32004L0081
L 261/19
ОФИЦИАЛЕН ВЕСТНИК НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ
ДИРЕКТИВА 2004/81/ЕО НА СЪВЕТА
от 29 април 2004 година
за издаване на разрешение за пребиваване на граждани на трети страни, които са жертви на трафик на хора или са били обект на помощ за незаконна имиграция и които сътрудничат с компетентните органи
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност, и по-специално член 63, параграф 3 от него,
като взе предвид предложението на Комисията (1),
като взе предвид становището на Европейския парламент (2),
като взе предвид становището на Икономическия и социален комитет (3),
след консултация с Комитета на регионите,
като има предвид, че:
(1)
Създаването на Обща имиграционна политика, която да определя условията за влизане и пребиваване на чужденците и да предвижда мерки за борба с незаконната имиграция, представлява съществен елемент от намерението на Европейския съюз да създаде пространство на свобода, сигурност и правосъдие.
(2)
На специалното си заседание в Тампере на 15 и 16 октомври 1999 г. Европейският съвет заяви решимостта си да се пребори с незаконната имиграция още на източника ѝ, по-специално поразявайки тези, които се занимават с трафик на хора и с икономическа експлоатация на имигрантите. Съветът препоръча на държавите-членки да насочат усилията си към разкриване и унищожаване на криминалните мрежи, като същевременно защитават правата на жертвите.
(3)
Това явление буди нарастваща тревога в международен мащаб, за което говори и фактът, че Общото събрание на Организацията обединените нации прие Конвенция срещу транснационалната организирана престъпност и Протокол за предотвратяване, ограничаване и наказание на трафика на хора, особено на жени и деца, и Протокол срещу незаконния трафик на мигранти по земя, въздух и вода. Общността и петнадесетте държави-членки ги подписаха през декември 2000 г.
(4)
Настоящата директива се прилага, без да засяга закрилата на бежанците, бенефициерите на субсидиарна защита и търсещите международна закрила съгласно международното бежанско право и без да засяга другите инструменти за правата на човека.
(5)
Настоящата директива не засяга други разпоредби за защита на жертвите, свидетелите или изключително уязвими лица. Тя не засяга прерогативите на държавите-членки в областта на правото на пребиваване, предоставено с хуманитарна или друга цел.
(6)
Настоящата директива се съобразява с основните права и спазва принципите, признати с Хартата за основните права на Европейския съюз.
(7)
Държавите-членки прилагат разпоредбите на настоящата директива без дискриминация по отношение на пол, раса, цвят, етнически или социален произход, генетични характеристики, език, религия или убеждения, политическа принадлежност или всякакво друго мнение, принадлежност към национално малцинство, имотно състояние, рождение, увреждане, възраст или сексуална ориентация.
(8)
На европейско равнище Директива 2002/90/ЕО на Съвета от 28 ноември 2002 г. за определянето на подпомагането на незаконно влизане, преминаване и пребиваване (4) и Рамково решение 2002/629/ПВР на Съвета от 19 юли 2002 г. относно борбата срещу трафика на хора (5) бяха приети, за да засилят превенцията на тези престъпления и борбата с тях.
(9)
Настоящата директива въвежда разрешение за пребиваване за жертвите на трафик на хора или, ако дадена държава-членка реши да разшири обхвата на настоящата директива, за гражданите на трети страни, които са били обект на помощ за нелегална имиграция, за които разрешението за пребиваване би било достатъчен стимул, за да сътрудничат с компетентните органи при известни условия с цел избягване на злоупотребите.
(10)
За целта е необходимо да се определят критериите за издаване на разрешение за пребиваване, условията за престоя и мотивите за неподновяване или отнемане на разрешението. Правото на пребиваване по силата на настоящата директива е временно и под условия.
(11)
Гражданите на трети страни трябва да бъдат информирани за възможността да получат това разрешение за пребиваване и да разполагат със срок за размисъл. Това би им помогнало да решат, предвид на поемания риск, дали да сътрудничат или не с полицията, органите на реда и съдебните органи, за да сътрудничат свободно и следователно по-ефективно.
(12)
Предвид тяхната уязвимост, гражданите на трети страни трябва да могат да се ползват от помощта, предвидена в настоящата директива. Помощта трябва да им позволява да се възстановят и да се освободят от влиянието на извършителите на престъпленията. Медицинското лечение, което се предоставя на гражданите на трети страни, посочени в настоящата директива, включва при необходимост прихотерапевтична помощ.
(13)
Решението да се издаде или да се поднови разрешение за пребиваване за минимум шест месеца се взима от компетентните органи, които проверяват дали са изпълнени условията за това.
(14)
Настоящата директива се прилага, без да засяга действията на компетентните органи във всеки един етап от националната процедура, особено в хода на следствието за въпросните нарушения.
(15)
Държавите-членки трябва да разгледат възможността да разрешат, съгласно националното си законодателство, пребиваване с други мотиви на гражданите на трети страни, влизащи в обхвата на настоящата директива, но които не отговорят или са престанали да отговарят на определените в нея условия, както и на членовете на техните семейства или на приравнените с тях лица.
(16)
За да могат въпросните граждани на трети страни да постигнат независимост и да не се връщат в престъпните мрежи, на получилите разрешение за пребиваване трябва да се разреши достъп до пазара на труда при условията, посочени в настоящата директива, както и до професионално обучение и образование. Когато позволяват на получилите разрешение за пребиваване да учат или да се обучават професионално, държавите-членки трябва да вземат под внимание вероятната продължителност на престоя.
(17)
Участието на тези граждани на трети страни в програми и проекти, съществуващи или предстоящи, би им помогнало да се върнат към нормалния социален живот.
(18)
Ако тези граждани на трети страни подадат заявление за разрешение за пребиваване от друг вид, държавите-членки вземат решение въз основа на националното законодателство, което е приложимо по отношение на чужденците. При разглеждане на такава заявление държавите-членки трябва да вземат под внимание факта, че тези граждани на трети страни са получили разрешение за пребиваване въз основа на настоящата директива.
(19)
По повод изпълнението на настоящата директива държавите-членки предават на Комисията информация, получена в рамките на дейности за събиране и обработка на статистически данни по въпросите от областта правосъдие и вътрешни работи.
(20)
Тъй като задачата да се въведе разрешение за пребиваване за въпросните граждани на трети страни, които сътрудничат в борбата срещу трафика на хора, не може да бъде осъществена достатъчно добре от държавите-членки, но може, предвид размерите на действието, да бъде осъществена по-успешно на общностно равнище, то Общността може да вземе мерки съгласно принципа на субсидиарност, както е уреден в член 5 от Договора. Съгласно принципа на пропорционалността, така както е формулиран във въпросния член, настоящата директива не надхвърля необходимото за постигане на тази цел.
(21)
Съгласно членове 1 и 2 от Протокола за позицията на Обединеното кралство и на Ирландия, приложен към Договора за Европейския съюз и към Договора за създаване на Европейската общност, и без да накърняват член 4 от настоящия протокол, тези държави-членки не участват в приемането на настоящата директива, не са обвързани от нея и не я прилагат.
(22)
Съгласно членове 1 и 2 от Протокола за позицията на Дания, приложен към Договора за Европейския съюз и към Договора за създаване на Европейската общност, Дания не участва в приемането на настоящата директива, не е обвързана от нея и не я прилага,
ПРИЕ НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:
ГЛАВА I
ОБЩИ РАЗПОРЕДБИ
Член 1
Цели
Настоящата директива си поставя за цел да определи условията за издаване на разрешение за пребиваване за ограничен период в зависимост от продължителността на националната процедура, приложима по отношение на гражданите на трети страни, които сътрудничат в борбата срещу трафика на хора или срещу помощта за незаконната имиграция.
Член 2
Определения
За целите на настоящата директива:
а)
„гражданин на трета страна“ е всяко лице, което не е гражданин на Съюза по смисъла на член 17, параграф 1 от Договора;
б)
„помощ за незаконната имиграция“ обхваща случаите по членове 1 и 2 от Директива 2002/90/ЕО;
в)
„трафик на хора“ обхваща случаите по членове 1, 2 и 3 от Рамково решение 2002/629/ПВР;
г)
„мярка за изпълнение на решение за извеждане от територията“ е всяка мярка, предприета от държава-членка в изпълнение на решение за извеждане от територията на гражданин на трета страна, взето от компетентните органи;
д)
„разрешение за пребиваване“ е всяко разрешение, което е издадено от държава-членка, което позволява на гражданин на трета страна, който отговаря на условията на настоящата директива, да пребивава законно на нейна територия;
е)
„непридружен малолетен“ е всеки гражданин на трета страна на възраст под 18 години, който е влязъл на територията на държава-членка, без да бъде придружен от възрастен, отговорен за него по закон или по обичай, докато не бъде поет от такова лице, или всяко малолетно лице, оставено само, след като е влязло на територията на държава-членка.
Член 3
Приложно поле
1. Държавите-членки прилагат настоящата директива спрямо граждани на трета страна, които са или са били жертви на престъпления, свързани с трафик на хора, дори ако са влезли нелегално на територията на държавите-членки.
2. Държавите-членки могат да приложат настоящата директива спрямо граждани на трета страна, които са били предмет на дейност, улесняваща нелегалната имиграция.
3. Настоящата директива се прилага спрямо въпросните граждани от трета страна, които са навършили пълнолетие съгласно закона в съответната държава-членка.
Чрез дерогация държави-членки могат да вземат решение за прилагането на настоящата директива спрямо малцинства съгласно условията, залегнали в тяхното национално законодателство.
Член 4
По-благоприятни разпоредби
Настоящата директива не възпрепятства държавите-членки да приемат или прилагат по-благоприятни разпоредби по отношение на лицата, посочени в настоящата директива.
ГЛАВА II
ПРОЦЕДУРА ЗА ИЗДАВАНЕ НА РАЗРЕШЕНИЕ ЗА ПРЕБИВАВАНЕ
Член 5
Информиране на заинтересуваните граждани на трети страни
Когато компетентните органи на някоя държава-членка преценят, че даден гражданин на трета страна може да влезе в обхвата на настоящата директива, те информират заинтересуваното лице за възможностите, които тя предлага.
Държавите-членки могат да решат, че тази информация може да се предостави от неправителствена организация или от асоциация, определена за целта от държавата-членка.
Член 6
Срок за размисъл
1. Държавите-членки гарантират, че тези граждани на трета страна разполагат със срок за размисъл, който им позволява да се възстановят и да се откъснат от влиянието на извършителя на престъплението, така че съзнателно да могат да решат дали да сътрудничат или не с компетентните органи.
Продължителността на срока, посочен в първата алинея, и датата, от която той започва да тече, се определят съгласно националното законодателство.
2. Докато тече срокът за размисъл и докато компетентните органи се произнесат, гражданите на трета страна имат достъп до лечението, предвидено в член 7, и спрямо тях не може да се приложи никаква мярка за извеждане от територията.
3. Срокът за размисъл не дава право на пребиваване по силата на настоящата директива.
4. Държавата-членка може да прекрати във всеки момент срока за размисъл, ако компетентните органи установят, че лицето доброволно и по своя инициатива е подновило връзките си с извършителите на престъплението, посочени в член 2, букви б) и в), или по причини, които имат отношение към обществения ред и защитата на вътрешната сигурност.
Член 7
Лечение преди издаването на разрешение за пребиваване
1. Ако тези граждани на трети страни не разполагат с достатъчно средства, то държавите-членки им гарантират условия на живот, осигуряващи преживяването им, както и достъп до спешна медицинска помощ. Те задоволяват особените нужди на най-уязвимите лица, включително, ако е необходимо и ако националното законодателство го предвижда, предоставят психологическа помощ.
2. В прилагането на настоящата директива държавите-членки се съобразяват стриктно с нуждите от защита и сигурност на гражданите на трети страни, в съответствие с националното си законодателство.
3. При необходимост държавите-членки предоставят лингвистична помощ на тези граждани на трети страни.
4. Държавите-членки могат да окажат безплатна юридическа помощ на гражданите на трети страни при условията, определени от националното законодателство, ако то предвижда такава помощ.
Член 8
Издаване и подновяване на разрешението за пребиваване
1. След изтичане на срока за размисъл или преди това, ако компетентните органи преценят, че гражданинът на трета страна вече отговаря на условията, посочени в буква б), държавата-членка преценява:
а)
дали е благоприятно да продължи престоят на нейна територия за целите на следствието или на съдебната процедура, и
б)
дали заинтересованият проявява желание да сътрудничи, и
в)
дали е преустановил всички връзки с предполагаемия извършител на деянията, които биха могли да бъдат определени като престъпленията, посочени в член 2, букви б) и в).
2. Издаването на разрешение за пребиваване става съгласно условията, посочени в параграф 1, като се вземат предвид съображения, свързани с обществения ред и опазването на вътрешната сигурност.
3. Без да се засягат разпоредбите за отнемане, посочени в член 14, разрешението е валидно за период не по-кратък от шест месеца. То се подновява, ако условията, посочени в параграф 2, са все още изпълнени.
ГЛАВА III
ЛЕЧЕНИЕ НА ПРИТЕЖАТЕЛИТЕ НА РАЗРЕШЕНИЕ ЗА ПРЕБИВАВАНЕ
Член 9
Лечение след издаване на разрешение за пребиваване
1. Държавите-членки гарантират, че притежател на разрешение за пребиваване, който не разполага с достатъчно средства, получава лечение най-малкото еквивалентно на посоченото в член 7.
2. Държавите-членки предоставят необходимата медицинска помощ или друг вид помощ на въпросните граждани на трети страни, които не разполагат с достатъчно средства и които имат особени нужди, особено бременните жени, увредените лица, жертвите на сексуално или друго насилие, и малолетните, когато държавите-членки имат възможността, предвидена в член 3, параграф 3.
Член 10
Малолетни
Когато държавите-членки се възползват от възможността по член 3, параграф 3, се прилагат следните разпоредби:
а)
Държавите-членки се съобразяват стриктно с върховния интерес на детето в прилагането на настоящата директива. Те гарантират, че процедурата е съобразена с възрастта и зрелостта на детето. По изключение те могат да продължат срока за размисъл, ако преценят, че това е в интерес на детето.
б)
Държавите-членки гарантират, че малолетните имат достъп до образование при същите условия като техните граждани. Държавите-членки могат да ограничат този достъп до обществените училища.
в)
Когато гражданинът на трета страна е непридружен малолетен, държавите-членки предприемат необходимото, за да установят неговата идентичност, националност и факта, че не е придружен. Те правят всичко възможно, за да открият бързо семейството му, и в най-кратки срокове осигуряват неговото юридическо представителство, включително, когато се налага, чрез съдебна процедура съгласно националното законодателство.
Член 11
Работа, професионално обучение и образование
1. Държавите-членки определят правилата, по които притежателите на разрешение за пребиваване имат достъп до пазара на труда, до професионално обучение или образование.
Този достъп е в рамките на продължителността на разрешението за пребиваване.
2. Условията и процедурите за разрешаване на достъп до пазара на труда, до професионално обучение или образование се определят от компетентните органи в съответствие с националното законодателство.
Член 12
Програми или проекти, които са предназначени за тези граждани на трети страни
1. Тези граждани на трети страни имат право на достъп до програми и проекти, осъществявани от държавите-членки или от неправителствени организации или асоциации, подписали специални споразумения с държавите-членки, чиято цел е завръщане към нормален социален живот, включително, ако е необходимо, курсове за повишаване на квалификацията или подготовка за асистирано връщане в родните им страни.
Държавите-членки могат да създадат програми или проекти специално за тези граждани на трети страни.
2. Когато някоя държава-членка реши да създаде или да изпълнява програми или проекти, посочени в параграф 1, тя може да обвърже издаването или подновяването на разрешение за пребиваване с участие във въпросните програми или проекти.
ГЛАВА IV
ОТКАЗ ЗА ПОДНОВЯВАНЕ ИЛИ ОТНЕМАНЕ
Член 13
Отказ за подновяване
1. Разрешението за пребиваване, издадено въз основа на настоящата директива, не се подновява, ако престанат да се изпълняват условията, посочени в член 8, параграф 2, или ако компетентните органи вземат решение да прекратят процедурата.
2. Когато изтече срокът на разрешението за пребиваване, издадено въз основа на настоящата директива, се прилага общото законодателство по отношение на чужденците.
Член 14
Отнемане
Разрешението за пребиваване може да бъде отнето във всеки един момент, ако престанат да се изпълняват условията за издаването му. По-специално разрешението за пребиваване може да бъде отнето в следните случаи:
а)
ако притежателят доброволно и по собствена инициатива възобнови връзките си с предполагаемите извършители на престъпленията, посочени в член 2, букви б) и в), или
б)
ако компетентният орган прецени, че сътрудничеството на жертвата е измамно или че жалбата е измамна или неоснователна, или
в)
по причини, имащи отношение към обществения ред и опазването на вътрешната сигурност, или
г)
когато жертвата престане да сътрудничи, или
д)
когато компетентните органи решат да прекратят процедурата.
ГЛАВА V
ЗАКЛЮЧИТЕЛНИ РАЗПОРЕДБИ
Член 15
Предпазна клауза
Настоящата директива се прилага, без да накърнява националните специални правила за защита на жертвите и свидетелите.
Член 16
Отчет
1. Комисията предава доклад на Европейския парламент и на Съвета за прилагането на настоящата директива в държавите-членки най-късно до 6 август 2008 г. и предлага необходимите изменения. Държавите-членки предават на Комисията всяка информация от значение за съставяне на доклада.
2. След предаване на доклада, посочен в параграф 1, Комисията отчита на всеки три години най-малко прилагането на настоящата директива в държавите-членки пред Европейския парламент и пред Съвета.
Член 17
Транспониране
Държавите-членки въвеждат в сила законовите, подзаконовите и административните разпоредби, необходими, за да се съобразят с настоящата директива не по-късно от 6 август 2006 г. Те незабавно информират Комисията за това.
Когато държавите-членки приемат тези мерки, в тях се съдържа позоваване на настоящата директива или то се извършва при официалното им публикуване. Условията и редът на позоваване се определят от държавите-членки
Член 18
Влизане в сила
Настоящата директива влиза в сила в деня на публикуването й в Официален вестник на Европейския съюз.
Член 19
Адресати
Адресати на настоящата директива са държавите-членки в съответствие с Договора за създаване на Европейската общност.
Съставено в Люксембург на 29 април 2004 година.
COUNCIL DIRECTIVE 2004/81/EC
of 29 April 2004
on the residence permit issued to third-country nationals who are victims of trafficking in human beings or who have been the subject of an action to facilitate illegal immigration, who cooperate with the competent authorities
THE COUNCIL OF THE EUROPEAN UNION,
Having regard to the Treaty establishing the European Community, and in particular point 3 of Article 63 thereof,
Having regard to the proposal from the Commission, (1)
Having regard to the opinion of the European Parliament, (2)
Having regard to the opinion of the European Economic and Social Committee, (3)
Having consulted the Committee of the Regions,
Whereas:
(1)
The framing of a common immigration policy, including the definition of the conditions of entry and residence for foreigners and measures to combat illegal immigration, is a constituent element of the European Union's objective of creating an area of freedom, security and justice.
(2)
At its special meeting in Tampere on 15 and 16 October 1999, the European Council expressed its determination to tackle illegal immigration at source, for example by targeting those who engage in trafficking of human beings and the economic exploitation of migrants. It called on the Member States to concentrate their efforts on detecting and dismantling criminal networks while protecting the rights of victims.
(3)
An indication of the growing concern about this phenomenon at international level was the adoption by the United Nations General Assembly of a Convention against Transnational Organised Crime, supplemented by a Protocol to Prevent, Suppress and Punish Trafficking in Persons, especially Women and Children, and a Protocol Against the Smuggling of Migrants by Land, Sea and Air. These were signed by the Community and the 15 Member States in December 2000.
(4)
This Directive is without prejudice to the protection granted to refugees, to beneficiaries of subsidiary protection and persons seeking international protection under international refugee law and without prejudice to other human rights instruments.
(5)
This Directive is without prejudice to other provisions on the protection of victims, witnesses or persons who are particularly vulnerable. Nor does it detract from the prerogatives of the Member States as regards the right of residence granted on humanitarian or other grounds.
(6)
This Directive respects fundamental rights and complies with the principles recognised for example by the Charter of Fundamental Rights of the European Union.
(7)
Member States should give effect to the provision of this Directive without discrimination on the basis of sex, race, colour, ethnic or social origin, genetic characteristics, language, religion or belief, political or other opinions, membership of a national minority, fortune, birth, disabilities, age or sexual orientation.
(8)
At European level, Council Directive 2002/90/EC of 28 November 2002 defining the facilitation of unauthorised entry, transit and residence (4) and Council Framework Decision 2002/629/JHA of 19 July 2002 on combating trafficking in human beings (5) were adopted to strengthen the prevention and the fight against the above offences.
(9)
This Directive introduces a residence permit intended for victims of trafficking in human beings or, if a Member State decides to extend the scope of this Directive, to third-country nationals who have been the subject of an action to facilitate illegal immigration to whom the residence permit offers a sufficient incentive to cooperate with the competent authorities while including certain conditions to safeguard against abuse.
(10)
To this end, it is necessary to lay down the criteria for issuing a residence permit, the conditions of stay and the grounds for non-renewal and withdrawal. The right to stay under this Directive is subject to conditions and is of provisional nature.
(11)
The third country nationals concerned should be informed of the possibility of obtaining this residence permit and be given a period in which to reflect on their position. This should help put them in a position to reach a well-informed decision as to whether or not to cooperate with the competent authorities, which may be the police, prosecution and judicial authorities (in view of the risks this may entail), so that they cooperate freely and hence more effectively.
(12)
Given their vulnerability, the third-country nationals concerned should be granted the assistance provided by this Directive. This assistance should allow them to recover and escape the influence of the perpetrators of the offences. The medical treatment to be provided to the third-country nationals covered by this Directive also includes, where appropriate, psychotherapeutical care.
(13)
A decision on the issue of a residence permit for at least six months or its renewal has to be taken by the competent authorities, who should consider if the relevant conditions are fulfilled.
(14)
This Directive should apply without prejudice to the activities carried out by the competent authorities in all phases of the relevant national proceedings, and in particular when investigating the offences concerned.
(15)
Member States should consider authorising the stay on other grounds, according to their national legislation, for third-country nationals who may fall within the scope of this Directive, but who do not, or no longer, fulfil the conditions set by it, for the members of his/her family or for persons treated as members of his/her family.
(16)
To enable the third-country nationals concerned to gain their independence and not return to the criminal network, the holders of the residence permit should be authorised, under the conditions set by this Directive, to have access to the labour market and pursue vocational training and education. In authorising access of the holders of the residence permit to vocational training and education, Member States should consider in particular the likely duration of stay.
(17)
The participation of the third-country nationals concerned to programmes and schemes, already existing or to be introduced, should contribute to their recovery of a normal social life.
(18)
If the third-country nationals concerned submit an application for another kind of residence permit, Member States take a decision on the basis of ordinary national aliens' law. When examining such an application, Member States should consider the fact that the third-country nationals concerned have been granted the residence permit issued under this Directive.
(19)
Member States should provide the Commission, with respect to the implementation of this Directive, with the information which has been identified in the framework of the activities developed with regard to the collection and treatment of statistical data concerning matters falling within the area of Justice and Home Affairs.
(20)
Since the objective of introducing a residence permit for the third-country nationals concerned who cooperate in the fight against trafficking in human beings cannot be sufficiently achieved by the Member States and can therefore, by reason of the scale of the action, be better achieved at the Community level, the Community may adopt measures, in accordance with the principle of subsidiarity as set out in Article 5 of the Treaty. In accordance with the principle of proportionality, as set out in that Article, this Directive does not go beyond what is necessary in order to achieve that objective.
(21)
In accordance with Articles 1 and 2 of the Protocol on the position of the United Kingdom and Ireland, annexed to the Treaty on the European Union and to the Treaty establishing the European Community and without prejudice to Article 4 of the said Protocol, these Member States are not taking part in the adoption of this Directive and are not bound by it or subject to its application.
(22)
In accordance with Article 1 and 2 of the Protocol on the position of Denmark, annexed to the Treaty on the European Union and the Treaty establishing the European Community, Denmark does not take part in the adoption of this Directive and is not bound by it or subject to its application,
HAS ADOPTED THIS DIRECTIVE:
CHAPTER I
GENERAL PROVISIONS
Article 1
Purpose
The purpose of this Directive is to define the conditions for granting residence permits of limited duration, linked to the length of the relevant national proceedings, to third-country nationals who cooperate in the fight against trafficking in human beings or against action to facilitate illegal immigration.
Article 2
Definitions
For the purposes of this Directive:
(a)
‘third-country national’ means any person who is not a citizen of the Union within the meaning of Article 17(1) of the Treaty;
(b)
‘action to facilitate illegal immigration’ covers cases such as those referred to in Articles 1 and 2 of Directive 2002/90/EC;
(c)
‘trafficking in human beings’ covers cases such as those referred to in Articles 1, 2 and 3 of Framework Decision 2002/629/JHA;
(d)
‘measure to enforce an expulsion order’ means any measure taken by a Member State to enforce the decision of the competent authorities ordering the expulsion of a third-country national;
(e)
‘residence permit’ means any authorisation issued by a Member State, allowing a third-country national who fulfils the conditions set by this Directive to stay legally on its territory.
(f)
‘unaccompanied minors’ means third-country nationals below the age of eighteen, who arrive on the territory of the Member State unaccompanied by an adult responsible for them whether by law or custom, and for as long as they are not effectively taken into the care of such a person, or minors who are left unaccompanied after they have entered the territory of the Member State.
Article 3
Scope
1. Member States shall apply this Directive to the third-country nationals who are, or have been victims of offences related to the trafficking in human beings, even if they have illegally entered the territory of the Member States.
2. Member States may apply this Directive to the third-country nationals who have been the subject of an action to facilitate illegal immigration.
3. This Directive shall apply to the third-country nationals concerned having reached the age of majority set out by the law of the Member State concerned.
By way of derogation, Member States may decide to apply this Directive to minors under the conditions laid down in their national law.
Article 4
More favourable provisions
This Directive shall not prevent Member States from adopting or maintaining more favourable provisions for the persons covered by this Directive.
CHAPTER II
PROCEDURE FOR ISSUING THE RESIDENCE PERMIT
Article 5
Information given to the third-country nationals concerned
When the competent authorities of the Member States take the view that a third-country national may fall into the scope of this Directive, they shall inform the person concerned of the possibilities offered under this Directive.
Member States may decide that such information may also be provided by a non-governmental organisation or an association specifically appointed by the Member State concerned.
Article 6
Reflection period
1. Member States shall ensure that the third-country nationals concerned are granted a reflection period allowing them to recover and escape the influence of the perpetrators of the offences so that they can take an informed decision as to whether to cooperate with the competent authorities.
The duration and starting point of the period referred to in the first subparagraph shall be determined according to national law.
2. During the reflection period and while awaiting the decision of the competent authorities, the third-country nationals concerned shall have access to the treatment referred to in Article 7 and it shall not be possible to enforce any expulsion order against them.
3. The reflection period shall not create any entitlement to residence under this Directive.
4. The Member State may at any time terminate the reflection period if the competent authorities have established that the person concerned has actively, voluntarily and on his/her own initiative renewed contact with the perpetrators of the offences referred to in Article 2(b) and (c) or for reasons relating to public policy and to the protection of national security.
Article 7
Treatment granted before the issue of the residence permit
1. Member States shall ensure that the third-country nationals concerned who do not have sufficient resources are granted standards of living capable of ensuring their subsistence and access to emergency medical treatment. They shall attend to the special needs of the most vulnerable, including, where appropriate and if provided by national law, psychological assistance.
2. Member States shall take due account of the safety and protection needs of the third-country nationals concerned when applying this Directive, in accordance with national law.
3. Member States shall provide the third-country nationals concerned, where appropriate, with translation and interpreting services.
4. Member States may provide the third-country nationals concerned with free legal aid, if established and under the conditions set by national law.
Article 8
Issue and renewal of the residence permit
1. After the expiry of the reflection period, or earlier if the competent authorities are of the view that the third-country national concerned has already fulfilled the criterion set out in subparagraph (b), Member States shall consider:
(a)
the opportunity presented by prolonging his/her stay on its territory for the investigations or the judicial proceedings, and
(b)
whether he/she has shown a clear intention to cooperate and
(c)
whether he/she has severed all relations with those suspected of acts that might be included among the offences referred to in Article 2(b) and (c).
2. For the issue of the residence permit and without prejudice to the reasons relating to public policy and to the protection of national security, the fulfilment of the conditions referred to in paragraph 1 shall be required.
3. Without prejudice to the provisions on withdrawal referred to in Article 14, the residence permit shall be valid for at least six months. It shall be renewed if the conditions set out in paragraph 2 of this Article continue to be satisfied.
CHAPTER III
TREATMENT OF HOLDERS OF THE RESIDENCE PERMIT
Article 9
Treatment granted after the issue of the residence permit
1. Member States shall ensure that holders of a residence permit who do not have sufficient resources are granted at least the same treatment provided for in Article 7.
2. Member States shall provide necessary medical or other assistance to the third-country nationals concerned, who do not have sufficient resources and have special needs, such as pregnant women, the disabled or victims of sexual violence or other forms of violence and, if Member States have recourse to the option provided for in Article 3(3), minors.
Article 10
Minors
If Member States have recourse to the option provided for in Article 3(3), the following provisions shall apply:
(a)
Member States shall take due account of the best interests of the child when applying this Directive. They shall ensure that the procedure is appropriate to the age and maturity of the child. In particular, if they consider that it is in the best interest of the child, they may extend the reflection period.
(b)
Member States shall ensure that minors have access to the educational system under the same conditions as nationals. Member States may stipulate that such access must be limited to the public education system.
(c)
In the case of third-country nationals who are unaccompanied minors, Member States shall take the necessary steps to establish their identity, nationality and the fact that they are unaccompanied. They shall make every effort to locate their families as quickly as possible and take the necessary steps immediately to ensure legal representation, including representation in criminal proceedings, if necessary, in accordance with national law.
Article 11
Work, vocational training and education
1. Member States shall define the rules under which holders of the residence permit shall be authorised to have access to the labour market, to vocational training and education.
Such access shall be limited to the duration of the residence permit.
2. The conditions and the procedures for authorising access to the labour market, to vocational training and education shall be determined, under the national legislation, by the competent authorities.
Article 12
Programmes or schemes for the third-country nationals concerned
1. The third-country nationals concerned shall be granted access to existing programmes or schemes, provided by the Member States or by non-governmental organisations or associations which have specific agreements with the Member States, aimed at their recovery of a normal social life, including, where appropriate, courses designed to improve their professional skills, or preparation of their assisted return to their country of origin.
Member States may provide specific programmes or schemes for the third-country nationals concerned.
2. Where a Member State decides to introduce and implement the programmes or schemes referred to in paragraph 1, it may make the issue of the residence permit or its renewal conditional upon the participation in the said programmes or schemes.
CHAPTER IV
NON-RENEWAL AND WITHDRAWAL
Article 13
Non-renewal
1. The residence permit issued on the basis of this Directive shall not be renewed if the conditions of Article 8(2) cease to be satisfied or if a decision adopted by the competent authorities has terminated the relevant proceedings.
2. When the residence permit issued on the basis of this Directive expires ordinary aliens' law shall apply.
Article 14
Withdrawal
The residence permit may be withdrawn at any time if the conditions for the issue are no longer satisfied. In particular, the residence permit may be withdrawn in the following cases:
(a)
if the holder has actively, voluntarily and in his/her own initiative renewed contacts with those suspected of committing the offences referred to in Article 2(b) and (c); or
(b)
if the competent authority believes that the victim's cooperation is fraudulent or that his/her complaint is fraudulent or wrongful; or
(c)
for reasons relating to public policy and to the protection of national security; or
(d)
when the victim ceases to cooperate; or
(e)
when the competent authorities decide to discontinue the proceedings.
CHAPTER V
FINAL PROVISIONS
Article 15
Safeguard clause
This Directive shall apply without prejudice to specific national rules concerning the protection of victims and witnesses.
Article 16
Report
1. No later than 6 August 2008, the Commission shall report to the European Parliament and the Council on the application of this Directive in the Member States and propose any amendments that are necessary. The Member States shall send the Commission any information relevant to the preparation of this report.
2. After presenting the report referred to in paragraph 1, the Commission shall report to the European Parliament and the Council at least every three years on the application of this Directive in the Member States.
Article 17
Transposal
The Member States shall bring into force the laws, regulations and administrative provisions necessary to comply with this Directive before 6 August 2006. They shall immediately inform the Commission accordingly.
When the Member States adopt these measures, they shall contain a reference to this Directive or shall be accompanied by such a reference on the occasion of their official publication. The methods of making such reference shall be laid down by Member States.
Article 18
Entry into force
This Directive shall enter into force on the day of its publication in the Official Journal of the European Union.
Article 19
Addressees
This Directive is addressed to the Member States in accordance with the Treaty establishing the European Community.
Done at Luxembourg, 29 April 2004.