaining to the normal value and export prices, albeit to a third country market, was available. On this basis, it was concluded that the dumping margin found during the current RIP reflected more accurately the situation of the applicant during the RIP than the measures currently in force.
(16)
In this context, it was also considered that the objective of an anti-dumping duty is not to close the Community market from third country imports but to restore a fair level playing field.
(17)
Given the above specific circumstances, it was therefore concluded that the calculation of the dumping margin during the RIP on the basis of export sales prices of the applicant to the USA was appropriate.
2. Normal value
(18)
In order to establish the normal value, it was first verified that the total domestic sales of the applicant were representative in accordance with Article 2(2) of the basic Regulation. Since the applicant did not have export sales of UAN to the European Community during the RIP, overall domestic sales quantities of the applicant were compared to all exports of UAN by the applicant to the United States. In accordance with Article 2(2) of the basic Regulation, domestic sales should be considered representative in case the total volume of such sales is equal to or greater than 5 % of the total volume of the corresponding export sales, in this case to the United States. The investigation showed that the applicant did not sell representative quantities of UAN on the domestic market.
(19)
Since on this basis the domestic prices of the applicant could not be used to establish normal value, normal value was constructed on the basis of the manufacturing costs incurred by the applicant plus a reasonable amount for selling, general and administrative costs (SG&A costs) and for profits, in accordance with Article 2(3) and (6) of the basic Regulation.
(20)
Regarding the cost of manufacturing, it should be noted that gas costs represent a major proportion of the manufacturing cost and a significant proportion of the total cost of production. In accordance with Article 2(5) of the basic Regulation, it was examined whether the costs associated with the production and sales of the product concerned were reasonably reflected in the records of the applicant.
(21)
It was established on the basis of data published by internationally recognised sources specialised in energy markets, that the prices paid by the applicant were abnormally low. By way of illustration, they amounted to one forth and one fifth of the export price of natural gas from Russia. In this regard, all available data indicates that domestic gas prices in Russia were regulated prices, which are far below market prices paid in unregulated markets for natural gas. Since gas costs were not reasonably reflected in the applicant’s records, they had to be adjusted accordingly. In the absence of any undistorted gas prices relating to the Russian domestic market, and in accordance with Article 2(5) of the basic Regulation, gas prices had to be established on ‘any other reasonable basis, including information from other representative markets’.
(22)
The adjusted price was based on the average price of Russian gas when sold for export at the German/Czech border (Waidhaus), net of transport costs and adjusted to reflect local distribution costs. Waidhaus, being the main hub for Russian gas sales to the EU, which is both the largest market for Russian gas and has prices reasonably reflecting costs, can be considered a representative market within the meaning of Article 2(5) of the basic Regulation.
(23)
Following disclosure, the applicant claimed that any adjustment of its gas price paid on the domestic market would be unwarranted alleging that its accounting records fully reflected the costs associated with the activity of production and sales of the like product in the country of origin. To substantiate this claim, the applicant provided a study from an independent consultancy firm that the gas price paid by the applicant reflected full cost of production and sale of gas, as incurred by the gas provider. It should first be noted that, as the study itself sets out, the costs of gas as well as the cost of the delivery of the gas to the applicant used for the comparison were estimated costs and thus not actual costs incurred during the RIP. It is also unclear whether the costs thus established were full costs as established in accordance with the basic Regulation, i.e. including full costs of manufacturing and full SG&A costs linked to the production and sale of gas. Finally, it is also noted that the information available on the gas provider’s costs could not be verified within the framework of this proceeding.
(24)
In any case, it is considered that under Article 2(5) of the basic Regulation, the sole fact that the price of gas charged by the supplier to its client is cost covering is as such not a criterion to establish whether the costs of production of the like product as booked in the company’s accounts are reasonably reflecting the costs associated with the production and sale of the product under investigation. For the reasons set out above in recital 21, this was found not to be the case. The applicant did not address the apparent significant difference between the price for gas paid on the Russian domestic market and the export price of natural gas from Russia on the one hand and the one paid by the Community producers on the other hand. It did also not address the fact that domestic prices for natural gas were regulated in Russia and could not be considered to reasonably reflect a price normally payable in undistorted markets. Therefore, even if the gas price paid by the applicant covered the unit cost of production and sales of the gas incurred by its provider, this argument is irrelevant since the market price of gas is not necessarily directly linked to costs of its production and sales. The price at which the applicant was purchasing the gas during the RIP continues to be State regulated and significantly below the price level in non-regulated markets as explained in recital 21. This claim therefore had to be rejected.
(25)
The applicant further claimed that by making a gas adjustment, de facto a methodology to determine normal value was used which is not foreseen by the basic Regulation. Thus, by replacing domestic gas costs by costs calculated as described in recital 22, and due to the fact that these costs constitute major part of the total costs of the like product and therefore also of the constructed normal value, the normal value would be de facto determined by data from a third ‘representative’ market. In this regard, the applicant argued that for market economy countries, the basic Regulation however foresees, only the following methodologies to determine the normal value: (i) on the basis of the domestic price of the like product in the ordinary cause of trade, or alternatively, in case sales are not made in the ordinary course of trade, (ii) on the basis of the cost of production in the country of origin (plus a reasonable amount for SG&A costs and for profits) or (iii) representative export prices of the like product to an appropriate third country. The applicant concluded that on this basis normal value should not be based on data from a third representative market.
(26)
In this regard and as also outlined in recitals 18 to 42, it should first be noted that normal value was established in accordance with the methodologies outlined in Article 2(1) to (6) of the basic Regulation. However, in order to establish whether domestic sales were made in the ordinary course of trade by reason of price, i.e. whether they were profitable, it must first be established whether the costs of the applicant were a reliable basis within the meaning of Article 2(5) of the basic Regulation. Only after costs have been reliably established, can it be determined which methodology to establish normal value should be used. It is therefore wrong to claim that by determining reliable costs in accordance with Article 2(5) of the basic Regulation a new methodology to determine normal value was introduced. The applicants arguments in this respect therefore had to be rejected.
(27)
The applicant further argued that even in case that an adjustment was to be made to its cost of natural gas on the domestic market, Waidhaus price for Russian natural gas was not a reliable basis for such an adjustment since that price is set according to long term gas contracts under which the price formula is linked to oil product prices and thus unrelated to the costs of producing and delivering gas to the applicant in Russia. The applicant further argued that Waidhaus price for Russian gas is not reliable because it is affected by excessively high and possibly non-competitive domestic pricing on gas in Germany, which is being investigated by German Antitrust Authorities.
(28)
Firstly, it should be noted that one of the primary criteria for the choice of the basis on which to establish the gas prices was that it reasonably reflects a price normally payable in undistorted markets. It is undisputed that this condition is met with respect to the prices at Waidhaus. Furthermore, by far the greatest volume of gas from Russia is imported via the Waidhaus hub which represents therefore an appropriate basis for an adjustment. On this basis, Waidhaus was considered as a representative market and a reasonable basis for the determination of gas costs within the meaning of Article 2(5) of the basic Regulation. Secondly, as outlined in recital 24, it is on its own irrelevant whether the price is cost driven as long as it reasonably reflects a price normally payable in undistorted markets. As regards the price of gas imported at Waidhaus, there are no indications of State interference in price forming and this condition is thus met. Finally, as regards the claim about non-competitive domestic pricing on gas in Germany it should be noted that the Bundeskartellamts investigation, to which the applicant referred to, is still ongoing and no conclusions were reached. Besides, this investigation concerns prices at which German main gas distributors sell the gas on the German domestic market and not the price at which they purchase the gas imported from Russia. In contrast to what was claimed by the applicant, these two prices are not necessarily related since the economic interest of gas distributors and their customers is exactly the opposite. Thus, it can be presumed that the distributors aim to keep the resale price at the highest possible level whereby at the same time it is in their economic interest to keep the purchase price at the lowest possible level in order to maximise profit levels. The applicants argument that the German incumbents do not have an incentive to negotiate low prices for Russian imported gas at Waidhaus is a mere presumption without any factual background. Consequently, these arguments were rejected.
(29)
The applicant further claimed that if an adjustment were to be made to its cost of natural gas on the domestic market, such adjustment should be based on non-regulated gas prices available in Russia. Firstly, the fact that the Commission could have chosen a different basis does not render the choice of Waidhaus unreasonable. The primary criterion for the choice of the basis on which to establish the gas price is that it reasonably reflects a price normally payable in undistorted markets. It is undisputed that this condition is met with respect to the prices at Waidhaus. Secondly, the fact that the volume of gas sold at non-regulated prices in the domestic market was only minor during the RIP and that such prices were significantly closer to the regulated domestic price than to the freely-determined export price strongly suggests that these non-regulated prices were distorted by the prevailing regulated prices. Therefore, the unregulated domestic prices could not be used.
(30)
The applicant further argued that domestic prices for natural gas in Russia regulated by the State are increasing constantly and reaching levels covering the cost of production of gas. Therefore, the price on the domestic market cannot be considered as uncompetitive or unreasonably low.
(31)
This argument has no grounds since the correct standard for choosing a representative market is not whether prices are profitable as such but whether prices reasonably reflect a price normally payable in undistorted markets, as explained in recital 29. This is not the case for prices regulated by the State. Furthermore, this argument also contradicts public statements of the Russian gas supplier (as confirmed by its published audited accounts) that the Russian domestic gas prices do not cover production, transportation and sales cost. Therefore, this argument was rejected.
(32)
The applicant further proposed the use of Russian export price to the neighbouring markets as an alternative basis for the adjustment, however without providing any further information or evidence on such markets. It was considered that Russian export prices of gas to the Baltic States, where some price information was available, were not sufficiently representative, due to the relatively low export volumes to these countries. Furthermore, necessary data concerning transportation and distribution cost were not available and therefore, reliable prices to the Baltic States could in any case not be established. Therefore, these prices could not be used as a basis for the adjustment.
(33)
Alternatively, the applicant argued that if the export price at Waidhaus was to be used, the Russian export duty payable for all exports should have been deducted from the Waidhaus price because it was not incurred domestically.
(34)
Indeed the market price at Waidhaus, which was considered as representative market within the meaning of Article 2(5) of the basic Regulation, is the price after export taxes and not the prices before these taxes. From the perspective of the buyer it is the price it has to pay at Waidhaus which is relevant, and in this regard it is irrelevant what percentage of that price constitutes an export tax and what percentage is paid to the gas supplier. The latter, on the other hand will always try to maximise its price and therefore charge the highest price its customers are willing to pay. Given that this price is always well above its costs of production, allowing the gas supplier to make huge profits, its price setting is not primarily influenced by the amount of the export tax but by what price its customers are willing to pay. It was therefore concluded that the price including the export tax, and not the price before that tax, is the undistorted market driven price. Consequently, the arguments of the applicant in this regard were rejected.
(35)
In this context, the applicant also claimed that the mark-up of the local distributor should not be added to the export price at Waidhaus claiming that profits of the distributors would already be included in the price at Waidhaus. In this regard, the applicant claimed that the local distributors in Russia were fully owned subsidiaries of the gas supplier and therefore, addition of the profit of these distributors could constitute double counting. The applicant also claimed that natural comparative advantage of Russia should be taken into account. It argued further that since gas is largely available in Russia but not in the Community, domestic prices in Russia would be naturally lower than the price of the exported gas, which should have been taken into account when determining the adjustment to the gas prices paid on the domestic market.
(36)
It is first noted that the mark-up of local distributors do not only include the profit margin of these companies but also their costs between purchase and re-sale of the natural gas.
(37)
Secondly, this argument could not be sufficiently verified anymore. This is due to the fact that the gas supplier in Russia and its affiliations were not subject to the present investigation and that therefore there was insufficient information of the organisation and its cost structure available. It is also noted that the situation in Russia in this regard due to, inter alia, the close links between the gas supplier and the Russian government is not sufficiently transparent to allow sufficient access to the necessary evidence.
(38)
Moreover, the applicant, who has the burden proof, was not able to submit any further information or evidence which showed whether and to what extend distribution cost were indeed included in the Waidhaus price. However, since domestic customers were purchasing the gas from local suppliers, it had to be assumed that they would have to pay local distribution costs which are not as such included in the unadjusted Waidhaus price. Therefore, at this stage of the proceeding it had to be considered that this adjustment was warranted and consequently the argument was rejected.
(39)
However, the Community Institutions also considered that the impact on the calculation of the dumping margin of this specific adjustment may be significant. Therefore, given the particular situation described in recital 37, it was considered that if the applicant supplies sufficient verifiable evidence, the Commission may consider the re-opening of the investigation in this regard.
(40)
As far as the claimed comparative advantages are concerned regarding the availability of natural gas in Russia, it should be noted that as mentioned in recital 28, the primary criterion for the choice of Waidhaus prices as a basis on which to establish the gas prices is that they reasonably reflect a price normally payable in undistorted markets. The market conditions prevailing in the domestic market are irrelevant in this context. This argument had therefore to be rejected.
(41)
SG&A costs and profit could not be established on the basis of the chapeau of Article 2(6), first sentence, of the basic Regulation because, after the adjustment for the gas cost mentioned in recital 22, the applicant did not have representative domestic sales of the product concerned in the ordinary course of trade pursuant to Article 2(4) of the basic Regulation. Article 2(6)(a) of the basic Regulation could not be applied, since only the applicant is subject to the investigation. Article 2(6)(b) was not applicable either, since for products belonging to the same general category of goods natural gas is likewise the by far most important raw material and therefore manufacturing costs would very likely also need to be adjusted, for the reasons indicated in recital 21. In the framework of this interim review, no information was available to properly quantify such adjustment and to establish SG&A costs and the relevant profit margins when selling these products after such adjustment. Therefore, SG&A costs and profit were established pursuant to Article 2(6)(c) of the basic Regulation on the basis of a reasonable method.
(42)
In this respect, consideration was given to publicly available information relating to major companies operating in the nitrogen fertilisers business sector. It was found that the corresponding data from North American (USA and Canada) producers would be the most appropriate for the purpose of the investigation, given the large availability of reliable and complete public financial information from listed companies in this region of the world. Moreover, the North American market showed a significant volume of domestic sales and a considerable level of competition from both domestic and foreign companies. Therefore, SG&A costs and profit were established on the basis of the weighted average of SG&A costs and profit from three North American producers, which were found to be amongst the largest companies in the fertilisers sector, with regard to their North American sales of the same general category of products (nitrogen fertilisers). These three producers were considered to be representative of the nitrogen fertilisers business (on average over 78,15 % of the turnover of the company/business segment) and their SG&A costs and profit as representative of the same type of costs normally incurred by companies operating successfully in that business segment. Furthermore, there is no indication suggesting that the amount for profit so established exceeds the profit normally realised by Russian producers on sales of products of the same general category on their domestic market.
3. Export price
(43)
As mentioned in recital 13, the applicant did not have export sales of UAN to the European Community during the RIP. Therefore, for the reasons set out in recitals 14 to 17 it was considered appropriate to examine the pricing behaviour of the applicant to other export markets in order to calculate the dumping margin. In the notice of initiation, the USA was envisaged as an appropriate market for comparison purposes, being the applicants major export market representing over 70 % of the applicants export quantities during the RIP.
(44)
None of the interested parties commented on the choice of the USA as the most appropriate market for comparison purposes. The investigation confirmed that the USA market for UAN is the most appropriate for the purpose of comparison since the European Community and the USA represent the two major UAN markets in the world, which are comparable both in terms of volume and prices.
(45)
Since export sales of the applicant to the USA during the RIP were made via a related trader located in Switzerland, the export price had to be established in accordance with Article 2(9) of the basic Regulation. Thus, the export price was constructed on the basis of prices actually paid or payable to the applicant by the first independent customer in the USA, its major export market. A notional commission corresponding to the mark-up of the related trader, which can be considered similar to the role of an agent acting on a commission basis was deducted from these prices.
4. Comparison
(46)
The normal value and export price were compared on an ex-works basis. For the purpose of ensuring a fair comparison between the normal value and the export price, due allowance in the form of adjustments was made for differences affecting price and price comparability in accordance with Article 2(10) of the basic Regulation. Accordingly, adjustments were made for differences in transport, handling, loading and ancillary costs, where applicable and supported by verified evidence.
5. Dumping margin
(47)
The dumping margin was established on the basis of a comparison of a weighted average normal value with a weighted average export price, in accordance with Article 2(11) of the basic Regulation.
(48)
This comparison showed a dumping margin of 33,95 %, expressed as a percentage of the cif North American frontier price, duty unpaid.
6. Lasting nature of the circumstances prevailing during the RIP
(49)
In accordance with Article 11(3) of the basic Regulation, it was examined whether the circumstances on the basis of which the current dumping margin was based have changed and whether such change was of a lasting nature.
(50)
There were no indications that the level of the normal value or the export price established for the applicant in the current investigation could not be considered of a lasting nature. Although it could be argued that the evolution of the prices of natural gas as the main raw material could have a significant influence on the normal value, it was considered that the effect of a price increase would affect all actors on the market and therefore have an impact on both the normal value and the export price.
(51)
The export price of the applicant to the United States of America, the applicant’s major export market, during the RIP was found to be similar to that of its exports to other countries.
(52)
Therefore, there are reasons to consider that the dumping margin found is based on changed circumstances of a lasting nature.
(53)
In addition, the present review did not reveal any indication or evidence that the basis on which the injury elimination level was established during the original investigation will significantly change in the foreseeable future.
(54)
In this regard, it is noted that although the circumstances on the basis of which the determination of dumping was based have changed since the imposition of the definitive duties, which resulted in a higher dumping margin during the RIP as compared to the original IP, and although there are reasons to consider that the dumping margin found is based on changed circumstances of a lasting nature, the level of the anti-dumping duty in force should remain the same. Indeed, as mentioned in recitals 55 and 56, the definitive anti-dumping duties were imposed at the level of the injury elimination level as found during the original investigation.
D. TERMINATION OF THE REVIEW
(55)
It is recalled that, in accordance with Article 9(4) of the basic Regulation and as outlined in recital 49 of Council Regulation (EC) No 1995/2000, the definitive duty in the original investigation was established at the level of the injury margin found, which was lower than the dumping margin because it was found that such lesser duty would be adequate to remove the injury to the Community industry. In the light of the foregoing, the duty established in this review should not be higher than the injury margin established in the original investigation.
(56)
No individual injury margin can be established in this partial interim review, since it is limited to the examination of dumping as far as the applicant is concerned. Therefore, the dumping margin established in the present review was compared to the injury margin as established in the original investigation. Since the latter was lower than the dumping margin found in the present investigation, this review should be terminated without amending the anti-dumping measures in force.
E. UNDERTAKINGS
(57)
The applicant expressed an interest in offering an undertaking but failed to submit a sufficiently substantiated undertaking offer within the deadlines set in Article 8(2) of the basic Regulation. Consequently, no undertaking offer could be accepted by the Commission. However, it is considered that the complexity of several issues, namely (1) the volatility of the price of the product concerned which would require some form of indexation of minimum prices, while at the same time the volatility is not sufficiently explained by the key cost driver; and (2) the particular market situation for the product concerned (inter alia, that there were no imports from the exporter subject to this review during the RIP) points to the need to further consider whether an undertaking combining an indexed minimum price and a quantitative ceiling would be workable.
(58)
As mentioned above, due to this complexity, the applicant could not formulate an acceptable undertaking offer within the statutory deadline. In view of the above, the Council considers that the applicant should exceptionally be allowed to complete its undertaking offer beyond the abovementioned deadline but within 10 calendar days from entry into force of this regulation.
F. DISCLOSURE
(59)
Interested parties were informed of the essential facts and considerations on the basis of which it was intended to terminate the present review and to maintain the existing anti-dumping duty on imports of the product concerned produced by the applicant. All parties were given an opportunity to comment. Their comments were taken into account where warranted and substantiated by evidence,
HAS ADOPTED THIS REGULATION:
Sole Article
The partial interim review of the anti-dumping measures applicable to imports of mixtures of urea and ammonium nitrate in aqueous or ammoniacal solution originating in Russia, currently classifiable within CN code 3102 80 00, initiated pursuant to Article 11(3) of Council Regulation (EC) No 384/96, is hereby terminated without amending the measures in force.
This Regulation shall enter into force on the day following its publication in the Official Journal of the European Union.
This Regulation shall be binding in its entirety and directly applicable in all Member States.
Done at Brussels, 10 March 2008.