31988L0407
L 194/10
ОФИЦИАЛЕН ВЕСТНИК НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ
ДИРЕКТИВА НА СЪВЕТА
от 14 юни 1988 година
относно определяне на ветеринарно-санитарните изисквания за внос и търговия в рамките на Общността с дълбоко замразена сперма от животни от рода на едрия рогат добитък
(88/407/ЕИО)
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ,
като взе предвид Договора за създаване на Европейската икономическа общност, и по-специално член 43 от него,
като взе предвид предложението на Комисията (1),
като взе предвид становището на Европейския парламент (2),
като взе предвид становището на Икономическия и социален комитет (3),
като има предвид, че разпоредбите, които се отнасят до ветеринарно-санитарните проблеми по отношение на търговията с говеда и свине в рамките на Общността, фигурират в Директива 64/432/ЕИО (4), последно изменена с Регламент (ЕИО) № 3768/85 (5); като има предвид, че в допълнение към това Директива 72/462/ЕИО (6), последно изменена с Регламент (ЕИО) № 3768/85, съдържа разпоредби, които се отнасят до проблемите на ветеринарно-санитарния контрол при вноса на говеда и свине от трети страни;
като има предвид, че горепосочените разпоредби гарантират, че по отношение на търговията в Общността и вноса в Общността от трети страни говеда и свине страната, от която идват животните, трябва да гарантира спазването на ветеринарно-санитарните критерии, така че да се премахне рискът от разпространение на болести по животните; като има предвид, че все пак остава известен риск от разпространението на такива болести при търговията със сперма;
като има предвид, че в контекста на хармонизирането на националното ветеринарно-санитарно законодателство, което има отношение към търговията в Общността с животни и животински продукти, сега е необходимо да се създаде хармонизирана система за внос и търговия със сперма от говеда в рамките на Общността;
като има предвид, че в контекста на търговията със сперма в рамките на Общността държавите-членки, в които спермата се събира, следва да бъдат задължени да гарантират, че тя се събира и преработва в одобрени и контролирани центрове, била е получена от животни, чието здравословно състояние е такова, че не съществува риск от предаване на болести по животните, събирането, обработката, съхраняването и транспортирането ѝ се извършват съгласно изискванията за запазване на нейния здравен статус и се придружава при транспортиране към страната на местоназначение от здравен сертификат с цел гарантиране на спазването на тези задължения;
като има предвид, че различията в политиката в рамките на Общността по отношение на ваксинациите срещу някои заболявания оправдават поддържането на дерогации, ограничени във времето, които разрешават на държавите-членки да изискват допълнителна защита срещу някои заболявания;
като има предвид, че вносът на сперма от трети страни в Общността изисква съставяне на списък от трети страни на основата на здравни изисквания; като има предвид, че без да се засяга този списък, държавите-членки трябва да разрешат вноса на сперма само от центрове за събиране на сперма, които отговарят на съответни стандарти; като има предвид освен това, че по отношение на страните от този списък трябва да се определят специфични ветеринарно-санитарни изисквания според обстоятелствата; като има предвид, че за удостоверяване спазването на тези стандарти, могат да се извършват проверки на място;
като има предвид, че следва да се предвиди процедура за разрешаване на спорове между държавите-членки относно обосноваността на одобрение на такива центрове;
като има предвид, че държавите-членки могат да откажат пратка от сперма, ако се установят нарушения на разпоредбите на настоящата директива; като има предвид, че трябва да е възможно връщането на спермата, ако това не противоречи на съображения от ветеринарно-санитарен характер и ако изпращачът или негов представител пожелае това; като има предвид, че изпращачът или неговият представител трябва да бъдат уведомени за причините за ограниченията или забраната, както и да получат становище на експерт;
като има предвид, че за да се предотврати предаването на някои заразни болести, следва да се извършва контрол на вноса, когато пратката пристигне на територията на Общността, освен в случай на външен транзит;
като има предвид, че след такъв контрол в случай на вътрешен транзит следва да се определят мерките, които могат да се вземат от държавите-членки;
като има предвид, че държавите-членки следва да могат да предприемат спешни мерки при епидемия от заразна болест в друга държава-членка или в трета страна; като има предвид, че опасностите и необходимите защитни мерки следва да се оценяват по един и същи начин в Общността; като има предвид, че за тази цел следва да се установи процедура на Общността за спешни случаи, съгласно която да се предприемат необходимите мерки в рамките на Постоянния ветеринарен комитет;
като има предвид, че на Комисията трябва да се предоставят правомощия за предприемането на мерки за прилагане на настоящата директива; като има предвид, че за тази цел следва да се установи процедура за тясно и ефективно сътрудничество между Комисията и държавите-членки в рамките на Постоянния ветеринарен комитет;
като има предвид, че настоящата директива не засяга търговията със сперма, която е произведена преди датата, от която държавите-членки трябва да се съобразяват с нея,
ПРИЕ НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:
ГЛАВА I
Общи разпоредби
Член 1
Настоящата директива определя ветеринарно-санитарните изисквания, приложими към търговията в рамките на Общността и вноса от трети страни на дълбоко замразена сперма от животни от рода на едрия рогат добитък.
Член 2
За целите на настоящата директива при необходимост се прилагат определенията от член 2 от Директива 64/432/ЕИО и член 2 от Директива 72/462/ЕИО.
Освен това:
а)
„сперма“ означава приготвен или разреден еякулат от домашни животни от рода на едрия рогат добитък;
б)
„център за събиране на сперма“ означава официално признато и контролирано предприятие на територията на държава-членка или трета страна, в което се произвежда сперма за използване при изкуствено осеменяване;
в)
„официален ветеринарен лекар“ означава ветеринарен лекар, назначен от компетентен централен орган на държава-членка или трета страна;
г)
„ветеринарен лекар на центъра“ означава ветеринарен лекар, който отговаря в центъра за ежедневното съответствие с изискванията, посочени в настоящата директива;
д)
„пратка“ означава количеството сперма, за което се съставя един сертификат;
е)
„страна на събирането“ означава държава-членка или трета страна, в която е събрана спермата и от която е изпратена в държава-членка;
ж)
„одобрена лаборатория“ означава лаборатория, която се намира на територията на държава-членка или на трета страна, определена от компетентните ветеринарни органи да провежда изследванията, посочени в настоящата директива;
з)
„събиране“ означава количеството сперма, взето от донор по всяко време.
ГЛАВА II
Търговия в рамките на Общността
Член 3
Всяка държава-членка гарантира, че само сперма, която отговаря на следните общи условия, се изпраща от нейната територия на територия на друга държава-членка:
а)
тя трябва да бъде събрана и преработена за изкуствено осеменяване в център за събиране на сперма, одобрен от санитарна гледна точка за целите на търговията в рамките на Общността, съгласно член 5, параграф 1;
б)
тя трябва да се взема от домашни животни от рода на едрия рогат добитък, чието здравословното състояние съответства на приложение Б;
в)
тя трябва да се взема от домашни животни, да се съхранява и транспортира съгласно приложения А и В;
г)
тя трябва да се придружава при транспортирането до местоназначението ѝ от здравен сертификат съгласно член 6, параграф 1.
Член 4
1. Без да се засягат разпоредбите на параграф 2, държавите-членки до 31 декември 1992 г. разрешават приемането на сперма от бици, показали негативна реакция за серум неутрализационен тест или Елайза тест за инфекциозен ринотрахеит - пустулозен вулвовагинит по говедата, или показващи положителни резултати след ваксинация, съгласно настоящата директива.
Държавите-членки могат до 31 декември 1992 г. да разрешат приемането на сперма от бикове, които показват позитивна реакция на серум неутрализационен тест или Елайза тест за инфекциозен ринотрахеит - пустулозен вулвовагинит по говедата, които не са били ваксинирани в съответствие с настоящата директива.
В този случай всяка пратка трябва да премине през тест чрез инокулация на живо животно или тест за изолиране на вируса.
Това изискване не се прилага по отношение на сперма от животни, които преди първата си ваксинация в осеменителния център реагират негативно на тестовете от първия параграф.
Тези тестове могат по двустранно споразумение да се извършват или в страната на събирането, или в страната на местоназначението.
Преди 1 януари 1992 г. Съветът преразглежда този параграф на основата на доклад от Комисията, който при необходимост е придружен от предложения.
2. Държавите-членки, в които всички центрове имат животни, които показват отрицателна реакция към серум неутрализационен тест или Елайза тест, могат да откажат допускане на тяхна територия на сперма от центрове, които нямат този статус.
Съгласно процедурата в член 19 може да се реши да се разшири обхватът на горепосочените разпоредби за част от територията на държава-членка, ако всички центрове от тази част от територията имат само животни, които показват негативна реакция към серум неутрализационен тест или Елайза тест.
3. Без да се засягат останалите разпоредби на Общността, държавите-членки, които не практикуват ваксинация срещу шап, могат да не се противопоставят на допускането на сперма от животни, които са ваксинирани в съответствие с настоящата директива.
В този случай до 10 % от спермата от всяко събиране, която е предназначена за търговия (в минимум 5 епруветки), може да се подлага на тест за изолиране на вируса на шап в лаборатория в държавите-членки. Ако резултатът е положителен, допускането на спермата може да се отказва.
Член 5
1. Държавата-членка, на чиято територия се намира центърът за събиране на сперма, гарантира, че одобрението, предвидено в член 3, буква а), се предоставя на центъра, само ако разпоредбите на приложение А са спазени и ако центърът може да удовлетвори останалите разпоредби на настоящата директива.
Държавите-членки също гарантират, че официалният ветеринарен лекар следи за спазването на тези разпоредби и оттеглят одобрението, когато една или повече от разпоредбите не се спазват.
2. Всички центрове за събиране на сперма са регистрирани, като всеки има ветеринарен регистрационен номер. Всяка държава-членка изпраща списък от центрове с техните ветеринарни регистрационни номера на другите държави-членки и до Комисията, както и ги уведомява за всяко оттегляне на одобрението.
Когато държава-членка счита, че изискванията за предоставяне на одобрението не се спазват в даден център за събиране на сперма в друга държава-членка, тя уведомява компетентния орган на съответната държава. Последната предприема всички необходими мерки за уведомяване на компетентния орган на другата държава-членка за взетите решения и мотивите за тях.
Ако тази друга държава-членка се опасява, че взетите мерки са неадекватни или че не са взети мерки, тя уведомява Комисията, която иска становището на един или повече ветеринарни експерти. В светлината на това становище на държавите-членки може да бъде разрешено съгласно процедурата в член 19 да забранят временно приемането на сперма, която идва от въпросния център.
Това разрешение може да се оттегли съгласно процедурата в член 19 съобразно ново становище на един или повече експерти.
Ветеринарните експерти трябва да са граждани на държава-членка, различна от държавите, страни по спора.
Общите правила за прилагането на този член се приемат съгласно процедурата в член 18.
Член 6
1. Държавите-членки приемат сперма, при условие че се представя здравен сертификат, изготвен съгласно приложение Г от официален ветеринарен лекар от държавата-членка, откъдето се събира спермата.
Този сертификат трябва:
а)
да бъде съставен на поне един от официалните езици на държавата-членка на събиране и на един от тези на държавата-членка на местоназначение;
б)
оригиналът му трябва да придружава пратката до местоназначението ѝ;
в)
да се състави на един лист хартия;
г)
да се адресира до един получател.
2.
а)
Държавата-членка на местоназначение може да забрани приемането на пратката, ако проверката на документите установи, че не е спазен член 3.
б)
Държавата-членка на местоназначение може да вземе необходимите мерки, включително поставяне под карантина, за да получи категорично доказателство в случаите, в които съществува съмнение, че спермата е заразена или е инфектирана с патогенни организми.
в)
Решенията, взети въз основа на буква а) или б), трябва при молба от изпращача или негов представител да разрешат връщането на спермата, ако това не е в противоречие със съображения от ветеринарно-санитарен характер.
3. Ако приемането на спермата е било забранено на едно от основанията, посочени в параграф 2, букви а) и б), и държавата-членка на събиране не разреши връщането на спермата в рамките на 30 дни, компетентните ветеринарни органи на държавата-членка на местоназначение могат да наредят нейното унищожаване.
4. Взетите съобразно параграфи 2 и 3 решения от компетентните ветеринарни органи трябва да се съобщят на изпращача или негов представител заедно с мотивите за тях.
Член 7
1. Възможностите за обжалване, предвидени в действащото законодателство на държавите-членки срещу решенията, взети съгласно настоящата директива от компетентните органи, не се засягат от настоящата директива.
Тези мотивирани решения трябва да се съобщават, при поискване, на изпращача или неговия представител писмено, с посочване, че съществуват възможности за обжалване в действащото законодателство, както и на формите и сроковете за започване на такава процедура. Решенията трябва да се съобщават и на компетентните ветеринарни органи на държавата-членка на събиране на спермата или от която спермата е доставена.
2. Всяка държава-членка по отношение на пратките със сперма, за които са предприети мерки съгласно член 6, параграф 2, предоставя право на доставчиците, преди да се предприемат други мерки от компетентните органи, да получат становището на ветеринарен експерт за определяне дали член 6, параграф 2 е спазен.
Ветеринарният експерт трябва да бъде гражданин на държава-членка, различна от държавата-членка на събиране или тази на местоназначение.
Комисията по предложение на държавите-членки съставя списък от ветеринарни експерти, които могат да бъдат натоварени с изготвянето на становище. Общите правила за прилагането на настоящия член, и по-специално процедурата за изготвянето на тези становища, се приемат в съответствие с процедурата, предвидена в член 18.
ГЛАВА III
Внос от трети страни
Член 8
1. Държава-членка може да разреши вноса на сперма само от тези трети страни, които са в списъка, съставен в съответствие с процедурата, предвидена в член 19. Този списък може да се допълва или коригира съгласно процедурата в член 18.
2. При вземане на решение дали трета страна може да се включи в списъка от параграф 1, трябва да се има предвид следното:
а)
здравословното състояние на стадата, на другите домашни животни и на дивеча в третата страна, по-точно справка за екзотичните болести по животните и санитарното състояние на околната среда в тази страна, които могат да застрашават здравето на животните в държавите-членки;
б)
редовността и бързината на информацията, подадена от третата страна, по отношение на съществуването на заразни болести по животните на нейната територия, особено тези болести, посочени в списъци А и Б на Международното бюро по епизоотии;
в)
правилата в страната за превенция и контрол на болести по животните;
г)
структурите на ветеринарните служби в страната и техните правомощия;
д)
организацията и прилагането на мерките за превенция и контрол на заразни болести по животните; и
е)
гаранциите, които третата страна може да даде за спазването на тази директива.
3. Списъкът, посочен в параграф 1, и всички изменения в него се публикуват в Официален вестник на Европейските общности.
Член 9
1. Съгласно процедурата, предвидена в член 19, се съставя списък на центрове за събиране на сперма, от които държавите-членки могат да разрешат вноса на сперма, която произхожда от трети страни. Списъкът може да се коригира или допълни съгласно същата процедура.
2. При вземането на решение дали център за събиране на сперма от трета страна може да бъде включен в списъка, посочен в параграф 1, трябва да се имат предвид системите за ветеринарен контрол на производството на сперма в трети страни, правомощията на ветеринарните служби и контролът, осъществяван спрямо центровете за събиране на сперма.
3. Център за събиране на сперма може да бъде включен в списъка, посочен в параграф 1, само ако:
а)
се намира в една от страните от списъка в член 8, параграф 1;
б)
изпълнява изискванията на глави I и II от приложение А;
в)
е бил официално одобрен за износ в Общността от ветеринарните служби на съответната трета страна;
г)
се контролира от ветеринарен лекар от центъра на съответната трета страна; и
д)
подлежи на регулярни проверки от ветеринарен лекар от центъра на съответната трета страна поне два пъти годишно.
Член 10
1. Спермата трябва да произхожда от животни, които веднага преди вземането ѝ са пребивавали поне шест месеца на територията на трета страна от списъка, съставен съгласно член 8, параграф 1.
2. Без да се засягат разпоредбите на член 8, параграф 1 и параграф 1 от настоящия член, държавите-членки не разрешават вноса на сперма от трета страна, включена в списъка, ако тази сперма не съответства на приетите ветеринарно-санитарните изисквания, приети съгласно процедурата, предвидена в член 18 за внос на сперма от тази страна.
При приемането на изискванията по предходния параграф трябва да се отчитат:
а)
здравната ситуация в района около центъра за събиране на сперма, по-специално по отношение на болестите, изброени в списък А на Международното бюро по епизоотии;
б)
здравословното състояние на стадото от центъра за събиране на сперма, включително изискванията, свързани с тестовете;
в)
здравословното състояние на животното донор и изискванията, свързани с тестовете;
г)
изискванията, свързани с тестовете, на които трябва да бъде подложена спермата.
3. Референтна база за определяне на ветеринарно-санитарните изисквания съгласно параграф 2 за туберкулоза и бруцелоза по говедата, са стандартите, предвидени в приложение А към Директива 64/432/ЕИО. Може да се реши в съответствие с процедурата, предвидена в член 18 по отношение на всеки отделен случай да се дерогират тези разпоредби, когато съответната трета страна предоставя сходни санитарни гаранции; в този случай санитарни условия, поне еквивалентни на тези от приложение А към горепосочената директива, се определят в съответствие със същата процедура, за да се разреши допускането на такива животни до центровете за събиране на сперма.
4. Член 4 се прилага mutatis mutandis.
Член 11
1. Държавите-членки разрешават вноса на сперма само при представяне на здравен сертификат, съставен и подписан от официален ветеринарен лекар от третата страна на събиране.
Този сертификат трябва:
а)
да бъде съставен на поне един от официалните езици на държавата-членка на местоназначение и на един от тези на държавата-членка, където се извършва контролът по вноса съгласно член 12;
б)
оригиналът му трябва да придружава спермата;
в)
да бъде съставен на един лист хартия;
г)
да бъде предназначен за един получател.
2. Сертификатът трябва да съответства на образец, съставен съгласно процедурата в член 19.
Член 12
1. Държавите-членки гарантират, че всяка пратка, която влиза в митническата територия на Общността, се подлага на контрол, преди да се освободи за пускане в свободно обращение или да се постави под митнически режим, и забраняват вноса на такава сперма в Общността, ако контролът върху вноса покаже, че:
-
спермата не идва от територията на трета страна от списъка в член 8, параграф 1,
-
спермата не идва от център за събиране на сперма от списъка в член 9, параграф 1,
-
спермата идва от територията на трета страна, от която вносът е забранен съгласно член 15, параграф 2,
-
здравният сертификат на животното, който придружава спермата, не съответства на изискванията, предвидени в член 11 и определени в приложение на същия член.
Настоящият параграф не се прилага за пратки със сперма, които пристигат на митническата територия на Общността и са поставени под режим на митнически транзит за изпращане към местоназначение, разположено извън тази територия.
Въпреки това, той е приложим, когато митническият транзит се отменя при транспортирането през територията на Общността.
2. Държавата-членка на местоназначение може да предприеме необходимите мерки, включително поставяне под карантина, за да получи категорично доказателство за случаите, когато има съмнения, че спермата може да е заразена с патогенни организми.
3. Ако вносът на сперма е забранен на основание на посоченото в параграфи 1 и 2 и третата страна - износител, в продължение на 30 дни не разреши връщането на спермата, компетентният ветеринарен орган на държавата-членка на местоназначение може да нареди нейното унищожаване.
Член 13
Всяка пратка сперма, която е разрешена за внос в Общността от държава-членка на основата на контрола, посочен в член 12, параграф 1, трябва, когато се изпрати на територията на друга държава-членка, да се придружава с оригинала на сертификата или заверено копие от него, като този оригинал или копие трябва да бъдат надлежно подписани от компетентните органи, отговорни за извършеното изследване съгласно член 12.
Член 14
Ако се реши да се предприеме унищожаване в съответствие с член 12, параграф 3, всички направени разходи се поемат от изпращача, получателя или техния представител, без обезщетение от държавата.
ГЛАВА IV
Предпазни и контролни мерки
Член 15
1. Държава-членка може, ако има опасност от разпространение на болести по животните като резултат от въвеждането на сперма на територията ѝ от друга държава-членка, да предприеме следните мерки:
а)
в случай на епидемия от епизоотична болест в другата държава-членка тя може временно да забрани или ограничи въвеждането на сперма от областите на тази държава-членка, където се е развила болестта;
б)
ако епизоотична болест се разпространи значително или се развие и друга сериозна заразна болест по животните, тя може временно да забрани или ограничи въвеждането на спермата от цялата територия на тази държава-членка.
Всяка държава-членка информира незабавно другите държави-членки и Комисията за появата на територията ѝ на всяка болест, за която се отнася първата алинея, и за мерките, които е предприела с цел борба с тази болест. Тя също ги информира незабавно за изчезването на болестта.
2. Без да се засягат разпоредбите на членове 8, 9 и 10, ако в трета страна се появи или разпространи заразна болест по животните, преносима със сперма, която може да застраши здравето на добитъка в държава-членка, или ако се установи друга причина от ветеринарно-санитарен характер, държавата-членка на местоназначение забранява вноса на тази сперма, осъществяван директно или индиректно през друга държава-членка, от цялата територия на третата страна или от част от нейната територия.
3. Мерките, които ще се предприемат от държавите-членки на основание параграфи 1 и 2, както и отменянето на тези мерки трябва да се съобщят незабавно на другите държави-членки и на Комисията заедно с причините за тези мерки.
В съответствие с процедурата, предвидена в член 18, може да се реши, че тези мерки трябва да се изменят, за да бъдат координирани с мерките, приети от другите държави-членки, или че трябва да се отменят.
4. Ако ситуацията, предвидена в параграфи 1 и 2, възникне и ако е необходимо други държави-членки също да приемат мерките по тези параграфи, изменени, когато е необходимо, съгласно параграф 3, се приемат подходящи разпоредби в съответствие с процедурата, предвидена в член 18.
5. Подновяването на вноса от съответната трета страна се разрешава съгласно процедурата, предвидена в член 18.
Член 16
1. Ветеринарните експерти от Комисията могат в сътрудничество с компетентните органи на държавите-членки и на трети страни да извършат проверки на място, доколкото е необходимо за осигуряване на еднаквото приложение на тази директива.
Страната на събиране, в рамките на чиято територия се извършва проверката, осигурява цялата необходима помощ на експертите при изпълнението на техните задължения. Комисията информира съответната страна на събиране за резултатите от извършените проверки.
Страната на събиране предприема всички мерки, които са необходими с оглед резултатите от проверката. Ако страната на събиране не предприеме тези мерки, Комисията може след проучване на ситуацията от Постоянния ветеринарен комитет да прибегне до разпоредбите на член 5, параграф 2, четвърта алинея и член 9, параграф 1.
2. Общите разпоредби за приложението на този член, особено по отношение на честотата и правилата за извършване на проверките по параграф 1, първа алинея, се определят в съответствие с процедурата, предвидена в член 19.
ГЛАВА V
Заключителни разпоредби
Член 17
Изменения в приложенията към настоящата директива, и по-специално адаптирането им към технологичния напредък, се извършват с решение на Съвета с квалифицирано мнозинство по предложение на Комисията.
Член 18
1. Когато трябва да се следва процедурата, предвидена в настоящия член, въпросът се отнася незабавно от председателя, по негова инициатива или по молба на държава-членка, до Постоянния ветеринарен комитет (наричан по-долу „Комитета“), създаден с Решение на Съвета от 15 октомври 1968 г.
2. В рамките на Комитета гласовете на държавите-членки се претеглят съгласно член 148, параграф 2 от Договора. Председателят не гласува.
3. Представителят на Комисията внася проект на мерките, които следва да бъдат приети . Комитетът представя становището си по тези мерки в рамките на два дни. Становище се приема с мнозинство от 54 гласа.
4. Комисията приема мерките и ги прилага незабавно, ако са в съответствие със становището на Комитета. Когато те не са в съответствие със становището на Комитета или липсва становище, Комисията представя на Съвета предложение за мерките, които следва да се предприемат. Съветът приема мерките с квалифицирано мнозинство.
Ако при изтичане на три месеца от датата, на която е сезиран, Съветът не е приел никакви мерки, Комисията приема и прилага предлаганите мерки незабавно, с изключение на случаите, за които Съветът е взел решение против посочените мерки с обикновено мнозинство.
Член 19
1. Когато трябва да се следва процедурата, предвидена в настоящия член, въпросът незабавно се отнася до Комитета от неговия председател, по негова собствена инициатива или по молба на държава-членка.
2. В рамките на Комитета гласовете на държавите-членки се претеглят съгласно член 148, параграф 2 от Договора. Председателят не гласува.
3. Представителят на Комисията внася в Комитета проект на мерките, които следва да бъдат приети. Комитетът представя становището си по тези мерки според спешността на въпроса. Становище се приема с мнозинство от 54 гласа.
4. Комисията приема мерките и ги прилага незабавно, ако са в съответствие със становището на Комитета. Когато те не са в съответствие със становището на Комитета или липсва становище, Комисията незабавно представя на Съвета предложение за мерките, които следва да се предприемат. Съветът приема мерките с квалифицирано мнозинство.
Ако при изтичане на 15 дни от датата, на която е сезиран, Съветът не е приел никакви мерки, Комисията приема и прилага незабавнопредлаганите мерки, с изключение на случаите, за които Съветът е взел решение против посочените мерки с обикновено мнозинство.
Член 20
1. Настоящата директива не се прилага за сперма, която е събрана и преработена в държава-членка преди 1 януари 1990 г.
2. До влизане в сила на решенията, приети съгласно членове 8, 9 и 10, държавите-членки не прилагат за внос на сперма от трети страни по-благоприятни условия от тези, които са резултат от прилагането на глава II.
Член 21
Държавите-членки въвеждат в сила законовите, подзаконовите и административните разпоредби, необходими за да се съобразят с настоящата директива, най-късно до 1 януари 1990 г. Те незабавно информират Комисията за това.
Член 22
Адресати на настоящата директива са държавите-членки.
Съставено в Люксембург на 14 юни 1988 година.
COUNCIL DIRECTIVE of 14 June 1988 laying down the animal health requirements applicable to intra-Community trade in and imports of deep-frozen semen of domestic animals of the bovine species (88/407/EEC)
THE COUNCIL OF THE EUROPEAN COMMUNITIES,
Having regard to the Treaty establishing the European Economic Community, and in particular Article 43 thereof,
Having regard to the proposal from the Commission (1),
Having regard to the opinion of the European Parliament (2),
Having regard to the opinion of the Economic and Social Committee (3),
Whereas provisions relating to animal health problems in intra-Community trade in bovine animals and swine appear in Directive 64/432/EEC (4), as last amended by Regulation (EEC) No 3768/85 (5); whereas in addition, Directive 72/462/EEC (6), as last amended by Regulation (EEC) No 3768/85 contains provisions relating to veterinary inspection problems upon importation of bovine animals and swine from third countries;
Whereas the abovementioned provisions have ensured, with regard to intra-Community trade and imports into the Community of bovine animals and swine from third countries, that the country of provenance guarantees that animal health criteria have been fulfilled so that the risk of animal disease spreading has been virtually eliminated; whereas there is nevertheless a certain risk of the spread of such disease in the case of trade in semen;
Whereas in the context of the Community policy of harmonizing national animal health provisions governing intra-Community trade in animals and animal products, it is now necessary to create a harmonized system for intra-Community trade and imports into the Community of semen of bovine animals;
Whereas, in the context of intra-Community trade in semen, the Member State where the semen is collected should be under an obligation to ensure that such semen has been collected and processed at approved and supervised semen collection centres, has been obtained from animals whose health status is such as to ensure that the risk of spread of animal disease is eliminated, has been collected, processed, stored and transported in accordance with rules which preserve its health status and is accompanied during transport to the country of destination by an animal health certificate in order to ensure that this obligation has been fulfilled;
Whereas the difference in the policies pursued within the Community with regard to vaccination against certain diseases justifies the maintenance of derogations, limited in time, authorizing the requirement by the Member States, in respect of certain diseases, of additional protection against those diseases;
Whereas for imports of semen into the Community from third countries a list of third countries should be drawn up taking into account animal health criteria; whereas without prejudice to such a list the Member States should authorize importation of semen only from semen collection centres which reach certain standards and which are officially supervised; whereas, in addition, in respect of countries on that list, specific animal health conditions should be laid down according to circumstances; whereas, in order to verify compliance with these standards, on-the-spot checks may be carried out;
Whereas a procedure should be provided for the purpose of settling any disputes which arise between Member States as to whether approval of a collection centre is justified;
Whereas the Member States may refuse a consignment of semen where it has been established that it does not comply with the provisions of this Directive; whereas it must be possible to return such semen if this is not contrary to considerations of animal health and if the consignor or his representative so requests; whereas the consignor or his representative should be allowed to know the reasons for a prohibition or restriction and to obtain the opinion of an expert;
Whereas in order to prevent the transmission of certain contagious diseases, import controls should be carried out when a consignment of semen arrives on the territory of the Community, except in the case of external transit;
Whereas after such control, in the case of internal transit, the measures to be taken by Member States must be defined;
Whereas a Member State should be permitted to take emergency measures in the event of an outbreak of a contagious disease in another Member State or in a third country; whereas the dangers associated with such diseases and the protective measures they necessitate should be assessed in the same way throughout the Community; whereas to that end, an emergency Community procedure under which the necessary measures must be taken should be instituted within the Standing Veterinary Committee;
Whereas the Commission should be entrusted with taking certain measures for implementing this Directive; whereas to that end, a procedure should be established for close and effective cooperation between the Commission and the Member States within the Standing Veterinary Committee;
Whereas this Directive does not affect trade in semen produced before the date on which the Member States must comply with it.
HAS ADOPTED THIS DIRECTIVE:
CHAPTER I General provisions Article 1 This Directive lays down the animal health conditions applicable to intra-Community trade in and imports from third countries of deep-frozen semen of domestic animals of the bovine species.
Article 2 For the purposes of this Directive, the definitions contained in Article 2 of Directive 64/432/EEC and Article 2 of Directive 72/462/EEC shall apply as necessary.
Moreover:
(a) ´semen' means the prepared or diluted ejaculate of a domestic animal of the bovine species;
(b) ´semen collection centre' means an officially approved and supervised establishment situated in the territory of a Member State or third country, in which semen is produced for use in artificial insemination;
(c) ´official veterinarian' means the veterinarian designated by the competent central authority of a Member State or a third country;
(d) ´centre veterinarian' means the veterinarian responsible for day-to-day compliance in the centre with the requirements laid down in this Directive;
(e) ´consignment' means a quantity of semen covered by a single certificate;
(f) ´country of collection' means the Member State or third country in which semen is collected and from which it is sent to a Member State;
(g) ´approved laboratory' means a laboratory situated in the territory of a Member State or third country designated by the competent veterinary authority to carry out the tests laid down in this Directive;
(h) ´collection' means a quantity of semen taken from a donor at any time.
CHAPTER II Intra-Community trade Article 3 Each Member State shall ensure that only semen meeting the following general conditions is sent from its territory to the territory of another Member State;
(a) it must have been collected and processed, for the purpose of artificial insemination, in a semen collection centre approved from the point of view of animal health for the purposes of intra-Community trade in accordance with Article 5 (1);
(b) it must have been collected from domestic animals of the bovine species whose health status complies with Annex B;
(c) it must have been collected, processed, stored and transported in accordance with Annexes A and C;
(d) it must be accompanied, during transport to the country of destination, by an animal health certificate complying with Article 6 (1).
Article 4 1. Without prejudice to paragraph 2, Member States shall, until 31 December 1992 authorize the admission of semen from bulls giving a negative reaction to the serum neutralization test or the Elisa test for infectious bovine rhino-tracheitis/infectious pustular vulvo-vaginitis or showing a positive result after vaccination in accordance with this Directive.
Member States may, until 31 December 1992, authorize the admission of semen of bulls giving a positive reaction to the serum neutralization test or the Elisa test for infectious bovine rhino-tracheitis/infectious pustular vulvo-vaginitis and not having been vaccinated in accordance with this Directive.
In that case, each consignment must pass an examination by inoculation into a live animal and/or a virus isolation test.
This requirement shall not apply in respect of the semen of animals which, prior to their first vaccination at the insemination centre, reacted negatively to the tests referred to in the first paragraph.
These examinations can, by bilateral agreement, be carried out either in the country of collection or in the country of destination.
Before 1 January 1992, the Council shall review this paragraph on the basis of a Commission report accompanied, if appropriate, by proposals.
2. Member States in which all centres contain only animals giving a negative reaction to the serum neutralization test or the Elisa test may refuse admission to their territory of semen from centres which do not have that status.
In accordance with the procedure referred to in Article 19, it may be decided to extend the above provisions to part of the territory of a Member State if all the centres of that part of the territory contain only animals giving a negative reaction to the serum neutralization test or the Elisa test.
3. Without prejudice to other Community provisions, Member States which do not practise vaccination against foot-and-mouth disease may not oppose the admission of semen from animals vaccinated in accordance with this Directive.
In that event, up to 10 % of the semen from each collection intended for trade (with a minimum of five straws) may be subjected to a virus isolation test for foot-and-mouth in a laboratory in the Member States of destination or in a laboratory specified by that Member State. If the result is positive, admission of the semen may be refused.
Article 5 1. The Member State on whose territory the semen collection centre is situated shall ensure that the approval provided for in Article 3 (a) is granted only where the provisions of Annex A are observed and where the semen collection centre is able to satisfy the other provisions of this Directive.
The Member State shall also ensure that the official veterinarian supervises the observance of those provisions and shall withdraw approval when one or more of the provisions is no longer observed.
2. All approved semen collection centres shall be registered, each centre being given a veterinary registration number. Each Member State shall send a list of semen collection centres and their veterinary registration numbers to the other Member States and to the Commission and shall notify them of any withdrawal of approval.
When a Member State considers that the provisions governing approval are not, or are no longer, observed in a semen collection centre in another Member State, it shall inform the competent authority of the State. The latter shall then take all necessary measures and notify the competent authority of the other Member State of the decisions taken and the reasons for them.
If that other Member State fears that the necessary measures have not been taken or are inadequate, it shall so inform the Commission, which shall seek the opinion of one or more veterinary experts. In the light of that opinion, Member States may be authorized, in accordance with the procedure laid down in Article 19, to prohibit temporarily the admission of semen coming from the centre in question.
Such authorization may be withdrawn in accordance with the procedure laid down in Article 19 in the light of a fresh opinion delivered by one or more veterinary experts.
The veterinary experts must be nationals of a Member State other than those involved in the dispute.
The general rules for applying this Article shall be adopted in accordance with the procedure laid down in Article 18.
Article 6 1. Member States shall make the admission of semen conditional upon submission of an animal health certificate drawn up by an official veterinarian of the Member State of collection in accordance with Annex D.
This certificate must:
(a) be drawn up in at least one of the official languages of the Member State of collection and one of those of the Member State of destination;
(b) accompany the consignment to its destination in its original form;
(c) be drawn up on a single sheet of paper;
(d) be made out to a single consignee.
2. (a) The Member State of destination may prohibit the admission of consignments if a documentary check reveals that Article 3 has not been observed.
(b) The Member State of destination may take the necessary measures, including storage in quarantine, in order to obtain definite proof in cases where semen is suspected of being infected or contaminated by pathogenic organisms.
(c) Decisions taken under (a) or (b) must, at the request of the consignor or his representative, authorize the return of the semen, provided this is not contrary to considerations of animal health.
3. If the admission of semen has been prohibited on any of the grounds set out in paragraph 2 (a) and (b) and the Member State of collection does not within 30 days authorize the return of the semen, the competent veterinary authority of the Member State of destination may order it to be destroyed.
4. The decisions taken by the competent veterinary authority under paragraphs 2 and 3 must be communicated to the consignor or his representative, together with the reasons therefor.
Article 7 1. Avenues of appeal provided for in current legislation in the Member States against decisions taken pursuant to this Directive by the competent authority shall not be affected by this Directive.
These reasoned decisions must, on request, be communicated to the consignor or his representative forthwith in writing, with an indication of what avenues of appeal against them are provided for in current legislation and of the form and time limits in which proceedings must be initiated. The decisions must also be communicated to the competent veterinary authority of the Member State of collection or provenance.
2. Each Member State shall grant to consignors in respect of whose consignments of semen such measures as are provided for in Article 6 (2) have been taken, the right to obtain, before other measures are taken by the competent authority, the opinion of a veterinary expert to determine whether Article 6 (2) has been complied with.
The veterinary expert must be a national of a Member State other than the Member State of collection or of destination.
The Commission shall, on a proposal from the Member States, draw up a list of veterinary experts who may be instructed to formulate such opinions. The general rules for applying this Article, and in particular the procedure to be followed in formulating these opinions, shall be adopted in accordance with the procedure laid down in Article 18.
CHAPTER III Imports from third countries Article 8 1. A Member State may authorize importation of semen only from those third countries which appear on a list drawn up in accordance with the procedure laid down in Article 19.
That list may be supplemented or amended in accordance with the procedure laid down in Article 18.
2. In deciding whether a third country may appear on the list referred to in paragraph 1, particular account shall be taken of:
(a) the state of health of the livestock, other domestic animals and wildlife in the third country, with particular reference to exotic animal diseases, and of the environmental health situation in that country, which might endanger animal health in the Member States;
(b) the regularity and rapidity of the information supplied by the third country concerning the existence of contagious animal diseases in its territory, in particular those diseases mentioned in lists A and B of the International Office of Epizootic Diseases;
(c) that country's rules on animal disease prevention and control;
(d) the structure of the veterinary services in the country and their powers;
(e) the organization and implementation of measures to prevent and control contagious animal diseases; and (f) the guarantees which the third country can give with regard to compliance with this Directive.
3. The list referred to in paragraph 1 and all amendments thereto shall be published in the Official Journal of the European Communities.
Article 9 1. In accordance with the procedure laid down in Article 19, a list shall be drawn up of semen collection centres from which Member States may authorize the importation of semen originating in third countries. The list may be amended or supplemented according to the same procedure.
2. In deciding whether a semen collection centre in a third country may appear on the list referred to in paragraph 1, particular account shall be taken of the veterinary supervision of semen production systems in the third country, the powers of the veterinary services and the supervision to which semen collection centres are subject.
3. A semen collection centre may appear on the list provided for in paragraph 1 only if:
(a) it is situated in one of the countries on the list referred to in Article 8 (1);
(b) it fulfils the requirements of Chapters I and II of Annex A;
(c) it has been officially approved for exports to the Community by the veterinary services of the third country concerned;
(d) it is under the supervision of a centre veterinarian of the third country concerned; and (e) it is subject to regular inspection by an official veterinarian of the third country concerned at least twice a year.
Article 10 1. Semen must come from animals which, immediately prior to collection of their semen, have remained for at least six months in the territory of a third country on the list drawn up in accordance with Article 8 (1).
2. Without prejudice to Article 8 (1) and paragraph 1 of this Article, the Member States shall not authorize the importation of semen from a third country on the list unless the semen complies with the animal health requirements adopted, in accordance with the procedure laid down in Article 18, for imports of semen from that country.
In adopting the requirements referred to in the preceding subparagraph, consideration shall be given to:
(a) the health situation in the area surrounding the semen collection centre, with particular reference to the diseases appearing on list A of the International Office of Epizootic Diseases;
(b) the state of health of the herd in the semen collection centre, including testing requirements;
(c) the state of health of the donor animal and testing requirements;
(d) testing requirements in relation to semen.
3. The reference basis for fixing animal health conditions in accordance with paragraph 2 for bovine tuberculosis and brucellosis shall be the standards laid down in Annex A to Directive 64/432/EEC. It may be decided, in accordance with the procedure laid down in Article 18, on a case-by-case basis, to waive these conditions where the third country concerned provides similar animal health guarantees; in that case, animal health conditions at least equivalent to those in Annex A to that Directive shall be laid down in accordance with the same procedure in order to permit the entry of such animals into semen collection centres.
4. Article 4 shall apply mutatis mutandis.
Article 11 1. Member States shall authorize the importation of semen only on submission of an animal health certificate drawn up and signed by an official veterinarian of the third country of collection.
This certificate must:
(a) be drawn up in at least one of the official languages of the Member State of destination and one of those of the Member State where the import control provided for in Article 12 is carried out;
(b) accompany the semen in the original;
(c) be drawn up on a single sheet of paper;
(d) be made out to a single consignee.
2. The certificate must correspond to a specimen drawn up in accordance with the procedure laid down in Article 19.
Article 12 1. Member States shall ensure that each consignment of semen entering the customs territory of the Community is subjected to control before being released for free circulation or placed under a customs procedure and shall prohibit the introduction of such semen into the Community if the import control made on arrival reveals that:
- the semen does not come from the territory of a third country on the list drawn up in accordance with Article 8 (1),
- the semen does not come from a semen collection centre on the list provided for in Article 9 (1),
- the semen comes from the territory of a third country from which imports are prohibited in accordance with Article 15 (2),
- the animal health certificate which accompanies the semen is not in conformity with the conditions laid down in Article 11 and fixed pursuant thereto.
This paragraph shall not apply to consignments of semen which arrive in the customs territory of the Community and are placed under a customs transit procedure for consignment to a destination situated outside the said territory.
However, it shall be applicable where customs transit is waived during transport throught the territory of the Community.
2. The Member State of destination may take the necessary measures, including storage in quarantine, in order to obtain definite proof in cases where semen is suspected of being contaminated by pathogenic organisms.
3. If the introduction of semen has been prohibited on any of the grounds set out in paragraphs 1 and 2 and the exporting third country does not within 30 days authorize the return of the semen, the competent veterinary authority of the Member State of destination may order it to be destroyed.
Article 13 Each consignment of semen authorized for introduction into the Community by a Member State on the basis of the control referred to in Article 12 (1) must, when sent to the territory of another Member State, be accompanied by the original certificate or an authenticated copy thereof, suitably endorsed, in either case, by the competent authority which was responsible for the examination carried out in accordance with Article 12.
Article 14 If it is decided to take destruction measures pursuant to Article 12 (3), any costs incurred shall be chargeable to the consignor, the consignee or their agent, without compensation by the State.
CHAPTER IV Safeguard and control measures Article 15 1. A Member State may take the following measures if there is a danger of an animal disease spreading as a result of the introduction of semen into its territory from another Member State:
(a) in the event of an outbreak of an epizootic disease in the other Member State, it may temporarily prohibit or restrict the introduction of semen from the areas of that Member State where the disease has occurred;
(b) if an epizootic disease becomes widespread, or if there is an outbreak of a further contagious animal disease of a serious nature, it may temporarily prohibit or restrict the introduction of semen from the whole of the territory of that Member State.
Each Member State shall immediately inform the other Member States and the Commission of the outbreak on its territory of any disease covered by the first subparagraph and of the measures which it has taken to control that disease. It shall also notify them immediately of the disappearance of the disease.
2. Without prejudice to Article 8, 9 and 10, if in a third country a contagious animal disease which can be carried by semen and is liable to endanger the health of the livestock in a Member State breaks out or spreads or if any other reason connected with animal health so justifies, the Member State of destination concerned shall prohibit the importation of that semen, whether imported directly or indirectly through another Member State, either from the whole of the third country or from part of its territory.
3. Measures taken by the Member States on the basis of paragraphs 1 and 2 and the repeal of such measures must be communicated immediately to the other Member States and the Commission together with the reasons for such measures.
In accordance with the procedure laid down in Article 18, it may be decided that those measures must be amended, in particular in order to coordinate them with measures adopted by the other Member States, or that they must be repealed.
4. If the situation envisaged in paragraphs 1 and 2 arises and if it is necessary that other Member States also apply the measures taken under those paragraphs, amended where necessary in accordance with paragraph 3, appropriate steps shall be taken in accordance with the procedure laid down in Article 18.
5. Resumption of importation from the third country concerned shall be authorized in accordance with the procedure laid down in Article 18.
Article 16 1. Veterinary experts from the Commission may, in cooperation with the competent authorities of the Member States and third countries, make on-the-spot checks in so far as that is indispensable for ensuring uniform application of this Directive.
The country of collection within whose territory a check is being carried out shall give all necessary assistance to the experts in carrying out their duties. The Commission shall inform the country of collection concerned of the results of the investigation.
The country of collection concerned shall take any measures which may prove necessary to take account of the results of the investigation. If the country of collection does not take those measures, the Commission may, after the situation has been examined by the Standing Veterinary Committee, have recourse to the provisions of the fourth subparagraph of Article 5 (2) and 9 (1).
2. The general provisions for implementing this Article, especially as regards the frequency and method of carrying out the checks referred to in the first subparagraph of paragraph 1, shall be laid down in accordance with the procedure set out in Article 19.
CHAPTER V Final provisions Article 17 Amendments to the Annexes to this Directive, in particular to adapt them to advances in technology, shall be decided by the Council acting by a qualified majority on a proposal from the Commission.
Article 18 1. Where the procedure laid down in this Article is to be followed, matters shall without delay be referred by the chairman, either on his own initiative or at the request of a Member State, to the Standing Veterinary Committee (hereinafter called ´the committee') set up by the Council Decision of 15 October 1968.
2. Within the committee the votes of the Member States shall be weighted as provided for in Article 148 (2) of the Treaty. The chairman shall not vote.
3. The representative of the Commission shall submit a draft of the measures to be adopted. The committee shall deliver its opinion on such measures within two days. Opinions shall be delivered by a majority of 54 votes.
4. The Commission shall adopt the measures and apply them immediately where they are in accordance with the committee's opinion. Where they are not in accordance with the committee's opinion or in the absence of any opinion, the Commission shall forthwith submit to the Council a proposal relating to the measures to be taken. The Council shall adopt the measures by a qualified majority.
If, on the expiry of three months from the date on which the matter was referred to it, the Council has not adopted any measures, the Commission shall adopt the proposed measures and apply them immediately, save where the Council has decided against the said measures by a simple majority.
Article 19 1. Where the procedure laid down in this Article is to be followed, matters shall without delay be referred to the committee by the chairman, either on his own initiative or at the request of a Member State.
2. Within the committee the votes of the Member States shall be weighted as provided for in Article 148 (2) of the Treaty. The chairman shall not vote.
3. The representative of the Commission shall submit to the committee a draft of the measures to be adopted. The committee shall deliver its opinion on the draft within a time limit which the chairman may lay down according to the urgency of the matter. The opinion shall be delivered by a majority of 54 votes.
4. The Commission shall adopt the measures and apply them immediately where they are in accordance with the committee's opinion. Where they are not in accordance with the committee's opinion, or in the absence of any opinion, the Commission shall forthwith submit to the Council a proposal relating to the measures to be taken. The Council shall adopt the measures by a qualified majority.
If, on the expiry of 15 days from the date on which the matter was referred to it, the Council has not adopted any measures, the Commission shall adopt the proposed measures and apply them immediately, save where the Council has decided against the said measures by a simple majority.
Article 20 1. This Directive shall not be applicable to semen collected and processed in a Member State before 1 January 1990.
2. Until the date of entry into force of the decisions adopted pursuant to Articles 8, 9 and 10, the Member States shall not apply to imports of semen from third countries more favourable conditions than those resulting from application of Chapter II.
Article 21 The Member States shall bring into force the laws, regulations and administrative provisions necessary to comply with this Directive by 1 January 1990 at the latest. They shall forthwith inform the Commission thereof.
Article 22 This Directive is addressed to the Member States.
Done at Luxembourg, 14 June 1988.