РЕШЕНИЕ НА КОМИСИЯТА
от 2 април 2008 година
относно държавна помощ C 38/07 (ex NN 45/07), предоставена от Франция в полза на Arbel Fauvet Rail SA
(нотифицирано под номер C(2008) 1089)
(само текстът на френски език е автентичен)
(текст от значение за ЕИП)
(2008/716/ЕО)
КОМИСИЯТА НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ,
като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност, и по-специално член 88, параграф 2, първа алинея от него,
като взе предвид Споразумението за Европейското икономическо пространство, и по-специално член 62, параграф 1, буква а) от него,
след като прикани заинтересованите страни да представят коментарите си съгласно гореспоменатите разпоредби (1),
като има предвид, че:
1. ПРОЦЕДУРА
(1)
Чрез жалба Комисията бе информирана за определени мерки на подкрепа, осъществени от Франция в полза на дружеството Arbel Fauvet Rail (AFR). Със съобщения от 28 януари 2006 г., 25 октомври 2006 г., 30 януари 2007 г. и 6 юни 2007 г. Франция представи допълнителна информация.
(2)
С писмо от 12 септември 2007 г. Комисията информира Франция за решението си да започне официалната процедура по разследване, предвидена в член 88, параграф 2 от Договора, във връзка с тази помощ.
(3)
Със съобщения от 12 октомври 2007 г. и от 18 и 19 декември 2007 г. Франция представи коментари.
(4)
Решението на Комисията да започне официалната процедура по разследване бе публикувано в Официален вестник на Европейския съюз (2). Комисията прикани заинтересованите страни да представят коментарите си относно въпросната помощ.
(5)
Комисията не получи коментари от заинтересованите страни.
2. ОПИСАНИЕ НА ПОМОЩТА
2.1. Получател
(6)
AFR е фирма за строителство на железопътно оборудване, специализирана в производството на товарни вагони и контейнери цистерни. Дружеството е един от най-важните производители на подвижен железопътен състав на европейския пазар. Седалището му е в Douai (Nord) и понастоящем за него работят около 265 души.
(7)
През 2005 г. AFR е притежавано 100 % от дружеството Arbel SA (3). По това време AFR има 330 служители.
(8)
В продължение на няколко години AFR работи на загуба. Икономическите затруднения на дружеството се задълбочават след 2001 г. Тази тенденция се засилва между 2002 и 2005 г. Таблицата по-долу показва някои ключови показатели за ефективността на AFR през периода преди отпускането на помощта:
(в евро)
Към 31.12.2004 г.
Към 31.12.2003 г.
Към 31.12.2002 г.
Към 31.12.2001 г.
Оборот
22 700 000
42 700 000
42 000 000
70 000 000
Нетен резултат
-11 589 620
-14 270 634
-2 083 746
-10 500 000
Собствен капитал
-21 090 000
-23 000 000
-8 700 000
-6 600 000
2.2. Мерки за подкрепа
(9)
На 4 юли 2005 г. регион Nord-Pas-de-Calais и общините от агломерацията на Douai (Communauté d’agglomération du Douaisis) отпускат на AFR съвместен подлежащ на възстановяване кредит от общо 2 млн. евро, по 1 млн. евро от всеки.
(10)
Съгласно предоставената от френските органи информация условията на кредита са били следните:
-
Подлежащият на възстановяване кредит от региона е отпуснат при годишна лихва от 4,08 % (лихвен процент, еквивалентен на референтната ставка на Общността, приложима в момента на отпускането), при условие че бъде завършен планът за финансиране, разработван от AFR. Предвидено е кредитът да бъде възстановен чрез вноски веднъж на шест месеца за период от три години, считано от 1 януари 2006 г. Според предоставената на Комисията информация този кредит все още не е напълно възстановен.
-
Кредитът от Communauté d’agglomération du Douaisis е отпуснат при годишна лихва от 4,08 % (лихвен процент, еквивалентен на референтната ставка на Общността, приложима в момента на отпускането), при условие че бъде преведен подлежащият на възстановяване при същите условия кредит от региона и при условие че бъде приведено доказателство за окончателно сливане между AFR и Lormafer - друго дружество, контролирано от Arbel SA. Предвидено е този кредит също да бъде възстановен чрез вноски веднъж на шест месеца за период от три години, считано от 1 януари 2006 г.
3. ПРИЧИНИ ЗА ОТКРИВАНЕ НА ОФИЦИАЛНАТА ПРОЦЕДУРА ПО РАЗСЛЕДВАНЕ
(11)
В решението си за откриване на процедурата Комисията изрази становището си, че подлежащите на възстановяване кредити представляват държавна помощ по смисъла на член 87, параграф 1 от Договора. В тази връзка Комисията отбеляза, че мерките предоставят предимство на AFR с това, че предприятието не е могло да си осигури средства при такива благоприятни условия на финансовите пазари, като се има предвид финансовото му положение.
(12)
Комисията също така изрази мнение, че AFR е било предприятие в затруднение по смисъла на Насоките на Общността за държавните помощи за оздравяване и преструктуриране на предприятия в затруднение (наричани по-нататък „насоките“) (4) и следователно съвместимостта на държавната помощ, която е получило предприятието, трябва да се разгледа в контекста на насоките. Комисията изрази съмнение относно съвместимостта на помощта с общия пазар в контекста на насоките.
4. КОМЕНТАРИ НА ФРАНЦИЯ
(13)
Френските органи заявиха, че въпреки трудния период, през който е преминало AFR по времето, когато са отпуснати и впоследствие преведени подлежащите на възстановяване кредити (т.е. през юли и втората половина на 2005 г.), дружеството все пак е запазило доверието на своите клиенти и банкери.
(14)
В подкрепа на своите твърдения френските органи приведоха следните елементи, определени като „знаци за доверие“ в AFR от страна на клиенти и банки:
-
банка […] (5) е увеличила овърдрафта по текущата сметка на AFR с 2 млн. евро (гарантирани от […])
-
AFR е получило 7 млн. евро частично авансово плащане от своите клиенти (гарантирано от […]) (5), към което през януари 2006 г. е трябвало да бъдат добавени 4 млн. евро ново авансово плащане;
-
в същото време предприятието се е ползвало с гаранции по взимания на доставчиците в размер на 4 млн. евро, осигурени от […] (5).
(15)
Френските органи подкрепиха коментарите си с документи, които показват следното:
-
лихвеният процент на овърдрафта е бил 4,4199 % към 1 юли 2005 г.;
-
текущата стойност на различните гаранции (доставчици, банкови гаранции за изпълнение на договор, финансови гаранции), предоставени от […] (5) в полза на AFR, са били 29 млн. евро към 6 май 2005 година.
5. ОЦЕНКА НА ПОМОЩТА В КОНТЕКСТА НА ЧЛЕН 87 ОТ ДОГОВОРА
5.1. Наличие на държавна помощ
5.1.1. Държавни ресурси
(16)
Член 87, параграф 1 от Договора гласи, че освен когато е предвидено друго в същия договор, всяка помощ, предоставена от държава-членка или чрез ресурси на държава-членка, която нарушава или заплашва да наруши конкуренцията чрез поставяне в по-благоприятно положение на определени предприятия или производството на някои стоки, доколкото засяга търговията между държавите-членки, е несъвместима с общия пазар.
(17)
По отношение на подлежащите на възстановяване кредити Комисията отбелязва следното:
(18)
Член 87 от Договора не се прилага само за помощта, отпусната от националните правителства на държавите-членки, но и за помощта от местните и регионалните органи, като например регион Nord-Pas-de-Calais или общините от Communauté d’agglomération du Douaisis. Средствата на тези органи представляват държавни средства, а решенията им да отпуснат въпросните кредити на AFR се приписват на държавата.
5.1.2. Помощ, поставяща в по-благоприятно положение определени предприятия
(19)
Кредитите са отпуснати в период, когато AFR се намира в деликатно финансово положение. В решението за откриване на процедурата Комисията прецени, че като се вземе предвид икономическото състояние на AFR, описано в съображение 8, то е предприятие в затруднение по смисъла на насоките към момента на отпускане на помощта. Комисията също отбеляза, че кредитите са отпуснати без никакво обезпечение за тяхното изплащане, докато за приложените лихвени проценти се предполага, че съответстват на ставките, приложими за заеми „обезпечени с обикновени ценни книжа“ (6). Ето защо Комисията е на мнение, че с оглед на финансовото му положение предприятието не е могло по никакъв начин да получи средства при такива благоприятни условия на кредитните пазари. Ето защо въпросните кредити представляват преимущество за AFR.
(20)
В тази връзка следва да се отбележи, че френските органи заявиха въз основа на примерите, приведени в съображение 14, че AFR все още се е ползвало с доверието на своите банкери и клиенти към момента на отпускане на помощта. Това, което Комисията тълкува въз основа на тези коментари е, че Франция оспорва твърдението, че AFR не е било в състояние да получи средства при подобни условия на кредитния пазар (което е равнозначно на оспорване на това, че подлежащите на възстановяване кредити са донесли преимущество за AFR) и a fortiori, че AFR е било предприятие в затруднение по смисъла на насоките към момента на отпускане на подлежащите на възстановяване кредити.
(21)
Въпреки това коментарите на Франция не биха променили анализа, направен в решението за откриване на процедурата, поради следните причини.
(22)
Примерите за заеми, посочени от френските органи (като разрешението за овърдрафт по текущата сметка и частичните авансови плащания от клиентите) не са сравними с въпросните подлежащи на възстановяване кредити. Овърдрафтът по текуща сметка е заем с много кратък срок за разлика от подлежащите на възстановяване кредити, които имат продължителност три години. Тези различни видове заеми следователно не подлежат на един и същ анализ на риска от страна на кредиторите и фактът, че даден длъжник може да получи краткосрочен заем, не е достатъчен, за да се прецени дали може да получи по-дългосрочен заем, чието изплащане зависи от способността на длъжника да оцелява.
(23)
Що се отнася до частичните авансови плащания от клиентите, Комисията посочва, че те са били гарантирани от […] (5) - независима институция, което означава, че клиентите и доставчиците не са поемали никакви рискове, свързани с финансовото състояние на AFR, и следователно не са имали причина да подлагат изплащането на тези плащания на анализ относно финансовата стабилност на дружеството, подобен на анализа, който би бил направен от кредитор, обмислящ дали да предостави заем без обезпечение.
(24)
В заключение, коментарите на Франция не водят до извода, че AFR би било в състояние да получи средства при сходни условия на кредитния пазар.
5.1.3. Предприятие в затруднение
(25)
Що се отнася до определянето на AFR като предприятие в затруднено положение по смисъла на насоките, Комисията констатира следното.
(26)
Точка 10, буква а) от насоките гласи, че едно дружество е в затруднение, когато първоначално регистрираният му капитал е намалял с повече от половината и повече от една четвърт от този капитал е бил загубен през предходните 12 месеца. Тази разпоредба отразява допускането, че дружество, което претърпява огромна загуба на регистриран капитал, няма да успее да се възстанови от загубите, които ще доведат до почти сигурната му икономическа смърт в краткосрочен до средносрочен план. Комисията смята, че е логично това допускане да се приложи a fortiori и за дружество, което е изгубило целия си регистриран капитал и има отрицателен собствен капитал.
(27)
Както е видно от финансовите данни в съображение 8 (които не са оспорени от Франция в хода на официалната процедура по разследване), AFR е имало отрицателен собствен капитал от 2001 г. и по времето, когато е отпусната помощта, не е било в състояние да спре тази тенденция и да възвърне положителния собствен капитал. В светлината на тези обстоятелства Комисията смята, че AFR е предприятие в затруднение по смисъла на точка 10 от насоките по времето, когато е отпусната помощта.
(28)
Като допълнителен мотив Комисията отбелязва, че по времето, когато е отпусната помощта, AFR отговаря и на определението за предприятие в затруднение, посочено в точка 11 от насоките, съгласно която дори и да липсва което и да било от обстоятелствата, предвидени в точка 10, едно предприятие може да бъде считано за намиращо се в затруднение, особено когато са налице обичайните признаци за предприятие в затруднение, като например нарастващи загуби и намаляващ оборот. Въпреки това точка 11 предвижда, че дадено предприятие в затруднение може да бъде избрано за обект на помощ само когато очевидно не може да се възстанови със свои собствени ресурси или със средства, получени от собствениците/акционерите или от пазарни източници. Така тази разпоредба напомня, че статутът на предприятието в затруднение трябва да се определи с оглед на всички съответстващи индикатори, но като се придаде особено значение на способността на дружеството да се възстанови без намесата на държавата.
(29)
В тази връзка Комисията посочва, че както е видно от таблицата в съображение 8, от 2001 г. оборотът на AFR системно намалява, а загубите продължават. Това са обичайните признаци за предприятие в затруднение по смисъла на точка 11 от насоките. В решението си за откриване на официалната процедура по разследване Комисията посочи тези признаци в подкрепа на предварителното си заключение, че AFR е предприятие в затруднение. Освен това отрицателната тенденция, свързана с финансовото положение на AFR, се вижда от факта, че след януари 2004 г. предприятието не е в състояние да плаща в срок 4,3 млн. евро за данъци и социално осигуряване и следователно трябва да подава молба за мораториум до компетентните органи и да иска споразумение за изчистване на дълга.
(30)
Единствените факти, посочени от Франция, които биха могли да бъдат разглеждани като признаци за противното, са заемите, дадени на AFR (овърдрафтът по текущата сметка и частичните авансови плащания), както и фактът, че дружеството AFR е имало определени гаранции от […] (5). Комисията смята, че тези признаци следва да бъдат взети предвид в изискваната съгласно точка 11 от насоките оценка на способността на предприятието да се възстанови със средствата, които получава от източници на финансовия пазар. В тази връзка Комисията констатира следното:
-
фактът, че AFR е имало отрицателен собствен капитал, означава, че дружеството не е било в състояние да преодолее затрудненията си със собствени средства;
-
френските органи посочиха, че акционерът на AFR - Arbel SA, въпреки подкрепата, която оказва на AFR, не е в състояние самостоятелно да осигури възстановяването на своя филиал;
-
на последно място, що се отнася до източниците на финансовите пазари, цитираните от Франция заеми и гаранции означават в най-добрия случай това, че AFR все още е било донякъде в състояние получава ограничени суми краткосрочен кредит. Но като се има предвид степента на затрудненията, в които се намира AFR, и особено нуждата на предприятието от собствен капитал, споменатите заеми не са достатъчни, за да се направи изводът, че AFR е можело да намери решение на затруднението си със средства от пазарни източници.
(31)
Следователно може да се заключи, че по времето, когато е отпусната помощта, AFR изпитва сериозни финансови затруднения, които застрашават оцеляването му в краткосрочен или средносрочен план и че предприятието не е в състояние да намери решение за тези затруднения без помощ от страна на публичните органи.
(32)
С оглед на гореизложените коментари и особено на финансовите резултати в съображение 8 Комисията смята, че AFR е предприятие в затруднение по смисъла на точка 10 от насоките, а също и по смисъла на точка 11 от насоките към момента на отпускане на подлежащите на възстановяване кредити. Имайки предвид затруднението, което изпитва AFR, Комисията е на мнение, че предприятието не би било в състояние да получи средства при такива благоприятни условия на кредитния пазар. Въпросните кредити следователно са дали преимущество на AFR, като са му осигурили финансиране при по-благоприятни условия, отколкото то би могло да намери на кредитния пазар.
5.1.4. Въздействие върху търговията и конкуренцията
(33)
Подлежащите на възстановяване кредити дават преимущество на AFR в сравнение с други предприятия в подобна ситуация поради това, че само AFR има достъп до тях.
(34)
Секторът на строителството на подвижен железопътен състав се характеризира с присъствието на няколко европейски оператора и с търговия вътре в Общността. Следователно има вероятност предоставеното на AFR преимущество да наруши конкуренцията и търговията между държавите-членки.
5.1.5. Заключение
(35)
С оглед на гореспоменатите коментари Комисията е на мнение, че подлежащите на възстановяване кредити, предоставени на AFR, представляват държавна помощ по смисъла на член 87, параграф 1 от Договора.
5.2. Размер на помощта
(36)
Когато на предприятия в затруднение се отпуска помощ под формата на заеми, елементът на помощта се състои от разликата между реално приложения лихвен процент и лихвения процент, при който дружеството-получател би могло да получи същия заем на свободния пазар (7).
(37)
В своето Известие относно метода за определяне на референтната ставка и размера на сконтовия процент (6) Комисията уточнява, че референтната ставка е базисна ставка и може да бъде повишавана, при положение че има значителен риск, като дава за пример рисковете, свързани с отпускане на заеми на предприятие в затруднение или липсата на нормално изискваните от банките обезпечения, и пояснява, че в тези случаи премията може да достигне до 400 базисни точки или повече.
(38)
Ето защо по делото Chemische Werke Piesteritz (7) Комисията реши, че заем за предприятие в затруднение оправдава премия от 400 базисни точки. Комисията потвърди това виждане и по делото Biria (8) и поясни, че рискът, изразяващ се в липсата на обезпечение, оправдава допълнителна премия от 400 базисни точки, т.е. общо увеличение от 800 базисни точки. Комисията смята, че обстоятелствата по настоящото дело са като цяло сходни с тези в горепосочените дела, особено по отношение на липсата на обезпечение и степента на изпитваните затруднения. Следователно рисковете, свързани с подлежащите на възстановяване кредити, отпуснати на AFR, могат да бъдат подложени на същата преценка.
(39)
Ето защо държавната помощ, изразяваща се в подлежащите на възстановяване кредити, се състои от разликата между реално дължимата лихва съгласно условията на кредитите и лихвата, която би била дължима, ако е била приложена референтната ставка, приложима към момента на отпускане на помощта, с увеличение от 800 базисни точки.
5.3. Съвместимост на помощта с общия пазар
(40)
Имайки предвид икономическото положение на AFR към момента на отпускане на помощта, както бе описано в съображение 8 (работа на загуба в продължение на няколко години, отрицателен собствен капитал, намаляващ оборот), Комисията е на мнение, че AFR е предприятие в затруднение по смисъла на насоките към момента на отпускане на подлежащите на възстановяване кредити. Поради изложените в съображения 22 и 23 причини коментарите на Франция не променят този анализ.
(41)
Вярно е, че през 2005 г. AFR е част от група, контролирана от холдинговото дружество Arbel SA. Освен железопътното подразделение (състоящо се от AFR и Lormafer), групата включва и строително подразделение, състоящо се от дружества, специализирани в производството на дограма. От информацията, предоставена от френските органи в кореспонденцията преди откриването на официалната процедура по разследване, става ясно, че затрудненията, които има AFR, са характерни за него в рамките на групата, тъй като дейността му няма връзка със строителното подразделение. В допълнение Комисията отбелязва, че на фона на посредствените резултати на AFR затрудненията му изглежда са били прекалено големи, за да бъдат преодолени от групата. Ето защо Комисията смята, че точка 13 от насоките не е пречка AFR да бъде считано за отговарящо на условията за получаване на помощ за оздравяване и преструктуриране, макар че принадлежи на група.
(42)
Следователно съвместимостта на помощта трябва да се оценява в контекста на насоките.
(43)
Комисията констатира, че предвидените в насоките условия за съвместимост на помощта за преструктуриране не са изпълнени. Ето защо Комисията отбелязва следното:
-
френските органи не са ѝ предоставили план за преструктуриране, който да съответства на точки 34-37 от насоките;
-
Комисията не е разполагала с информация за компенсаторни мерки, целящи да предотвратят всяко прекомерно нарушаване на конкуренцията, което помощта би могла да предизвика (точки 38-42 от насоките).
(44)
Наред с това помощта изглежда не отговаря на предвидените в насоките условия за съвместимост на помощите за оздравяване, като се има предвид, че подлежащите на възстановяване кредити са отпуснати за период, по-дълъг от шест месеца (вж. точка 25 от насоките).
(45)
Тези съображения са достатъчни, за да се стигне до заключението, че помощта е несъвместима с общия пазар.
6. ЗАКЛЮЧЕНИЕ
Комисията констатира, че Франция е предоставила незаконно въпросната помощ в нарушение на член 88, параграф 3 от Договора. Тъй като помощта е несъвместима с общия пазар, Франция трябва да я преустанови и да възстанови от получателя вече изплатените му суми,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
Държавната помощ, предоставена от Франция в полза на Arbel Fauvet Rail SA, е несъвместима с общия пазар.
Член 2
1. Франция взема всички необходими мерки за възстановяване от страна на получателя на помощта, посочена в член 1, която му е била неправомерно предоставена.
2. Възстановяването се извършва без забавяне и в съответствие с процедурите на националното законодателство, при условие че те позволяват незабавното и ефективно изпълнение на решението. Помощта, която следва да бъде възстановена, включва лихви от датата, на която е била предоставена на получателя, до датата на нейното действително възстановяване.
3. Лихвеният процент се изчислява с натрупване в съответствие с глава V от Регламент (ЕО) № 794/2004.
4. Франция отменя всички останали плащания от помощта, посочена в член 1, считано от датата на нотифициране на настоящото решение.
Член 3
1. Франция гарантира, че настоящото решение ще бъде изпълнено в срок от четири месеца след датата на нотифицирането му.
2. В срок от два месеца след нотифицирането на настоящото решение Франция информира Комисията за мерките, които е предприела, за да се съобрази с него, и по-конкретно за следното:
а)
общия размер (главница и лихва по възстановяване), които следва да бъдат възстановени от получателя;
б)
подробно описание на вече взетите и на планираните мерки, имащи за цел спазването на настоящото решение;
в)
документи, показващи, че на получателя е било наредено да върне помощта.
3. Франция осведомява редовно Комисията за развитието на предприетите национални мерки за прилагане на настоящото решение до завършване на възстановяването на помощта, посочена в член 1. По искане на Комисията тя ѝ изпраща незабавно информация за вече взетите и за планираните мерки, целящи спазването на настоящото решение, както и подробна информация за сумите от помощта и лихвите, които вече са възстановени от получателя.
Член 4
Адресат на настоящото решение е Френската република.
Съставено в Брюксел на 2 април 2008 година.
COMMISSION DECISION
of 2 April 2008
on State aid C 38/07 (ex NN 45/07) implemented by France for Arbel Fauvet Rail SA
(notified under document number C(2008) 1089)
(Only the French version is authentic)
(Text with EEA relevance)
(2008/716/EC)
THE COMMISSION OF THE EUROPEAN COMMUNITIES,
Having regard to the Treaty establishing the European Community, and in particular the first subparagraph of Article 88(2) thereof,
Having regard to the Agreement on the European Economic Area, and in particular Article 62(1)(a) thereof,
Having called on interested parties to submit their comments pursuant to the provisions cited above (1),
Whereas:
1. PROCEDURE
(1)
The Commission received a complaint informing it of certain support measures implemented by France for Arbel Fauvet Rail (hereinafter AFR). In communications dated 28 January 2006, 25 October 2006, 30 January 2007 and 6 June 2007, France submitted additional information.
(2)
By letter dated 12 September 2007, the Commission informed France that it had decided to initiate the formal investigation procedure laid down in Article 88(2) of the Treaty in respect of the measure.
(3)
France submitted comments in communications dated 12 October and 18 and 19 December 2007.
(4)
The Commission Decision to initiate the formal investigation procedure was published in the Official Journal of the European Union (2). The Commission called on interested parties to submit their comments.
(5)
The Commission has received no comments from interested parties.
2. AID DESCRIPTION
2.1. Beneficiary
(6)
AFR is a manufacturer of railway equipment specialising in goods wagons and tank containers. It is one of the leading manufacturers of railway rolling stock on the European market. The company is located in Douai (Nord) and currently employs around 265 people.
(7)
In 2005 AFR was wholly owned by Arbel SA (3) and employed around 330 people.
(8)
AFR’s business has been running at a loss for several years. The company’s economic difficulties worsened from 2001 onwards. This trend gathered momentum between 2002 and 2005. The following table shows some of AFR’s key performance indicators for the period before the aid was granted.
(in EUR)
At 31.12.2004
At 31.12.2003
At 31.12.2002
At 31.12.2001
Turnover
22 700 000
42 700 000
42 000 000
70 000 000
Net result
-11 589 620
-14 270 634
-2 083 746
-10 500 000
Capital and reserves
-21 090 000
-23 000 000
-8 700 000
-6 600 000
2.2. Support measures
(9)
On 4 July 2005 the Nord-Pas-de-Calais regional authorities and the Communauté d’agglomération du Douaisis jointly granted AFR a repayable advance of EUR 1 million each, making a total of EUR 2 million.
(10)
According to the information provided by the French authorities, the terms of the advances were as follows:
-
the repayable advance from the regional authorities was granted at an annual interest rate of 4,08 % (equivalent to the Community reference rate applicable at the time), subject to the completion of a financing plan that AFR was drawing up. It was to be repaid in six-monthly instalments over a three-year period starting on 1 January 2006. As far as the Commission is aware, these advances have not yet been repaid in full,
-
the advance from the Communauté d’agglomération du Douaisis was granted at an annual interest rate of 4,08 % (equivalent to the Community reference rate applicable at the time), subject to payment of the advance from the regional authorities, repayable under the same terms, and to supply of proof of the irrevocable merger between AFR and Lormafer, another company controlled by Arbel SA. This advance was also to be repaid in six-monthly instalments over a three-year period starting on 1 January 2006.
3. GROUNDS FOR INITIATING THE FORMAL INVESTIGATION PROCEDURE
(11)
In its Decision to initiate the procedure, the Commission took the view that the repayable advances constituted State aid within the meaning of Article 87(1) of the Treaty. In this connection, it noted that the measures conferred an advantage on AFR in that the firm, given its financial situation, could not have raised funds on such favourable terms on the financial market.
(12)
The Commission also took the view that AFR was a firm in difficulty within the meaning of the Community Guidelines on State aid for rescuing and restructuring firms in difficulty (‘the Guidelines’) (4) and that the compatibility of the State aid it had received needed, therefore, to be assessed in the light of the Guidelines. The Commission was doubtful whether, in the light of the Guidelines, the aid in question was compatible with the common market.
4. COMMENTS FROM FRANCE
(13)
The French authorities claimed that, although AFR was going through a difficult period at the time the repayable advances were granted and then paid (i.e. July and the second half of 2005), it had maintained the confidence of its customers and bankers.
(14)
To support their claims, the French authorities mentioned the following points, which they described as ‘signs of confidence’ in AFR on the part of customers and banks:
-
[…] (5) bank had increased the overdraft facility on AFR’s current account by EUR 2 million (guaranteed by […]),
-
AFR had received EUR 7 million in advance payments from its customers (guaranteed by […]) (5), to which a further EUR 4 million in new advance payments was added in January 2006,
-
at the same time, the firm held supplier guarantees worth EUR 4 million with […] (5).
(15)
The French authorities backed up their comments with documents which show the following:
-
the overdraft interest rate was 4,4199 % as 1 July 2005,
-
the outstanding amount of the various guarantees (suppliers, contract guarantees, financial guarantees) provided by […] (5) to AFR was EUR 29 million of at 6 May 2005.
5. ASSESSMENT OF THE AID IN THE LIGHT OF ARTICLE 87 OF THE TREATY
5.1. Existence of State aid
5.1.1. State resources
(16)
Article 87(1) of the Treaty stipulates that, save as where otherwise provided for in the Treaty, aid granted by a Member State or through State resource which distorts or threatens to distort competition by favouring certain undertakings or the production of certain goods is, in so far as it affects trade among Member States, incompatible with the common market.
(17)
With regard to the repayable advances, the Commission notes the following.
(18)
Article 87 of the Treaty does not apply only to aid granted by the national governments of Member States, but also to aid from local and regional authorities such as the Nord-Pas-de-Calais region or the municipalities in the Communauté d’agglomération du Douaisis. The funds of such authorities constitute state resources, and their decisions to grant the advances in question to AFR are attributable to the State.
5.1.2. Aid favouring certain undertakings
(19)
The advances were granted at a time when AFR was in a difficult financial situation. In its decision to initiate the procedure, the Commission was of the opinion that, given its financial situation as described in point 8, AFR was a firm in difficulty within the meaning of the Guidelines when the aid was granted. It also noted that the advances were granted without any guarantee being lodged for their repayment, whereas the interest rates applied are supposed to reflect the interest rate applicable to loans ‘backed by normal security’ (6). It therefore considers that there is no way that AFR, given its financial situation, would have been able to obtain funding on such favourable terms on the credit market. The advances in question therefore confer an advantage on AFR.
(20)
In this connection, it is worth noting that, basing themselves on the examples given in paragraph 14, the French authorities stated that AFR still had the confidence of its bankers and customers at the time the aid was granted. The Commission takes these comments to mean that France disputes the idea that AFR was unable to obtain funds on similar terms on the credit market (which amounts to disputing that the repayable advances conferred an advantage on AFR) and a fortiori that AFR was a firm in difficulty within the meaning of the Guidelines at the time the repayable advances were granted.
(21)
However, France’s comments did not alter the analysis made in the decision to initiate the procedure, for the following reasons.
(22)
The examples of credit quoted by the French authorities (such as the current account overdraft facility and the advance payments from customers) are not comparable to the repayable advances in question. A current account overdraft is a very short-term credit facility, unlike the repayable advances, which have a maturity of three years. These different types of credit are not, therefore, subject to the same risk analyses by creditors, and the fact that a debtor can obtain short-term credit is not sufficient to assess whether it could obtain a longer-term loan, the repayment of which depends on the debtor’s ability to survive.
(23)
Concerning the advance payments from customers, the Commission notes that they were counter-guaranteed by […] (5), an independent institution, which means that customers and suppliers were not incurring any risks in connection with AFR’s financial situation and therefore had no reason to subject the payment of these advances to an analysis of the financial soundness of the firm along the lines of that which would have been carried out by a creditor considering the possibility of providing an unsecured loan.
(24)
In conclusion, France’s comments do not lead to the conclusion that AFR would have been able to obtain funds on similar terms on the credit market.
5.1.3. Firm in difficulty
(25)
With regard to AFR’s status as a firm in difficulty within the meaning of the Guidelines, the Commission makes the following observations.
(26)
Point 10(a) of the Guidelines states that a firm is in difficulty where more than half of its registered capital has disappeared and more than one quarter of that capital has been lost over the preceding 12 months. This provision reflects the assumption that a company experiencing a massive loss in its registered capital will be unable to stem losses that will almost certainly condemn it to go out of business in the short or medium term. The Commission considers that this assumption logically applies a fortiori to a company that has lost all its registered capital and has negative capital and reserves.
(27)
As shown by the financial data set out in paragraph 8 (and not disputed by France during the formal investigation procedure), AFR had had negative capital and reserves since 2001 and had not, at the time the aid was granted, been able to reverse this trend and move back into a positive situation as regards capital and reserves. Under the circumstances, the Commission considers that AFR was a firm in difficulty within the meaning of point 10 of the Guidelines at the time the aid was granted.
(28)
In the alternative, the Commission notes that, at the time the aid was granted, AFR also fitted the definition of a firm in difficulty given in point 11 of the Guidelines, which states that, even when none of the circumstances set out in point 10 are present, a firm may still be considered to be in difficulty, in particular where the usual signs of a firm being in difficulty are present, such as increasing losses and diminishing turnover. However, point 11 does stipulate that a firm in difficulty is eligible only where, demonstrably, it cannot recover through its own resources or with the funds it obtains from its owners/shareholders or from market sources. This provision is therefore a reminder that the status of a firm in difficulty must be determined in the light of all the relevant indicators, but with significant weight being given to the firm’s ability to recover without State intervention.
(29)
In this regard, the Commission notes (as is clear from the table in paragraph 8) that, since 2001, AFR’s turnover has fallen steadily while losses have persisted. These are signs of a firm in difficulty within the meaning of point 11 of the Guidelines. In its decision to initiate the formal investigation procedure, the Commission had already noted these signs in support of its preliminary conclusion that AFR was a firm in difficulty. Moreover, the negative trend in AFR’s financial situation is clear from the fact that, from January 2004 onwards, the firm was unable to pay by the due date taxes and social security contributions totalling EUR 4,3 million and therefore needed to ask the competent authorities for a moratorium and an arrangement to clear the debt.
(30)
The only facts cited by France that might constitute signs to the contrary are the loans granted to AFR (current account overdraft and advance payments) and the fact that AFR had received certain guarantees from […] (5). The Commission considers that these signs should be taken into account in the assessment, required by point 11 of the Guidelines, of the firm’s ability to recover with the funds it obtains from market sources. In this respect, the Commission notes that:
-
the fact that AFR had negative capital and reserves suggests that it was unable to overcome its difficulties with its own resources,
-
the French authorities indicated that AFR’s shareholder, Arbel SA, despite the support it provided to AFR, was unable on its own to ensure the recovery of its subsidiary,
-
lastly, with regard to financial market sources, the loans and guarantees cited by France mean at the most that AFR still had some ability to obtain limited amounts of short-term credit. However, given the extent of AFR’s difficulties, particularly its need for capital and reserves, the loans cited are not sufficient to conclude that AFR could have resolved its difficulties with funds from market sources.
(31)
Accordingly, it must be concluded that, at the time the aid was granted, AFR was in serious financial difficulties that threatened its survival in the short or medium term and that it was not in a position to address those difficulties without help from the public authorities.
(32)
The Commission therefore takes the view, in the light of the above observations and, in particular, of the financial results shown in paragraph 8, that AFR was a firm in difficulty within the meaning of point 10 and, in the alternative, of point 11 of the Guidelines at the time the repayable advances were granted. Given the difficulties being experienced by AFR, the Commission considers that AFR would not have been able to obtain funds on such advantageous terms on the credit market. The advances in question thus conferred an advantage on AFR by providing it with finance on more favourable terms than it would have been able to obtain on the credit market.
5.1.4. Effect on trade and competition
(33)
The repayable advances confer an advantage on AFR in relation to other firms in a similar situation in that they are available only to AFR.
(34)
The railway rolling stock manufacturing sector is characterised by the presence of several European operators and by intra-Community trade. Consequently, the advantage conferred on AFR is likely to distort competition and trade between Member States.
5.1.5. Conclusion
(35)
In the light of the above observations, the Commission considers that the repayable advances granted to AFR constitute state aid within the meaning of Article 87(1) of the Treaty.
5.2. Amount of the aid
(36)
In the case of aid granted in the form of loans to firms in difficulty, the aid element is made up of the difference between the interest rate actually applied and the interest rate at which the beneficiary company could have obtained the same loan on the open market (7).
(37)
In its notice on the method for setting the reference and discount rates (6), the Commission states that the reference rate is a floor rate which may be increased in situations involving a particular risk (for example, an undertaking in difficulty or where the security normally required by banks is not provided) and states that, in such cases, the premium may amount to 400 basis points or more.
(38)
Thus, in Chemische Werke Piesteritz (7), the Commission considered that a loan to a company in difficulty justified an interest premium of 400 basis points. It confirmed this view in Biria (8), stating that the risk constituted by the lack of security justified an additional premium of 400 basis points, i.e. a total increase of 800 basis points. The Commission considers that the circumstances of this case are broadly similar to those of the above-mentioned cases, in particular in relation to the absence of security and the extent of the difficulties encountered. Consequently, the risks associated with the repayable advances granted to AFR may be subject to the same assessment.
(39)
Thus, the State aid constituted by the repayable advances is made up of the difference between the interest actually due under the terms of the repayable advances and the interest that would be due if the reference rate in force at the time the aid was granted, increased by 800 basis points, had been applied.
5.3. Compatibility of the aid with the common market
(40)
Given AFR’s economic situation at the time the aid was granted, as described in paragraph 8 (running at a loss for several years, negative capital and reserves, falling turnover), the Commission considers that AFR was a firm in difficulty within the meaning of the Guidelines at the time the repayable advances were granted. For the reasons set out in paragraphs 22 and 23, France’s comments do not alter this analysis.
(41)
It is true that in 2005 AFR was part of a group controlled by the holding company Arbel SA. Aside from its railways division (made up of AFR and Lormafer), the group included a construction division made up of firms specialising in the manufacture of windows for the construction industry. However, it is clear from the information supplied by the French authorities in the correspondence exchanged before the initiation of the formal investigation procedure that the difficulties encountered by AFR were specific to it within the group as its activity had no connection with the construction division. Moreover, the Commission notes that AFR’s difficulties seem to have been too great for the group to overcome, given its mediocre results. It therefore considers that point 13 of the Guidelines is no obstacle to AFR being considered eligible for rescuing and restructuring aid, despite its being part of a group.
(42)
The compatibility of the aid must therefore be assessed in the light of the Guidelines.
(43)
The Commission observes that the compatibility conditions for restructuring aid laid down in the Guidelines are not fulfilled. Accordingly, it notes that:
-
the French authorities did not present it with a restructuring plan consistent with points 34 to 37 of the Guidelines,
-
the Commission was not aware of any compensatory measures designed to prevent any excessive distortion of competition that may be caused by the aid (points 38 to 42 of the Guidelines).
(44)
Nor does the aid appear to fulfil the compatibility conditions for rescue aid provided for by the Guidelines, given that the repayable advances were granted for a period of more than six months (see point 25 of the Guidelines).
(45)
These points suffice for it to be concluded that the aid is not compatible with the common market.
6. CONCLUSION
The Commission finds that France has unlawfully implemented the aid in question in breach of Article 88(3) of the Treaty. As the aid is incompatible with the common market, France must bring it to an end and recover from the beneficiary the amounts already paid,
HAS ADOPTED THIS DECISION:
Article 1
The State aid which France has implemented for Arebel Fauvet Rail SA is incompatible with the common market.
Article 2
1. France shall take all necessary measures to recover from the beneficiary the aid referred to in Article 1 and unlawfully made available to the beneficiary.
2. Recovery shall be effected without delay and in accordance with the procedures of national law provided that they allow the immediate and effective execution of the decision. The aid to be recovered shall include interest from the day on which it was at the disposal of the beneficiary until the date of its recovery.
3. Interest shall be calculated on a compound basis in accordance with Chapter V of Commission Regulation (EC) No 794/2004 (9).
4. France shall cancel all outstanding payments of the aid referred to in Article 1 with effect from the date of notification of this decision.
Article 3
1. France shall ensure that this decision is implemented within four months following the date of its notification.
2. France shall inform the Commission, within two months of the date of notification of this decision, of the measures taken to comply with it, and in particular the following:
(a)
the total amount (principal and interest) to be recovered from the beneficiary;
(b)
a detailed description of the measures already taken and planned to comply with this Decision;
(c)
the documents demonstrating that the beneficiary has been ordered to repay the aid.
3. France shall keep the Commission informed of the progress of the national measures taken to implement this decision until recovery of the aid referred to in Article 1 has been completed. It shall immediately forward to the Commission, at the latter’s request, any information on the measures already taken and planned to comply with this decision, as well as detailed information concerning the amounts of aid and interest already recovered from the beneficiary.
Article 4
This Decision is addressed to the French Republic.
Done at Brussels, 2 April 2008.