РЕГЛАМЕНТ (ЕО) № 236/2008 НА СЪВЕТА
от 10 март 2008 година
за прекратяване на частичното междинно преразглеждане съгласно член 11, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 384/96 относно антидъмпинговото мито върху вноса на амониев нитрат с произход от Русия
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност,
като взе предвид Регламент (ЕО) № 384/96 на Съвета от 22 декември 1995 г. за защита срещу дъмпингов внос на стоки от страни, които не са членки на Европейската общност (1) (основният регламент), и по-специално член 11, параграф 3 от него,
като взе предвид предложението на Комисията, представено след консултация с консултативния комитет,
като има предвид, че:
А. ПРОЦЕДУРА
1. Действащи мерки
(1)
Действащите мерки са окончателно антидъмпингово мито, наложено с Регламент (ЕО) № 658/2002 на Съвета (2), върху вноса на амониев нитрат с произход от Русия.
2. Искане за преразглеждане
(2)
Комисията получи искане за частично междинно преразглеждане съгласно член 11, параграф 3 от основния регламент.
(3)
Искането беше подадено от двама свързани производители износители от Русия, принадлежащи към холдинговото дружество Acron, а именно OJSC Acron и OJSC Dorogobuzh. Тези две дружества, поради тяхната връзка, се разглеждат като едно право образувание за целите на настоящото разследване (заявителят). Искането беше ограничено до проучване на дъмпинга, свързан със заявителя.
(4)
Заявителят приведе и представи достатъчно prima facie доказателства, че обстоятелствата, на основание на които са въведени мерките, са се променили и тези промени са с траен характер. Заявителят предостави prima facie доказателства, показващи, че сравнението между собствените му разходи за амониев нитрат и неговите експортни цени за Общността би довело до намаляване на дъмпинга значително под равнището на настоящите мерки. Поради това продължаващото налагане на мерки на съществуващите равнища, основани на установеното преди това равнище на дъмпинга, вече не е необходимо за отстраняване на последиците от дъмпинга.
3. Започване
(5)
След като установи, след консултация с консултативния комитет, че съществуват достатъчно доказателства за започване на частично междинно преразглеждане, на 19 декември 2006 г. с обявление, публикувано в Официален вестник на Европейския съюз (3), Комисията започна частично междинно преразглеждане на антидъмпинговите мерки, приложими към вноса на амониев нитрат с произход от Русия в съответствие с член 11, параграф 3 от основния регламент.
(6)
Обхватът на това преразглеждане е ограничен до дъмпинга, с цел преценяване на необходимостта от продължаване, отмяна или изменение на съществуващите мерки по отношение на заявителя.
4. Разследване
(7)
Разследването на дъмпинга обхваща периода от 1 октомври 2005 г. до 30 септември 2006 г. (период на разследването за преразглеждане или ПРП).
(8)
Комисията официално уведоми заявителя, както и представителите на държавата износителка и на производството на Общността за започването на преразглеждането. На заинтересованите страни беше предоставена възможност да изразят писмено своите становища и да поискат изслушване.
(9)
На всички заинтересовани страни, които изявиха желание и доказаха, че има конкретни причини да бъдат изслушани, беше разрешено изслушване.
(10)
На заявителя и на свързаните с него на националния руски пазар търговски дружества беше изпратен въпросник. Заявителят, както и две от свързаните търговски дружества, представиха отговори на всички въпроси.
(11)
Комисията изиска и провери цялата информация, преценена за необходима за определяне на дъмпинга. Направени бяха проверки на място в помещенията на следните дружества:
а)
производители износители:
-
OJSC Acron
-
OJSC Dorogobuzh;
б)
свързани търговски дружества:
-
JSC Rostragronova
-
JSC Kubanagronova.
Б. РАЗГЛЕЖДАН ПРОДУКТ И СХОДЕН ПРОДУКТ
1. Разглеждан продукт
(12)
Продуктът, във връзка с който се извършва преразглеждането, е същият, както в разследванията, посочени в съображение 1, т.е. твърди изкуствени торове с тегловно съдържание на амониев нитрат, надвишаващо 80 %, с произход от Русия (разглежданият продукт), понастоящем класирани под кодове по КН 3102 30 90, 3102 40 90, ex 3102 29 00, ex 3102 60 00, ex 3102 90 00, ex 3105 10 00, ex 3105 20 10, ex 3105 51 00, ex 3105 59 00 и ex 3105 90 91.
2. Сходен продукт
(13)
Както беше установено при предишните разследвания и потвърдено от настоящото разследване, за разглеждания продукт и за продуктите, произвеждани и продавани от заявителя на националния руски пазар беше установено, че имат еднакви основни физични и химични характеристики и по същество същата употреба и следователно се считат за сходни продукти по смисъла на член 1, параграф 4 от основния регламент. Тъй като настоящото преразглеждане беше ограничено до определяне на дъмпинга, свързан със заявителя, не се стигна до изводи по отношение на продукта, произвеждан и продаван от производството на Общността на пазара на Общността.
В. РЕЗУЛТАТИ ОТ РАЗСЛЕДВАНЕТО
(14)
В съответствие с член 11, параграф 3 от основния регламент беше проверено дали условията, на които е основан настоящият дъмпингов марж, са се променили и дали тази промяна има траен характер.
1. Нормална стойност
(15)
За установяване на нормалната стойност първо беше проверено дали общите продажби на заявителя на националния пазар са представителни в съответствие с член 2, параграф 2 от основния регламент. Беше установено, че продажбите на заявителя на националния пазар са представителни при сравняване с продажбите на външния пазар, тъй като представляват над 5 % от общия обем на продажбите за Общността.
(16)
Впоследствие Комисията провери дали продажбите на националния пазар могат да се считат за извършени при обичайни търговски условия в съответствие с член 2, параграф 4 от основния регламент. С тази цел бяха проверени производствените разходи за произведения от заявителя и продаден от него продукт на националния пазар.
(17)
Газът е основна суровина в производствения процес на разглеждания продукт и представлява значителна част от общите производствени разходи. В съответствие с член 2, параграф 5 от основния регламент беше проверено дали разходите, свързани с производството и продажбата на разглеждания продукт, са приемливо отразени в документите на заинтересованите страни.
(18)
На основата на данните, публикувани от международно признати източници, специализирани на енергийните пазари, беше установено, че платените от заявителя цени са необичайно ниски. Така например те възлизат на една пета от експортната цена на природния газ от Русия и са значително по-ниски от цената на газа, заплащана от производителите от Общността. В този смисъл всички налични данни показват, че цените на газа на националния пазар в Русия са регулирани цени, които са значително по-ниски от пазарните цени, заплащани на нерегулираните пазари за природен газ.
(19)
Тъй като цените на газа не бяха добре отразени в документите на заявителя, те трябваше да бъдат съответно коригирани. При липсата на каквито и да е нормални цени на газа, свързани с вътрешния руски пазар, и в съответствие с член 2, параграф 5 от основния регламент цените на газа трябваше да бъдат установени на „всяка друга приемлива основа, включително информация от други представителни пазари“. Коригираната цена се основаваше на средната цена на руския газ, продаван за износ на германско-чешката граница (Waidhaus), без отчитане на транспортните разходи и коригирана, така че да отразява местните разходи за дистрибуция. Waidhaus, като главен център за продажба на руски газ на ЕС, който е същевременно и най-големият пазар на руски газ и чиито цени отразяват приемливо разходите, може да бъде считан за представителен пазар.
(20)
След разгласяването заявителят възрази, че всяко коригиране на неговите цени за газ, заплащани на националния пазар, би било необосновано, тъй като счетоводните документи на дружеството изцяло отразяват разходите, свързани с интензивността на производството и продажбите на сходния продукт в държавата, от която произхожда.
(21)
Все пак, при проучване на разходите при производството на сходния продукт в съответствие с член 2, параграф 5 от основния регламент, трябва да се определи дали разходите, отчетени в сметките на компанията, по приемлив начин отразяват разходите, свързани с производството и продажбата на разследвания продукт. Поради изложената в съображение 18 по-горе причина случаят не беше счетен за такъв. Заявителят не отчита очевидната значителна разлика между цената на газа, плащана на националния руски пазар, и експортната цена на природния газ от Русия, от една страна, и цената, плащана от производителите на Общността, от друга. Той не отчита и факта, че националните цени за природния газ в Русия са регулирани и че не би могло да се смята, че те по приемлив начин отразяват цената, която природният газ обикновено би имал на един нормално функциониращ пазар. На последно място, заявителят не обясни защо, въпреки причините, изложени в съображение 18, разходите за газа, използван за производството на сходния продукт, продаван на националния пазар, биха били коректно отразени в отчетите му. Поради това тези аргументи трябваше да бъдат отхвърлени.
(22)
Освен това заявителят изтъкна, че с въвеждането на корекции за газа за определяне на нормалната стойност de facto е използвана методика, която не е предвидена от основния регламент. Така заменяйки разходите за газ за националния пазар с разходи, изчислени, както е описано по-горе в съображение 19, и поради факта, че тези разходи представляват основната част от общите разходи за сходния продукт и поради това и от определената нормална стойност, нормалната стойност ще бъде de facto определена въз основа на данни от трети „представителен“ пазар. В тази връзка заявителят приведе доводи, че за страните с пазарна икономика основният регламент предвижда само следните методики за определяне на нормалната стойност:
i)
на основата на националната цена на сходния продукт при обичайни търговски условия или когато продажбите не се извършват при обичайни търговски условия,
ii)
на основата на разходите за производство в държавата на произхода при отчитане на обосновани по размер разходи по продажба, общи и административни разходи и реализиране на печалба, или
iii)
представителни експортни цени на сходния продукт за съпоставима трета държава. Заявителят направи заключение, че на тази основа нормалната стойност не трябва да се базира на данни от трети представителен пазар.
(23)
В тази връзка и както е подчертано по-долу в съображения 45-48, първо трябва да се отбележи, че нормалната стойност е определена в съответствие с методиките, посочени в член 2, параграфи 1-6 от основния регламент. Все пак, за да се установи дали продажбите на националния пазар са направени при обичайни търговски условия по отношение на цената, т.е. дали са били печеливши, първо трябва да се установи дали разходите на заявителя са надеждна основа по смисъла на член 2, параграф 5 от основния регламент. Едва след като разходите са надеждно установени, може да се определи коя методика ще се използва за определяне на нормалната стойност. Поради това е неправилно да се твърди, че с определянето на надеждни разходи в съответствие с член 2, параграф 5 от основния регламент е въведена нова методика за определяне на нормалната стойност.
(24)
Освен това заявителят изтъкна аргумента, че при коригиране на разходите в съответствие с член 2, параграф 5 от основния регламент, равнището на коригираните разходи не може да надвишава равнището на съответните разходи в държавата износителка. В противен случай използваната при регулиране на разходите методика ще противоречи на член 2, параграф 3 от основния регламент, който поставя условие нормалната стойност на сходния продукт да се изчислява на основата на разходите за производство в държавата на произход.
(25)
Корекциите на разходите бяха направени в съответствие с член 2, параграф 5 от основния регламент. Член 2, параграф 5 от основния регламент не се отнася за „разходите за производство в държавата на произход“, но ясно оправомощава институциите да използват производствените разходи „от друг представителен пазар“ в държави, различни от държавата на произход. Аргументът на заявителя следователно трябваше да бъде отхвърлен.
(26)
На последно място, констатациите, посочени в съображения 18 и 19, също не противоречат на член 1 от основния регламент, както твърди заявителят. Наистина, въпреки че член 1 от основния регламент посочва, че нормалната стойност трябва да се определя, като се изхожда от данните от държавата износителка, основният регламент пояснява също, че това правило позволява изключения.
(27)
Следователно аргументите на заявителя трябваше да бъдат отхвърлени.
(28)
Освен това заявителят изтъкна, че ако трябва да бъдат коригирани разходите за природния газ на националния пазар, тази корекция трябва да се основава:
i)
на действащите в Русия нерегулирани цени на газа, или
ii)
на средната експортна цена на руския природен газ за балтийските държави, или алтернативно
iii)
на основата на действителните производствени разходи за природния газ в Русия плюс приемлив размер на печалбата.
(29)
Първо, фактът, че Комисията би могла да избере различна основа, не прави избора на Waidhaus неразумен. Най-важният критерий за избора на основата, на която да се определят цените на газа, е тя приемливо да отразява цената, която е нормално да се заплати на нормално функциониращ пазар. Неоспоримо е, че това условие е изпълнено по отношение на цените при Waidhaus. Второ, фактът, че количеството газ, продаден по нерегулирани цени на националния пазар, беше нищожно по време на ПРП и че такива цени са значително по-близки до регулираната цена на националния пазар, отколкото до свободно определената експортна цена, убедително подсказва, че тези нерегулирани цени са повлияни от преобладаващите регулирани цени. Поради това нерегулираните цени на националния пазар не могат да бъдат използвани. Беше счетено също така, че руските експортни цени на газа за балтийските държави не са достатъчно представителни поради относително ниските количества, изнасяни за тези държави. Освен това лисваха необходимите данни за разходите за транспортиране и дистрибуция, поради което не можеха да бъдат определени надеждни цени за балтийските държави. Наистина, далеч по-голямо количество газ се изнася през центъра Waidhaus, който поради тази причина представлява подходяща основа за корекции. Заявителят не предостави никакви доказателства, свързани със съществуването на представителни пазари, освен центъра Waidhaus, където цените по приемлив начин отразяват цената, която е нормално да се заплати на нормално функциониращ пазар. Следователно тези аргументи бяха отхвърлени.
(30)
В този контекст заявителят изтъкна също и аргумента, че той купува приблизително 50 % от природния газ, използван в производството му на торове, на нерегулирания пазар на Русия. Заявителят заяви, че поради това би било дискриминация да се коригират неговите разходи за газ, след като няма да бъдат направени такива корекции за други износители с по-високи равнища на цените, сходни с тези на заявителя. Следва да се отбележи, че в съответствие с проверения отговор на въпросника покупките на заявителя на природен газ на нерегулирания пазар в Русия бяха незначителни по време на ПРП. Поради това аргументът трябваше да бъде отхвърлен.
(31)
Доколкото става въпрос за третата възможност, посочена като подточка iii) в съображение 28 по-горе, т.е. коригирането да се основава на действителните производствени разходи за природния газ в Русия, преди всичко следва да се отбележи, че такава възможност не е, както твърди заявителят, изрично предвидена в член 2, параграф 5 от основния регламент. Освен това, както е посочено в съображение 29, най-важният критерий за избора на основата, на която да се определят цените на газа, е тя по приемлив начин да отразява цената, която е нормално да се заплати на нормално функциониращ пазар. Така въпросът, дали цената на газа, заплащана от клиентите на доставчика, включва печалбата като такава, не е важен в този контекст. Следователно този аргумент трябва да бъде отхвърлен.
(32)
Освен това заявителят възрази, че цените на природния газ на националния пазар в Русия, регулирани от държавата, постоянно се повишават и достигат равнища, покриващи производствените разходи за газ. Поради това цената на националния пазар не може да бъде разглеждана като неконкурентна или неприемливо ниска.
(33)
Този аргумент е неоснователен, тъй като правилото за избор на представителен пазар е не дали цените носят печалба като такава, а дали цените по приемлив начин отразяват цената, която е нормално да се плати на нормално функциониращ пазар, както е обяснено в съображение 29 по-горе. Не такъв е случаят с цените, регулирани от държавата. Освен това този аргумент противоречи и на публичните изявления на руския доставчик на газ (което се потвърждава от публикуваните му финансови отчети), че цените на газа на руския национален пазар не покриват производствените, транспортните и свързаните с продажбите разходи. Поради това този аргумент беше отхвърлен.
(34)
Що се отнася до метода за изчисляване на цените на газа при Waidhaus като такива, заявителят изтъкна, че руските износни мита, плащани за целия износ, трябва да бъдат изключени от цената при Waidhaus, тъй като износното мито не се начислява на националния пазар.
(35)
Наистина, пазарната цена при Waidhaus, който се счита за представителен пазар по смисъла на член 2, параграф 5 от основния регламент, е цената след таксите за износ, а не цената преди тези такси. От гледна точка на купувача това е актуалната цена, която трябва да плати при Waidhaus, и в тази връзка тя е неизползваема за определяне какъв процент от цената представлява таксата за износ и какъв процент се заплаща на доставчика на газ. Последният, от друга страна, винаги ще се опитва да увеличи цената си, поради което налага най-високата цена, която клиентите му са готови да платят. При условие че тази цена винаги доста надвишава производствените му разходи, като позволява на доставчиците на газ да реализират огромни печалби, определянето на цената му не се влияе на първо място от размера на таксата за износ, а от това, каква цена са готови да платят клиентите му. Поради това беше направено заключение, че цената, включваща таксата за износ, а не цената преди тази такса, е нормалната пазарна цена. Следователно аргументите на заявителя в тази връзка бяха отхвърлени.
(36)
Освен това заявителят изтъкна аргумента, че цената при Waidhaus трябва да бъде коригирана за качество, наличност, търсене на пазара, транспортиране и други условия при продажбата, които ще бъдат различни за външния и националния пазар на природния газ. Преди всичко следва да се отбележи, че цената при Waidhaus беше наистина коригирана с различни транспортни разходи за външния и за националния пазар и че твърденията на заявителя в това отношение не бяха основателни и трябваше да бъдат отхвърлени. Що се отнася до останалите елементи, заявителят не предостави никаква друга информация или доказателства в подкрепа на твърдението. По-специално заявителят не предостави друга информация, а такава и не беше налице, че съществуват разлики в качеството, наличността, търсенето на пазара и други условия при продажбите, които биха оправдали допълнителни корекции; освен това заявителят не направи опит да определи количествено тези твърдени разлики.
(37)
В този контекст заявителят изтъкна допълнително, че не са направени корекции за естествените сравнителни предимства на цените при Waidhaus. В тази връзка беше изразено твърдението, че в тъй като в Русия има голяма наличност на газ за разлика от Общността, цените в Русия ще бъдат естествено по-ниски от цената на изнасяния газ. Освен това беше заявено, че капацитетът за износ ще бъде ограничен от ограниченията на съществуващата система за транспортиране на газ, което ще повиши експортните цени на Русия. Заявителят изтъкна още, че „необичайно високите печалби“ на руския износител на газ на пазара за износ трябва да бъдат изключени от използваната при Waidhaus цена.
(38)
Както е посочено в съображение 29 по-горе, най-важният критерий за избора на цените при Waidhaus като основа, на която да се определят цените на газа, е те по приемлив начин да отразяват цената, която е нормално да се плати на нормално функциониращ пазар. Пазарните условия, преобладаващи на националния пазар, са неподходящи в този контекст. Поради това тези аргументи трябваше да бъдат отхвърлени.
(39)
Заявителят възрази също така, че надценките на местните дистрибутори са били добавени към коригираната цена на газа и че така печалбата на дистрибуторите би трябвало да е включена в цената при Waidhaus. В тази връзка заявителят твърди, че местните дистрибутори в Русия са дъщерни дружества, които са 100 % собственост на доставчика на газ, и поради това добавянето на печалбата на тези дистрибутори би довело до отчитането ѝ два пъти.
(40)
На първо място се отбелязва, че надценките на местните дистрибутори включват не само границите на печалба на тези дружества, но и техните разходи между покупката и препродажбата на природния газ.
(41)
На второ място, този аргумент не може да бъде проверен в достатъчна степен. Това се дължи на факта, че доставчикът на газ в Русия и неговите дъщерни дружества не са предмет на настоящото разследване и поради това наличната информация за организацията и за структурата на разходите им е недостатъчна. Отбелязва се също така, че в това отношение ситуацията в Русия, дължаща се, inter alia, на близката връзка на газовия доставчик с руското правителство, не е достатъчно прозрачна, за да позволи достъп до необходимите доказателства.
(42)
Нещо повече, заявителят, чието задължение е да представи доказателства, не бе в състояние да предостави каквато и да е допълнителна информация или доказателства, които да показват дали и в каква степен разходите за разпространение са действително включени в цената при Waidhaus. Все пак, тъй като купувачите на националния пазар са купували газ от местни доставчици, трябва да се приеме, че е вероятно те да са плащали разходите за местна дистрибуция, които като такива не са включени в некоригираната цена при Waidhaus. Поради тази причина беше решено, че тази корекция е основателна и следователно аргументът беше отхвърлен.
(43)
От друга страна, институциите на Общността взеха под внимание също и факта, че отражението на пресмятането на дъмпинговите маржове конкретно при тази корекция може да се окаже значително. Поради това, предвид ситуацията, описана по-горе в съображение 41, бе прието, че ако заявителят предостави достатъчни и подлежащи на проверка доказателства, Комисията може да разгледа възможността за възобновяване на разследването в това отношение.
(44)
Заявителят направи и изявления относно неконкурентното национално ценообразуване за газа в Германия. Отбелязва се, че продължаващите разследвания от страна на германските антитръстови органи се отнасят за цените, на които основните германски дистрибутори на газ продават газа на националния пазар и следователно тези цени съвсем не са свързани с цените, на които се продава изнасяният от Русия газ при Waidhaus.
(45)
След коригиране на производствените разходи по описания по-горе начин не бяха направени никакви продажби на националния пазар при обичайни търговски условия в съответствие с член 2, параграф 4 от основния регламент.
(46)
Поради това беше счетено, че цените на националния пазар не предоставят подходяща основа за определяне на нормалната стойност и трябва да се приложи друг метод. В съответствие с член 2, параграфи 3 и 6 от основния регламент нормалната стойност беше образувана, като към производствените разходи на износителя на разглеждания продукт, коригирани, където е необходимо по посочения по-горе в съображение 19 начин, бе прибавена приемлива стойност за разходи за реализация, общи и административни разходи и за реализиране на печалба.
(47)
Разходите за реализация, общите и административните разходи и размерът на печалбата не могат да бъдат установени в съответствие с уводния текст на член 2, параграф 6 от основния регламент, тъй като заявителят няма представителни продажби на националния пазар на разглеждания продукт при обичайни търговски условия. Член 2, параграф 6, буква а) от основния регламент не може да бъде приложена, тъй като се разследва само един производител. Член 2, параграф 6, буква б) също беше неприложима, тъй като производствените разходи на заявителя за продукти, принадлежащи към същата обща категория стоки, трябва също да бъдат регулирани във връзка с разходите за газ, поради причините, посочени в съображение 18 по-горе. Поради това разходите за реализация, общите и административните разходи и размерът на печалбата бяха определени в съответствие с член 2, параграф 6, буква в) от основния регламент.
(48)
В съответствие с член 2, параграф 6, буква в) от основния регламент, разходите за реализация и общите и административните разходи бяха основани на приемлив метод. На северноамериканския пазар бяха реализирани значителен брой продажби на националния пазар при значително равнище на конкуренция както от местни, така и от чужди дружества. В тази връзка беше разгледана достъпната публична информация, свързана с основните дружества, развиващи дейност в областта на изкуствените торове. Беше установено, че съответните данни от северноамериканските (американски и канадски) производители ще бъдат най-подходящи за целите на разследването, предвид широката достъпност на надеждна и пълна публична финансова информация от дружествата, чиито ценни книжа се търгуват на вторичните пазари в този регион на света. Поради това разходите за реализация, общите и административните разходи и печалбата бяха установени на основата на среднопретеглените разходи за реализация, на общите и административните разходи и на печалбата на трима северноамерикански производители, за които беше установено, че са сред най-големите дружества в сектора на торовете със съдържание на азот по отношение на продажбите на националния пазар в същата обща категория продукти (торове със съдържание на азот). Тези трима производители бяха счетени за представителни в сферата на торовете със съдържание на азот и поради това техните разходи за реализация, общите и административните разходи и печалбата им - за представителни за разходите, които нормално се правят от дружества, работещи успешно в този сектор. Следва да се отбележи, че нямаше данни, че размерът на така определената печалба би надвишил печалбата, реализирана от други руски производители от продажбата на продукти от същата обща категория на техния национален пазар.
(49)
Производството на Общността се противопостави на горния подход във връзка с определянето на разходите за реализация, общите и административните разходи и изрази становище, че следва да бъдат използвани собствените разходи за реализация, общи и административни разходи на заявителя. Все пак член 2, параграф 6 от основния регламент посочва, че стойностите за разходите за реализация, общите и административните разходи трябва да се основават само на действителни данни, отнасящи се за производството и продажбите на съответния производител износител, когато тези продажби са направени при обичайни търговски условия. Както е подчертано в съображения 45 и 46, случаят не беше такъв, поради което този аргумент беше отхвърлен.
2. Експортна цена
(50)
В съответствие с член 2, параграф 8 от основния регламент експортната цена беше определена на базата на действително платената или платима цена за разглеждания продукт при продажбата му за износ в Общността.
3. Сравнение
(51)
Нормалната стойност и експортната цена бяха сравнени на базата на цена франко завода. С цел осигуряване на справедливо сравнение между нормалните стойности и експортните цени беше направена надлежна поправка под формата на корекции за разликите, влияещи върху цената и сравнимостта на цената в съответствие с член 2, параграф 10 от основния регламент. Бяха допуснати разумни корекции, свързани с транспорта, кредитите, опаковките и комисионните възнаграждения, когато те бяха приемливи, точни и подкрепени от проверени доказателства.
4. Дъмпингов марж
(52)
Дъмпинговият марж беше определен на основата на сравнението на среднопретеглената нормална стойност със среднопретеглената експортна цена в съответствие с член 2, параграфи 11 и 12 от основния регламент.
(53)
Разследването показа извършване на дъмпинг през ПРП. Дъмпинговият марж, изразен като процент от цената СIF до границата на Общността, преди обмитяване, е 42,06 %.
5. Траен характер на обстоятелствата, преобладаващи през ПР
(54)
В съответствие с член 11, параграф 3 от основния регламент беше направен анализ, дали промяната в обстоятелствата във връзка с дъмпинга с достатъчно основание би могла да бъде счетена за трайна.
(55)
В тази връзка следва да се отбележи, че нормалната стойност в първоначалното разследване беше установена на основата на рентабилни продажни цени на националния пазар на САЩ, тъй като по това време Русия не беше държава с пазарна икономика. В контекста на настоящото разследване за преразглеждане Русия се счита за държава с пазарна икономика, поради което нормалната стойност трябваше да бъде определена на основата на собствената производствена цена на заявителя, коригирана, където е необходимо. Не бяха установени данни, че нормалната стойност, получена при настоящото преразглеждане, не може да бъде разглеждана като имаща траен характер.
(56)
Не бяха намерени доказателства, че продажбите за износ няма да продължат при настоящото ценово равнище.
(57)
На тази основа беше направено заключение, че в сравнение с първоначалното разследване променените обстоятелства, свързани с дъмпинга (сега основани на сравнението между собствените нормална стойност и експортни цени на заявителя) могат в приемлива степен да бъдат разглеждани като имащи траен характер.
Г. ПРЕКРАТЯВАНЕ НА ПРЕРАЗГЛЕЖДАНЕТО
(58)
Тъй като в първоначалното разследване митото беше наложено под формата на определена стойност на тон, то трябва да има същата форма при настоящото разследване. Митото, изчислено на основата на настоящия дъмпингов марж, ще бъде 48,09 EUR/тон.
(59)
Припомня се, че, както е посочено в съображение 94 от Регламент (ЕО) № 658/2002 на Съвета, когато бяха наложени окончателните мерки през 2002 г. при определяне на стойността на окончателното мито, което да бъде наложено в съответствие с правилото за по-малкото мито, беше използван маржът на вредите. Както е определено в член 1, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 658/2002, действащото в настоящия момент мито зависи от конкретния продуктов тип и варира между 41,42 и 47,07 EUR/тон.
(60)
Тъй като митото, определено на основата на настоящия дъмпингов марж, е по-високо от настоящото мито, преразглеждането ще бъде прекратено без изменение на равнището на митото, приложимо за заявителя, което ще бъде поддържано на равнището на стойността на окончателното антидъмпингово мито, определено при първоначалното разследване.
Д. ГАРАНЦИЯ
(61)
Заявителят изрази интерес да предложи гаранция, но не успя да представи достатъчно конкретизирани предложения за това в рамките на сроковете, посочени в член 8, параграф 2 от основния регламент. Вследствие на това Комисията не можа да приеме никакво предложение за гаранция. Все пак се отчита, че сложността на няколко проблема, а именно:
1.
променливостта на цената на разглеждания продукт, която може да наложи въвеждане на някаква форма на индексиране на минималните цени, въпреки че тази променливост не е достатъчно обяснена от ключовия фактор, определящ размера на разходите; и
2.
специфичните пазарни условия за разглеждания продукт (inter alia, ограничения обем на вноса, осъществен от разследвания износител)
поражда необходимостта допълнително да се обмисли дали би била приложима гаранция, обединяваща индексирани минимални цени и количествено ограничение.
(62)
Както е посочено по-горе, поради тази сложност заявителят не успя да формулира приемливо предложение за гаранция в рамките на нормативно определения срок. С оглед на изложеното по-горе Съветът счита, че на заявителя по изключение трябва да се разреши да оформи своето предложение за гаранции след изтичането на посочения по-горе краен срок, но в рамките на 10 календарни дни от влизането в сила на настоящия регламент.
Е. РАЗГЛАСЯВАНЕ
(63)
Заинтересованите страни бяха информирани за съществените факти и съображения, на основата на които се предвижда да бъде прекратено настоящото преразглеждане и да се запази съществуващото антидъмпингово мито върху вноса на разглеждания продукт, произвеждан от заявителя. На всички страни беше дадена възможност за коментар. Коментарите на страните бяха взети под внимание, когато бяха обосновани и подкрепени с доказателства,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член единствен
Частичното междинно преразглеждане на антидъмпинговите мерки, приложими към износа на твърди торове с тегловно съдържание на амониев нитрат, надвишаващо 80 %, попадащи под кодове по КН 3102 30 90, 3102 40 90, ex 3102 29 00, ex 3102 60 00, ex 3102 90 00, ex 3105 10 00, ex 3105 20 10, ex 3105 51 00, ex 3105 59 00 и ex 3105 90 91, с произход от Русия, започнато в съответствие с член 11, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 384/96, се прекратява без изменение на действащите антидъмпингови мерки.
Настоящият регламент влиза в сила в деня след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Брюксел на 10 март 2008 година.
COUNCIL REGULATION (EC) No 236/2008
of 10 March 2008
concerning terminating the partial interim review pursuant to Article 11(3) of Regulation (EC) No 384/96 of the anti-dumping duty on imports of ammonium nitrate originating in Russia
THE COUNCIL OF THE EUROPEAN UNION,
Having regard to the Treaty establishing the European Community,
Having regard to Council Regulation (EC) No 384/96 of 22 December 1995 on protection against dumped imports from countries not members of the European Community (1) (‘the basic Regulation’), and in particular Article 11(3) thereof,
Having regard to the proposal submitted by the Commission after consulting the Advisory Committee,
Whereas:
A. PROCEDURE
1. Measures in force
(1)
The measures currently in force are a definitive anti-dumping duty imposed by Council Regulation (EC) No 658/2002 (2), on imports of ammonium nitrate originating in Russia.
2. Request for review
(2)
The Commission received a request for a partial interim review pursuant to Article 11(3) of the basic Regulation.
(3)
The request was lodged by two related exporting producers in Russia, belonging to the ‘Acron’ Holding Company, namely OJSC Acron and OJSC Dorogobuzh. These two companies, due to their relationship are treated as one legal entity for the purpose of the present investigation (‘the applicant’). The request is limited in scope to the examination of dumping as far as the applicant is concerned.
(4)
The applicant alleged and provided sufficient prima facie evidence that the circumstances on the basis of which measures were established have changed and that these changes are of lasting nature. The applicant provided prima facie evidence showing that a comparison between its own costs of ammonium nitrate and its export prices to the Community would lead to a reduction of dumping significantly below the level of the current measures. Therefore, the continued imposition of measures at the existing levels, which were based on the level of dumping previously established, would no longer be necessary to offset dumping.
3. Initiation
(5)
Having determined, after consulting the Advisory Committee, that sufficient evidence existed for the initiation of a partial interim review, the Commission, on 19 December 2006, by a notice published in the Official Journal of the European Union (3), initiated a partial interim review of the anti-dumping measures applicable to imports of ammonium nitrate originating in Russia pursuant to Article 11(3) of the basic Regulation.
(6)
This review was limited in scope to dumping, with the objective of assessing the need for the continuation, removal or amendment of the existing measures in respect of the applicant.
4. Investigation
(7)
The investigation of dumping covered the period from 1 October 2005 to 30 September 2006 (‘review investigation period’ or ‘RIP’).
(8)
The Commission officially advised the applicant, as well as the representatives of the exporting country and the Community industry of the initiation of the review. Interested parties were given the opportunity to make their views known in writing and to request a hearing.
(9)
All interested parties, who requested and showed that there were particular reasons why they should be heard, were granted a hearing.
(10)
A questionnaire was sent to the applicant and its related sales companies on the Russian domestic market. The applicant as well as two of the related sales companies submitted full questionnaire replies.
(11)
The Commission sought and verified all information deemed necessary for the determination of dumping. Verification visits were carried out at the premises of the following companies:
(a)
The exporting producers:
-
OJSC Acron,
-
OJSC Dorogobuzh;
(b)
The related sales companies:
-
JSC Rostragronova,
-
JSC Kubanagronova.
B. PRODUCT CONCERNED AND LIKE PRODUCT
1. Product concerned
(12)
The product under review is the same as in the investigations mentioned in recital (1), i.e. solid fertilizers with an ammonium nitrate content exceeding 80 % by weight originating in Russia (the product concerned), currently classifiable within CN codes 3102 30 90, 3102 40 90, ex 3102 29 00, ex 3102 60 00, ex 3102 90 00, ex 3105 10 00, ex 3105 20 10, ex 3105 51 00, ex 3105 59 00 and ex 3105 90 91.
2. Like product
(13)
As established in the previous investigations and confirmed in this investigation, the product concerned and the products manufactured and sold by the applicant on the Russian domestic market were found to have the same basic physical and chemical characteristics and essentially the same uses and are therefore considered to be like products within the meaning of Article 1(4) of the basic Regulation. Since the present review was limited to the determination of dumping as far as the applicant is concerned, no conclusions were reached with regard to the product produced and sold by the Community industry in the Community market.
C. RESULTS OF THE INVESTIGATION
(14)
In accordance with Article 11(3) of the basic Regulation, it was examined whether the circumstances on the basis of which the current dumping margin was based have changed and whether such change was of a lasting nature.
1. Normal value
(15)
In order to establish the normal value, it was first verified that the total domestic sales of the applicant were representative in accordance with Article 2(2) of the basic Regulation. Domestic sales of the applicant were found to be representative when compared to its export sales as they represented more than 5 % of its total export sales volume to the Community.
(16)
The Commission subsequently examined whether the domestic sales could be considered as being made in the ordinary course of trade pursuant to Article 2(4) of the basic Regulation. To this end, the cost of production of the product produced and sold by the applicant on the domestic market was examined.
(17)
Gas is a main raw material component in the manufacturing process of the product concerned and represents a significant proportion of the total cost of production. In accordance with Article 2(5) of the basic Regulation, it was examined whether the costs associated with the production and sales of the product under consideration were reasonably reflected in the records of the parties concerned.
(18)
It was established on the basis of data published by internationally recognised sources specialised in energy markets, that the prices paid by the applicant were abnormally low. By way of illustration, they amounted to one fifth of the export price of natural gas from Russia and were also significantly lower than the gas price paid by the Community producers. In this regard, all available data indicate that domestic gas prices in Russia were regulated prices which are far below market prices paid in unregulated markets for natural gas.
(19)
Since gas costs were not reasonably reflected in the applicant’s records, they had to be adjusted accordingly. In the absence of any undistorted gas prices relating to the Russian domestic market, and in accordance with Article 2(5) of the basic Regulation, gas prices had to be established on ‘any other reasonable basis, including information from other representative markets’. The adjusted price was based on the average price of Russian gas when sold for export at the German/Czech border (Waidhaus), net of transport costs and adjusted to reflect local distribution costs. Waidhaus being the main hub for Russian gas sales to the EU, which is both the largest market for Russian gas and has prices reasonably reflecting costs, can be considered a representative market.
(20)
Following disclosure, the applicant claimed that any adjustment of its gas price paid on the domestic market would be unwarranted because the accounting records of the company fully reflected the costs associated with the activity of production and sales of the like product in the country of origin.
(21)
However, when examining cost of production of the like product under Article 2(5) of the basic Regulation, it must be determined whether the costs as booked in the company’s accounts are reasonably reflecting the costs associated with the production and sale of the product under investigation. For the reasons set out above in recital (18), this was found not to be the case. The applicant did not address the apparent significant difference between the price for gas paid on the Russian domestic market and the export price of natural gas from Russia, on the one hand, and the one paid by the Community producers, on the other hand. It did also not address the fact that domestic prices for natural gas were regulated in Russia and could not be considered to reasonably reflect a price normally payable in undistorted markets. Finally, the applicant did not explain why despite the reasons set out in recital (18), the cost of gas used for the production of the like product sold on the domestic market would be reasonably reflected in its records. This claim therefore had to be rejected.
(22)
The applicant further claimed that by making a gas adjustment, de facto a methodology to determine normal value was used which is not foreseen by the basic Regulation. Thus, by replacing domestic gas costs by costs calculated as described above in recital (19), and due to the fact that these costs constitute major part of the total costs of the like product and therefore also of the constructed normal value, the normal value would be de facto determined by data from a third ‘representative’ market. In this regard, the applicant argued that for market economy countries, the basic Regulation foresees, however, only the following methodologies to determine the normal value:
(i)
on the basis of the domestic price of the like product in the ordinary cause of trade, or alternatively, in case sales are not made in the ordinary course of trade;
(ii)
on the basis of the cost of production in the country of origin (plus a reasonable amount for selling, general and administrative costs (‘SG&A’) and for profits) or
(iii)
representative export prices of the like product to an appropriate third country. The applicant concluded that on this basis normal value should not be based on data from a third representative market.
(23)
In this regard and as also outlined below in recitals (45) to (48), it should first be noted that normal value was established in accordance with the methodologies outlined in Article 2(1) to (6) of the basic Regulation. However, in order to establish whether domestic sales were made in the ordinary course of trade by reason of price, i.e. whether they were profitable, it must first be established whether the costs of the applicant were a reliable basis within the meaning of Article 2(5) of the basic Regulation. Only after costs have been reliably established, it can be determined which methodology to establish normal value should be used. It is therefore wrong to claim that by determining reliable costs in accordance with Article 2(5) of the basic Regulation a new methodology to determine normal value was introduced.
(24)
The applicant moreover argued that when adjusting cost in accordance with Article 2(5) of the basic Regulation, the level of the adjusted costs cannot exceed the level of the respective costs in the exporting country. Otherwise, the methodology used when adjusting cost would be in breach of Article 2(3) of the basic Regulation which stipulates that normal value of the like product shall be calculated on the basis of the costs of production in the country of origin.
(25)
The cost adjustment was done in accordance with Article 2(5) of the basic Regulation. Article 2(5) of the basic Regulation does not refer to the ‘cost of production in the country of origin’, but explicitly entitles the Institutions to use the cost of production coming ‘from other representative market’ in other countries than the country of origin. The applicant’s argument therefore had to be rejected
(26)
Finally, the findings set out above in recitals (18) and (19) are also not in contrast to Article 1 of the basic Regulation, as claimed by the applicant. Indeed, although Article 1 of the basic Regulation indicates that normal value should be established by reference to data from the country of export, the basic Regulation makes also clear that this rule is subject to exceptions.
(27)
The applicant’s arguments in this respect had therefore to be rejected.
(28)
The applicant further claimed that if an adjustment were to be made to its cost of natural gas on the domestic market, such adjustment should be based on either the
(i)
non-regulated gas prices available in Russia, or
(ii)
the average export price of Russian natural gas to the Baltic countries, or alternatively
(iii)
on the basis of the actual cost of production of natural gas in Russia plus a reasonable profit margin.
(29)
Firstly, the fact that the Commission could have chosen a different basis does not render the choice of Waidhaus unreasonable. The primary criterion for the choice of the basis on which to establish the gas prices is that it reasonably reflects a price normally payable in undistorted markets. It is undisputed that this condition is met with respect to the prices at Waidhaus. Secondly, the fact that the volume of gas sold at non-regulated prices in the domestic market was only minor during the RIP and that such prices were significantly closer to the regulated domestic price than to the freely-determined export price strongly suggests that these non-regulated prices were distorted by the prevailing regulated prices. Therefore, the unregulated domestic prices could not be used. It was also considered that Russian export prices of gas to the Baltic States were not sufficiently representative, due to the relatively low export volumes to these countries. Furthermore, necessary data concerning transportation and distribution cost were not available and therefore, reliable prices to the Baltic States could not be established. Indeed, by far the greatest volume of gas is exported via the Waidhaus hub which represents therefore an appropriate basis for an adjustment. The applicant did not provide any evidence regarding the existence of representative markets, other than the Waidhaus hub, where prices reasonably reflect a price normally payable in undistorted markets. Consequently, these arguments were rejected.
(30)
In this context, the applicant also claimed that it purchased approximately 50 % of the natural gas consumed in its production of fertilisers on the non-regulated market in Russia. The applicant claimed it would therefore be discriminatory to adjust its gas costs while no such adjustments would be made for other exporters with higher cost levels similar to those of the applicant. It should be noted that according to the verified questionnaire reply, the applicant’s purchases of natural gas on the un-regulated market in Russia were marginal during the RIP. This claim had therefore to be rejected.
(31)
As far as the third alternative mentioned under (iii) in recital (28) above is concerned, i.e. to base the adjustment on the actual cost of production of natural gas in Russia, it should first be noted that such alternative is not, as claimed by the applicant, expressively foreseen in Article 2(5) of the basic Regulation. Furthermore, as mentioned in recital (29), the primary criterion for the choice of the basis on which to establish the gas prices is that it reasonably reflects a price normally payable in undistorted markets. Thus, whether the price of gas charged by the supplier to the customers is made at a profit as such is irrelevant in this context. This argument had therefore to be rejected.
(32)
The applicant furthermore argued that domestic prices for natural gas in Russia regulated by the State are increasing constantly and reaching levels covering the cost of production of gas. Therefore, the price on the domestic market cannot be considered as uncompetitive or unreasonably low.
(33)
This argument has no grounds since the correct standard for choosing a representative market is not whether prices are profitable as such but whether prices reasonably reflect a price normally payable in undistorted markets, as explained in recital (29) above. This is not the case for prices regulated by the State. Furthermore, this argument also contradicts public statements of the Russian gas supplier (as confirmed by its published audited accounts) that the Russian domestic gas prices do not cover production, transportation and sales cost. Therefore, this argument was rejected.
(34)
As regards the calculation method of the gas price at Waidhaus as such, the applicant claimed that the Russian export duty payable for all exports should have been deducted from the Waidhaus price, because the export duty is not incurred domestically.
(35)
Indeed the market price at Waidhaus, which was considered as representative market within the meaning of Article 2(5) of the basic Regulation, is the price after export taxes and not the prices before these taxes. From the perspective of the buyer it is the price it has to pay at Waidhaus which is relevant, and in this regard it is irrelevant what percentage of that price constitutes an export tax and what percentage is paid to the gas supplier. The latter, on the other hand, will always try to maximise its price and therefore charge the highest price its customers are willing to pay. Given that this price is always well above its costs of production, allowing the gas supplier to make huge profits, its price setting is not primarily influenced by the amount of the export tax but by what price its customers are willing to pay. It was therefore concluded that the price including the export tax, and not the price before that tax, is the undistorted market driven price. Consequently, the arguments of the applicant in this regard were rejected.
(36)
The applicant further claimed that the price at Waidhaus should have been adjusted for quality, availability, marketability, transportation and other conditions of sale which would be different in the export and the domestic market of natural gas. It should first be noted that the price of Waidhaus was indeed adjusted by different transportation cost for the export and the domestic market and that the applicant’s claim in this regard was not warranted and had to be rejected. As far as the other elements are concerned the applicant did not provide any further information or any supporting evidence. In particular, the applicant did not show, nor was there any other information available, that there were differences in quality, availability, marketability and other conditions of sales which would have justified further adjustments, nor did the applicant attempt to quantify these alleged differences.
(37)
In this context, the applicant further argued that no adjustments for natural comparative advantages have been made to the price at Waidhaus. In this regard, it was claimed that since gas is largely available in Russia but not in the Community, prices in Russia would be naturally lower than the price of the exported gas. Furthermore, it was alleged that the export capacity would be limited by the limits of the existing gas transportation system which would increase export prices of Russia. The applicant also argued that the ‘abnormal high profits’ of the Russian gas supplier on the export market should be deducted from the Waidhaus price used.
(38)
As mentioned in recital (29) above, the primary criterion for the choice of Waidhaus prices as basis on which to establish the gas prices is that they reasonably reflect a price normally payable in undistorted markets. The market conditions prevailing in the domestic market are irrelevant in this context. Therefore these arguments had to be rejected.
(39)
The applicant also objected that the mark-up of the local distributors has been added to the adjusted gas price, claiming that profits of distributors would already be included in the price at Waidhaus. In this regard, the applicant claimed that the local distributors in Russia were fully owned subsidiaries of the gas supplier and therefore addition of the profit of these distributors could constitute double counting.
(40)
It is first noted that the mark-up of local distributors do not only include the profit margin of these companies but also their costs between purchase and re-sale of the natural gas.
(41)
Secondly, this argument could not be sufficiently verified anymore. This is due to the fact that the gas supplier in Russia and its affiliations were not subject to the present investigation and that therefore there was insufficient information of the organisation and its cost structure available. It is also noted that the situation in Russia in this regard due to, inter alia, the close links between the gas supplier and the Russian government is not sufficiently transparent to allow sufficient access to the necessary evidence.
(42)
Moreover, the applicant, who has the burden of proof, was not able to submit any further information or evidence which showed whether and in what extent distribution costs were indeed included in the Waidhaus price. However, since domestic customers were purchasing the gas from local suppliers, it had to be assumed that they would have to pay local distribution costs which are not as such included in the unadjusted Waidhaus price. Therefore, at this stage of the proceeding it had to be considered that this adjustment was warranted and consequently the argument was rejected.
(43)
However, the Community Institutions also considered that the impact on the calculation of the dumping margin of this specific adjustment may be significant. Therefore, given the particular situation described above in recital (41), it was considered that if the applicant supplies sufficient verifiable evidence, the Commission may consider the re-opening of the investigation in this regard.
(44)
The applicant also made allegations about non-competitive domestic pricing on gas in Germany. It is noted that ongoing investigations by German antitrust authorities concern prices at which German main gas distributors sell the gas on the domestic market, and therefore it is not linked at al to the price at which Russian exported gas is sold at Waidhaus.
(45)
After adjusting the cost of manufacturing as described above, no domestic sales were made in the ordinary course of trade pursuant of Article 2(4) of the basic Regulation.
(46)
It was therefore considered that domestic prices did not provide an appropriate basis for the establishment of the normal value and another method had to be applied. In accordance with Article 2(3) and (6) of the basic Regulation, normal value was constructed by adding to the exporter’s manufacturing costs of the product concerned, adjusted where necessary as mentioned in recital (19) above, a reasonable amount for SG&A and a reasonable amount for profit.
(47)
SG&A costs and profit could not be established on the basis of the chapeau of Article 2(6) of the basic Regulation because the applicant did not have representative domestic sales of the product concerned in the ordinary course of trade. Article 2(6)(a) of the basic Regulation could not be applied, since there is only one producer subject to the investigation. Article 2(6)(b) was not applicable either, since the manufacturing cost of the applicant for products belonging to the same general category of goods would also need to be adjusted in respect of gas costs, for the reasons indicated in recital (18) above. Therefore, SG&A costs and profit were established pursuant to Article 2(6)(c) of the basic Regulation.
(48)
In accordance with Article 2(6)(c) of the basic Regulation, the SG&A costs were based on a reasonable method. The North American market showed a significant volume of domestic sales and a considerable level of competition from both domestic and foreign companies. In this respect, consideration was given to publicly available information relating to major companies operating in the fertilizers business sector. It was found that the corresponding data from North American (USA and Canadian) producers would be the most appropriate for the purpose of the investigation, given the large availability of reliable and complete public financial information from listed companies in this region of the world. Therefore, SG&A costs and profit were established on the basis of the weighted average SG&A costs and profit from three North American producers, which were found to be amongst the largest companies in the nitrogen fertilizers' sector, with regard to their domestic sales of the same general category of products (nitrogen fertilizers). These three producers were considered to be representative of the nitrogen fertilizers' business and their SG&A costs and profit thereby representative of those normally incurred by companies operating successfully in that business segment. It should be noted that there were no indications that the amount for profit so established would exceed the profit realized by other Russian producers on sales of products of the same general category on their domestic market.
(49)
The Community industry objected to the above approach with regard to the determination of the SG&A and claimed the applicant’s own SG&A should have been used. However, Article 2(6) of the basic Regulation sets out that the amounts for SG&A shall only be based on actual data pertaining to the production and sales of the exporting producer concerned, when these sales were made in the ordinary course of trade. As outlined in recitals (45) and (46), this was not the case and this argument therefore had to be rejected.
2. Export price
(50)
In accordance with Article 2(8) of the basic Regulation, the export price was established on the basis of the price actually paid or payable for the product concerned when sold for export to the Community.
3. Comparison
(51)
The normal value and the export price were compared on an ex-works basis. For the purpose of ensuring a fair comparison between normal values and export prices, due allowance in the form of adjustments was made for differences affecting price and price comparability in accordance with Article 2(10) of the basic Regulation. Appropriate adjustments concerning transport, credit, packing and bank charges were granted when reasonable, accurate and supported by verified evidence.
4. Dumping margin
(52)
The dumping margin was established on the basis of a comparison of a weighted average normal value with a weighted average export price, in accordance with Article 2(11) and (12) of the basic Regulation.
(53)
The investigation showed that dumping took place during the RIP. The dumping margin expressed as a percentage of the CIF Community frontier price, duty unpaid, is 42,06 %.
5. Lasting nature of the circumstances prevailing during the IP
(54)
In accordance with Article 11(3) of the basic Regulation, an analysis was made as to whether the change in circumstances with regard to dumping could reasonably be said to be of a lasting nature.
(55)
In this regard, it should be noted that normal value in the original investigation was established on the basis of profitable sales prices in the USA domestic market, since Russia was not a market economy country at that time. In the context of the current review investigation, Russia is considered a market economy country, and the normal value has therefore been established on the basis of the applicant’s own cost of production, adjusted where necessary. No indications could be found that the normal value established during the present review could not be considered to be of a lasting nature.
(56)
No evidence was found that export sales would not continue to be made at the current price level.
(57)
On this basis, it is concluded that the changed circumstances with respect to the original investigation regarding dumping (now based on the comparison of the own normal value and export prices of the applicant) could reasonably be considered to be of a lasting nature.
D. TERMINATION OF THE REVIEW
(58)
Since, in the original investigation the duty was imposed in the form of a specific amount per tonne, it should have the same form in the current investigation. The duty calculated on the basis of the current margin of dumping would be EUR 48,09/t.
(59)
It is recalled that, as outlined in recital (94) of Council Regulation (EC) No 658/2002, when imposing definitive measures in 2002, the injury margin was used when determining the amount of the definitive duty to be imposed in accordance with the lesser duty rule. As defined by Article 1(2) of Regulation (EC) No 658/2002, the duty currently in force is depending on the specific product type and varies between EUR 41,42/t and EUR 47,07/t.
(60)
Since the duty established on the basis of the current margin of dumping is higher than the current duty, the review should be terminated without amending the level of the duty applicable to the applicant, which should be maintained at the level of the definitive anti-dumping duty rate established in the original investigation.
E. UNDERTAKING
(61)
The applicant expressed an interest in offering an undertaking but failed to submit a sufficiently substantiated undertaking offers within the deadlines set in Article 8(2) of the basic Regulation. Consequently no undertaking offer could be accepted by the Commission. However, it is considered that the complexity of several issues, namely
1.
the volatility of the price of the product concerned which would require some form of indexation of minimum prices, while at the same time the volatility is not sufficiently explained by the key cost driver; and
2.
the particular market situation for the product concerned (inter alia, that there are limited imports from the exporter subject to this review)
point to the need to further consider whether an undertaking combining an indexed minimum price and a quantitative ceiling would be workable.
(62)
As mentioned above, due to this complexity the applicant could not formulate an acceptable undertaking offer within the statutory deadline. In view of the above, the Council considers that the applicant should exceptionally be allowed to complete its undertaking offer beyond the above-mentioned deadline but within 10 calendar days from entry into force of this regulation.
F. DISCLOSURE
(63)
Interested parties were informed of the essential facts and considerations on the basis of which it was intended to terminate the present review and to maintain the existing anti-dumping duty on imports of the product concerned produced by the applicant. All parties were given an opportunity to comment. Their comments were taken into account where warranted and substantiated by evidence,
HAS ADOPTED THIS REGULATION:
Sole Article
The partial interim review of the anti-dumping measures applicable to imports of solid fertilisers with an ammonium nitrate content exceeding 80 % by weight falling within CN codes 3102 30 90, 3102 40 90, ex 3102 29 00, ex 3102 60 00, ex 3102 90 00, ex 3105 10 00, ex 3105 20 10, ex 3105 51 00, ex 3105 59 00 and ex 3105 90 91 and originating in Russia, initiated pursuant to Article 11(3) of Regulation (EC) No 384/96, is hereby terminated without amending the anti-dumping measures in force.
This Regulation shall enter into force on the day following its publication in the Official Journal of the European Union.
This Regulation shall be binding in its entirety and directly applicable in all Member States.
Done at Brussels, 10 March 2008.