32000L0009
L 106/21
ОФИЦИАЛЕН ВЕСТНИК НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ
ДИРЕКТИВА 2000/9/ЕО НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
от 20 март 2000 година
относно въжените линии за превоз на хора
ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взеха предвид Договора за създаване на Европейската общност, и по-специално член 47, параграф 2, и членове 55 и 95 от него,
като взеха предвид предложението на Комисията (1),
като взеха предвид становището на Икономическия и социален комитет (2),
в съответствие с процедурата, предвидена в член 251 от Договора (3),
като имат предвид, че:
(1)
Въжените линии за превоз на хора (наричани по-долу „въжени линии“) се проектират, изграждат, пускат в експлоатация и използват с цел да се превозват хора. Въжените линии са съоръжения за превоз, които се използват предимно в планинските курорти и към тях спадат въжените железници, лифтовете, едновъжените кабинкови въздушни линии, седалковите въздушни линии, ски-влековете, но към тях могат да спадат и въжени линии, използвани в градския транспорт. Някои видове въжени линии могат да се основават на други, напълно различни основни принципи, които не могат да бъдат изключени a priori. Поради това би следвало да се приемат мерки за въвеждане на специфични изисквания, които да отговарят на същите условия за сигурност като тези, предвидени в настоящата директива.
(2)
Въжени линии се използват главно в туризма, особено в планинските региони, като този факт играе важна роля за икономиката на съответните региони и придобива все по-голямо значение в търговския баланс на държавите-членки. От техническа гледна точка, секторът на въжените линии има отношение и към индустриалните дейности, свързани с производството на оборудване, както и със сектора на строителните работи и гражданското строителство.
(3)
Държавите-членки отговарят за гарантирането на безопасността на въжените линии при тяхното изграждане, пускане в експлоатация, както и по време на тяхната експлоатация. Също така, заедно с компетентните органи, те носят отговорност в областта на използването на земите, благоустройството и опазването на околната среда. В националните законодателства има съществени различия, свързани с техники, специфични за дадена национална промишленост, както и с местни обичаи и производствени практики. Те предписват специфични размери и устройства, както и специфични характеристики. В светлината на тези обстоятелства производителите се задължават да определят продукцията си съобразно всеки пазар. Този факт възпрепятства намирането на стандартни решения и съответно влияе отрицателно на конкурентоспособността.
(4)
Съществените изисквания за сигурност и опазване на здравето следва да бъдат спазвани, за да се гарантира сигурността на въжените линии. Тези изисквания следва да бъдат прилагани разумно, за да може бъде отчетено същестуващото технологично равнище към момента на изграждането, както и задължителните технически и икономически изисквания.
(5)
Освен това, въжените линии могат да бъдат трансгранични и тогава тяхното изграждане може да се натъкне на противоречиви национални правни уредби.
(6)
Основните изисквания за сигурност и опазване здравето на хората, за опазване на околната среда и за защита на потребителите, които да се прилагат по отношение на въжените линии, на подсистемите и на техните предпазни устройства, би следвало да се определят за цялата Общност. Ако това не бъде направено, взаимното признаване на националните уредби би поставило неразрешими трудности, що се отнася до тълкуването и отговорността както от политическа, така и от техническа гледна точка. Освен това, без предварително определяне на хармонизирани нормативни изисквания, стандартизацията не е в състояние да разреши възникналите проблеми.
(7)
Отговорността за одобряване на въжените линии обикновено е поверена на служба на компетентните национални органи в различните държави-членки. В някои случаи одобрението на устройствата не може да бъде получено a priori, а само по молба на клиента. Освен това, задължителната проверка преди пускането в експлоатация на въжените линии може да доведе до отхвърляне на някои елементи или на някои технологични решения. Подобно състояние на нещата води до оскъпяване и удължаване на сроковете за доставка и е особено неблагоприятно за чуждите производители. От друга страна, въжените линии са обект на строго наблюдение от страна на публичните служби, включително и по време на тяхната експлоатация. Причините за тежки злополуки могат да бъдат свързани с избора на местността, със самата транспортна система, с изпълнението на строителството, или още с начина, по който системата се експлоатира и поддържа.
(8)
При това положение, сигурността на въжените линии зависи в еднаква степен от условията, свързани с местността, от качеството на промишлените продукти и от начина, по който те са сглобени, инсталирани на обекта и наблюдавани по време на експлоатацията. Това подчертава значението на наличието на всеобхватна концепция за въжените линии за оценка степента на сигурност, както и на общ подход на общностно равнище относно гаранциите за качество. При тези условия, за да се даде възможност на производителите да превъзмогнат трудностите, с които се сблъскват понастоящем, а на ползващите ги лица да се възползват пълноценно от въжените линии, както и за да се гарантира еднакво равнище на развитие във всички държави-членки, следва да се определи съвкупност от изисквания, както и процедури на контрол и проверка, които да се прилагат по еднакъв начин във всички държави-членки.
(9)
Ползващите въжени линии лица от всички държави-членки и от други държави трябва да имат гаранции, че ще се ползват със задоволително равнище на сигурност. Това изискване налага определянето на процедури и методи за преглед, контрол и проверка. Това води до използването на стандартизирани технически съоръжения, които трябва да бъдат вградени във въжените линии.
(10)
Когато Директива 85/337/ЕИО (4) на Съвета изисква това, следва да се оценява въздействието на въжените линии върху околната среда. Важно е, освен въздействията, посочени в цитираната директива, едновременно с това да се вземат под внимание опазването на околната среда и изискванията за устойчиво развитие на туризма.
(11)
Въжените линии могат да попаднат в приложното поле на Директива 93/38/ЕИО на Съвета от 14 юни 1993 г. относно съгласуване на процедурите за възлагане на обществени поръчки в областта на водоснабдяването, енергетиката, транспорта и пощенските услуги (5).
(12)
Техническите спецификации би следвало да бъдат включени в общите документи и в техническите спецификации, типични за всяка поръчка. Тези технически спецификации следва да бъдат определени чрез позоваване на европейски спецификации, когато има такива.
(13)
За да може по-лесно да се докаже съобразяването със съществените изисквания, е полезно да са налице хармонизирани европейски стандарти, чието спазване дава възможност да се предполага, че продуктът съответства на цитираните съществени изисквания. Хармонизирани европейски стандарти се изготвят от частни организации и следва да запазят статута си на незадължителни стандарти. За тази цел, Европейският комитет по стандартизация (СEN) и Европейският комитет по стандартизация на електротехниката (Cenelec) са признати като органи, които са компетентни да приемат хармонизирани стандарти, съобразени с общите насоки на сътрудничеството между Комисията и тези два органа, подписани на 13 ноември 1984 г.
(14)
За целите на настоящата директива, хармонизиран стандарт е техническа спецификация (европейски стандарт или документ за хармонизиране), приета от единия или от другия от тези органи или и от двата, по заявление на Комисията, съгласно Директива 98/34/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 22 юни 1998 г., предвиждаща процедура за информиране в областта на техническите стандарти и предписания и за правилата, отнасящи се до услугите на информационното общество (6), и в съответствие с посочените по-горе общи насоки. В областта на стандартизацията е добре Комисията да бъде подпомагана от комитета, посочен в цитираната директива, който ползва, когато това е необходимо, съветите на техническите експерти.
(15)
Само за предпазните устройства или подсистемите на съоръжение, съответстващи на национален стандарт, въвеждащ в националното законодателство хармонизиран стандарт, който е бил публикуван в Официален вестник на Европейските общности, се предполага, че отговарят на съответните съществени изисквания на настоящата директива, без да е необходима специална обосновка.
(16)
При липса на европейски спецификации, техническите спецификации би следвало, доколкото е възможно, да бъдат определени чрез позоваване на други стандарти, които се използват в Общността. Главните възложители на съоръжения могат да определят допълнителни спецификации, които са необходими, за да допълнят европейските спецификации или други стандарти. Тези разпоредби трябва, във всички случаи, да гарантират спазването на изискванията, хармонизирани на равнищена Общността, на които трябва да отговарят въжените линии.
(17)
Освен това, държавите-членки са заинтересовани да имат международна система на стандартизация, годна да създава стандарти, които на практика да се използват от партньорите в международната търговия и да отговарят на изискванията на политиката на Общността.
(18)
Понастоящем в някои държави-членки възложителите на съоръжения могат да посочат за всяка поръчка процедури на контрол и проверка в общите документи или в техническите спецификации. Тези процедури трябва в бъдеще, по-специално що се относя до предпазните устройства, да бъдат включени в рамките на Резолюция на Съвета от 21 декември 1989 г. относно общ подход при оценката на съответствието (7). Понятието предпазно устройство се отнася не само до материални обекти, а и до нематериални обекти, като например компютърни програми. Процедурите за оценка на съответствието на предпазните устройства трябва да се базират на използването на модулите, които са предмет на Решение 93/465/ЕИО на Съвета (8). За важните предпазни устройства следва да бъдат определени принципите и условията за прилагането на гаранцията за качество при проектирането. Това е необходимо, за да се подпомогне общото въвеждане на системата за гарантиране на каче ството в самите предприятия.
(19)
В рамките на методическия анализ на сигурността на въжените линии следва да се посочат устройствата, на които се основава сигурността на въжената линия.
(20)
Възложителите на изпълнението на съоръженията, като се позовават на европейските спецификации, определят в техническите си условия характеристиките, по-специално за предпазните устройства, които трябва да бъдат спазени от производителите съгласно договорните им задължения. При това положение, съответствието на устройствата е свързано главно с областта на тяхното използване, а не само с тяхното свободно движение на пазара на Общността.
(21)
Би следвало върху предпазните устройства да фигурира маркировката на ЕО, поставена или от производителя, или от упълномощено от него лице, което е установено в рамките на Общността; маркировката на ЕО означава, че предпазното устройство е съгласувано с разпоредбите на настоящата директива, както и с тези от други приложими директиви на Общността, отнасящи се до поставянето на маркировка на ЕО.
(22)
Не е необходимо да се поставя маркировката на ЕО върху подсистемите, по отношение на които се прилагат разпоредбите на настоящата директива, но въз основа на оценката на съответствие, осъществена според процедурата, предвидена за тази цел в настоящата директива, декларацията за съответствие е достатъчна. Това не засяга задължението на производителите да поставят върху някои подсистеми маркировката на ЕО, удостоверяваща съответствието им на други разпоредби на Общността, приложими за тях.
(23)
Отговорността на държавите-членки за сигурността, здравето и други аспекти, обхванати от съществените изисквания на тяхна територия, трябва да бъде призната в защитна клауза, която предвижда подходящи процедури на общностно равнище;
(24)
Необходима е процедура за проверка на подсистемите на дадена въжена линия преди тяхното пускане в експлоатация. Тази проверка трябва да дава възможност на органите да се уверят, че на всеки етап от проектирането, изграждането и пускането в експлоатация, полученият резултат отговаря на приложимите разпоредби на настоящата директива. Това трябва също да даде възможност на производителите да могат да разчитат на равно третиране в която и да е държава-членка. Следователно, трябва също да се установят принципите и условията на проверката на ЕО на подсистемите на една въжена линия.
(25)
Изискванията, свързани с експлоатацията на въжените линии, трябва да бъдат взети под внимание при анализа на безопасността, без все пак да се поставя под съмнение принципът на свободно движение на стоки или безопасността на въжените линии. Следователно, независимо, че самата експлоатация на въжените линии не е предмет на настоящата директива, Комисията трябва да предложи на държавите-членки серия от препоръки, за да гарантира висока степен на защита на ползващите лица, на персонала по експлоатацията и на третите лица при експлоатацията на въжените линии, разположени на тяхната територия.
(26)
За въжените линии технологични нововъведения могат да бъдат изпробвани в естествена големина само по повод направата на ново съоръжение. При това положение следва да се предвиди процедура, която да дава възможност за създаване на специални условия, като следи за спазване на съществените изисквания.
(27)
Въжените линии, за които вече е било получено разрешение, без да е започнало изпълнение на строителството, или които се намират вече в стадий на изграждане, трябва да бъдат съобразени с разпоредбите на настоящата директива, освен ако държавите-членки не вземат друго решение, което да бъде аргументирано и което същевременно гарантира също толкова високо равнище на защита. Разпоредбите на настоящата директива трябва да се спазват при преустройство на съществуващи въжени линии,, ако националното законодателство предвижда, че за тези изменения трябва да бъде получено разрешение.
(28)
Не е необходимо да се изисква привеждане в съответствие на всички съществуващи въжени линии с разпоредбите, приложими за новите въжени линии. Това обаче може да се окаже необходимо, ако основните цели във връзка със сигурността не са изпълнени. В такъв случай Комисията трябва да предложи серия от препоръки на държавите-членки, за да се осигури високо равнище на защита на потребителите на въжени линии, съществуващи на тяхна територия, в светлината на приложимите в тази област разпоредби за нови въжени линии.
(29)
Уведомените органи, отговорни за процедурите за оценка на съответствието както на предпазните устройства, така и на подсистемите на въжените линии трябва, особено при липса на европейски спецификации, да съгласуват решенията си във възможно най-голяма степен. Комисията трябва да следи за изпълнението на това.
(30)
Прилагането на съществените изисквания, особено по отношение на сигурността на съоръженията, както и съгласуването на процедурите, налага създаването на отделен комитет.
(31)
Необходимите мерки за привеждане в изпълнение на настоящата директива следва да се приемат в съответствие с Решение 1999/468/ЕО на Съвета от 28 юни 1999 г. относно установяването на процедурите за упражняване на изпълнителните правомощия, предоставени на Комисията (9),
ПРИЕХА НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:
ГЛАВА I
ОБЩИ РАЗПОРЕДБИ
Член 1
1. Настоящата директива се прилага за въжените линии за превоз на хора.
2. За целите на настоящата директива под „въжени линии за превоз на хора“ се разбират съоръжения, състоящи се от множество съставни части, проектирани, произведени, монтирани и пуснати в експлоатация с цел превоз на хора.
Тези съоръжения, изградени на място, се използват за превоз на хора с транспортни средства или теглени от тегличи, чието окачване и/или теглене се осигурява от въжета, разположени по дължината на трасето.
3. Тези съоръжения включват:
а)
въжени железници и други съоръжения с превозни средства, носени от колела или от други устройства за окачване, където теглителната сила се осигурява от едно или повече въжета;
б)
лифтове, чиито превозни средства се носят и/или преместват посредством едно или повече носещи въжета; тази категория включва също кабинковите и седалковите лифтове;
в)
ски-влекове, при които ползващите ги лица биват изтегляни чрез тегличи посредством въже.
4. Настоящата директива се прилага по отношение на:
-
съоръженията, изградени и пуснати в експлоатация след нейното влизане в сила,
-
подсистемите и предпазните устройства, пуснати на пазара след нейното влизане в сила.
Тя се отнася до разпоредбите за хармонизиране, които са необходими и достатъчни, за да осигурят и гарантират спазването на съществените изисквания, посочени в член 3, параграф 1.
Ако важни характеристики на подсистемите или на предпазните устройства на съществуващи съоръжения са обект на промени, изискващи от страна на съответната държава-членка ново разрешение за пускане в експлоатация, тези изменения и тяхното въздействие върху съоръжението като цяло трябва да отговарят на съществените изисквания, посочени в член 3, параграф 1.
5. По смисъла на настоящата директива:
-
„съоръжение“ е пълната система, изградена на място, включваща инфраструктурата и подсистемите, изброени в приложение I; инфраструктурата, проектирана специално за всяко съоръжение и изградена на място, се съобразява с трасето на линията, характеристиките на системата, съоръженията на линията и станциите, които са необходими за изграждането и функционирането на съоръжението, включително и основите,
-
„предпазно устройство“ е всеки прост елемент, група от елементи, част от оборудване или пълно оборудване и всяко устройство, включено в съоръжението, за да гарантира сигурността му, определено посредством анализ за безопасност, чиято липса създава риск за безопасността на хората: ползващи лица, персонал по експлоатацията или трети лица,
-
„възложител на съоръжението“ е всяко физическо или юридическо лице, което възлага поръчката за изпълнение на въжената линия,
-
„функционална пригодност“ е съвкупността от техническите решения и мерки, които оказват влияние върху проектирането и изграждането и са необходими за безопасното функциониране на въжената линия,
-
„пригодност за поддържане“ е съвкупността от техническите решения и мерки, които имат влияние върху проектирането и изграждането и които са необходими за поддържането с оглед безопасното функциониране на въжената линия.
6. От приложното поле на настоящата директива са изключени:
-
асансьорите по смисъла на Директива 95/16/ЕО (10),
-
трамваите с традиционна конструкция, движени от кабели,
-
съоръжения, използвани за селскостопански цели,
-
специфичното оборудване за панаири, изградено на място или подвижно, както и съоръженията в увеселителните паркове, предназначени за свободното време и неизползвани като превозно средство за хора,
-
съоръжения в мините, както и съоръжения, изградени и използвани за промишлени цели,
-
речните салове, движени с въжета,
-
зъбчатите железници,
-
съоръженията, движени с вериги.
Член 2
1. Разпоредбите на настоящата директива се прилагат, без да се засяга приложението на другите директиви на Общността; спазването на съществените изисквания на настоящата директива може, все пак, да налага да се прибегне до специфични европейски спецификации, изготвени за тази цел.
2. Под „европейска спецификация“ се разбира обща техническа спецификация, европейско техническо одобрение или национален стандарт, въвеждащ в националното законодателство европейски стандарт.
3. Данните за европейските спецификации, които могат да бъдат общи технически спецификации, европейски технически решения по смисъла на Директива 93/38/ЕИО или национални стандарти, въвеждащи хармонизираните европейски стандари, се публикуват в Официален вестник на Европейските общности.
4. Държавите-членки публикуват данните за вътрешноправните норми, въвеждащи хармонизираните европейски стандарти.
5. При липса на европейски хармонизиран стандарт, държавите-членки приемат необходимите мерки, за да бъдат доведени до знанието на заинтересуваните страни вътрешноправните норми и съществуващите технически спецификации, които се смятат за важни или полезни за правилното въвеждане на съществените изисквания, посочени в член 3, параграф 1.
6. Допълнителните технически спецификации, необходими за допълване на европейските спецификации или другите стандарти, не трябва да застрашават спазването на съществените изисквания, посочени в член 3, параграф 1.
7. Когато една държава-членка или Комисията смята, че европейските спецификации, посочени в параграф 2, не отговарят напълно на съществените изисквания, посочени в член 3, параграф 1, Комисията или държавата-членка сезира комитета, посочен в член 17, като излага основанията си. Комитетът излиза със становище незабавно.
В светлината на становището на този комитет и когато се касае за хармонизирани европейски стандарти, след допитване до комитета, учреден по силата на Директива 98/34/ЕО, Комисията съобщава на държавите-членки дали е необходимо или не да се изключат съответните европейски спецификации от публикациите, посочени в параграф 3.
Член 3
1. Съоръженията, както и тяхната инфраструктура, подсистемите, както и предпазните устройства на едно съоръжение, трябва да отговарят на съществените изисквания, посочени в приложение II, и да са приложими за тях.
2. Когато една вътрешноправна норма, въвеждаща хармонизиран европейски стандарт, данните за който са били публикувани в Официален вестник на Европейските общности, отговаря на съществените изисквания за безопасност, посочени в приложение II, се предполага, че съоръженията и тяхната инфраструктура, подсистемите, както и предпазните устройства на едно съоръжение, изградени в съответствие с тази норма, отговарят на съответните съществени изисквания.
Член 4
1. Всеки проект за съоръжение трябва да бъде подложен, по молба на възложителя на съоръжението или на упълномощено от него лице, на анализ за безопасност, извършен в съответствие с приложение III, който взима предвид всички аспекти, отнасящи се до безопасността на системата и на заобикалящата я среда в рамките на проектирането, изграждането и пускането в експлоатация и дава възможност да се определят, въз основа на придобития опит, опасностите, които могат да възникнат по време на експлоатация.
2. Въз основа на анализа на безопасността се изготвя доклад за безопасността, който трябва да посочва предвидените мерки, за да се реагира на опасностите, и който трябва да включва списък на предпазните устройства и на подсистемите, които трябва да бъдат съобразени с разпоредбите на глави II и III.
ГЛАВА II
ПРЕДПАЗНИ УСТРОЙСТВА
Член 5
1. Държавите-членки взимат всички необходими мерки предпазните устройства да:
-
бъдат пуснати на пазара, само ако дават възможност за изграждане на съоръжения, отговарящи на съществените изисквания, посочени в член 3, параграф 1,
-
бъдат пуснати в експлоатация, само ако дават възможност да се създадат съоръжения, които няма опасност да засегнат сигурността и здравето на лицата и, според случая, сигурността на имуществото, когато са монтирани и поддържани по подходящ начин и използвани съобразно предназначението си.
2. Разпоредбите на настоящата директива не засягат възможността за държавите-членки да предписват, при спазване на Договора, изискванията, които те считат необходими за гарантиране защитата на хората, и по-специално на работниците, при използването на въпросните съоръжения, доколкото това не води до изменения на тези съоръжения по начин, който не е предвиден в настоящата директива.
Член 6
Държавите-членки не могат, въз основа на настоящата директива, да забраняват, ограничават или пречат на пускането на тяхна територия на пазара на предпазните устройства, предназначени да бъдат използвани в съоръжения, когато тези устройства отговарят на разпоредбите на настоящата директива.
Член 7
1. Държавите-членки приемат за съответстващи на разпоредбите на настоящата директива, отнасящи се до тях, предпазните устройства, посочени в член 4, параграф 2, които са снабдени с маркировката на ЕО за съответствие, чийто образец е включен в приложение IХ и към които е приложена декларацията на ЕО за съответствие, предвидена в приложение IV.
2. Преди пускането на пазара на едно предпазно устройство, производителят или упълномощено от него лице, установено в Общността, трябва:
а)
да подложи предпазното устройство на процедура по оценка на съответствието в съответствие с приложение V, и
б)
да постави маркировката на ЕО за съответствие върху предпазното устройство и въз основа на модулите на Решение 93/465/ЕИО да състави декларация на ЕО за съответствие съобразно приложение IV.
3. Процедурата за оценка на съответствието на едно предпазно устройство се извършва по заявление на производителя или на упълномощено от него лице, установено в Общността, от уведомения орган посочен в член 16 и се избира от него за тази цел.
4. Когато предпазните устройства са предмет на други директиви, отнасящи се до други аспекти и предвиждащи поставянето на маркировката на ЕО за съответствие, тя трябва да обозначава, че предпазните устройства съответстват и на разпоредбите на тези други директиви.
5. Когато нито производителят, нито упълномощено от него лице, установено в Общността, не са изпълнили задълженията по параграфи от 1 до 4, тези задължения преминават върху всяко лице, което пуска предпазното устройство на пазара в Общността. Същите задължения се прилагат и по отношение на този, който произвежда предпазното устройство за собствени нужди.
ГЛАВА III
ПОДСИСТЕМИ
Член 8
Държавите-членки вземат всички необходими мерки, за да бъдат подсистемите, предвидени в приложение I, пускани на пазара, само ако дават възможност за изграждане на съоръжения, които отговарят на съществените изисквания, посочени в член 3, параграф 1.
Член 9
Държавите-членки не могат, въз основа на настоящата директива, да забраняват, ограничават или затрудняват пускането на тяхна територия на пазара на подсистеми, предназначени да бъдат използвани в съоръжения, когато тези подсистеми отговарят на разпоредбите на настоящата директива.
Член 10
1. По смисъла на член 3, параграф 1 държавите-членки приемат за отговарящи на съответните съществени изисквания подсистемите, посочени в приложение I, към които е приложена декларацията на ЕО за съответствие, предвидена в приложение VI, и техническата документация, предвидена в параграф 3 на настоящия член.
2. Процедурата за изпитване на ЕО на подсистемите се извършва по искане на производителя или на упълномощено от него лице, установено в Общността, или, при липса на такова, на физическото или юридическо лице, което пуска съответната подсистема на пазара, от уведомения орган, посочен в член 16, който е избран от производителя, упълномощено от него лице или гореспоменатото трето лице за тази цел. Декларацията на ЕО за съответствие се изготвя от производителя, упълномощено от него лице или от гореспоменатото трето лице, въз основа на изпитването на ЕО, в съответствие с приложение VII.
3. Уведоменият орган изготвя сертификат на ЕО за изпитване в съответствие с приложение VII и техническата документация, която се прилага към него. Техническата документация трябва да съдържа всички необходими документи, отнасящи се до характеристиките на подсистемата, а в случаите, когато е необходимо, всички документи, удостоверяващи съответствието на предпазните устройства. Тя трябва, освен това, да съдържа всички относими подробности, отнасящи се до условията и ограничението на употребата им и до изискванията за поддръжката.
ГЛАВА IV
СЪОРЪЖЕНИЯ
Член 11
1. Всяка държава-членка определя процедурите за разрешаване строителството и пускането в експлоатация на съоръженията, разположени на нейна територия.
2. Държавите-членки взимат всички подходящи мерки и определят процедурите, необходими, за да се гарантира, че посочените в приложение I предпазни устройства и подсистеми, вградени в съоръженията, изградени на тяхна територия, са монтирани и пуснати в експлоатация, само ако позволяват изграждането на съоръжения, които е малко вероятно да застрашат сигурността и здравето на хората или, в зависимост от случая, сигурността на имуществото, когато са монтирани и поддържани по подходящ начин и използвани в съответствие с тяхното предназначение.
3. Когато една държава-членка прецени, че проектирането или изпълнението на едно предпазно устройство или на една подсистема, посочени в приложение I, съдържа новаторски елементи, тя взима всички подходящи мерки и може да постави специални условия за изграждането и/или пускането в експлоатация на съоръжения, съдържащи такива новаторски предпазни устройства или подсистеми. Тя уведомява незабавно Комисията, като посочва съображенията си. Комисията сезира незабавно комитета, посочен в член 17.
4. Държавите-членки взимат всички подходящи мерки съоръженията да могат да бъдат изграждани и пускани в експлоатация, само ако тяхното проектиране и изграждане гарантират спазването на съществените изисквания, посочени в член 3, параграф 1.
5. Държавите-членки не могат, на основание на разпоредбите, посочени в параграф 1, да забранят, ограничат или затруднят свободното движение на предпазните устройства и на подсистемите, предвидени в приложение I, към които е приложена декларация на ЕО за съответствие, по смисъла на членове 7 или 10.
6. Анализът за безопасност, декларациите на ЕО за съответствие и допълнителната техническа документация за предпазните устройства и за подсистемите, предвидени в приложение I, трябва да бъдат представени на компетентния орган, отговорен за одобрението на съоръжението, от възложителя на съоръжението или от упълномощено от него лице и едно копие трябва да бъде запазено на самото място, където се намира съоръжението.
7. Държавите-членки трябва да се уверят, че анализът за безопасност, докладът за безопасност и техническата документация са налице и че съдържат цялата документация за характеристиките на съоръжението, и в случаите, когато се налага, всички документи, удостоверяващи съответствието на предпазните устройства и на подсистемите, посочени в приложение I. Освен това, трябва да съществуват и документи, съдържащи необходимите условия, включително и ограниченията при експлоатацията, както и пълни указания относно техническото поддържане, надзора, настройването и поддръжката.
Член 12
Без да нарушават други законови разпоредби, държавите-членки не могат на тяхна територия да забраняват, ограничават или затрудняват изграждането и пускането в експлоатация на съоръжения, които отговарят на разпоредбите на настоящата директива.
Член 13
Държавите-членки гарантират едно съоръжение да остане в експлоатация, само ако то отговаря на условията, установени в доклада за безопасност.
ГЛАВА V
ПРЕДПАЗНИ МЕРКИ
Член 14
1. Когато държава-членка установи, че има опасност едно предпазно устройство, притежаващо маркировката на ЕО за съответствие, пуснато на пазара и използвано в съответствие с предназначението си, или една подсистема, към която има декларация на ЕО за съответствие, посочена в член 10, параграф 1, и използвана в съответствие с предназначението си, да застраши здравето и сигурността на хората и, според случая, сигурността на имуществото, тя взима всички подходящи мерки, за да ограничи условията за използване на това устройство или на тази подсистема или да забрани използването им.
Заинтересованата държава-членка уведомява незабавно Комисията за взетите мерки и посочва причините за своето решение, като уточнява дали несъответствието е следствие на, по-специално:
а)
неспазване на съществените изисквания, посочени в член 3, параграф 1;
б)
неточно прилагане на европейските спецификации, посочени в член 2, параграф 2, доколкото има позоваване на прилагането на тези спецификации;
в)
празноти в европейските спецификации, посочени в член 2, параграф 2.
2. Комисията се допитва до заинтересуваните страни в най-кратък срок. Когато в резултат на това допитване Комисията установи:
-
че мерките са оправдани, тя уведомява незабавно държавата-членка, която е поела инициативата, както и другите държави-членки; в случай че решението, посочено в параграф 1, се основава на празнота в европейските спецификации, Комисията, след допитване до заинтересуваните страни, започва процедурата, посочена в член 2, параграф 7, ако държавата-членка, взела решението, смята да продължи действието му,
-
че мерките, отнасящи се до едно предпазно устройство, са неоправдани, тя уведомява незабавно за това производителя или упълномощено от него лице, установено в Общността, както и държавата-членка, която е взела посочените мерки,
-
че мерките, отнасящи се до една подсистема, са неоправдани, тя уведомява незабавно за това производителя, упълномощено от него лице, установено в Общността, или, при липса на такъв, физическото или юридическото лице, пуснало подсистемата на пазара, както и държавата-членка, която е взела посочените мерки.
3. Когато едно предпазно устройство, което има маркировката на ЕО за съответствие, се окаже несъответстващо, компетентната държава-членка взима подходящи мерки срещу този, който е поставил тази маркировка и който е изготвил декларацията на ЕО за съответствие и уведомява за това Комисията и другите държави-членки.
4. Когато една подсистема, към която е приложена декларацията на ЕО за съответствие, се окаже несъответстваща, компетентната държава-членка взима подходящи мерки срещу този, който е изготвил декларацията на ЕО за съответствие, и уведомява за това Комисията и другите държави-членки.
5. Комисията следи държавите-членки да бъдат уведомени за резултатите от процедурата.
Член 15
Когато една държава-членка установи, че едно одобрено съоръжение, използвано в съответствие с предназначението си, би могло да застраши сигурността и здравето на хората и, според случая, сигурността на имуществото, тя взима всички подходящи мерки, за да ограничи условията за експлоатация на това съоръжение или за да забрани експлоатацията му.
ГЛАВА VI
УВЕДОМЕНИ ОРГАНИ
Член 16
1. Държавите-членки съобщават на Комисията и на другите държави-членки за органите, отговорни за извършването на процедурата за оценка на съответствието, посочена в членове 7 и 10, като посочват сферата на компетентност на всеки от тях. Комисията им дава идентификационни номера. Тя публикува в Официален вестник на Европейските общности списъка на тези органи, заедно с идентификационния им номер, както и със сферите им на компетентност, и следи за актуализирането на този списък.
2. Държавите-членки трябва да прилагат критериите, предвидени в приложение VIII, за оценка на органите, които трябва да бъдат уведомени. Предполага се, че органите, които отговарят на критериите за оценка, предвидени в приложимите хармонизирани европейски стандарти, отговарят на посочените критерии.
3. Държава-членка, която е уведомила един орган, трябва да оттегли уведомлението си, ако установи, че този орган не отговаря вече на критериите, посочени в приложение VIII. Тя уведомява незабавно Комисията и другите държави-членки за това.
4. При нужда координирането на уведомените органи се осъществява в съответствие с член 17.
ГЛАВА VII
КОМИТЕТ
Член 17
1. Комисията се подпомага от Комитет.
2. В случай, че се прави позоваване на настоящия параграф, се прилагат членове 3 и 7 от Решение 1999/468/ЕО, при спазване на разпоредбите на член 8 от него.
3. Комитетът изготвя свой процедурен правилник.
ГЛАВА VIII
МАРКИРОВКА НА ЕО ЗА СЪОТВЕТСТВИЕ
Член 18
1. Маркировката на ЕО за съответствие се състои от инициалите „ЕО“. Приложение IХ определя типа, който трябва да се използва.
2. Маркировката на ЕО за съответствие се поставя по отчетлив и видим начин върху всяко предпазно устройство или, ако това не е възможно, върху етикет, прикрепен към устройството.
3. Забранено е върху предпазните устройства да се поставят маркировки и надписи, които могат да заблудят трети лица относно значението и външната форма на шрифта на маркировката на ЕО за съответствие. Всяко друго маркиране може да бъде поставено, при условие че не намалява видимостта и възможността за прочитане на маркировката на ЕО за съответствие.
4. Без да се засяга член 14:
а)
всяко констатирано от една държава-членка неоснователно поставяне на маркировката на ЕО за съответствие води до задължение за производителя или за упълномощено от него лице, установено в Общността, да приведе предпазното устройство в съответствие с разпоредбите за маркировката на ЕО за съответствие и да преустанови нарушението при условията, определени от тази държава-членка;
б)
ако несъответствието продължи да съществува, държавата-членка трябва да вземе всички подходящи мерки за ограничаване или забрана на пускането на пазара на съответното предпазно устройство или да гарантира неговото изтегляне от пазара при спазване на процедурите, предвидени в член 14.
ГЛАВА IХ
ЗАКЛЮЧИТЕЛНИ РАЗПОРЕДБИ
Член 19
Всяко решение, взето в изпълнение на настоящата директива и водещо до ограничаване на използването на предпазните устройства или на подсистемите в едно съоръжение, или на тяхното пускане на пазара, трябва да бъде обосновано. То трябва да бъде съобщено на заинтересованата страна във възможно най-кратък срок, с указание за средствата за правна защита според действащото законодателство в съответната държава-членка и за сроковете на тази правна защита.
Член 20
Съоръженията, за които има разрешение преди влизане в сила на настоящата директива и за които изпълнението на строителството още не е започнало, трябва да бъдат съобразени с разпоредбите на настоящата директива, освен ако държавите-членки вземат друго обосновано решение, с което да се постигне също толкова високо равнище на защита.
Член 21
1. Държавите-членки приемат и публикуват законовите, подзаконовите и административните разпоредби, необходими, за да се съобразят с настоящата директива, най-късно до 3 май 2002 година. Те информират незабавно Комисията за това.
Когато държавите-членки приемат тези разпоредби, в тях се съдържа позоваване на настоящата директива или то се извършва при официалното им публикуване. Условията и редът на позоваване се определят от държавите-членки.
2. Държавите-членки съобщават на Комисията текстовете на разпоредбите от националното си законодателство в областта, уредена с настоящата директива.
3. Държавите-членки допускат, за период от четири години след влизането в сила на настоящата директива:
-
изграждането и пускането в експлоатация на съоръжения,
-
пускането на пазара на подсистеми и на предпазни устройства,
които отговарят на разпоредбите, действащи на тяхна територия към момента на влизане в сила на настоящата директива.
4. Комисията представя доклад на Европейския парламент и на Съвета за привеждането в действие на настоящата директива, и по-специално на член 1, параграф 6, и член 17 от нея, най-късно до 3 май 2004 година и, ако е необходимо, прави предложения за подходящи изменения.
Член 22
Настоящата директива влиза в сила в деня на публикуването ѝ в Официален вестник на Европейските общности.
Член 23
Адресати на настоящата директива са държавите-членки.
Съставено в Брюксел на 20 март 2000 година.
Directive 2000/9/EC of the European Parliament and of the Council
of 20 March 2000
relating to cableway installations designed to carry persons
THE EUROPEAN PARLIAMENT AND THE COUNCIL OF THE EUROPEAN UNION,
Having regard to the Treaty establishing the European Community, and in particular Article 47(2) and Articles 55 and 95 thereof,
Having regard to the proposal from the Commission(1),
Having regard to the opinion of the Economic and Social Committee(2),
Acting in accordance with the procedure laid down in Article 251 of the Treaty(3),
Whereas:
(1) Cableway installations designed to carry persons (hereinafter referred to as "cableway installations") are designed, manufactured, put into service and operated with the object of carrying persons. Principally, cableway installations are mountain lift systems used in high-altitude tourist resorts and consisting of funicular railways, cable cars, gondolas, chairlifts and drag lifts, but may also consist of cableway installations used in urban transport facilities. Some types of cableway installation may use other, completely different basic principles which cannot be excluded a priori. Therefore, provision should be made for introducing specific requirements designed to achieve the same safety objectives as those laid down in this Directive.
(2) Cableway installations are principally operated in connection with tourism, particularly in mountain areas, which plays an important role in the economy of the regions concerned and is becoming an increasingly important factor in the trade balances of the Member States. From a technical point of view, the cableway installations sector also ranks among the industrial activities linked to the production of capital equipment and to activities in the building and civil engineering sector.
(3) Member States are responsible for ensuring the safety of cableway installations at the time of manufacture, putting into service and during operation. Moreover, they are responsible together with the competent authorities for such matters as land-use, regional planning and environmental protection. National regulations differ widely as a result of techniques peculiar to the national industry as well as local customs and knowhow. They stipulate specific dimensions and devices and particular characteristics. In the light of these circumstances, manufacturers are obliged to redefine their equipment for each market. This makes it difficult to provide standard solutions and adversely affects competitiveness.
(4) The essential health and safety requirements must be observed in order to ensure that cableway installations are safe. Those requirements are to be applied with discernment to take account of the state of the art at the time of construction and of technical and economic requirements.
(5) Further, cableway installations may straddle frontiers and the construction thereof may run up against conflicting national rules.
(6) Steps should be taken to define, on a Community-wide basis, essential human safety and health requirements, environmental protection and consumer protection requirements applicable to cableway installations, subsystems and their safety components. Without this, mutual recognition of national regulatory provisions would create insoluble political and technical difficulties as regards interpretation and liability. By the same token, standardisation without prior definition of harmonised regulatory requirements is not sufficient to solve the problems.
(7) Responsibility for approving cableway installations is generally vested in a service of the competent national authorities; in certain cases, approval of the components cannot be obtained beforehand but only when the customer applies for such approval. By the same token, the requisite inspection of the cableway installation prior to its entry into service may result in the rejection of certain components or in diverse technological solutions. Such a state of affairs leads to increased costs and longer delivery periods and is particularly penalising for foreign manufacturers. Moreover, cableway installations are also carefully monitored by the public services when they are operational. The causes of serious accidents may be linked to the choice of site, to the system of transport itself, to the structures, or to the way in which the system is operated and maintained.
(8) In these circumstances, the safety of cableway installations depends equally on the surrounding conditions, on the quality of the industrial goods supplied and on the way in which they are assembled, installed on site and monitored during operation. This underlines the importance of having a general overview of cableway installations in order to assess the level of safety and of adopting a common approach at Community level to quality assurance. In these circumstances, in order to enable manufacturers to overcome their present difficulties and in order to enable users to derive the full benefit from cableway installations and to enjoy an equal level of development in all Member States, a set of requirements should be defined, together with control and inspection procedures to be applied uniformly in all Member States.
(9) Persons using cableways, from all Member States and beyond, must be ensured a satisfactory level of safety. In order to meet this requirement, it is necessary to define procedures and examination, control and inspection methods. This necessitates the use of standardised technical devices which must be incorporated in cableway installations.
(10) Where Council Directive 85/337/EEC(4) so requires, the effects of cableway installations on the environment must be assessed; above and beyond the effects mentioned in that Directive, both environmental protection and requirements in connection with the sustainable development of tourism should be taken into account.
(11) Cableway installation may come within the scope of Council Directive 93/38/EEC of 14 June 1993 coordinating the procurement procedures of entities operating in the water, energy, transport and telecommunications sectors(5).
(12) Technical specifications should be included in the general documentation or in the technical specifications peculiar to each contract. Those technical specifications must be defined by reference to European specifications where such specifications exist.
(13) In order to make it easier to prove that the essential requirements have been complied with, it is useful to have harmonised European standards, compliance with which enables it to be presumed that the product is in conformity with the said essential requirements. Harmonised European standards are drawn up by private bodies and must retain their non-mandatory status. For this purpose, the European Committee for Standardisation (CEN) and the European Committee for Electrotechnical Standardisation (Cenelec) are recognised as the bodies competent to adopt harmonised standards that follow the general guidelines for cooperation between the Commission and those two bodies signed on 13 November 1984.
(14) For the purposes of this Directive, a harmonised standard is a technical specification (European standard or harmonisation document) adopted by one or other of those bodies, or by both, at the request of the Commission pursuant to Directive 98/34/EC of the European Parliament and of the Council of 22 June 1998 laying down a procedure for the provision of information in the field of technical standards and regulations and of rules on information society services(6) and in accordance with the general guidelines referred to above. In relation to standardisation, the Commission should be assisted by the committee referred to in that Directive, which will, if necessary, consult technical experts.
(15) Only safety components or subsystems of an installation which conform to a national standard transposing a harmonised standard the reference of which has been published in the Official Journal of the European Communities, are deemed to conform to the relevant essential requirements of this Directive, regardless of the need for any special justification.
(16) In the absence of European specifications, the technical specifications should as far as possible be defined by reference to other standards in use in the Community. Main contractors may define the additional specifications needed to supplement the European specifications or other standards. These provisions must ensure that the harmonised Community-level requirements with which cableway installations must comply are satisfied.
(17) It is, moreover, in the interest of the Member States to have an international standardisation system capable of producing standards which are actually used by international trading partners and satisfy the requirements of Community policy.
(18) In certain Member States at the moment in the general documentation or specifications peculiar to each contract, main contractors may indicate the control and inspection procedures. Those procedures must in future, notably in the case of safety components, fall within the framework of the Council resolution of 21 December 1989 concerning a global approach to conformity assessment(7). The concept of safety component applies not only to physical objects but also to intangible objects such as software. The procedures for assessing the conformity of safety components must be based on use of the modules provided for in Council Decision 93/465/EEC(8). In the case of critical safety components, the principles and conditions for the application of design quality assurance should be defined; such an approach is necessary in order to promote the general adoption of the quality assurance system in undertakings.
(19) When conducting methodical safety analysis of cableway installations, it is necessary to identify the components on which the safety of the cableway installation depends.
(20) In their contractual documents, main contractors lay down, by reference to European specifications, the characteristics which manufacturers are under a contractual obligation to observe, particularly for safety components. In these circumstances, the conformity of the components is linked principally to their field of use and not solely to free movement on the Community market.
(21) Safety components should bear the CE marking to be affixed either by the manufacturer or by his authorised representative established within the Community. The CE marking means that the safety component complies with the provisions of this Directive and those of other applicable Community Directives on CE marking.
(22) It is not necessary to affix the CE marking to subsystems subject to the provisions of this Directive but, on the basis of the assessment of conformity following the procedures laid down for this purpose in this Directive, the declaration of conformity will suffice. This is without prejudice to the obligation incumbent on manufacturers to affix the CE marking to certain subsystems in order to certify that they conform with other Community provisions applicable to them.
(23) Member States' responsibility for safety, health and other aspects covered by the essential requirements on their territory must be recognised in a safeguard clause providing for the appropriate Community procedures.
(24) A procedure is necessary for the inspection of subsystems of cableway installations before they are put into service. Such inspection must enable the authorities to satisfy themselves that at each stage of the design, manufacturing and entry into service, the result obtained conforms with the applicable provisions of this Directive. This must enable manufacturers to count on equal treatment, irrespective of the Member State in question. The principles and conditions governing EC verification of subsystems of installations should therefore be defined.
(25) The constraints linked to the operation of cableway installations must be taken into account in the safety analysis, albeit not in such a way as to jeopardise the principle of free movement of goods or the safety of cableway installations. Consequently, although this Directive does not cover the actual operation of cableway installations, the Commission should propose to the Member States a series of recommendations designed to ensure that such installations situated on their territory are operated in such a way as to offer users, operating personnel and third parties a high degree of protection.
(26) In the case of cableway installations, full-scale tests can be carried out on technological innovations only on the construction of a new installation. In these circumstances, a procedure should be provided for which, while ensuring that the essential requirements are complied with, also enables special conditions to be established.
(27) Cableway installations for which authorisation has been given but in connection with which building work has not yet started or which are already under construction must comply with the provisions of this Directive, unless Member States decide otherwise, giving their reasons, and an equally high level of protection is achieved. The provisions of this Directive must be complied with where existing cableway installations are modified if national legislation requires such modifications to be authorised.
(28) It is not necessary to require all existing cableway installations to be brought into conformity with the provisions applicable to new installations. However, this may prove necessary if the essential safety objectives are not complied with. In that event, the Commission should propose to the Member States a series of recommendations designed to ensure that existing cableway installations on their territory afford users a high degree of protection in the light of the provisions applicable in this field to new installations.
(29) Particularly in the absence of a European specification, the notified bodies responsible for procedures for assessing the conformity both of safety components and of subsystems of cable installations must coordinate their decisions as closely as possible. The Commission must ensure that they do so.
(30) Implementation of the essential requirements, particularly with regard to the safety of the installation, and coordination of all procedures call for the establishment of a committee.
(31) The measures necessary for the implementation of this Directive should be adopted in accordance with Council Decision 1999/468/EC of 28 June 1999 laying down the procedures for the exercise of implementing powers conferred on the Commission(9),
HAVE ADOPTED THIS DIRECTIVE:
CHAPTER I
GENERAL PROVISIONS
Article 1
1. This Directive shall apply to cableway installations designed to carry persons.
2. For the purposes of this Directive "cableway installations designed to carry persons" shall mean installations made up of several components, designed, manufactured, assembled and put into service with the object of carrying persons.
These on-site installations are used for the carriage of persons in vehicles or by towing devices, whereby the suspension and/or traction is provided by cables positioned along the line of travel.
3. The installations concerned are:
(a) funicular railways and other installations with vehicles mounted on wheels or on other suspension devices where traction is provided by one or more cables;
(b) cable cars where the cabins are lifted and/or displaced by one or more carrier cables; this category also includes gondolas and chair lifts;
(c) drag lifts, where users with appropriate equipment are dragged by means of a cable.
4. This Directive shall apply to:
- installations built and put into service, as from its entry into force,
- subsystems and safety components placed on the market, as from its entry into force.
It concerns such harmonisation provisions as are necessary and sufficient in order to ensure and guarantee compliance with the essential requirements referred to in Article 3(1).
In the event that important characteristics, subsystems or safety components of existing installations undergo modifications for which a new authorisation for entry into service is required by the Member State in question, such modifications and their repercussions on the installation as a whole must satisfy the essential requirements referred to in Article 3(1).
5. For the purposes of this Directive:
- "installation" shall mean the whole on-site system, consisting of infrastructure and the subsystems listed in Annex I where infrastructure specially designed for each installation and constructed on site shall mean the layout, system data, station structures and structures along the line, which are needed for the construction and the operation of the installation, including the foundations,
- "safety component" shall mean any basic component, set of components, subassembly or complete assembly of equipment and any device incorporated in the installation for the purpose of ensuring a safety function and identified by the safety analysis, the failure of which endangers the safety or health of persons, be they users, operating personnel or third parties,
- "main contractor" shall mean any natural or legal person who commissions the construction of an installation,
- "operability" shall mean all the technical provisions and measures which have an impact on design and realisation and are necessary in order for the installation to operate safely,
- "maintainability" shall mean all the technical provisions and measures which have an impact on design and realisation and are necessary for maintenance designed to ensure that the installation operates safely.
6. This Directive shall not apply to:
- lifts within the meaning of Directive 95/16/EC(10),
- cable-operated tramways of traditional construction,
- installations used for agricultural purposes,
- on-site or mobile equipment for use in fairgrounds and/or amusement parks which are designed for leisure purposes and not as a means for transporting persons,
- mining installations or on-site installations used for industrial purposes,
- cable-operated ferries,
- rack railways,
- chain-driven installations.
Article 2
1. This Directive shall apply without prejudice to other Community Directives, although compliance with the essential requirements laid down in this Directive may call for the application of special European specifications established for that purpose.
2. "European specification" shall mean a common technical specification, a European technical approval or a national standard transposing a European standard.
3. The references of European specifications, which may be common technical specifications, European technical approvals within the meaning of Directive 93/38/EEC or national standards used to transpose harmonised European standards, shall be published in the Official Journal of the European Communities.
4. Member States shall publish the references of national standards used to transpose harmonised European standards.
5. In the absence of harmonised European standards, Member States shall take the necessary measures to inform parties concerned of those existing national standards and technical specifications which are regarded as important or useful for ensuring proper transposition of the essential requirements referred to in Article 3(1).
6. Those technical specifications which are also required to supplement European specifications or other standards must not jeopardise compliance with the essential requirements referred to in Article 3(1).
7. Where a Member State or the Commission considers that a European specification as referred to in paragraph 2 does not entirely satisfy the essential requirements referred to in Article 3(1), the Commission or the Member State concerned shall bring the matter before the committee referred to in Article 17 giving the reasons therefor. The committee shall deliver an opinion without delay.
In the light of the committee's opinion and following consultations with the committee set up pursuant to Directive 98/34/EC in the case of harmonised European standards, the Commission shall inform the Member States whether or not it is necessary to withdraw the European specifications in question from the published information referred to in paragraph 3.
Article 3
1. The installations and their infrastructure, subsystems and safety components of an installation must comply with the essential requirements which are laid down in Annex II and are applicable to them.
2. Where a national standard transposing a harmonised European standard the reference for which has been published in the Official Journal of the European Communities covers the essential safety requirements laid down in Annex II, the installations and their infrastructure, subsystems and safety components of any installation constructed in accordance with the standard shall be presumed to comply with the relevant essential requirements.
Article 4
1. At the request of the main contractor or his authorised representative, all planned installations shall be subject to a safety analysis as defined in Annex III which covers all safety aspects of the system and its surroundings in the context of the design, realisation and putting into service and makes it possible to identify from past experience risks liable to occur during operation.
2. The safety analysis shall be the subject of a safety report recommending the measures envisaged to deal with any such risks and including a list of the safety components and subsystems which must be covered by the provisions of Chapter II or III, as the case may be.
CHAPTER II
SAFETY COMPONENTS
Article 5
1. Member States shall take all necessary measures to ensure that safety components:
- are placed on the market only if they permit the construction of installations complying with the essential requirements referred to in Article 3(1),
- are put into service only if they permit the construction of installations which are not liable to endanger the health or safety of persons or, where applicable, the safety of property when properly installed and maintained and used for their intended purpose.
2. This Directive shall not affect Member States' entitlement to lay down, in compliance with the Treaty, such requirements as they may deem necessary to ensure that persons and in particular workers are protected when using the installations in question, provided that this does not mean that the installations are modified in a way not specified in the Directive.
Article 6
Member States may not, on the basis of this Directive, prohibit, restrict or impede the placing on their national markets of safety components intended to be used in an installation where such components comply with the provisions of this Directive.
Article 7
1. Member States shall regard safety components referred to in Article 4(2) bearing the CE conformity marking shown in Annex IX and accompanied by the EC declaration of conformity provided for in Annex IV as conforming with all the relevant provisions of this Directive.
2. Before a safety component is placed on the market, the manufacturer or his authorised representative established in the Community must:
(a) submit the safety component to a conformity assessment procedure in accordance with Annex V, and
(b) affix the CE conformity marking on the safety component and, on the basis of the modules laid down in Decision 93/465/EEC, draw up an EC declaration of conformity in accordance with Annex IV.
3. The procedure for assessing safety component conformity shall be carried out at the request of the manufacturer or his authorised representative established in the Community by the notified body referred to in Article 16 and appointed by him for this purpose.
4. Where the safety components are subject to other Directives concerning other aspects and which also provide for the affixing of the CE conformity marking, the marking shall indicate that the safety component is also presumed to conform to the provisions of those other Directives.
5. Where neither the manufacturer nor his authorised representative established in the Community has complied with the obligations of paragraphs 1 to 4, those obligations shall devolve on whomsoever places the safety component on the market in the Community. The same obligations shall apply to whomsoever manufactures safety components for his own use.
CHAPTER III
SUBSYSTEMS
Article 8
Member States shall take all necessary measures to ensure that subsystems within the meaning of Annex I are placed on the market only if they permit the construction of installations complying with the essential requirements referred to in Article 3(1).
Article 9
Member States may not, on the basis of this Directive, prohibit, restrict or impede the placing on their national markets for use in an installation, of subsystems which comply with the provisions of this Directive.
Article 10
1. Member States shall regard subsystems within the meaning of Annex I which are accompanied by the EC declaration of conformity based on the model provided for in Annex VI and by the technical documentation provided for in paragraph 3 of this Article, as conforming with the relevant essential requirements referred to in Article 3(1).
2. The EC procedure for examining subsystems shall be carried out at the request of the manufacturer or his authorised representative established in the Community or, in their absence, any natural or legal person who places the subsystem in question on the market, by the notified body referred to in Article 16 which the manufacturer or his authorised representative or the abovementioned person appointed for that purpose. The EC declaration of conformity shall be drawn up by the manufacturer or his authorised representative or the abovementioned person on the basis of the EC examination in accordance with Annex VII.
3. The notified body shall draw up the EC examination certificate in accordance with Annex VII and the technical documentation which accompanies it. The technical documentation must include all the necessary documents concerning the characteristics of the subsystem and, where appropriate, all the documents certifying the conformity of the safety components. It must also contain all the relevant details of the conditions of, and restrictions on, use and of the instructions for servicing.
CHAPTER IV
INSTALLATIONS
Article 11
1. Each Member State shall lay down procedures for authorising the construction and the putting into service of installations which are located within its territory.
2. Member States shall take all appropriate measures and determine the procedures to ensure that safety components and subsystems referred to in Annex I incorporated in installations constructed in their territory are installed and put into service only if they permit the construction of installations which are not liable to endanger the safety and health of persons or, where applicable, the safety of property, when properly installed and maintained and used in accordance with their intended purpose.
3. Where a Member State considers a safety component or subsystem referred to in Annex I to have been designed or constructed using an innovative approach, it shall take all appropriate measures and may make the construction and/or putting into service of an installation in which such innovative components or subsystems are to be used subject to special conditions. It shall immediately inform the Commission thereof, stating its reasons. The Commission shall immediately refer the matter to the committee provided for in Article 17.
4. Member States shall take all appropriate measures to ensure that the installations are constructed and put into service only if they have been designed and constructed in such a way as to guarantee compliance with the essential requirements referred to in Article 3(1).
5. On the basis of the provisions referred to in paragraph 1, Member States may not prohibit, restrict or hinder the free movement of safety components and subsystems referred to in Annex I which are accompanied by an EC declaration of conformity within the meaning of Article 7 or Article 10.
6. The safety analysis, the EC declarations of conformity and the accompanying technical documentation relating to the safety components and subsystems referred to in Annex I must be submitted by the main contractor or his authorised representative to the authority responsible for approving the installation, and a copy of them shall be kept at the installation.
7. Member States must ensure that the safety analysis, the safety report and the technical documentation are provided and include all the documentation concerning the characteristics of the installation and, where appropriate, all the documents certifying the conformity of the safety components and subsystems referred to in Annex I. In addition, documents must exist setting out the necessary conditions, including the restrictions on operation, and full details of servicing supervision, adjustment and maintenance.
Article 12
Without prejudice to other legislative provisions, Member States may not prohibit, restrict or impede the construction and putting into service within their territories of installations which comply with this Directive.
Article 13
Member States shall ensure that an installation remains in operation only if it conforms to the conditions set out in the safety report.
CHAPTER V
SAFEGUARDS
Article 14
1. Where a Member State ascertains that a safety component bearing the CE conformity marking placed on the market and used in accordance with its intended purpose or a subsystem with an EC declaration of conformity as referred to in Article 10(1), used in accordance with its intended, purpose, is liable to endanger the safety and health of persons, and, where applicable, the safety of property, it shall take all appropriate measures to restrict the conditions of use of the component or subsystem or prohibit its use.
The Member State concerned shall immediately inform the Commission of any such measure, indicating the reasons for its decision and whether non-conformity is due, in particular, to:
(a) failure to satisfy the essential requirements referred to in Article 3(1),
(b) incorrect application of the European specifications referred to in Article 2(2) in so far as application of those specifications is invoked,
(c) shortcomings in the European specifications referred to in Article 2(2).
2. The Commission shall enter into consultation with the parties concerned at the earliest opportunity. Where, after such consultation, the Commission finds that:
- the measures are justified, it shall immediately so inform the Member State which took the initiative and the other Member States; where the decision referred to in paragraph 1 is based on shortcomings in the European specifications, the Commission shall, after consulting the parties concerned, initiate the procedure referred to in Article 2(7) if the Member State which has taken the decision intends to maintain it,
- the measures relating to a safety component are unjustified, it shall immediately so inform the manufacturer or his authorised representative established in the Community and the Member State which took the measures,
- the measures relating to a subsystem are unjustified, it shall immediately so inform the manufacturer or his authorised representative established in the Community or, in their absence, any natural or legal person having placed the subsystem in question on the market, and the Member State which took the measures.
3. Where a safety component bearing the CE conformity marking is found not to comply, the competent Member State shall take appropriate action against whomsoever affixed that marking and drew up the EC declaration of conformity and shall so inform the Commission and the other Member States.
4. Where a subsystem with an EC declaration of conformity is found not to comply, the competent Member State shall take appropriate action against whomsoever drew up the EC declaration of conformity and shall so inform the Commission and the other Member States.
5. The Commission shall ensure that the Member States are kept informed of the outcome of the procedure.
Article 15
If a Member State finds that an approved installation which is used in accordance with its intended purpose is liable to endanger the safety and the health of persons and, where appropriate, the safety of property, it shall take all appropriate measures to restrict the conditions of operation of the installation or to prohibit the operation thereof.
CHAPTER VI
NOTIFIED BODIES
Article 16
1. Member States shall notify the Commission and the other Member States of the bodies responsible for carrying out the conformity assessment procedure referred to in Articles 7 and in Article 10, specifying the field of competence of each body. The Commission shall assign identification numbers to them. The Commission shall publish in the Official Journal of the European Communities the list of notified bodies, together with their identification number and their fields of competence, and shall ensure that the list is kept up to date.
2. Member States must apply the criteria laid down in Annex VIII in assessing the bodies to be notified. Bodies meeting the assessment criteria laid down in the relevant harmonised European standards shall be presumed to fulfil those criteria.
3. A Member State which has notified a body must withdraw its notification if it finds that the body no longer meets the criteria laid down in Annex VIII. It shall immediately inform the Commission and the other Member States thereof.
4. Should the need arise, coordination of the notified bodies shall be implemented in accordance with Article 17.
CHAPTER VII
COMMITTEE
Article 17
1. The Commission shall be assisted by a committee.
2. Where reference is made to this paragraph, Articles 3 and 7 of Decision 1999/468/EC shall apply, having regard to the provisions of Article 8 thereof.
3. The committee shall draw up its rules of procedure.
CHAPTER VIII
CE CONFORMITY MARKING
Article 18
1. The CE conformity marking shall consist of the letters "CE". Annex IX sets out the model to be used.
2. The CE conformity marking shall be affixed to each safety component distinctly and visibly or, where that is not possible, on a label inseparably attached to the component.
3. The affixing on safety components of markings which are likely to mislead third parties as to the meaning and form of the CE conformity marking shall be prohibited. Any other marking may be affixed to the safety component, provided that the visibility and legibility of the CE conformity marking are not thereby reduced.
4. Without prejudice to Article 14:
(a) where a Member State establishes that the CE conformity marking has been wrongly affixed, the manufacturer of the safety component or the authorised representative of the latter established in the Community shall be obliged to make the product conform as regards the provisions concerning the CE conformity marking and to end the infringement under the conditions imposed by the Member State;
(b) should non-conformity persist, the Member State must take all appropriate measures to restrict or prohibit the placing on the market of the safety component in question, or to ensure that it is withdrawn from the market in accordance with the procedures provided for in Article 14.
CHAPTER IX
FINAL PROVISIONS
Article 19
Any decision taken pursuant to this Directive which restricts the use of safety components or of a subsystem in an installation or the placing on the market thereof shall state the grounds on which it is based. Such a decision shall be notified at the earliest opportunity to the party concerned, who shall at the same time be informed of the legal remedies available to him under the law in force in the Member States concerned and of the time limits to which such remedies are subject.
Article 20
Installations for which authorisation has been given before the entry into force of this Directive and for which construction has not yet started must comply with the provisions of this Directive, unless Member States decide otherwise, stating their reasons, and an equally high level of protection is achieved.
Article 21
1. Member States shall adopt and publish the laws, regulations and administrative provisions necessary to comply with this Directive not later than 3 May 2002. They shall forthwith inform the Commission thereof.
When Member States adopt these measures, they shall contain a reference to this Directive or shall be accompanied by such reference on the occasion of their official publication. The methods of making such reference shall be laid down by Member States.
2. Member States shall communicate to the Commission the texts of the provisions of national law which they adopt in the field covered by this Directive.
3. Member States shall, for a period of four years following entry into force of this Directive, allow:
- the construction and putting into service of installations,
- the placing on the market of subsystems and safety components
which conform with the provisions in force in their territories on the date of entry into force of this Directive.
4. The Commission shall report to the European Parliament and the Council on the implementation of this Directive, and in particular Article 1(6) and 17 thereof, not later than 3 May 2004 and, if necessary, submit any proposal for appropriate amendments.
Article 22
This Directive shall enter into force on the day of its publication in the Official Journal of the European Communities.
Article 23
This Directive is addressed to the Member States.
Done at Brussels, 20 March 2000.