РЕШЕНИЕ НА КОМИСИЯТА
от 21 октомври 2008 година
относно мярка за държавна помощ C 10/08 (ex NN 7/08), приведена в действие от Германия за преструктурирането на IKB Deutsche Industriebank AG
(нотифицирано под номер C(2008) 6022)
(само текстът на немски език е автентичен)
(текст от значение за ЕИП)
(2009/775/ЕО)
КОМИСИЯТА НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ,
като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност, и по-специално член 88, параграф 2, алинея първа от него,
като взе предвид Споразумението за Европейското икономическо пространство, и по-специално член 62, параграф 1, буква а) от него,
като покани заинтересованите страни да представят мненията си в съответствие с горепосочените разпоредби (1),
като има предвид че:
1. ПРОЦЕДУРА
(1)
Процедурата бе открита въз основа на информация, изпратена от Германия на 3 август 2007 г. След продължителен обмен на информация Германия изпрати уведомление за мерките с писмо от 15 януари 2008 г., като твърдеше, че мерките следва при всички случаи да бъдат определени като съвместима помощ за оздравяване и преструктуриране.
(2)
С писмо от 27 февруари 2008 г. Комисията уведоми Германия, че е решила да открие процедурата, предвидена в член 88, параграф 2 от Договора за ЕО, по отношение на мерките.
(3)
Решението на Комисията да открие официална процедура по разследване (наричано по-долу „решение за откриване на процедура“) беше публикувано в Официален вестник на Европейския съюз. (2) Комисията покани заинтересованите страни да представят мненията си по отношение на помощта. Комисията не получи никакви мнения на трети страни.
(4)
На 27 март 2008 г. Германия представи своите мнения относно становището на Комисията след откриването на официалната процедура по разследване и в допълнение към информацията, изпратена на 15 и 25 януари, 5 и 25 февруари и 3, 6, 11, 14, 20 и 27 март, представи допълнителни сведения на 3 и 25 април, 7 и 30 май, 9 и 27 юни, 25 юли, 4, 22 и 26 август, 2, 3, 4, 5, 16, 18, 19 и 25 септември и 14 октомври 2008 г. С тази информация Германия предостави 68 различни договори и документи, които представляват основата на мерките. С немските органи, получателя на помощта и Kreditanstalt für Wiederaufbau (наричана по-долу „KfW“) се проведоха няколко срещи и телефонни конферентни разговори.
2. ОПИСАНИЕ НА МЕРКИТЕ
2.1. ПОЛУЧАТЕЛЯТ
(5)
Получателят на помощта е IKB Deutsche Industriebank AG (наричана по-долу „IKB“). IKB е средна по размер, частна немска банка, регистрирана на SDAX. Нейното седалище се намира в Дюселдорф. Мажоритарният ѝ акционер е държавната банка KfW. Преди кризата KfW държеше 38 % от акциите. Stiftung Industrieforschung, която няма собствена дейност, държеше 12 %, докато останалите 50 % от акциите се търгуваха свободно на пазара. След предвиденото увеличение на капитала делът на KfW ще нарасне на 91 %.
(6)
Основният акционер на IKB - KfW, е германска банка за развитие, собственост на федералното правителство (80 %) и немските провинции (20 %). Тя е една от десетте най-големи банки в Германия с общ размер на активите от 360 млрд. EUR към 31 декември 2006 г. Това е институция регистрирана по публичното право, установена в Германия, която подпомага икономиката, обществото и околната среда в Германия, Европа и в целия свят. KfW има за задача да насърчава малките и средни предприятия, да финансира и модернизира жилищния сектор, образованието и обучението за усъвършенстване, финансирането на общински инфраструктурни проекти, да насърчава финансирането на износа и проектното финансиране, да подкрепя развиващите се страни и страните в преход, както и опазването на околната среда и климата. KfW набира преобладаващата част от средствата за развитие на капиталовия пазар. Нейната функция на банка за развитие, която ѝ е предоставена от държавата, е залегнала в Закона за KfW (3). При упражняването на обществената си задача KfW се ползва от правителствена гаранция за платежоспособност (Anstaltslast).
(7)
Преди преструктурирането стопанската дейност на IKB може да се раздели на следните четири направления:
1.
Корпоративно банкиране
Основната дейност на IKB се изразява в дългосрочно финансиране на средни по размер дружества с годишен оборот от 7,5 млн. EUR или повече. Предоставянето на кредити, финансирането на собствен капитал и лизингът за средни предприятия, съсредоточени в Германия, винаги са съставлявали главната дейност на сегмента корпоративно банкиране. Докато пазарният дял на IKB в сегмента корпоративно банкиране е само 1 %, делът ѝ на пазара на дългосрочни заеми за средни предприятия възлиза на 10 %. Ключовият фактор за успеха са дългосрочните взаимоотношения с клиентите. Въпреки това конкуренцията е много силна и маржовете на печалбата са ниски. Дейността по предоставяне на заеми е […] (4) с ограничена привлекателност и за IKB е важно да разработи по-печеливши дейности въз основа на дългосрочни взаимоотношения с клиентите в рамките на съществуващата клиентска основа (например структурирано финансиране или продукти, свързани с недвижимо имущество).
2.
Структурирано финансиране
Дейностите по структурираното финансиране включват по-специално финансиране на преки инвестиции, индустриални проекти, износ, финансиране на придобивания и инфраструктури, както и реорганизация на корпоративни финансови структури и синдикиране на заеми за средно големи клиенти. Филиалите на IKB във важните финансови центрове Лондон, Люксембург, Мадрид, Милано, Ню Йорк и Париж са добре позиционирани да подпомагат национално и международно финансиране на придобивания. IKB помага на клиентите си да оптимизират общото финансиране на своите дружества и при откупуването на заеми. В рамките на своята дейност по синдикиране на кредити IKB участва също в кредитни инструменти, учредени от други кредитни институции. Дейностите по структурирано финансиране са съсредоточени в Германия, макар че IKB работи и с немските дружества в Западна Европа.
Дейността по структурираното финансиране е високодоходна дейност за IKB. В първоначалния план за преструктуриране, който не включва компенсаторните мерки, договорени на по-късен етап, за сегмента на структурираното финансиране е посочена възвращаемост на собствения капитал от около [ 10] %.
3.
Финансиране на недвижимо имущество
Около [ 10] % от пазарната дейност на IKB е насочена към финансирането на недвижимо имущество. Тази дейност е съсредоточена във финансирането на офис сгради, обекти за търговия и логистика, обекти за нуждите на управлението, както и в пакетното финансиране на обекти, при които могат да се очакват устойчиви възможности за отдаване под наем и продажба. В тази си дейност IKB е партньор на средни и големи предприятия, частни и институционални инвеститори, дружества за разработване на проекти, агенции за развитие на отделните провинции и дружества за управление на фондове. Проектите имат минимално изискване за финансиране от 5 млн. EUR. Като доставчик на пълната гама от услуги за инвестиции в недвижимо имущество, IKB разработва също изчерпателни планове и решения за реализация на проекти за ново строителство, както и за саниране и преустройство. Тя предлага услуги по финансиране на сектора на недвижимото имущество не само в Германия, но също и в други европейски страни. Дейностите в чужбина са съсредоточени в Белгия, Франция, Италия, Люксембург, Холандия, Испания и Обединеното кралство.
В първоначалния план за преструктуриране, който не включва договорените на по-късен етап компенсаторни мерки, за този сегмент е посочена възвращаемост на собствения капитал от около [ 5] %.
4.
Портфейлни инвестиции
От началото на века IKB започна да разширява инвестициите си в международни портфейли с голямо разнообразие от категории активи. Целта на това разширяване бе да се разнообрази рисковият ѝ профил по отношение на регионите и секторите, като същевременно се увеличат печалбите ѝ под формата на приходи от комисионни. Използвайки дружества със специална инвестиционна цел извън счетоводния баланс, за да отстрани от баланса кредитния риск, IKB успя да освободи капитал за инвестиции в други класове активи като финансиране на средни по размер дружества и кредити. Както ще бъде посочено по-нататък в точка 10 и сл., значителните портфейлни инвестиции на IKB бяха в основата на нейните затруднения. Като последица, междувременно IKB преустанови дейността си в този сегмент.
(8)
През оперативната 2006-2007 г. различните сегменти на дейност постигнаха следните резултати:
Таблица 1
Преглед на сегментите на дейност
В млн. EUR
Оперативна печалба
Размер на кредитите
Корпоративно банкиране
92,8
16 065
Структурирано финансиране
90,6
4 889
Недвижимо имущество
23,2
7 870
Портфейлни инвестиции
11,3
18 260
Централно/консолидирано
- 103
4 114
Общо
114,5
51 198
(9)
Преди кризата IKB имаше общо балансово число от 49,1 млрд. EUR (към 31 декември 2006 г.), който нарасна на 63,5 млрд. EUR след преизчисленото осчетоводяване, при което бяха взети под внимание всички извънбалансови дейности на IKB (към 31 март 2007 г.).
2.2. Причини за затрудненията на IKB
(10)
Затрудненията на IKB са свързани с текущата криза с американските високорисковите ипотечни кредити, в резултат на която IKB, и в частност едно от нейните дружества със специална инвестиционна цел - Rhineland Funding Capital Corporation (наричано по-долу „Rhineland“), имаха големи рискови експозиции (5). Кризата породи значителни нужди от ликвидни средства, които Rhineland (в случаи, когато обикновено използваните за тази цел търговски книжа не бяха напълно записани) покри чрез кредитни линии, осигурени от търговски банки.
(11)
IKB предостави на Rhineland няколко линии за ликвидност в размер на около 8,1 млрд. EUR. Rhineland ги инвестира в структурирани кредитни портфейли, включващи експозиции към американски високорискови ипотечни кредити, и рефинансира инвестициите си чрез емитиране на обезпечени с активи търговски книжа (СР). Освен предоставените на Rhineland преки инструменти за ликвидност, IKB предостави непряка защита от риск на активите на Rhineland чрез така наречената структура Havenrock. Цялостната рискова експозиция на структурата Havenrock за IKB възлезе на 1,2 млрд. EUR. Преките ликвидни средства, отпуснати на Rhineland и на структурата Havenrock са били извън счетоводния баланс. IKB държеше също преки портфейлни инвестиции, които са отразявани в счетоводния баланс (отчасти във високорисковия сегмент) чрез инструменти за подчинен дълг в структурирания инвестиционен инструмент Rhinebridge, а също и в други видове инвестиционни портфейли (като например в облигации, гарантирани с рискови кредити, или CDO). През лятото на 2007 г. части от структурираните портфейли на Rhineland и Rhinebridge, както и гарантираните с рискови кредити облигации, които първоначално имаха висок рейтинг, претърпяха значително понижение от рейтинговите агенции.
(12)
В резултат на текущата криза на високорисковия ипотечен пазар в САЩ и като пряка последица от понижаването от страна на рейтинговите агенции на рейтинга на активите, обезпечени с високорискови ипотеки, котировките на определени ценни книжа, търгувани в този пазарен сегмент, се понижиха. Такъв е по-специално случаят с дружеството със специална цел Rhineland, чиято способност да рефинансира инвестиционния си портфейл на пазара на търговски ценни книжа бе застрашена. Предвид факта, че пазарът на търговски книжа се изчерпа, съществуваше вероятност Rhineland да прибегне до предоставените от IKB 8,1 млрд. EUR линии за ликвидност, за които обаче в счетоводния баланс на Rhineland не бяха предвидени резерви. Освен това останалите портфейлни инвестиции, отразени в счетоводния баланс, като Rhinebridge, бяха предмет на значителни колебания в справедливата им цена, които трябваше да бъдат отразени в съответствие с международните стандарти за финансово отчитане (IFRS).
(13)
Трудностите на IKB произтекоха от портфейлни инвестиции в размер на 18,3 млрд. EUR. Портфейлните инвестиции в размер на 18,3 млрд. EUR, отразени в преизчислените отчети за 2006-2007 г., бяха държани до голяма степен извън счетоводния баланс на Rhineland и бяха включени само в малка степен с баланса на IKB. Извънбалансовите активи на Rhineland бяха на стойност 11,5 млрд. EUR (към 31 март 2007 г. и по време на кризата). В резултат на продажби и коригиране на обменни курсове с течение на времето, стойността им намаля и през август 2008 г. възлизаше на 6,3 млрд. EUR. Вписаните в счетоводния баланс портфейлни инвестиции възлизат на 6,8 млрд. EUR в преизчисления счетоводен баланс за 2006-2007 г.
2.3. Мерките
а) Първа мярка - рисковата гаранция
(14)
На 27 юли 2007 г. немският орган за банков надзор BaFin получи информация от немска банка, предоставила кредитна линия на IKB, че ще преустанови тази кредитната линия. BaFin съответно се свърза с KfW, Федералното министерство на финансите и други заинтересовани страни и обяви, че ще затвори банката (6), ако тези страни не поемат рисковете от участието на IKB в Rhineland. Освен това се оказа, че високорисковата експозиция на IKB не е била ограничена единствено до Rhineland, но включва също Rhinebridge и други високорискови портфейлни инвестиции.
(15)
На 29 юли 2007 г. BaFin, Федералното министерство на финансите, KfW и трите основни банкови асоциации в Германия (7) се споразумяха, че KfW ще се намеси, в координация с BaFin, като предостави рискова гаранция за IKB. Банковите асоциации се споразумяха да поемат 30 % от рисковете, включени в рисковата гаранция; това бе потвърдено писмено в споразумение между KfW и трите банкови асоциации на 16 август 2007 г.
(16)
По-специално, KfW обяви, че за да гарантира ликвидността на IKB, ще:
-
предостави рискова гаранция от понеделник, 30 юли 2007 г., за всички права (такси) и задължения на IKB в рамките на инструментите за ликвидност, предоставени на Rhineland на стойност от 8,1 млрд. EUR (впоследствие тази сума възлиза на 6,3 млрд. EUR, предимно заради промени в обменните курсове). Формалното поемане на задълженията по инструментите за ликвидност, предоставени на Rhineland от 29 юли 2007 г., ще остане в сила до падежа или продажбата (8) на структурираните кредитни портфейли. Падежът на такива портфейли по принцип е повече от пет години;
-
предпази IKB от загуби от 1 млрд. EUR, произтичащи от участията с Rhinebridge и други вписани в счетоводния баланс високорискови портфейлни инвестиции на обща стойност от 6,8 млрд. EUR.
(17)
Германия първоначално прецени, че общите очаквани загуби в рамките на рисковата гаранция, предоставена на IKB от KfW и банковите асоциации, възлиза на 3,5 млрд. EUR (2,5 млрд. EUR за Rhineland и Havenrock и 1 млрд. EUR за Rhinebridge и други преки високорискови портфейлни инвестиции (9).
(18)
В първоначалното споразумение от 29 юли 2007 г. KfW и банковите асоциации се съгласиха да разпределят очакваните загуби от рисковата гаранция, както следва:
-
по принцип KfW ще поеме 70 % от очакваните загуби, но без горна граница по отношение на риска, свързан с Rhineland, т.е. KfW поема 100 % от загубите, които надхвърлят участието от 30 % на банковите асоциации (вж. по-долу);
-
банковите асоциации поемат 30 % от очакваните загуби, ограничени до 1 млрд. EUR.
(19)
Разпределението на риска между KfW и банковите асоциации е валидно за банковите асоциации в рамките на максимален праг на отговорност от 1 млрд. EUR, независимо от това къде са понесени загубите (Rhineland, Rhinebridge или преките инвестиции), като разпределението между страните се прилага в равни пропорции в съответствие с договореното разпределение на риска.
(20)
В допълнение към участието си в рисковата гаранция, трите банкови асоциации се споразумяха да използват влиянието си, за да убедят своите членове да възобновят кредитните линии за IKB, които са били преустановени при възникването на кризата.
(21)
Освен това, в споразумението от 16 август 2007 г. се посочва, че KfW, в ролята си на лидер в пула, ще договори подходяща такса за рисковата гаранция и ще уреди изплащането на всички разходи, претърпени от банковите асоциации и KfW. Докато по отношение на изплащането на всички разходи бе постигнато споразумение и са взети съответните мерки, въпросът за таксата бе изоставен, тъй като можеше да бъде тълкуван като […], което би изисквало одобрението на […].
(22)
Делът на банковите асоциации в риска от 30 % бе разпределен между тях, както следва:
-
BdB - 50 %;
-
BVR - 16,7 %;
-
DSGV - 33,3 %.
(23)
BdB пое дял от 50 %, тъй като в случай на несъстоятелност на IKB, фондът за гарантиране на депозитите на частните банки би поел гаранцията за всяко вложение по частна или фирмена сметка в размер до 30 % от собствения капитал на IKB в рамките на гаранцията (около 662 млн. EUR на клиент към 26 септември 2007 г.) (10).
б) Втората мярка - допълнителна рискова гаранция
(24)
Вследствие на по-нататъшното влошаване на положението на финансовите пазари, рисковата гаранция за загубите на IKB в рамките на Havenrock беше поискана в пълен размер и поради това се оказа недостатъчна. Бяха необходими допълнителни мерки за покриване на загубите, с цел да се гарантира, че IKB ще продължи да извършва дейността си. На 30 ноември 2007 г. KfW и банковите асоциации покриха допълнителни рискове, оценени на 350 млн. EUR (440 млн. USD), свързани с кредитните линии на IKB в структурата Havenrock. KfW покри 150 млн. EUR, от които 54,3 млн. EUR бяха под формата на конвертируем кредит, който бе преобразуван в акции на 14 февруари 2008 г. (в сила от 28 февруари 2008 г.), за да увеличи своя дял в IKB на 43 %. BdB пое допълнително 150 млн. EUR, а BVR и DGSV - 50 млн. EUR.
в) Третата мярка - капиталова инжекция и заем от KfW
(25)
През февруари 2008 г. немското правителство разпореди на KfW да предостави на IKB допълнително 2,3 млрд. EUR.
(26)
Под формата на заеми са предоставени 1,05 млрд. EUR, изплащането на които веднага е отменено, предмет на клауза за изчакване на по-добри времена, според която KfW ще получи изплащане, когато IKB реализира печалби в следващите години. Мерките бяха необходими, за да се инжектира капитал в банката, така че да се предотврати падането на коефициента на адекватност на първичния капитал на IKB под законово регламентирания минимален праг съгласно правилата за платежоспособност на банките.
(27)
Освен това BaFin изиска от KfW да предостави неограничена гаранция за увеличение на капитала, в отговор на което KfW декларира, че е готова да предостави допълнително финансиране в размер на 1,25 млрд. EUR. Подготовката за тази процедура за капиталово увеличение като цяло беше осъществена през август 2008 г., но действителното ѝ привеждане в действие зависи от положително решение на Комисията и поради това увеличението на капитала все още не е осъществено. След увеличението на капитала делът на KfW в IKB би нараснал до около 90,8 %.
(28)
Третата мярка на KfW беше подпомогната от немското правителство, което отпусна 1,2 млрд. EUR на KfW, както и от банковите асоциации, които предоставиха 300 млн. EUR.
г) Осигуряване на ликвидни средства
(29)
В допълнение, от януари 2008 г. KfW също осигури на IKB линии за ликвидност в общ размер [ 2,5] млрд. EUR. Това се изразява в два рамкови ликвидни инструмента от по […] млрд. EUR всеки. Първият рамков инструмент от 24 януари 2008 г. бе предоставен при Euribor плюс [ 50] базисни пункта до [ 50] базисни пункта срещу обезпеченост от [ 100] %. Вторият рамков инструмент от 18 юли 2008 г. бе предоставен при Euribor плюс [ 100] базисни пункта срещу обезпеченост от [ 100] %. Обезпечението за кредитните линии беше установено на посоченото високо равнище с цел да се гарантира, че то ще бъде достатъчно да покрие заема дори при най-лошия сценарий.
(30)
IKB получи линии за ликвидност и от други банки. Сред тях са [голяма банка от САЩ] и [друга голяма банка от САЩ], които предоставиха на IKB инструменти за ликвидност от [ 0,75] млрд. EUR на месечна основа при Euribor плюс [ 100]-[ 100] базисни пункта срещу обезпечение от [ 100]-[ 100] %. Освен това [германска регионална банка] предостави на IKB линия за ликвидност в размер на [ 250] млн. EUR за една година при Euribor плюс [ 90]-[ 100] базисни пункта срещу обезпечение от [ 100]-[ 100] %, а [друга регионална германска банка] - линия за ликвидност в размер до [ 500] млн. EUR за една година при Euribor плюс [ 50] базисни пункта и съответното обезпечение.
2.4. Увеличаване на загубите през периода на преструктуриране
(31)
Очакваните разходи, покривани от рисковата гаранция за извънбалансовите активи в Rhineland, нараснаха от първоначалната прогноза за 2,5 млрд. EUR при най-лошия сценарий до 7,0 млрд. EUR (11). В рамките на рисковата гаранция за Rhineland от юли 2007 г. KfW пое всички рискове, свързани с активите извън счетоводния баланс, т.е. прехвърли рисковете в собствения си счетоводен баланс. Това оставя непроменен тавана от 1 млрд. EUR за гаранцията на банковите асоциации за загуби по други позиции.
(32)
Освен това, първата мярка покрива загуби до 1 млрд. EUR от вписаните в счетоводния баланс портфейлни инвестиции от 6,8 млрд. EUR. През пролетта на 2008 г. вписаните в счетоводния баланс инвестиции спадна до 6,31 млрд. EUR поради коригиране на обменните валутни курсове. През същия период IKB се опита да продаде двата портфейла на публичен търг. Продажбата не се осъществи, тъй като подадените оферти бяха много по-ниски от очакваната продажна цена поради текущата финансова криза на пазара. Вследствие на това IKB трябваше допълнително да намали счетоводната стойност на портфейлите. До август 2008 г. IKB беше загубила [ 750] млн. EUR. Освен това активи с номинална стойност 990 млн. EUR бяха продадени на пазара. Така общата номинална стойност на оставащия портфейл през август 2008 г. възлизаше на [ 5] млрд. EUR.
(33)
С цел яснота, в процеса на подготовката за възможна продажба на IKB, оставащата рискова гаранция за портфейлите в счетоводния баланс на IKB бе преждевременно използвана през август, като оставащите 360 млн. EUR бяха предоставени от KfW. Загубите все още не бяха формално реализирани но базисните активи вече бяха неизплатими. По този начин гаранцията от 1 млрд. EUR е изтеглена изцяло и може да се счита за реализирана.
(34)
В контекста на преговорите с участниците в търга оставащите портфейлни инвестиции са разделени на два структурирани инвестиционни портфейла (наричани по-долу SIP 1 и SIP 2). SIP 1 съдържа предимно [специфични ценни книжа] с номинална стойност […] млрд. EUR и счетоводна стойност [ 1] млрд. EUR (12). SIP 2 съдържа оставащите [ценни книжа] на IKB с номинална стойност […] млрд. EUR и счетоводна стойност [ 1] млрд. EUR.
(35)
В таблица 2 е представен преглед на движенията в портфейлните инвестиции до края на август 2008 г. Регистрираните и очакваните загуби се оценяват общо на 10,28 млрд. EUR.
Таблица 2
Преглед на движенията в портфейлните инвестиции от март 2007 г. до август 2008 г.
В млрд. EUR
Номинална стойност, преизчислена към март 2007 г.
Коригиране на обменни курсове
Продажби
(номинална стойност на активите)
Загуби от продажби
(номинална стойност на продажната цена)
Регистрирани загуби
(номинална стойност на активите)
Номинална стойност към август 2008 г.
(IKB или KfW)
Амортизации
Осчетоводена стойност към август 2008 г.
(IFRS)
Общо загуби
(регистрирани + очаквани)
Rhineland
11,5
3,7
[ 1]
-
[ 0,5]
[ 5]
(KfW)
[ 3]
[ 2]
[ 3,5]
Havenrock
(1,2)
-
-
-
1,2
0
0
0
1,2
Общо вписани в счетоводния баланс
6,81
0,5
[ 2]
[ 0,5]
[ 0,75]
[ 5]
(IKB)
[ 1,5]
[ 2]
[ 2]
-
SIP 1
не съществува
[…]
(IKB)
[…]
[ 1]
[…]
-
SIP 2
не съществува
[…]
(IKB)
[…]
[ 1]
[…]
-
други
6,81
0,5
[ 2]
[ 0,5]
[ 0,5]
0
0
0
[ 0,5]
Общо (1-3)
18,3
0,5
[ 2]
[ 0,5]
[ 1,7]
[ 7,5]
[ 4,5]
[ 3,0]
[ 6,0]
2.5. Процесът на продажба
(36)
Процесът на продажба на акциите на KfW в IKB започна през януари 2008 г. и приключи на 21 август 2008 г. с решението IKB да бъде продадена на Lone Star Funds VI Financial Holdings LP Dallas, САЩ (наречена по-долу „Lone Star“).
(37)
Продажбата беше извършена под формата на открита, недискриминационна и прозрачна тръжна процедура. Тя бе публично обявена в началото на януари 2008 г. и [ 40] участници (включително немски и международни банки, както и финансови инвеститори) заявиха интерес в първия кръг. [ 20] от тях подписаха клауза за поверителност и получиха информационния меморандум (в края на януари). [ 5] участника подадоха индикативни оферти (в края на февруари). [ 5] от тях получиха достъп до данните. [ 5] участника подадоха окончателна оферта (в средата на май).
(38)
В края на май 2008 г. KfW избра три от тези [ 5] участника, които да направят окончателна обвързваща оферта (финансови и стратегически инвеститори от различни страни). От [ 5] участника, които подадоха валидни оферти, Lone Star беше избрана въз основа на съпоставяне на икономическите показатели на [ 5] оферти, т.е. офертата, предлагаща най-високата нетна цена.
(39)
Продажбата на IKB на практика включва продажна цена от около […] млн. EUR (за 90,8 % от акциите) плюс ангажимент от страна на Lone Star да инжектира в IKB капитал от [ 400] млн. EUR. Lone Star подаде офертата си, като предполагаше, че клаузата за изчакване по-добри времена ще отпадне. В замяна на това Lone Star пое ангажимент да финансира SIP 2 с посочените по-горе [ 400] млн. EUR. В момента IKB обмисля дали да продаде активите от SIP 2 на дружество със специална инвестиционна цел. KfW се съгласи да участва в рефинансирането на SIP 2 със заем от 775 млн. EUR, който да бъде изплатен при Euribor плюс [ 80] базисни пункта, и се ползва с предимство пред първостепенните капиталови полици (capital notes) в размер на [ 200] млн. EUR и полиците тип „мецанин“ [ 150] млн. EUR, предоставени от Lone Star и IKB.
(40)
KfW закупи SIP 1 за 1 млрд. EUR (13). KfW ще поеме риска за първата загуба от 150 млн. EUR, Германия ще поеме останалия риск от 600 млн. EUR (под формата на непредвидени загуби (14) посредством гаранция, а KfW ще поеме оставащия риск от 250 млн. EUR. KfW е убедена, че общите очаквания за окончателните загуби от портфейла са отразени в продажната цена и счита, че затова не са нужни допълнителни гаранции.
(41)
Освен това, срокът на предоставените два рамкови инструмента от [ 2,5] млрд. EUR, които KfW е осигурила на IKB, се удължава най-късно до […] (първоначално те трябваше да приключат през април и юли 2009 г.). Условията са леко променени. Обезпечението за първия инструмент е намалено от [ 100] % до [ 100] %. Лихвата по втория инструмент е намалена от Euribor плюс [ 100] базисни пункта до Euribor плюс [ 100] базисни пункта. Според KfW тези изменения са обосновани от увеличението на собствения капитал на IKB.
(42)
Извън това договорът за продажба не съдържа никакви продажни условия, които да са специфични за сделката. Единственото изключение е клаузата за освобождаване от задължения, по силата на която са освободени [известни обстоятелства] с финансово отражение от максимум […] млрд. EUR. Това по-специално включва […]. Въпреки че се отнася до […], който може да достигне до […] млрд. EUR, Германия твърди, че рискът от […] е много малък, като се има предвид, че един месец преди настъпването на финансовата криза IKB е била банката с втория най-добър рейтинг в Германия с много добри финансови резултати и според наличната информация при оценката на […] не се е отклонила от обичайната стопанска практика. Макар от една страна вероятността рискът да се материализира […] е много малка, но от друга страна, ако той се материализира, последствията от […] биха могли да бъдат изключително сериозни, е трудно да се остойности подобен/на/но […]. Германия твърди, че подобни […] рискове обикновено се покриват от предишния собственик в рамките на такива сделки за придобиване. Поради това още от самото начало KfW изключва този риск от продажбата. Като се има предвид малката вероятност рискът да се материализира, IKB не е заделила резерви в счетоводните си книги за никакви евентуални искове.
2.6. Мерките за помощ
Таблица 3
Мерки за подпомагане на IKB по време на преструктурирането
№
Мярка
Номинална стойност
(в млрд. EUR)
1
Рискова гаранция (Rhineland - 5,8 млрд. EUR, Havenrock - 0,85 млрд. EUR, вписани активи в счетоводния баланс - 1 млрд. EUR)
приблизително 7,65
(от които 1,00 от банковите асоциации)
2
Допълнителна рискова гаранция (за покриване на допълнителни загуби от 350 млн. EUR - Havenrock)
0,35
(от които 0,20 от банковите асоциации)
3
Увеличение на капитала и заем с отложено задължение за изплащане (c покриване на амортизациите с активите, имащи отражение върху баланса)
2,30
(от които 0,30 от банковите асоциации)
4
Инструмент за ликвидност
[ 2,5]
5
Продажба на акции на IKB
[…]
5.1
Първостепенен заем за рефинансиране на SIP 2
0,78
5.2
Прехвърляне на SIP 1 към KfW
1,00
5.3
Клауза за освобождаване от отговорност
[…]
Общо
[ 15]
2.7. Планът за преструктуриране
(43)
Германия подаде няколко преработени варианта на плана за преструктуриране на IKB. В документите от август 2007 г. са описани мерки за преодоляване на банковата криза и за избягване на бъдещи проблеми. Веднага след предоставянето на първата мярка IKB възложи на PriceWaterhouseCoopers (PWC) да направи анализ на положението към тогавашния момент. Въз основа на проучването IKB обяви на 3 септември 2007 г., че ще преустанови дейността си в сегмента международни портфейлни инвестиции.
(44)
IKB впоследствие актуализира плана и бе продадена на Lone Star. Lone Star представи нов план за саниране за IKB, който беше анализиран от KPMG в периода 16 юли-25 септември 2008 г. Планът предоставя общ поглед върху съответните основни пазари на IKB, посочват се причините за кризата, анализират се проблемите и се определя какви мерки да бъдат взети за решаването им. В краткосрочен период планът за саниране цели да се стабилизира финансовото положение на банката чрез осигуряване на необходимите ликвидни средства, както и да възстанови дългосрочната жизнеспособност на IKB чрез намаляване на нейните рискови експозиции и съсредоточаване върху основната ѝ дейност. Що се отнася до дългосрочната стратегия, в плана се посочва, че IKB ще се съсредоточи върху корпоративното банкиране за средно големи клиенти, докато структурираното финансиране ще се поддържа доколкото е необходимо за дейността по корпоративното банкиране.
(45)
В плана за саниране се потвърждава преустановяването на дейностите с портфейлни инвестиции, което IKB е била решила да направи още веднага след кризата.
(46)
По време на обсъжданията с Комисията IKB се съгласи също така като компенсаторна мярка да излезе и от сегмента на финансиране на недвижимо имущество. Това означава, че IKB няма да извършва никакви нови сделки за финансирането на дейност с недвижимо имущество от края на 2008 г. и постепенно ще се освободи от съществуващите активи (кредитните линии не могат да бъдат преустановени незабавно). В края на периода на преструктуриране, т.е. до 30 септември 2011 г., IKB трябва да се е освободила от 60 % от съществуващите активи и да е продала своите дъщерни дружества IKB Immobilien Management GmbH, IKB Projektentwicklungs GmbH Co. KG, и IKB Projektentwicklungsverwaltungsgesellschaft GmbH (15). Оставащата част от портфейла от [ 3] млрд. EUR ще бъде ликвидирана при падежа на останалите активи. Пълната продажба на тези инвестиции означава намаление на размера на кредитите за сегмента на финансиране на недвижимо имущество с 4,9 млрд. EUR.
(47)
Освен това, Германия предложи като компенсаторна мярка IKB да продаде редица свои дъщерни дружества:
-
IKB International SA Luxembourg, което бе важна платформа за операции на капиталовия пазар с общ счетоводен баланс от около [ 10] млрд. EUR, активно ще преустанови дейността си до 30 септември 2011 г. (16). След 31 март 2009 г. няма да се предприемат нови дейности. Всяка дейност, която е важна за първия и втория стълб, ще бъде извършвана от седалището на IKB в Дюселдорф (17).
-
IKB Capital Corporation New York действаше в сегмента структурирано финансиране в САЩ с общо балансово число от [ 2] млрд. EUR. Тя активно ще преустанови дейността си до 30 септември 2011 г. След 31 декември 2008 г. няма да се предприемат нови дейности.
-
освен това, IKB AG ще прекрати дейностите си в Амстердам, където клонът е активен във финансирането на малки и средни предприятия и в дейността с недвижимо имущество и има размер на кредитите от около [ 500] млн. EUR. Той ще преустанови активно дейността си до 30 март 2010 г. След 31 декември 2008 г. няма да се предприемат нови дейности.
-
делът от 50 % в Movesta Lease and Finance GmbH, което понастоящем има общо балансово число от [ 500] млн. EUR, ще бъде продаден до 30 септември 2011 г.
-
допълнително ще бъдат продадени определени нестратегически активи на стойност 1,7 млрд. EUR (счетоводна стойност към 31 март 2007 г.). Те ще бъдат активно преустановени до 30 септември 2011 г.
(48)
Въпреки това, предвид трудната пазарна обстановка, Германия договори клауза за преразглеждане, която позволява на IKB, в случай на непредвидени обстоятелства, и по-специално ако финансовата криза продължи или продажбата на някои активи се окаже невъзможна, да промени или да замени дадена мярка или да удължи срока, доколкото това е достатъчно добре обосновано и Комисията даде своето съгласие.
(49)
Накрая, Германия се ангажира да гарантира, че общото балансово число на IKB няма да е над 33,5 млрд. EUR към 30 септември 2011 г. (18); това съответства на намаляване на балансовото число с 47,2 % в сравнение с 63,5 млрд. EUR, отчетени в преизчисления счетоводен баланс от март 2007 г. Германия предложи следното относно изпълнението на тези компенсаторни мерки и излизането от дейността с портфейлни инвестиции:
Таблица 4
Мерки по намаляването
В млрд. EUR
№
Мярка
Активи към 31.3.2007 г.
Активи към 30.9.2011 г.
Оставащи активи в основната дейност
[ 35,0]
[ 35,0]
За възстановяване на жизнеспособността
Излизане от портфейлните инвестиции
18,30
0,00
Компенсаторни мерки
1
Финансиране на дейност с недвижимо имущество
4,90
[ 3,0]
2
IKB International SA, Люксембург
[ 10,0]
0,00
3
IKB Capital Corporation, New York
[ 2,0]
0,00
4
Клон на IKB AG в Амстердам
[ 0,5]
0,00
5
Продажба на нестратегически активи
1,70
0,00
6
Продажба на 50 % дял в Movesta
[ 0,5]
0,00
Междинна сума: оставащи компенсаторни мерки (междинна сума: изпълнени компенсаторни мерки)
[ 15,0]
(0)
[ 3,0]
[ 12,0]
Ново развитие на определени дейности, преди това извършвани в Люксембург
-
[ 2,0]
Общо балансово число без растеж
63,50
[…]
Максимална стойност по счетоводния баланс
33,50
33,50
Остатъчен марж за нова дейност
-
[…]
(50)
Освен това в плана за саниране се посочва, че IKB, чийто рейтинг от агенцията Fitch падна от A + на BBB-, изпитва затруднения при финансирането в настоящата пазарна обстановка. Нуждите от ликвидни средства до края на периода на преструктуриране се оценяват на максимум [ 10] млрд. EUR. Този дефицит ще бъде финансиран чрез увеличението на капитала, удължаването на ликвидните линии на KfW и рефинансиране, основаващо се на задължения. Част от недостига на ликвидни средства ще бъде покрита чрез намаляване на новите дейности.
(51)
В плана са включени също някои прогнози относно бъдещото развитие на банката в случай на добър, базов и лош сценарий. Според тези прогнози в случая на базов сценарий към края на периода на преструктуриране през септември 2011 г. IKB ще постигне възвращаемост на собствения си капитал от […] %. Печалбата преди облагане ще бъде от […] млн. EUR с […] служители на пълен работен ден. Коефициентът на адекватност на капитала от първи ред на банката ще нарасне до […] %, а коефициентът на съотношението между разходи и приходи ще спадне до […] %.
(52)
Накрая, Германия представи информация относно разходите за преструктуриране. Те включват разходи, произтичащи от загуби от портфейлни инвестиции от около [ 6] млрд. EUR (от Rhineland: 5,8 млрд. EUR), Havenrock: 1,2 млрд. EUR) и от вписаните в счетоводния баланс портфейлни инвестиции ([…] млрд.) EUR (19), присъщи разходи за преструктуриране (включващи рисковата гаранция, разходи по освобождаване от портфейла и административни разходи от около [ 0,25] млрд. EUR), капиталови загуби от около [ 1] млрд. EUR, разходи от намаляването на дейностите, което отчасти вече е осъществено и отчасти предстои във връзка с продължаването на съществуващи договори за [ 1] млрд. EUR, както и […] за […] млрд. EUR (20). Поради това Германия очаква общите разходи за преструктуриране на IKB да възлязат на около EUR [ 15] млрд. EUR.
3. ОФИЦИАЛНАТА ПРОЦЕДУРА ПО РАЗСЛЕДВАНЕ
(53)
В решението си за откриване на официална процедура по разследване Комисията постави под въпрос дали мерките на KfW в полза на IKB са съвместими с теста за инвеститор в условията на пазарна икономика, тъй като рисковата експозиция на KfW, свързана с мерките, не бе ограничена, а банковите асоциации ограничиха участието си в рисковата гаранция, докато останалите акционери в IKB изобщо не са взели участие.
(54)
Освен това, към този момент Комисията изрази съмнения дали мерките могат да се считат за съвместими с общия пазар съгласно член 87, параграф 3 от Договора за ЕО. Според Комисията те не могат да се определят като помощ за разрешаването на сериозно затруднение в икономиката на държава-членка съгласно член 87, параграф 3, буква б) от Договора за ЕО. Няма основания те да се считат и за помощ за оздравяване предвид факта, че по своя характер мерките не са временни. Накрая, към въпросния момент мерките не изпълняват всички условия за помощ за преструктуриране, заложени в Насоките на Общността за помощ за оздравяване и преструктуриране на предприятия в затруднено положение (21).
4. СТАНОВИЩЕ НА ГЕРМАНИЯ СЛЕД РЕШЕНИЕТО ЗА ОТКРИВАНЕ НА ПРОЦЕДУРА
(55)
Немските органи поддържат първоначалната си позиция, че мерките не представляват държавна помощ, тъй като са предприети в съответствие с принципа на инвеститор в условията на пазарна икономика. Намесата е основана на съображения на инвеститор в условията на пазарна икономика, понеже ликвидацията на IKB би довела до повече разходи за KfW отколкото мерките за помощ в процеса на преструктурирането на IKB. В това отношение Германия отново припомня, че адекватната възвращаемост от капитала в случая не е от значение. Освен това Германия посочва, че тестът за инвеститор в условията на пазарна икономика трябва да бъде проведен ex ante.
(56)
Що се отнася до оценката на първата мярка, Германия твърди, че единствено първоначално предвидените загуби следва да се вземат предвид. Това би означавало загуби от 3,5 млрд. EUR в най-лошия случай и [ 2,5] млрд. EUR при средно добър сценарий на развитие. Германия твърди, че един частен инвеститор в условията на пазарна икономика би сравнил преките разходи от евентуална несъстоятелност на IKB, които биха възлизали на 1,5 млрд. EUR, произтичащи от получената счетоводна стойност на IKB от около 620 млн. EUR (според немските счетоводни стандарти) (22) и отписването на заеми за около 850 млн. EUR, които IKB е отпуснала на трети страни в контекста на дейността по подпомагането на KfW (23). В допълнение, Германия твърди, че несъстоятелността на IKB би предизвикала отписването на допълнителни кредити от дейностите за развитие от най-малко 1,1 млрд. EUR, което би довело до по-високи разходи по рефинансиране. Репутацията на KfW също би пострадала.
(57)
Освен това Германия твърди, че дори мерките за помощ да могат да бъдат считани за държавна помощ, размерът на помощта следва да се намали със загубите, които KfW би понесла в случай на несъстоятелност.
(58)
Що се отнася до втората мярка, Германия изтъква, че тя има само допълваща функция към първата и до голяма степен е финансирана от банковите асоциации. Предвид съдебната практика по делото Alitalia следва да се „счита, че капиталовата инжекция с публични средства отговаря на теста за частния инвеститор при пазарни условия и не представлява държавна помощ, когато е извършена паралелно със значително капиталовложение от страна на частен инвеститор при подобни обстоятелства“ (24).
(59)
Германия не оспорва характера на помощ на третата мярка.
(60)
Според становището на Германия продажбата на IKB също не води до държавна помощ, тъй като поведението на KfW е било на продавач в условията на пазарна икономика. Продажната цена е резултат от преговори, проведени с различните потенциални купувачи и следователно се е основавала на пазарните условия. Няколкото допълнителни мерки са били необходими, за да се продаде банката, и те са се основавали на пазарните условия.
(61)
Това се отнася за SIP 1, който бе продаден на KfW на цена с [ 10] % под счетоводната стойност по международните счетоводни стандарти. Вярно е, че това е по-добра цена, отколкото Lone Star договори за SIP 2 ([отстъпка 10,0] %), но трябва да се има предвид, че за разлика от SIP 1, SIP 2 съдържа предимно […]. Поради това Германия твърди, че KfW ще може да продаде портфейла или да го задържи до падежа без загуби. Още повече, че KfW се нуждаеше от помощ от страна на своя собственик, държавата, за продажбата на SIP 1, тъй като тя […]; покупката беше улеснена от държавната гаранция, за да се избегне необходимостта KfW да ангажира собствен капитал от около […] млн. EUR ([…]). Второ, участието на KfW в SIP 2 също беше основано на пазарни принципи, тъй като то включва само нисък риск поради първостепенния характер на заема, макар че условията за изплащане са тежки, а таксата (Euribor плюс [ 80] базисни пункта), за която Германия представи пазарни референтни показатели, бе висок. Най-накрая, фактът, че KfW трябваше да поеме риска за отговорност от […] млрд. EUR (резерви) за […] е типично за случаи, в които рискът от задължения е нисък, но съответната сума е голяма и това условие е поискано от всички заинтересовани страни в последния кръг на преговори.
(62)
Според Германия, ако Комисията счете, че мерките съдържат елементи на помощ, те при всички случаи би могла да се определят като помощ за преструктуриране, съвместима с общия пазар. Германия твърди, че сегментът на дейност на банката, от който са произлезли затрудненията, вече е закрит и че занапред банката сега ще се съсредоточи върху основната си дейност.
(63)
Освен това Германия се е ангажирала да предприеме всички мерки, посочени по-горе в съображение 46.
(64)
Германия твърди също така че преструктурирането се основава на значителен собствен принос на банката (от най-малко [ 10] млрд. EUR). Германия на няколко пъти промени предоставената информация в това отношение и последно изчисли собствения принос като сума на целия принос за преструктуриране, за който не е била отпусната държавна помощ, намаляването на новата дейност, както и постъпленията от продажбите минус загубите. Нетните постъпления от продажбите бяха оценени на [ 5] млрд. EUR, изчислени при отчитане на активите за продажба в рамките на периода на преструктуриране минус […] оставащата дейност в Люксембург и минус някои портфейлни инвестиции в Люксембург. По-конкретно, Германия оцени […] млрд. EUR за дейността с недвижимо имущество, […] млрд. EUR за дъщерното ѝ дружество в Люксембург и […] млрд. EUR за дъщерното дружество в Ню Йорк, както и […] млрд. EUR за Амстердам, […] млрд. EUR за Movesta и […] млрд. EUR за други нестратегически активи.
5. ОЦЕНКА
5.1. Наличие на помощ
(65)
Комисията първо оценява дали мерките представляват държавна помощ по смисъла на член 87, параграф 1 от Договора за ЕО. Съгласно тази разпоредба държавна помощ е всяка помощ, предоставена от държава-членка или чрез ресурси на държава-членка под каквато и да е форма, която нарушава или заплашва да наруши конкуренцията чрез поставяне в по-благоприятно положение на определени предприятия, доколкото засяга търговията между държавите-членки.
a. Рисковата гаранция и увеличаването на капитала (мерки 1-3)
(66)
Комисията поддържа своето мнение, изложено в решението за откриване на процедура, че нито една от трите финансови мерки не би била извършена от инвеститор в условията на пазарна икономика и поради това всички мерки представляват държавна помощ. Предвид трансграничните и международните дейности на IKB не може да се оспори, че всяко преимущество, осигурено посредством предоставянето на държавни ресурси, би засегнало конкуренцията в банковия сектор и би оказало влияние върху търговията вътре в Общността (25).
(67)
Комисията отбелязва твърдението на немските органи, че въпросните мерки не осигуряват преимущество за IKB, тъй като KfW действа единствено от позицията си на собственик и следователно като частен инвеститор. Германия не оспорва обаче, че KfW е държавна кредитна институция с обществена функция и че поведението ѝ може да бъде вменено на държавата. Като потвърждава, че представител на Федералното министерство на финансите не само е присъствал на заседанията на надзорния съвет на банката, който е участвал във вземането на всички решения между 27 и 29 юли 2007 г., но при вземането на решението в действителност е председателствал срещата, Германия в действителност потвърждава, че решенията на KfW могат да бъдат вменени на държавата (26).
(68)
По тази причина при разследването си Комисията се съсредоточи върху въпроса дали намесата на KfW е представлявала преимущество за IKB, което би било осигурено също така от инвеститор в условията на пазарна икономика, действащ при подобни пазарни условия. Комисията приема, че според предварително направената оценка в най-лошия случай рисковата гаранция за IKB би покрила общи загуби от 2,5 млрд. EUR. Освен това и тук Комисията счита, както в подобни случаи (27), че при такива непредвидими обстоятелства един частен инвеститор би взел предвид най-лошия сценарий за очаквани загуби, а не базовия вариант. Освен това, важно е да се подчертае, че KfW не е изключила възможността задълженията ѝ потенциално да достигнат 8,1 млрд. EUR.
(69)
Не е вярно, че мярката би генерирала по-малко разходи за KfW и Германия отколкото ликвидацията на IKB (28), дори тогава, когато се използва ex ante оценката към момента на приемане на решението за инвестиции (29). Комисията не може да приеме всички разходи по ликвидацията, посочени от Германия. Въпреки че Комисията признава, че счетоводната стойност на IKB наистина е била 620 млн. EUR, още в решението за откриване на процедура тя посочи, че цените на акциите на IKB са спаднали значително още преди намесата на KfW, така че делът на KfW в IKB по време на намесата вероятно не е бил равен на тази счетоводна стойност. Освен това в решението за откриване на процедура Комисията поставя под въпрос дали използваният риск от просрочване от около [ 15] % е бил реалистичен за заемите, отпуснати в дейностите за развитие. Германия не е предоставила достатъчно убедителни доказателства в подкрепа на достоверността на направената оценка на KfW.
(70)
Същата липса на доводи се отнася и за очакваните непреки загуби като следствие от общата банкова криза, които, както е посочено в решението за откриване, са напълно хипотетични. Комисията също така остава на мнението, че структурираното финансиране за развитие е част от обществените компетенции на KfW, а не част от обичайните ѝ функции на търговско-кредитна институция. Загубите от тази дейност следователно не могат да се считат за разход, който един инвеститор в условията на пазарна икономика би взел предвид (30).
(71)
Ключовият аргумент за Комисията остава този, че очакваните загуби в рамките на рисковата гаранция всъщност не са били ограничени до 2,5 млрд. EUR, а са неограничени. Дори ако може да се докаже, че неограниченият характер на отговорността е бил задължително изискване на BaFin, за да се избегне мораториумът, ясно е, че решението на инвеститор в условията на пазарна икономика би взело предвид и този аспект. Това е видно с оглед на частния принос в рисковата гаранция.
(72)
Що се отнася до поведението на KfW и на банковите асоциации, Комисията припомня, че при един публичен акционер, който действа успоредно с другите частни инвеститори, заделянето на капитал следва да е пропорционално и при същите условия (31) и въз основа на същата стопанска логика (32). Тези съображения са били също в основата на решението на съда от първа инстанция по делото Alitalia, на което се позовава Германия и в което съдът по подобен начин изиска сравними обстоятелства.
(73)
В този контекст Комисията отбелязва, че банковите асоциации са поставили горен праг на участието си в подялбата на загубите по първата мярка до 1 млрд. EUR (приблизително 30 %), докато KfW се е отказала от определянето на подобен праг и по този начин е много по-изложена на риск от банковите асоциации. Във всеки случай, дори ако се приспаднат потенциалните преки загуби, дължащи се на ролята на собственик на KfW и на кредитите, възлизащи общо на […] млрд. EUR (вж. съображение 0, и е използван най-песимистичният сценарий, участието на KfW в гаранцията би била все още точно толкова висока, колкото гаранцията на банковите асоциации взети заедно. Ясно е, че KfW не се е намесила по начин, сравним с този на банковия пул.
(74)
Освен това не отговаря на истината аргументът, че в немския банков сектор би възникнала обща криза, която би имала катастрофални последици за KfW. Всички останали банки биха били засегнати по подобен начин от кризата. При все това делът на банковите асоциации в рисковата гаранция, ограничен до 1 млрд. EUR (приблизително 30 %), няма никаква връзка с пазарния дял на техните банки членки в Германия, който е над 95 % (33). По тази причина Комисията не вижда търговско основание за непропорционално високото участие на KfW. И макар KfW да е действала донякъде в интерес на своите дъщерни дружества, поведението ѝ излиза от рамките на това, което един частен инвеститор би направил. Един частен инвеститор би ограничил много повече участието си и би настоявал за допълнителна помощ от банковите асоциации или от държавата. Следователно KfW, поне до известна степен, не е действала като инвеститор в условията на пазарна икономика.
(75)
Същото се отнася и за втората мярка, която, според предоставената от Германия информация, е била просто спомагателна към първата рискова гаранция. Дори ако участията на KfW и банковите асоциации изглеждат по-балансирани като абсолютно изражение (в относително изражение участието на банковите асоциации следва да е много по-високо), тази мярка трябва да се разглежда заедно с първата мярка в цялостния контекст на преструктурирането и установената съдебна практика не позволява на KfW да прибегне до аргумента за инвеститор в условията на пазарна икономика, след като тя не е действала като пазарен инвеститор (34).
(76)
Това важи още в по-голяма степен за третата мярка, по която Германия очевидно е дала указания за действие на KfW и е направила вноска от 1,2 млрд. EUR за още една мярка от 2,3 млрд. EUR. Към този момент KfW е изложена на риск в много по-голяма степен от банковите асоциации, въпреки че несъстоятелността на IKB би задействала гаранционен механизъм, който е разработен с цел да разпредели тежестта в целия банков сектор.
(77)
Във връзка с други случаи Комисията е изразявала позицията, че е трудно да бъде оценен размерът на помощта, ако тя е предоставена под формата на рискова гаранция (35). В съответствие с Насоките и съдебната практика, елементът на помощта, включен в гаранция за дружество в затруднение, може да бъде толкова голям, колкото потенциално покритата от гаранцията сума, но може, въз основа на анализа на конкретни случаи, да бъде по-нисък (36). Въпреки това, дори ако елементът на помощта може да бъде ex ante оценен на по-малко от 8,1 млрд. EUR (Rhineland, Havenrock и 1 млрд. EUR активи, вписани в счетоводния баланс), реалистичната оценка за загубите от 6,8 млрд. към настоящия момент доста надвишава оценката за най-лошия възможен случай (вж. таблица 3, с изключение на третата мярка). Следователно Комисията счита, че размерът на помощта, предоставена в рамките на рисковата гаранция и чрез капиталовите инжекции, възлиза на 8,8 млрд. EUR (вж. таблица 3, № 1 и № 3).
б. Инструменти за ликвидност
(78)
В допълнение към капиталовите инжекции и мерките за покриване на загубите KfW също така помогна на IKB да продължи дейността си посредством два рамкови инструмента за ликвидност - всеки от по [ 1] млрд. EUR. Тези мерки бяха взети в контекста на преструктурирането и не могат да бъдат разглеждани поотделно от първата и втората мярка. По този начин и тук KfW не може да прибегне до аргумента за инвеститор в условията на пазарна икономика (37). Комисията не вижда как един частен инвеститор би поел толкова голяма рискова експозиция, особено при липса на рискова гаранция. Независимо от това, ако KfW е действала въз основа на някои пазарни референтни показатели, това би следвало да бъде отразено при изчисляването на наличния елемент на помощ.
(79)
Комисията отбелязва, че лихвата е била вече определена за първия инструмент, който е бил вече използван, а именно фиксиран лихвен процент Euribor плюс [ 50] базисни пункта до [ 50] базисни пункта, а за втория - Euribor плюс [ 100] базисни пункта, и че всеки инструмент е бил обезпечен с [....] над 100 % ([....] %). Обезпечението е било чрез ценни активи на IKB, които не произлизат от портфейлните инвестиции и обикновено не би следвало да бъдат просрочени. Обезпечението е структурирано така че гаранцията фактически никога да не падне под 100 %. По този начин в действителност са налице очевидно висока обезпеченост и относително нисък риск за предоставените ликвидни средства. Следователно KfW е разчитала не само на финансовата мощ на IKB, но в допълнение си е осигурила ценно обезпечение.
(80)
Все пак приложените рискови маржове следва да са в съответствие със Съобщението на Комисията относно преразглеждане на метода за определяне на референтните и сконтови лихвени проценти („Съобщение относно референтните и сконтови лихвени проценти“) (38). Предвид факта, че рейтингът на дружеството се основава на наличието на рисковата гаранция и е ясно, че дружеството е в затруднено положение (вж. параграф 96), Комисията трябва да приложи маржовете, предвидени за дружества в затруднено положение. В случаи на висока обезпеченост маржът е 400 базисни пункта. (39) Оттук следва да се предположи, че за период от десет месеца (т.е. от януари до октомври 2008 г.) преимуществото на първата линия за ликвидност от [ 1] млрд. EUR съответства на средно [ 300] базисни пункта. Аналогично, за период от девет месеца (т.е. от февруари до октомври 2008 г.) втората линия за ликвидност от юли 2008 г., която все още не е била използвана, е предоставила преимущество от [ 200] базисни пункта. Свързаната с тези инструменти помощ следователно би възлизала на [....] млн. EUR за първата линия за ликвидност и на [....] млн. EUR за втората линия за ликвидност, или общо на [....] млн. EUR.
(81)
Що се отнася до линиите за ликвидност, предоставени от [една регионална банка] и [друга регионална банка], Комисията не разполага с данни, че договорените условия за предоставянето им не са отразявали пазарните съображения и по този начин биха довели до преимущество за IKB. Освен това обстоятелствата, при които са предоставени линиите, и по-специално фактът, че междубанковата дейност е част от ежедневните и стандартни операции на всяка банка, в същото време участието в голям мащаб на частни оператори и фактът че [една регионална банка] и [друга регионална банка] не са предоставили тези кредитни линии по нареждане на държавата, води Комисията до заключението, че няма данни, въз основа на които посочените сделки могат да бъдат вменени на държавата (40). Поради това Комисията заключава, че тези инструменти не съдържат държавна помощ.
в. Продажбата на IKB
(82)
Комисията също така оцени дали продажбата на IKB на Lone Star включва елементи на държавна помощ. Случаят би могъл да е такъв, ако IKB беше продадена под пазарната си цена на Lone Star. Въз основа на подробната информация, предоставена от Германия в тази връзка (вж. раздел 2.5) Комисията не разполага с данни, за да счита, че платената от Lone Star цена не е най-високото предложение, постигнато в открит, прозрачен, недискриминационен и безусловен процес на продажба. Като се има предвид, че това е ключовият критерий съгласно правилата на Комисията относно приватизация (41), тя може да заключи, че продажбата не включва помощ в полза на Lone Star.
(83)
Второ, Комисията оцени дали продажбата включва някаква допълнителна помощ за IKB, какъвто би бил случаят, ако ликвидацията би довела до по-малко разходи за KfW, отколкото продажбата на IKB, т.е. бе анализирано дали става въпрос за обичайно поведение на продавач в условията на пазарна икономика. Комисията отбелязва, че с продажбата е била постигната не само продажна цена, но и с нея са свързани също и допълнителни капиталови инжекции от KfW, които следва да се считат като част от продажбата. Това са 1) поддръжката на двете линии за ликвидност от [ 2,5] млрд. EUR, 2) първостепенният заем от KfW за рефинансирането на SIP 2, 3) прехвърлянето на SIP 1 към KfW преди продажбата и 4) отчитането на риска от задължения. Видно е, че KfW е предприела тези мерки, за да осъществи продажбата и да се освободи от колкото се може повече активи в рамките на възможно най-кратък период. Въпреки че на пръв поглед KfW е постигнала положителна продажна цена, продажбата е била придружена от мерки, които в крайна сметка са довели до отрицателна продажна цена.
(84)
Не може да се пренебрегне и фактът, че тези мерки са били предприети в контекста на преструктурирането на IKB и по този начин в контекста на първите три мерки за помощ. Поради това Комисията не може да ги разглежда изолирано от първите три мерки и още веднъж не разбира как KfW може да се позове на аргумента за инвеститор в условия на пазарна икономика (42).
(85)
Във всеки случай тестът за продавач в условията на пазарна икономика не изглежда по никакъв начин да е изпълнен в настоящия случай. Референтният показател е дали цената е била отрицателна, тъй като Германия не е обосновала никакви правдоподобни допълнителни разходи за продажбата, които биха били взети предвид от продавач в условията на пазарна икономика. По-специално, Комисията не може да вземе предвид изчислените загуби от риска от просрочване при заемите, предоставени за дейностите за развитие. Комисията отбелязва, че структурираното финансиране на дейности за развитие е част от обществената задача на KfW, а не от функциите на KfW като нормална търговско-кредитна институция. Следователно то не може да се счита за разход, който инвеститор в условията на пазарна икономика също би взел под внимание, тъй като той не би поел задължения, произтичащи от държавни мерки за помощ (43).
(86)
Поради това Комисията оцени дали мерките за помощ de facto са довели до отрицателна цена. Тъй като мерките за помощ не са били отпуснати като безвъзмездна помощ, а посредством заеми и гаранции, Комисията трябва, както при обичайна държавна помощ, да определи икономическото им преимущество за IKB.
(87)
Първо, KfW продължава да предоставя ликвидни средства на IKB. Както вече беше установено в съображение 77, трудно е да се направи количествена оценка на преимуществото, тъй като частни инвеститори може също да са били склонни, при определени условия, да предоставят ликвидни средства, при положение че е налице рисковата гаранция. След продажбата в полза на Lone Star обаче рисковата гаранция е преустановена. Придобиването от страна на Lone Star и одобрението на помощта за преструктуриране и плана за саниране от страна на Комисията показват, че възстановяването на жизнеспособността е счетено за възможно. Докато по време на периода на преструктуриране IKB официално се счита за дружество в затруднено положение, то следва да се смята за „слаб“ случай (рейтинг Б) по смисъла на Съобщението на Комисията относно преразглеждане на метода за определяне на референтните и сконтови лихвени проценти за целите на изчислението на елемента на помощ (44). Маржът за заема съгласно съобщението е 220 базисни пункта, което предполага, че втората линия за ликвидност е [ 100] под референтния лихвен процент, докато първата линия е със [ 100] базисни пункта по-ниска. Изчислено за […] години (от октомври 2008 г. до април […]), това би довело до допълнителна помощ от около [90] млн. EUR.
(88)
Второ, KfW закупи SIP 1 за 1 млрд. EUR. Комисията отбелязва, че договорената цена от KfW е с [ 10] % под счетоводната стойност по международните стандарти IFRS и че IKB преди това е могла да продаде част от портфейла на цена над счетоводната стойност по IFRS. Съмнително е обаче дали в настоящото състояние на пазара някой частен инвеститор би могъл и искал да закупи такъв портфейл, поне не в неговата цялост. Фактът, че Lone Star не е изразил интерес за закупуване и KfW не е могла да направи това без помощ от държавата е доказателство за горното. Нуждата от допълнителни отписвания в счетоводната стойност на портфейла не може да бъде изключена. В най-неблагоприятния случай това би засегнало подчинения транш от [ 200] млн. EUR. При липсата на друг референтен показател Комисията възприема позицията, че със SIP 1 KfW има допълнителна рискова експозиция от [ 200] млн. EUR.
(89)
Във връзка със SIP 2 KfW е предоставила първостепенен заем от 775 млн. EUR, който се изплаща при Euribor плюс [ 90] базисни пункта поради неговия първостепенен характер (обслужва се първи по ред от каквито и да било входящи постъпления). Заемът обаче е отпуснат на дружество със специална инвестиционна цел, което няма кредитна история. Според Съобщението на Комисията относно преразглеждане на метода за определяне на референтните и сконтови лихвени проценти лихвеният процент за такива дружества следва да бъде най-малко Euribor плюс 400 базисни пункта (45). Въпреки това, предвид факта, че заемът е първостепенен заем, който е подчинен на участието на IKB и следователно по същество облагодетелства IKB, в настоящия случай Комисията приема марж за заема от 220 базисни пункта. Елементът на помощ при предоставянето на привилегирования транш от 775 млн. EUR по тази причина може да бъде определен на около [ 30] млн. EUR ([ 100] базисни пункта за период от […] години, т.е. от октомври 2008 г. до […]).
(90)
Накрая, причината за поемането на риска от […] е била невъзможността да се направи приемлива оценка на риска в случай, че той бъде поет заедно с IKB. Предвид факта, че рисковата експозиция, свързана с възможни задължения, е ограничена, и че въз основа на наличната информация по-скоро няма вероятност от възникване на подобен случай, не би било неуместно рискът да се смята за част от продажбата. Това, че рискът може да се счита за незначителен, се потвърждава и от факта, че одиторите не са формулирали изисквания за създаването на резерви от IKB. Разбира се, по отношение на някои […] възникващи компенсаторни плащания е налице определен остатъчен риск. При липсата на предоставена количествена оценка на риска, Комисията счита, че за настоящите мерки следва да бъдат взети предвид […] млн. EUR, които съответстват на […] % риск.
(91)
Помощта, съдържаща се в мерките, предоставени от KfW като част от продажбата на IKB, възлиза на 390 млн. EUR, което надвишава продажната цена от [ 100] млн. EUR с [ 250] млн. EUR, и в крайна сметка я превръща в отрицателна. Следователно може да се счита, че продажбата на IKB е включвала помощ за IKB.
c. Резюме на държавната помощ
(92)
Както става ясно от таблица 5, общата помощ, предоставена в рамките на всички мерки, възлиза на 9,155 млрд. EUR.
Таблица 5
Резюме на държавната помощ в полза на IKB, получена по време на преструктурирането
№
Мярка
Млн. EUR
Размер на помощта
в млн.и EUR
1
Първа рискова гаранция (Rhineland - 5,8 млрд. EUR, Havenrock - 0,85 млрд. EUR и вписани в счетоводния баланс активи - 1 млрд. EUR)
6 650
2
Втора рискова гаранция (350 млн. EUR за допълнително покриване на загубите - Havenrock)
200
3
Увеличение на капитала и опростен заем (за покриване на амортизацията на вписани в счетоводния баланс активи)
2 000
4
Инструменти за ликвидност, предоставени на IKB (преди продажбата)
[…]
5
Продажба на IKB
5a
Цена на акциите на IKB
[…]
5б
Инструменти за ликвидност, предоставени на IKB (след продажбата)
[…]
5в
Първостепенен заем за рефинансиране на SIP 2
[…]
5г
Прехвърляне на SIP 1 към KfW
[…]
5д
Клауза за освобождаване от задължения[…]
[…]
Продажба на IKB нето
[ 250]
Общо
[ 10 000]
5.2. Съвместимост на мерките с общия пазар съгласно член 87, параграф 3, буква б) от Договора за ЕО: помощ за преодоляване на сериозни затруднения в икономиката на държава-членка
(93)
Комисията поддържа позицията си, изложена в решението за откриване на процедурата, че член 87, параграф 3, буква б) от Договора за ЕО не е приложим в настоящия случай. Тази разпоредба позволява предоставянето на помощ за преодоляване на сериозни затруднения в икономиката на държава-членка. Комисията припомня, че Съдът от първа инстанция е подчертал, че член 87, параграф 3, буква б) трябва да се прилага рестриктивно.
(94)
Разследването потвърди становището на Комисията, че проблемите на IKB се дължат на специфични за дружеството проблеми. Освен това, предоставената от немските органи информация не убеди Комисията, че последиците за системата, които биха могли да произтекат от несъстоятелност на IKB, може да са достигнали размера на „сериозно затруднение в икономиката“ на Германия по смисъла на член 87, параграф 3, буква б) (46). Поради това настоящият случай следва да се разглежда като основан на специфични проблеми за IKB, които изискват вземането на мерки за помощ по силата на правилата относно дружествата в затруднение. Съобразно с това, въпросните мерки не могат да бъдат обявени за съвместими с общия пазар съгласно член 87, параграф 3, буква б) от Договора за ЕС.
5.3. Съвместимост с общия пазар съгласно член 87, параграф 3, буква в) - помощ за преструктуриране
(95)
Разследването позволи на Комисията да стигне до заключението, че мерките могат да се считат за съвместима помощ за преструктуриране, тъй като отговарят на всички изисквания от Насоките относно държавни помощи за преструктуриране. Вследствие на това не е необходимо да се разследва дали мерките представляват помощ за преструктуриране - възможност, която Комисията изключи още в решението за откриване на процедура предвид неотменимия характер на рисковата гаранция.
a. Предприятие в затруднено положение
(96)
Комисията счита, че по смисъла на параграф 9 от Насоките IKB е било предприятие в затруднено положение, като се има предвид, че без намесата на KfW е било малко вероятно IKB да е в състояние да се справи с кризата на ликвидността за по-дълъг период. Очакваните загуби биха довели до закриването на банката, като по този начин са изпълнени условията на параграф 10, буква в) от Насоките. Германия не е оспорила това мнение, което е изложено също в решението за откриване на процедура.
б. Възстановяване на дългосрочната жизнеспособност
(97)
Настоящото разследване най-напред потвърди, че преструктурирането ще възстанови дългосрочната жизнеспособност на IKB. Комисията счита, че продажбата на IKB на Lone Star е от решаващо значение за разрешаването на затрудненията и за положително икономическо развитие на банката.
(98)
Освен това разследването потвърди, че IKB е пренасочила своите дейности. Тя е преустановила губещите си дейности и вече не осъществява портфейлни инвестиции. В допълнение IKB възнамерява да се съсредоточи върху основната си дейност - кредитиране на средно големи корпоративни клиенти. Всички останали дейности в сегмента на структурираното финансиране ще се запазят, за да задоволят изискванията на корпоративните клиенти, макар че [ 20] % от тази дейност, както и цялостната дейност по финансирането на недвижимо имущество ще бъдат преустановени. Освен това, IKB е предприела мерки за подобряване на управлението на риска и вече значително е намалила рисковата си експозиция. Следователно IKB е предприела необходимите вътрешни мерки, за да гарантира възстановяването на жизнеспособността си.
(99)
В допълнение към това Комисията признава, че планът за преструктуриране на IKB включва устойчиво възстановяване на жизнеспособността на IKB. Планът, който се основава на разумни пазарни финансови прогнози, дава ясно да се разбере, че избраният стопански модел ще има успех. Коефициентът на адекватност на капитала от първи ред от […] % и коефициентът на съотношението между разходи и приходи от […] %, които трябва да се постигнат до 2011 г., показват, че стопанският модел на банката може да се счита за жизнеспособен. Сравнително ниският коефициент на възвращаемост на собствения капитал от […] % през 2012 г. следва да се разглежда във връзка със сравнително високия коефициент на адекватност на капитала от първи ред на IKB, който е необходим буфер. Комисията признава значителните мерки за съкращаване на разходите, които ще бъдат предприети до 2011 г. Комисията също така анализира основните допускания в плана за преструктуриране и няма причини да се съмнява, че те са реалистични.
(100)
В плана се посочва, че дори при най-неблагоприятния сценарий IKB може да постигне положителен растеж и положителна възвращаемост на капитала. Дори при такъв най-неблагоприятен сценарий банката ще постигне коефициентът на адекватност на капитала от първи ред […] % и по този начин ще има стабилна основа.
в. Ограничение на помощта до необходимия минимум - собствен принос
(101)
Съмненията на Комисията по отношение на това, дали помощта е била ограничена до необходимия минимум, бяха опровергани. На този етап Комисията може да заключи, че в съответствие с Насоките помощта е била ограничена до необходимия минимум и е съпътствана от значителен принос от собствени ресурси за целта на преструктурирането - от над 50 % от разходите за преструктуриране.
(102)
Разходите за преструктуриране включват различни загуби (загуби от портфейлите, загуби поради по-високи разходи за финансиране, загуби, произтичащи от намаляването на сегментите на дейност, и загуби от продажба на активи), както и разходи за учредяването на рисковата гаранция, разходи за преструктуриране на персонала, административни разходи и хонорари за консултанти и адвокати. Комисията не оспорва, че тези разходи възлизат на [ 15] млрд. EUR, както Германия посочва (в съображение 52). Комисията приема също, че рефинансирането на SIP 1 и първостепенният заем за SIP 2 са разходи за преструктуриране, тъй като те са необходими за възстановяване на дългосрочната жизнеспособност. Следователно всички разходи могат да бъдат оценени на около [ 17] млрд. EUR.
(103)
В съответствие с точка 43 от Насоките това преструктуриране може да се финансира чрез помощ, собствените средства на получателя, постъпленията от продажбата на активи, средства на акционерите и друг вид чуждо финансиране при пазарни условия.
(104)
Значителна част от преструктурирането на портфейлите се поема от самото дружество, от предишните и нови частни акционери, което се изразява предимно в участието на банковите асоциации, собствените средства на IKB (47) и капиталовата инжекция от страна на Lone Star. Въпреки това загубите от дейността и отслабването на стопанската дейност вследствие на кризата не могат да се считат за собствен принос, тъй като съгласно точка 43 от Насоките, собственият принос трябва да е реална, действителна сума. Собственият принос от тази категория следователно е около […] млрд. EUR, т.е. [ 20 %] %.
(105)
Тази сума нараства значително и достига поне 50 %, ако се вземат предвид постъпленията от продажби, осъществени като компенсаторна мярка. Това засяга активи с номинална стойност [ 15] млрд. EUR (вж. таблица 4). Въпреки това Комисията не може да приеме цялата сума като собствен принос. Първо, част от дейността на IKB Люксембург ([…] млрд. EUR) ще бъде възстановена в Дюселдорф, т.е. става въпрос за частична продажба. Второ, част от средствата няма да бъдат генерирани от активни продажби, а към настъпването на падежа на въпросните активи. Трето, не е ясно на каква цена ще бъдат отписани активите […]. Независимо от това Германия предостави достатъчно аргументи, за да убеди Комисията, че активното отписване на активи ще осигури поне [ 5] млрд. EUR в близко бъдеще (48). Комисията ще контролира всичко това, за да гарантира, че действително е постигнато достатъчно високо ниво на собствен принос и че помощта действително е ограничена до необходимия минимум.
(106)
Ефектът от продажбата на активи е двоен. От една страна, по този начин се намалява размерът на претеглените спрямо риска активи, освобождава се капитал и се повишава капитализацията. От друга страна, продажбите на активи генерират ликвидни средства, които могат да се използват за финансиране на преструктурирането или за подсилване на ликвидната основа (49). Както бе обяснено в предходния параграф, част от това са очаквани бъдещи постъпления от средства, част вече са били реализирани, а друга част предстои да бъде реализирана в близкото бъдеще. Така че, дори ако не взема предвид очакваните постъпления от средства, които може да бъдат реализирани чак през 2011 г., и като приеме, че предвидените приходи може да не се материализират изцяло за всички тези продажби, Комисията стига до заключението, че изискването за 50 % собствен принос, което следва да бъде изпълнено при едно преструктуриране, което е в пълно съответствие с действащото законодателство в областта на конкуренцията, е изпълнено.
(107)
При достигането до това заключение Комисията взе предвид следните фактори.
Таблица 6
Собствен принос
(в млрд. EUR)
Мярка
Произход на средствата
Сума
Рискова гаранция
Банковите асоциации
1,50
Капиталови резерви на дружеството и хибриден капитал
IKB
[ 1,5]
Капиталов принос SIP II
Lone Star
[ 0,25]
Междинна сума
[ 3,25]
Продажба на портфейлни инвестиции
Пазарен
[…]
Продажба на сегмента недвижимо имущество
Пазарен
[…]
Продажба на IKB Int. Люксембург
Пазарен
[…]
Продажба на IKB CC Ню Йорк
Пазарен
[…]
Продажба на IKB Амстердам
Пазарен
[…]
Продажба на дялове на Movesta
Пазарен
[…]
Продажба на нестратегически активи
Пазарен
[…]
Междинна сума: компенсаторни мерки от продажби
[ 5,0] (най-малко […])
г. Избягване на неоснователно нарушаване на конкуренцията - компенсаторни мерки
(108)
В резултат на разследването Комисията е убедена, че се вземат достатъчно мерки, за да се смекчат във възможно най-голяма степен евентуални нежелателни ефекти на помощта върху конкурентите.
(109)
Комисията установи, че IKB се отказва от един цял сегмент на стопанска дейност и намалява размера на най-печелившия си сегмент, структурираното финансиране, с [20-30] %.
(110)
Комисията не може да приеме, че най-големият дял от това намаляване (продажбата на портфейлни инвестиции в размер на 18,3 млрд. EUR) представлява компенсаторна мярка, тъй като мерките по намаляването са били необходими за възстановяване на дългосрочната жизнеспособност. Съгласно точка 40 от Насоките такива мерки не могат да се считат за компенсаторни мерки.
(111)
При всички случаи допълнителното намаление с [ 10] млрд. EUR съответства на [25] % от общото балансово число след приспадането на портфейлните инвестиции (т.е. [ 10] млрд. EUR от 45,2 млрд. EUR) (50). Макар че излизането от портфейлните инвестиции не може да се приеме за компенсаторна мярка, то има отражение върху размера на банката и нейните дейности. Въз основа на предложените от Германия мерки балансовото число на IKB намалява до 47,2 % (т.е. 18,3 млрд. EUR портфейлни инвестиции и [ 10] млрд. EUR компенсаторни мерки минус […] млрд. EUR марж на растеж спрямо 63,5 млрд. EUR общо балансово число).
(112)
Освен това Комисията припомня, че целта за намаляването на общото балансово число до 33,5 млрд. EUR до края на периода на преструктуриране, т.е. до 30 септември 2011 г., гарантира, че затварянията и продажбите не се заобикалят чрез възстановяване на същата дейност в други части на банката или чрез простото им прехвърляне.
(113)
В допълнение към това, бившите собственици на банката, както и бившето висше ръководство вече не участват в дейностите на IKB, което е съществен сигнал по отношение на борбата с моралния риск. Освен това банката бе продадена по открит и недискриминационен начин, което даде възможност на конкурентите да придобият банката. Това само по себе си също представлява един вид компенсация за антиконкурентното въздействие, което помощта им е причинила.
(114)
Като цяло компенсаторните мерки са пропорционални на ефекта от нарушаването на конкуренцията от помощта, предоставена на IKB, и чрез тях се гарантира, че неблагоприятните ефекти върху условията на търговия са сведени до минимум във възможно най-голяма степен.
(115)
Комисията следва да бъде държана в течение за напредъка при изпълнението на тези компенсаторни мерки.
6. ЗАКЛЮЧЕНИЕ
(116)
Комисията констатира, че разглежданите мерки за помощ са приведени в действие в нарушение на член 88, параграф 3 от Договора за ЕО. Въпреки това Комисията заключава, че те представляват помощ за преструктуриране, която може да бъде счетена за съвместима с общия пазар съгласно член 87, параграф 3, буква в), при условие че са изпълнени съответните условия.
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
Мерките, предоставени от Германия в полза на IKB Deutche Industriebank AG (наричана по-долу „IKB“), основаващи се на споразумения и документи, предоставени от Германия, са съвместими с общия пазар, предмет на задълженията и условията, установени в член 2.
Член 2
(1) Германия гарантира, че планът за преструктуриране на IKB, както е представен на Комисията от Германия на 25 септември 2008 г., ще бъде изпълнен изцяло до 30 септември 2011 г.
(2) Германия гарантира, че следните активи на IKB ще бъдат продадени на трета страна, която е независима от IKB и KfW, или ликвидирани:
а)
Целият сегмент на дейността с недвижимо имущество, състоящ се от вътрешно и международно финансиране на недвижимо имущество, няма да извършва нови сделки след 31 декември 2008 г. и активно ще бъде преустановен (51); […] % ще бъдат продадени до 30 септември 2010 г., […] % до 30 септември 2011 г., а остатъкът - когато настъпи неговият падеж. Преустановяването ще включва също IKB Immobilien Management GmbH, IKB Projektentwicklungs GmbH Co. KG, и IKB Projektentwicklungsverwaltungsgesellschaft mbH (52).
б)
Дъщерното дружество IKB International SA Luxembourg ще бъде активно преустановено до 30 септември 2011 г. Няма да се извършват нови сделки след 31 март 2009 г. Част от дейностите, извършвани от това дъщерно дружество, които са необходими за корпоративното банкиране и дейността по структурирано финансиране, ще бъдат поети от IKB.
в)
Дружеството IKB Capital Corporation New York ще бъде активно преустановено до 30 септември 2011 г.; […] % от кредитния портфейл ще бъде продаден до 30 септември 2010 г. Няма да се извършват нови сделки след 31 декември 2008 г.
г)
Дейностите на IKB AG в Амстердам ще бъдат активно преустановени до […]. Няма да се извършват нови сделки след 31 декември 2008 г.
д)
Петдесетпроцентният дял в Movesta Lease and Finance GmbH ще бъде продаден до 30 септември 2011 г.
е)
Други нестратегически активи с номинална стойност 1,7 млрд. EUR (по счетоводна стойност към 31 март 2007 г.), първоначално включени в счетоводния баланс, ще бъдат активно преустановени до 30 септември 2011 г.
(3) Германия гарантира, че общото балансово число на IKB няма да надхвърля 33,5 млрд. EUR към 30 септември 2011 г. (53).
(4) В случай на непредвидени обстоятелства, и по-специално ако финансовата криза продължи или продажбата на някои активи е невъзможна, посочените в параграфи 2 и 3 мерки могат да бъдат изменени или заместени, или може да бъде удължен срокът, при условие че бъде представена достатъчна обосновка за това най-малко два месеца преди крайния срок и Комисията не повдигне никакво възражение в рамките на два месеца.
(5) За целите на контрола на спазването на условията и задълженията, изложени в параграфи 1, 2 и 3, до 2012 г. Германия предоставя редовни годишни отчети, най-късно до 31 април, относно напредъка на изпълнението на плана за преструктуриране и на изброените по-горе условия и задължения.
Член 3
Адресат на настоящото решение е Федерална република Германия.
Съставено в Брюксел на
COMMISSION DECISION
of 21 October 2008
on State aid measure C 10/08 (ex NN 7/08) implemented by Germany for the restructuring of IKB Deutsche Industriebank AG
(notified under document C(2008) 6022)
(Only the German text is authentic)
(Text with EEA relevance)
(2009/775/EC)
THE COMMISSION OF THE EUROPEAN COMMUNITIES,
Having regard to the Treaty establishing the European Community, and in particular the first subparagraph of Article 88(2) thereof,
Having regard to the Agreement on the European Economic Area, and in particular Article 62(1)(a) thereof,
Having called on interested parties to submit their comments pursuant to the provisions cited above (1),
Whereas:
1. PROCEDURE
(1)
The case originated from information sent by Germany on 3 August 2007. After various information exchanges, Germany notified the measures by letter dated 15 January 2008, claiming that the measures should in any event qualify as compatible rescue and restructuring aid.
(2)
By letter dated 27 February 2008, the Commission informed Germany that it had decided to initiate the procedure laid down in Article 88(2) of the EC Treaty in respect of the measures.
(3)
The Commission decision to initiate the formal investigation procedure (hereinafter the ‘opening decision’) was published in the Official Journal of the European Union (2). The Commission invited interested parties to submit their comments on the aid. The Commission did not receive any observations from third parties.
(4)
Germany submitted its own comments after the opening of the formal investigation procedure on 27 March 2008, and in addition to information provided on 15 and 25 January, 5 and 25 February, and 3, 6, 11, 14, 20 and 27 March, supplied further information on 3 and 25 April, 7 and 30 May, 9 and 27 June, 25 July, 4, 22 and 26 August, 2, 3, 4, 5, 16, 18, 19 and 25 September and 14 October 2008. With this information Germany provided 68 different agreements and documents which constitute the basis of the measures. A number of meetings and telephone conferences took place with the German authorities, the beneficiary and Kreditanstalt für Wiederaufbau (hereinafter ‘KfW’).
2. DESCRIPTION
2.1. The beneficiary
(5)
The beneficiary is IKB Deutsche Industriebank AG (hereinafter ‘IKB’). IKB is a medium-sized German private bank, listed on SDAX. Its headquarters are located in Düsseldorf. Its main shareholder is the state-owned bank KfW. Before the crisis KfW had a shareholding of 38 %. Stiftung Industrieforschung, which has no business activity of its own, held 12 %, while the remaining 50 % was freely traded. After the envisaged capital increase, KfW’s shareholding should increase to 91 %.
(6)
IKB’s main shareholder, KfW, is a German development bank, owned by the federal government (80 %) and the German regional states (20 %). It is one of the ten biggest banks in Germany with a balance-sheet total of EUR 360 billion on 31 December 2006. It is a public-law institution based in Germany, and supports the economy, society and the environment in Germany, Europe and worldwide. KfW’s tasks are the promotion of small and medium-sized enterprises, of housing finance and modernisation and of education and advanced training, the financing of municipal infrastructure projects, the promotion of export and project finance, support for developing and transition countries, and the protection of the environment and the climate. KfW raises the bulk of the funds required for those development activities on the capital market. The development function given to it by the State is anchored in the KfW Law (3). In the exercise of its Anstaltslast public function KfW is covered by the public guarantee mechanism.
(7)
IKB’s business before restructuring can be broken down into the following four divisions:
1.
Corporate banking
IKB’s core business is to provide long-term financing to medium-sized companies with annual sales of EUR 7,5 million or more. This has always been IKB’s core competence: corporate banking specialised in providing loans, private equity or leasing to medium-sized companies, the focus being on Germany. While IKB’s market share in the corporate banking market is only 1 %, its share of the market for long-term loans to medium-sized manufacturing clients amounts to 10 %. The key success factor is a long-term client relationship. However, competition is very intense and profit margins are low. The lending business itself is […] (4) of limited attractiveness and it is important for IKB to develop, on the basis of long-term client relationships, other more profitable activities with the existing client base, like structured finance or real-estate products.
2.
Structured finance
The structured financing activities include financing of direct investments, industrial projects, exports, acquisition and infrastructure financing as well as reorganisation of corporate financing structures and syndication of loans for medium-sized clients. The offices in London, Luxembourg, Madrid, Milan, New York and Paris support national and international acquisition finance with their individual access to markets at these important financial centres. IKB helps its clients to optimise their own financing and to sell down loans. In the context of its syndication-desk activity IKB also participates in credit facilities arranged by other institutions. The focus of the structured financing activities is Germany, and IKB German companies in Western Europe.
The structured financing activity is a highly profitable business for IKB. In the initial restructuring plan, which did not include the compensatory measures agreed later, the structured financing division showed a sustainable RoE of about [ 10] %.
3.
Real-estate financing
Around [ 10] % of IKB’s market activity is in real-estate financing. This activity is focused on the financing of office buildings, trading/retail and logistics sites, managed properties and real-estate packages at locations that can expect sustainable long-term rental income and marketability. IKB is a partner for medium-sized and large enterprises, private and institutional investors, property developers, state development agencies and fund managers. The projects have a minimum financing requirement of EUR 5 million. As a full-service provider for real-estate investment, IKB also develops comprehensive plans and solutions for new-build developments, as well as for refurbishments or change-of-use projects. It offers real-estate financing services not only in Germany, but in other European countries as well. The foreign activities are focused on Belgium, France, Italy, Luxembourg, the Netherlands, Spain and the United Kingdom.
In the initial restructuring plan, which did not include the compensatory measures agreed later, the real-estate financing division showed a sustainable RoE of about [ 5] %.
4.
Portfolio investments
At the beginning of the century, IKB started to expand its investments in international loan portfolios in a wide variety of asset categories. The objective of this expansion was to diversify its risk profile with regard to regions and sectors, while simultaneously increasing its earnings in the form of commission income. By using off-balance-sheet special purpose vehicles to hive off the credit risks, capital could be released and IKB could continue to invest in other asset classes like medium-sized financing or loan portfolios. As will be described further at points 10 et seq., IKB’s significant portfolio investments were at the origin of the crisis. As a consequence, IKB has already exited this business.
(8)
In the year 2006/2007, the various business segments achieved the following results:
Table 1
Overview of business segments
(EUR million)
Operating profit
Credit volume
Corporate banking
92,8
16 065
Structured financing
90,6
4 889
Real estate
23,2
7 870
Portfolio investment
11,3
18 260
Central/consolidation
- 103
4 114
Total
114,5
51 198
(9)
Before the crisis IKB had a balance-sheet total of EUR 49,1 billion (on 31 December 2006), increasing to EUR 63,5 billion in the restated accounts when considering all of IKB’s off-balance-sheet activities (on 31 March 2007).
2.2. The reasons for IKB’s difficulties
(10)
IKB’s difficulties are related to the ongoing US subprime crisis, to which IKB and in particular one of its special purpose vehicles, Rhineland Funding Capital Corporation (hereinafter Rhineland), was heavily exposed (5). The crisis triggered significant liquidity needs, which Rhineland (in cases where the commercial paper normally used was not fully subscribed) bridged by credit lines provided by commercial banks.
(11)
IKB provided liquidity facilities of about EUR 8,1 billion to Rhineland, which invested in structured credit portfolios, which included exposures to US subprime real-estate loans, and refinanced its investments by issuing asset-backed commercial paper. Besides the direct liquidity facilities given to Rhineland, IKB provided indirect protection for Rhineland assets via the so-called Havenrock structure. The total risk exposure of the Havenrock-structure for IKB amounted to EUR 1,2 billion. Both the direct liquidity facilities given to Rhineland and the Havenrock structure were off balance sheet. IKB also held direct on-balance-sheet portfolio investments (likewise partly in the subprime segment) via subordinated debt instruments in the Rhinebridge structured investment vehicle and in other types of investment portfolios (such as collateralised debt obligations or CDOs). During summer 2007, part of the structured portfolios of Rhineland, Rhinebridge, and the CDOs, which were initially highly ranked, suffered significant downgrading by the rating agencies.
(12)
As a result of the ongoing crisis in the US subprime mortgage market and as a direct consequence of the downgrading of subprime-backed assets by the rating agencies, valuations of certain assets traded in this market segment suffered. This was the case in particular for Rhineland, whose ability to refinance its investment portfolio in the commercial paper market was therefore threatened. Given that the commercial paper market had dried up, it was likely that Rhineland would draw upon the EUR 8,1 billion liquidity facilities provided by IKB, for which no provisions had been made in the latter’s balance sheet. Furthermore, the other on-balance sheet portfolio investments, such as Rhinebridge, were subject to considerable fair-value fluctuations which had to be accounted for in accordance with International Financial Reporting Standards (IFRS).
(13)
IKB’s difficulties arose out of portfolio investments of EUR 18,3 billion. The EUR 18,3 billion portfolio investments shown in the restated 2006/2007 accounts were initially held to a large extent off the balance sheet in Rhineland, and to a lesser extent on IKB’s balance sheet. The off-balance sheet assets in Rhineland were worth EUR 11,5 billion on 31 March 2007 (and during the crisis). Over time, their value has been reduced through sales and currency adjustments to EUR 6,3 billion in August 2008. The on-balance-sheet portfolio investments were valued at EUR 6,8 billion in the restated 2006/2007 accounts.
2.3. The measures
(a) First measure - risk shield
(14)
On 27 July 2007, the German banking supervisory authority BaFin was informed by a German bank providing liquidity to IKB that it would withdraw the credit line. BaFin subsequently called KfW, the Federal Ministry of Finance and other concerned parties and announced that it would close the bank (6) if those parties did not take over the risks for IKB’s Rhineland commitment. In addition, it emerged that IKB’s subprime exposure was not limited to Rhineland but also included Rhinebridge and other direct subprime portfolio investments.
(15)
On 29 July 2007 BaFin, the Federal Ministry of Finance, KfW and the three major German banking associations (7) agreed that KfW would intervene, in coordination with BaFin, by providing a risk shield for IKB. The banking associations agreed to take over 30 % of the risks involved in the risk shield; this was confirmed in writing in an agreement between KfW and the three banking associations on 16 August 2007.
(16)
In particular, KfW announced that in order to ensure IKB’s liquidity position it would:
-
provide a risk shield from Monday 30 July 2007 for all of IKB’s rights (fees) and obligations under the liquidity facilities provided to Rhineland for an amount of EUR 8,1 billion (this has since been reduced to EUR 6,3 billion, mainly because of exchange-rate movements); the formal assumption on 29 July 2007 of the obligations under the liquidity facilities provided to Rhineland will remain until the maturity or sale (8) of the structured credit portfolios; the maturity of such portfolios is generally more than five years,
-
protect IKB against losses of up to EUR 1 billion resulting from Rhinebridge and other on-balance-sheet subprime portfolio investments with a total value of EUR 6,8 billion.
(17)
Germany originally estimated that the total expected losses from the risk shield given to IKB by KfW and the banking associations would amount to EUR 3,5 billion (EUR 2,5 billion for Rhineland and Havenrock, and EUR 1 billion for Rhinebridge and other direct subprime portfolio investments (9).
(18)
In the original agreement of 29 July 2007, KfW and the banking associations allocated the expected losses from the risk shield as follows:
-
KfW bears 70 % of the expected losses in principle, but with no upper limit concerning Rhineland, i.e. KfW bears 100 % of the losses above the amounts determined by the limits of the banking associations’ participation (see below),
-
the banking associations bear 30 % of the expected losses, limited to EUR 1 billion.
(19)
The risk distribution between KfW and the banking associations applies pari passu within the EUR 1 billion limit of the banking associations’ liability (see recital 18) independently of the distribution of the losses between the different portfolio investments (Rhineland, Rhinebridge or direct investments).
(20)
In addition to their participation in the risk shield, the three banking associations agreed to use their influence with their members to ensure that they would reopen the credit lines to IKB that they had closed when the crisis emerged.
(21)
Furthermore, the agreement of 16 August 2007 indicates that KfW will, in its role as pool leader, negotiate an appropriate fee for the risk shield and arrange for repayment of all expenses incurred by the banking associations and KfW. While arrangements have been made for the repayment of expenses, the planned fee has been agreed and put in place the former idea was abandoned because it could have been interpreted as a […], which would have needed the approval of […].
(22)
The 30 % loss participation by the banking associations is distributed as follows between the associations:
-
50 % (BdB),
-
16,7 % (BVR),
-
33,3 % (DSGV).
(23)
BdB took a 50 % share because in the event of IKB’s insolvency, the private banks’ deposit guarantee fund would guarantee each individual account up to 30 % of IKB’s liable equity held by private and wholesale customers (about EUR 662 million per account on 26 September 2007) (10).
(b) The second measure - ancillary risk shield
(24)
Owing to a further deterioration of the financial markets, the risk shield granted in relation to IKB’s costs under the Havenrock structure was fully called on and therefore proved to be insufficient. Further loss-covering measures were needed in order to ensure IKB’s continued existence. On 30 November 2007, KfW and the banking associations covered additional risks estimated at EUR 350 million (USD 440 million) related to IKB’s credit lines in the Havenrock structure. KfW covered EUR 150 million, of which EUR 54,3 million took the form of a convertible bond, which IKB converted into shareholder equity on 14 February 2008 (effective on 28 February 2008), thereby increasing KfW’s share in IKB to 43 %. A further EUR 150 million was provided by BdB and EUR 50 million by BVR and DGSV.
(c) The third measure - capital injection and KfW loan
(25)
In February 2008 the German government mandated KfW to provide an additional EUR 2,3 billion to IKB.
(26)
EUR 1,05 billion was provided by way of loans, the repayment of which was immediately waived, subject however to a better fortune clause, under which KfW would receive repayment if IKB made profits again in the coming years. The measures were needed in order to inject own capital into the bank so as to prevent IKB breaching the minimum capital ratios under banking solvency rules.
(27)
Moreover, the German financial regulator BaFin demanded that KfW give an ultimately unlimited capital increase guarantee, KfW declared itself ready to provide a capital injection of EUR 1,25 billion. The arrangements for this procedure for the capital increase were in principle made in August, but the actual implementation depends on a positive Commission decision and will thus take place only after such a decision. The capital increase has therefore not yet taken effect. After the capital increase, KfW’s participation in IKB would increase to about 90,8 %.
(28)
KfW’s third measure was assisted by the German government, which made EUR 1,2 billion available to KfW, and by the banking associations, which provided EUR 300 million.
(d) Liquidity provision
(29)
In addition, KfW has also provided IKB with liquidity facilities totalling EUR [ 2,5] billion since January 2008. This consists of two framework liquidity facilities of EUR […] billion each. The first framework facility, of 24 January 2008, was provided at Euribor plus [ 50] bps up to [ 50] bps against [ 100] % collateral. The second framework facility of 18 July 2008 was provided at Euribor plus [ 100] bps against [ 100] % collateral. The collateralisation was set at the indicated level in order to ensure that the collateral would still be enough to cover the loan even in the worst-case scenario.
(30)
IKB also obtained liquidity facilities from other banks. Amongst them are [a large US bank] and [another large US bank], for EUR [ 0,75] billion on a monthly basis, provided at Euribor plus [ 100]-[ 100] bps against collateral of [ 100]-[ 100] %, [a German regional bank] for up to EUR [ 250] million for one year at an interest rate of Euribor plus [ 90]-[ 100] bps against collateral of [ 100]-[ 100] %, and [another German regional bank] for up to EUR [ 500] million for one year at Euribor plus [ 50] bps and corresponding collateral.
2.4. Increased losses during the restructuring
(31)
The expected losses covered by the risk shield for off-balance-sheet assets in Rhineland increased from the original estimate of EUR 2,5 billion in a worst-case scenario to EUR 7,0 billion (11). Within the July 2007 Rhineland risk shield, KfW assumed all risks associated with the off-balance-sheet assets under the liquidity facilities to Rhineland, i.e. transferred the risks to its own balance sheet. This leaves unchanged the ceiling of EUR 1 billion on the banking associations’ liability for losses from other sources.
(32)
In addition, the first measure covered losses of up to EUR 1 billion on on-balance-sheet portfolio investments of EUR 6,8 billion. In spring 2008, the on-balance-sheet investments fell to EUR 6,31 billion owing to currency adjustments. During the same period, IKB tried to sell the two portfolios by public auction. The sale failed because the bids were far below the expected sales prices owing to the ongoing market turmoil. As a consequence, IKB had to further write down the book values of the portfolios. By August 2008, IKB had lost EUR [ 750] million. Moreover, assets with a nominal value of EUR 990 million were sold on the market. The total nominal value of the remaining portfolio amounted to EUR [ 5] billion in August 2008.
(33)
In order to provide a clean break in anticipation of the possible sale of IKB, the remaining risk shield for the portfolios in the IKB balance sheet was called upon in August, and the outstanding EUR 360 million was paid by KfW. The losses have not yet been formally recognised, but the underlying assets have already defaulted. Thus the EUR 1 billion guarantee has been completely drawn and can be considered as fulfilled.
(34)
In the context of the negotiations with the bidders, the remaining portfolio investments have been divided into two structured investment portfolios, referred to as SIP 1 and SIP 2. SIP 1 contains mainly [specific securities] with a nominal value of EUR […] billion and a book value of EUR [ 1] billion (12). SIP 2 contains IKB’s remaining [securities] with a nominal value of EUR […] billion and a book value of EUR [ 1] billion.
(35)
Table 2 gives an overview of the movements in the portfolio investments until the end of August 2008. The total realised and expected losses are estimated at about EUR 10,28 billion.
Table 2
Overview of movements in portfolio investments from March 2007 to August 2008
(EUR million)
Nominal value restated 03/2007
Currency adjustments
Sales
(nom. value of assets)
Losses on sales
(nom. value - sales price)
Losses realised
(nom. value of assets)
Nominal value 08/2008
(IKB or KfW)
Depreciations
Book value 08/2008
(IFRS)
Total losses
(realised + expected)
Rhineland
11,5
3,7
[ 1]
-
[ 0,5]
[ 5] (KfW)
[ 3]
[ 2]
[ 3,5]
Havenrock
(1,2)
-
-
-
1,2
0
0
0
1,2
Total on-balance-sheet
6,81
0,5
[ 2]
[ 0,5]
[ 0,75]
[ 5] (IKB)
[ 1,5]
[ 2]
[ 2]
-
SIP 1
not existing
[…] (IKB)
[…]
[ 1]
[…]
-
SIP 2
not existing
[…] (IKB)
[…]
[ 1]
[…]
-
other
6,81
0,5
[ 2]
[ 0,5]
[ 0,5]
0
0
0
[ 0,5]
Total (1-3)
18,3
0,5
[ 2]
[ 0,5]
[ 1,7]
[ 7,5]
[ 4,5]
[ 3,0]
[ 6,0]
2.5. The sale process
(36)
The process of selling KfW’s shares in IKB started in January 2008 and was concluded on 21 August 2008 with the decision to sell IKB to Lone Star Funds VI Financial Holdings LP Dallas, USA (hereinafter ‘Lone Star’).
(37)
The sale was carried out in the form of an open, non-discriminatory and transparent bidding procedure. It was widely publicised at the beginning of January 2008 and [ 40] bidders (including German and international banks as well as financial investors) expressed an interest in the first round. [ 20] of these signed a confidentiality clause and received the information memorandum (end January). [ 5] bidders actually submitted an indicative bid (end February). [ 5] of these were granted access to the data room. Then [ 5] bidders submitted a definite offer (mid-May).
(38)
At the end of May 2008, KfW selected three of these [ 5] bidders to make a final binding offer (financial and strategic investors from different countries). [ 5] bidders submitted a valid offer, Lone Star was chosen on the basis of an economic comparison of the [ 5] offers, i.e. as the bid offering the higher net price.
(39)
The structure of the sale of IKB implies in essence a sales price of around EUR […] million (for 90,8 % of the shares), plus a commitment by Lone Star to inject capital of EUR [ 400] million. Lone Star made its bid on the assumption that the better fortune clause would be dropped. In exchange, Lone Star undertook to fund SIP 2 with the above EUR [ 400] million. At the moment, IKB is considering whether to sell the SIP 2 assets to an SPV. KfW has agreed to participate EUR in the refinancing of SIP 2 with a senior loan of EUR 775 million, remunerated at Euribor plus [ 80] bps and senior to EUR [ 200] million capital notes and EUR [ 150] million mezzanine notes provided by Lone Star and IKB.
(40)
KfW has bought SIP 1 for EUR 1 billion (13). KfW will take a first loss of EUR 150 million, Germany will bear the further risk of EUR 600 million (in the form of unexpected losses (14) through a guarantee, and KfW will take the remaining risk of EUR 250 million. KfW is confident that the ultimate losses of the portfolio are reflected in the sale price and considers that no provisions have to be made.
(41)
Moreover, the existing two framework liquidity facilities of EUR [ 2,5] billion which KfW provides to IKB are extended […] until at the latest (initially the facilities were to end in April and July 2009). The conditions have been slightly modified. The collateralisation of the first facility decreases from [ 100] % to [ 100] %. The interest rate on the second facility decreases from Euribor plus [ 100] bps to Euribor plus [ 100] bps. According to KfW these changes are justified by the increase in IKB’s own capital.
(42)
Beyond that, the sale contract contains no deal-specific sale conditions. The only exception is an indemnity clause concerning [certain circumstances] with financial repercussions to a maximum of EUR […] billion. This includes in particular […]. Although this concerns […] which could reach EUR […] billion, Germany argued that the risk […] is very small given that one month before the crisis IKB was the second best-rated bank in Germany with very good results, and the assessment of the […] did not, according to the information available, deviate from the usual business practice. Given that the probability of the risk materialising is very small, but if it were to materialise the […] impact might be […], it is difficult to price such a […]. Germany argues that such […] risks usually remain covered by the former owner within such acquisition transactions. KfW therefore excluded the risk from the sale from the outset. Given the small likelihood of the risk materialising, IKB has made no provisions in its books for any claims.
2.6. Summary of support measures
Table 3
Summary of support received by IKB during restructuring
No
Measure
Nominal value
(in EUR billion)
1.
Risk shield (Rhineland EUR 5,8 billion, Havenrock EUR 0,85 billion, and on-balance-sheet assets EUR 1 billion)
approx. 7,65
(of which 1,00 from banking associations)
2.
Ancillary risk shield (EUR 350 million additional loss coverage - Havenrock)
0,35
(of which 0,20 from banking associations)
3.
Capital increase and waived loan (coverage of depreciation of balance-sheet assets)
2,30
(of which 0,30 from banking associations)
4.
Liquidity facility
[ 2,5]
5.
Sale of IKB shares
[…]
5.1.
Senior loan refinancing SIP 2
0,78
5.2.
Transfer SIP 1 to KfW
1,00
5.3.
Indemnity clause
[…]
Total
[ 15]
2.7. The restructuring plan
(43)
Germany has submitted several revisions of the restructuring plan for IKB. Documents from August 2007 describe measures to overcome the bank’s crisis and avoid future problems. Just after the first measure was granted, IKB commissioned a study by PriceWaterhouseCoopers (PWC) in order to analyse the situation. On the basis of the study, IKB announced on 3 September 2007 that it would withdraw from its involvement in international portfolio investments.
(44)
IKB subsequently updated the plan and has now been sold to Lone Star. Lone Star presented a new business plan for IKB that was reviewed by KPMG on 25 September 2008. The plan gives an overview of IKB’s relevant core markets, sets out the reasons for the crisis, analyses the problems and identifies the measures to be taken. The plan aims to stabilise the bank’s short-term financial situation by securing the required liquidity, and to restore IKB’s long-term viability by reducing its risk exposure and concentrating on its core business. As regards the long-term strategy, the plan indicates that IKB will focus on corporate banking for medium-sized clients, while the structured finance business will be maintained only insofar as it is necessary for the corporate banking business.
(45)
The plan confirms the exit from the portfolio investment activities that IKB had decided to implement immediately after the crisis.
(46)
During discussions with the Commission, IKB also agreed to exit the real-estate financing business as a compensatory measure. This means that IKB will not transact any new business as from the end of 2008, but will also unwind the existing assets smoothly (credit lines cannot be terminated immediately). At the end of the restructuring period, i.e. by 30 September 2011, IKB must have unwound 60 % of existing assets and must have sold the corresponding subsidiaries IKB Immobilien Management GmbH, IKB Projektentwicklungs GmbH Co. KG, and IKB Projektentwicklungsverwaltungsgesellschaft mbH (15). The remaining portfolio of EUR [ 3] billion will be unwound as the remaining assets mature. Overall the complete divestiture means a reduction of about EUR 4,9 billion in credit volume of the real-estate financing business.
(47)
In addition, Germany has offered that IKB will divest a number of its subsidiaries as a compensatory measure:
-
IKB International SA Luxembourg, which was the major entity involved in capital market activities, with a balance-sheet total of around EUR [ 10] billion, will be actively unwound (16) by 30 September 2011. No new business will be acquired as of 31 March 2009. Any business which is important for the first and second pillar will be performed in IKB’s headquarters in Düsseldorf (17),
-
IKB Capital Corporation New York was active in structured finance activities in the US with a balance-sheet total of EUR [ 2] billion. It will be actively unwound by 30 September 2011. No new business will be acquired after 31 December 2008,
-
finally, IKB AG will cease activities in Amsterdam, where the branch was active in SME financing and the real-estate business, and had a credit volume of about EUR [ 500] million. It will be actively unwound by 30 March 2010. No new business will be acquired as of 31 December 2008,
-
the 50 % participation in Movesta Lease and Finance GmbH, which currently has a balance-sheet total of EUR [ 500] million, will be sold by 30 September 2011,
-
certain further non-strategic assets of EUR 1,7 billion (balance sheet value at 31 March 2007) will be divested. They will be actively unwound by 30 September 2011.
(48)
However, given the difficult market environment, Germany negotiated a revision clause which allows IKB, in the even of unforeseeable circumstances, in particular if the financial crisis continues, or if the sale of some assets is impossible, to change or replace a measure or to extend a deadline as long as this is sufficiently well-reasoned and the Commission agrees.
(49)
Finally, Germany has committed itself to ensuring that IKB’s balance-sheet total will not exceed EUR 33,5 billion by 30 September 2011 (18); this implies a balance-sheet reduction of 47,2 % compared to the EUR 63,5 billion shown in the restated balance sheet of March 2007. According to Germany, implementing these compensatory measures and exiting the portfolio investment business translates in financial terms as follows:
Table 4
Reduction measures
(EUR billion)
No
Measure
Assets at 31.3.2007
Assets at 30.9.2011
Remaining assets in core business
[ 35,0]
[ 35,0]
For viability
Exit portfolio investments
18,30
0,00
For compensation
1.
Real estate financing
4,90
[ 3,0]
2.
IKB International SA, Luxemburg
[ 10,0]
0,00
3.
IKB Capital Corporation, New York
[ 2,0]
0,00
4.
Amsterdam branch of IKB AG
[ 0,5]
0,00
5.
Divestment of non-strategic assets
1,70
0,00
6.
Divestment of 50 % share in Movesta
[ 0,5]
0,00
Subtotal: outstanding compensatory measures (subtotal: compensatory measures implemented)
[ 15,0]
(0)
[ 3,0]
[ 12,0]
New development of certain business formerly established in Luxembourg
-
[ 2,0]
Total balance sheet without growth
63,50
[…]
Committed maximum balance sheet
33,50
33,50
Remaining margin for new business
-
[…]
(50)
Moreover, the plan indicates that IKB, whose Fitch rating has dropped from A + to BBB -, has funding difficulties in the current market environment. The maximum liquidity requirement until the end of the restructuring period is estimated at EUR [ 10] billion. This will essentially be financed by the capital increase, extending KfW’s liquidity lines, and an asset-based refinancing operation. Part of the liquidity gap will be covered by a reduction in new activities.
(51)
The plan also includes some projections regarding the future performance of the bank in a good, base and bad-case scenario. It concludes that in the base case, IKB would achieve a return on equity (RoE) of […] % at the end of the restructuring period in September 2011. IKB would then achieve profit before taxation of EUR […] million with […] full-time employees The Tier 1 ratio would rise to […] % and the cost-income ratio fall to […] %.
(52)
Finally, Germany submitted information about restructuring costs. These comprise costs stemming from losses from the portfolio investments of around EUR [ 6]EUR billion from Rhineland (EUR 5,8 billion), Havenrock (EUR 1,2 billion) and from on-balance-sheet portfolio investments (EUR […] billion) (19), restructuring costs proper, comprising the risk shield, portfolio exit costs, and administrative costs of around EUR [ 0,25] billion, capital losses of around EUR [ 1] billion, losses through the reduction of business activities, which are partly already contracted and partly expected from the extension of existing contracts of EUR [ 1] billion and […] of EUR […] billion (20). Germany therefore estimates IKB’s total restructuring costs at about EUR [ 15] billion.
3. THE FORMAL INVESTIGATION PROCEDURE
(53)
In the opening decision the Commission questioned whether KfW’s measures in favour of IKB complied with the market-economy investor test, essentially because KfW’s exposure as a result of the measures was not limited, whereas the banking associations limited their risk and the other shareholders in IKB did not take part at all.
(54)
Moreover, at that stage the Commission doubted whether the measures could be found compatible with the common market pursuant to Article 87(3) of EC Treaty. They did not qualify as aid to remedy a serious disturbance in the economy under Article 87(3)(b). There were no grounds for regarding them as rescue aid, given that they were not temporary in nature. Finally, at that stage the measures did not meet all the conditions for restructuring aid set out in the Community Guidelines on aid for rescue and restructuring of firms in difficulty (21).
4. COMMENTS FROM GERMANY FOLLOWING THE OPENING DECISION
(55)
The German authorities maintain their initial position that most of the measures would not involve State aid because they were taken in conformity with the market-economy investor principle. The intervention was based on market-economy investor considerations because liquidation of IKB would have been more costly for KfW than the support measures. In this respect Germany reiterates that an adequate return on investment is irrelevant. Moreover, Germany indicates that the market-economy investor test must be made ex ante.
(56)
As regards the assessment of the first measure, Germany therefore claims that only the losses initially estimated should be considered. That would mean losses of EUR 3,5 billion in a worst-case and EUR [ 2,5] billion in a mid-case scenario. Germany argues that a private investor would compare the direct cost of an insolvency of IKB, which would have been EUR 1,5 billion, stemming from maintaining IKB’s book value of about EUR 620 million (based on German accounting rules) (22) and the cost of writing off about EUR 850 million in loans which IKB had distributed to third parties in the context of KfW’s development business (23). In addition, Germany claims the insolvency of IKB would produce second-round effects resulting in the write-off of additional loans granted as part of credits from the development activities of at least EUR 1,1 billion and an increased cost of refinancing. Finally, KfW’s reputation would have suffered too.
(57)
Moreover, Germany argues that even if the support measures were considered to be aid, the amount of aid should be reduced by the losses that KfW would have suffered in case of insolvency.
(58)
As regards the second measure, Germany points out that it was only an ancillary to the first and was largely financed by the banking associations. Therefore, in the light of the Alitalia case law, it should be ‘regarded as satisfying the private investor test and not constituting State aid [given that] it was made at the same time as a significant capital contribution on the part of a private investor made in comparable circumstances’ (24).
(59)
Germany does not, however, dispute the aid character of the third measure.
(60)
Nor, in Germany’s view, did the sale of IKB result in State aid, because KfW behaved like a market-economy vendor. The purchase price was the result of negotiations conducted with several potential buyers and was therefore on market terms. The several additional measures were necessary to sell the bank and were likewise on market terms.
(61)
This applies in the first place to the sale of SIP 1 to KfW, at a price [ 10] % below the IFRS book value. It is true that this price is better than the price that Lone Star negotiated for SIP 2 ([discount 10,0] %) but it must be borne in mind that SIP 2 contained mainly […] and SIP 1 did not. Germany therefore claims that KfW will be able to sell the portfolio or hold it until maturity without losses. Moreover, KfW needed support from its owner, the State, for the purchase of SIP 1 because it […]; the purchase was facilitated by the guarantee in order to avoid KfW having to commit equity of about EUR […] million ([…]). Second, KfW’s involvement in SIP 2 was also market-based since it involved only low risk, owing to the seniority of the loan, while the remuneration was high, at Euribor plus [ 80] bps, for which Germany provided market benchmarks. Finally, the fact that KfW had to provide an indemnity of EUR […] billion for […] is typical in cases where the risk of liability is low but the sum involved is large, and this condition was sought by all interested parties in the last round.
(62)
Furthermore, Germany argues that, if the Commission were to consider the measures as involving […] aid elements, they would in any event qualify as compatible restructuring aid. Germany argues that the business segment of the bank which gave rise to the difficulties has been abandoned and that the bank will now focus on its core business.
(63)
Moreover, Germany has committed itself to take all the measures indicated above in recital 46.
(64)
Finally, Germany argues that the restructuring is based on a significant own contribution of at least EUR [ 10] billion. It has changed the information supplied in this respect at various times, and has recently included all contributions to the restructuring that were not covered by aid, the reduction of new business, and proceeds from the divestitures minus the losses. The net proceeds from divestitures were estimated at EUR [ 5] billion, calculated by looking at the assets to be sold within the restructuring period […] minus the remaining business in Luxembourg and minus some portfolio investments in Luxembourg. In detail, Germany estimated EUR […] billion from the real-estate business, EUR […] billion from the Luxembourg and EUR […] billion from the New York subsidiary, as well as EUR […] billion from Amsterdam, EUR […] billion from Movesta and EUR […] billion from other non-strategic assets.
5. ASSESSMENT
5.1. Existence of aid
(65)
The Commission will first assess whether the measures constitute State aid within the meaning of Article 87(1) EC. According to this provision, State aid is any aid granted by a Member State or through State resources in any form whatsoever which distorts or threatens to distort competition by favouring certain undertakings, in so far as it affects trade between Member States.
(a) The risk shield and capital contribution measures (first three measures)
(66)
The Commission maintains the opinion put forward in the opening decision that none of the three financial interventions would have been provided by a market-economy investor, and thus all measures constitute State aid. Given IKB’s cross-border and international activities, it is not disputed that any advantage from State resources would affect competition in the banking sector and would have an impact on intra-community trade (25).
(67)
The Commission notes first that the German authorities argue that the measures do not provide an advantage to IKB because KfW acted solely in its position as owner and thereby like a private investor, but do not dispute that KfW is a publicly owned credit institution with a public function and that its behaviour is imputable to the State. Germany implicitly confirms that the decisions of KfW are imputable to the State when it admits that the Federal Ministry of Finance was not only present at the meetings of its administrative board, which was involved in all decisions of the weekend between 27 and 29 July 2007, but at the moment of the decision was actually chairing it (26).
(68)
The Commission therefore concentrated on the question whether KfW’s intervention constituted an advantage to IKB that would also have been provided by a market-economy investor operating under similar market conditions. The Commission accepts that in the worst case ex ante estimate the risk shield to IKB would have covered total losses of EUR 2,5 billion. The Commission moreover considers, as in similar cases (27), that in such unpredictable circumstances, a private investor would have considered this worst-case scenario of expected losses and not the mid case. Moreover, it is important to stress that KfW did not rule out the possibility that is liability might potentially increase up to EUR 8,1 billion.
(69)
It is not true that the intervention would be less costly for KfW and Germany than liquidation (28), even when evaluated ex ante at the time when the investment decision was made (29). First, the Commission cannot accept all the liquidation costs put forward by Germany. Although the Commission recognises that the book value of IKB was indeed EUR 620 million, in the opening decision it pointed out that IKB’s share price dropped significantly before KfW’s intervention, so that KfW’s holding in IKB at the time of the intervention was probably not equal to this book value. Furthermore, in the opening decision the Commission questioned whether the underlying default risk of around [ 15] % from the loans distributed in the development business was realistic. Germany has not provided sufficient evidence to support the plausibility of KfW’s estimate.
(70)
The same lack of reasoning applies to the claimed threat of indirect losses as a consequence of a general banking crisis, which as indicated in the opening decision is purely hypothetical. The Commission also remains of the view that structured development financing is part of KfW’s public remit and not part of its function as a normal commercial credit institution. The losses from this business cannot therefore be considered as a cost which a market-economy investor would also have considered (30).
(71)
A crucial argument for the Commission remains that the estimated losses under the risk shield were in fact not limited to EUR 2,5 billion, but unlimited. Although it might be argued that the unlimited nature of the liability was required by BaFin as a conditio sine qua non for avoiding the moratorium, it is clear that a market-economy investor would also have considered this in the balancing test. This is evident when looking at the private participation in the risk shield.
(72)
In order to compare KfW’s behaviour with that of the banking associations, the Commission recalls that a public shareholder must not only act in parallel with other private investors, but the provision of capital needs to be proportionate, and must be provided under the same conditions (31) and industrial rationale (32). These considerations also guided the Court of First Instance’s judgment in Alitalia judgement, referred to by Germany, in which the Court likewise required comparable circumstances.
(73)
In this context the Commission notes that the banking associations capped their loss participation in the first measure at EUR 1 billion (approximately 30 %), whereas KfW did not do so and is thus far more exposed than the banking associations are. In any event, KfW’s participation in the risk shield was still as high as that of the banking pool as a whole, even if the potential direct losses resulting from its ownership and the loans, with a claimed value of EUR […] billion (see recital 56), were deducted and the worst-case estimate were used. It is clear that that KfW did not intervene in a way comparable with the banking pool.
(74)
Moreover, there is no validity to the argument that a general crisis in the German banking sector would have been triggered and would have had a drastic impact on KfW. All other banks would have been similarly affected by a crisis. But the share of the banking associations in the risk shield, capped at EUR 1 billion (approximately 30 %), bears no relation to the market share of their member banks in Germany, which is over 95 % (33). The Commission therefore sees no commercial reason for the disproportionate involvement of KfW. Thus while KfW might indeed have intervened to some extent in the interest of its subsidiaries, it clearly acted in a way that went beyond what a private investor would have done. A private owner would have limited his involvement much more and relied on additional support from the banking associations or the State. Thus KfW, at least to some extent, did not act like a market investor.
(75)
The same applies to the second measure, which, according to information supplied by Germany, was a mere ancillary to the first risk shield. Thus, even if the participations of KfW and the banking associations seem more balanced in absolute terms (in relative terms the participation of the banking associations should still be much higher) this measure must be seen together with the first measure in the overall restructuring context, and settled case-law bars KfW from reverting to the market-economy investor argument after it has not acted as a market investor (34).
(76)
The same applies even more to the third measure, where the federal State evidently instructed KfW to act, and contributed EUR 1,2 billion to another measure of EUR 2,3 billion. At this point, KfW is much more exposed than the banking associations, even though the insolvency of IKB would trigger a guarantee mechanism which is designed to spread the burden across the banking sector.
(77)
In other cases, the Commission has expressed the view that it is difficult to determine the aid amount if the aid is granted by way of a risk shield (35). In line with the guidelines and the case law, the aid element involved in a guarantee to a company in difficulty can be as high as the amount potentially covered by the guarantee, but can, on a case-by-case analysis, also be lower (36). However, even if the aid element might have been evaluated ex ante at below EUR 8,1 billion (Rhineland, Havenrock and EUR 1 billion on-balance-sheet assets), the realistic estimate for the loss coverage is now far in excess of the worst-case estimate and has increased to EUR 6,8 billion (see Table 3, excluding the third measure). Hence the Commission considers that the amount of aid provided under the risk shield and the capital contributions is EUR 8,8 billion (see Table 1 Nos 1 and 3).
(b) The liquidity facility
(78)
In addition to the capital contribution and loss-coverage measures, KfW also ensured the status of IKB as a going concern by two framework liquidity facilities of EUR [ 1] billion each. These measures were taken in the context of the restructuring and cannot be isolated from the first and second measures. Thus once again KfW cannot plausibly revert to a market-economy investor argument (37). Indeed, the Commission does not see that a private investor would have accepted such a significant exposure, in particular in the absence of the risk shield. If KfW nevertheless acted by reference to some market benchmarks, however, this should be reflected in the quantification of the aid element involved.
(79)
The Commission notes that the interest rate for the facilities was fixed for the first line, which was already drawn at Euribor plus [ 50] bps up to [ 50] bps, and for the second at Euribor plus [ 100] bps, and that each facility was collateralised […] above 100 % ([…] %). Moreover, the collateral was provided by valuable IKB assets, which are not derived from portfolio investments and should normally not default. In any event, the collateralisation is structured in such a way that the collateral will de facto never fall below 100 %. Thus there is indeed an apparent high collateralisation and relatively low risk of the liquidity provision. KfW therefore relied not only on IKB’s financial strength, but in addition was secured with valuable collateral.
(80)
However, the risk margins applied should be in line with the Communication from the Commission on the revision of the method for setting the reference and discount rates (‘Communication on reference and discount rates’) (38). Given that the company’s rating is based on the existence of the risk shield and there is agreement that the company is in difficulty (see recital 96), the Commission must apply the margins given for companies in difficulty. In cases of high collateralisation, this margin is 400 bps (39). Hence it will be assumed that the advantage of the first line of EUR [ 1] billion corresponds to an average [ 300] bps for a period of ten months (i.e. from January to October 2008). The second line of July 2008 was granted, although not yet drawn, and thus did resulted in an advantage of [ 200] bps for a period of nine months (i.e. from February to October 2008). The aid involved in this line would therefore amounted to EUR […] million for the first line and to EUR […] million for the second, a total EUR […] million.
(81)
As regards the liquidity facilities provided by [a regional bank] and [another regional bank], the Commission has no indication that the terms agreed did not reflect market considerations and would thus confer an advantage on IKB. Furthermore, the circumstances in which the facilities were granted, in particular the fact that interbank business is part of a bank’s daily and standard operations, the concomitant participation on a large scale by private operators, and the fact that [a regional bank] and [another regional bank] did not provide these facilities under the direction of the State, leads the Commission to the finding that there is no indication that these transactions are imputable to the State (40). The Commission has therefore no reason to conclude that these facilities imply the granting of State aid.
(c) The sale of IKB
(82)
The Commission also assessed whether the sale of IKB to Lone Star involved elements of State aid. Firstly, this could be the case if IKB had been sold below market price to Lone Star. However, on the basis of a wide range of information provided by Germany in this respect (see section 2.5) the Commission has no indication that the price paid by Lone Star is not the highest offer achieved in an open, transparent, non-discriminatory and non-conditional sale process. Given that this is the decisive criterion under the Commission’s rules on privatisation (41), it can conclude that the sale does not involve aid in favour of Lone Star.
(83)
Second, the Commission assessed whether the sale implied some additional aid to IKB, which would be the case if liquidation would have been less costly for KfW than selling IKB, a criterion sometimes referred to as the market-economy vendor test. The Commission notes that the sale results not only in a sale price but also in some additional contributions by KfW, which need to be considered as part of the sale. These are (1) the maintenance of the two liquidity facilities of EUR [ 2,5] billion, (2) the senior loan by KfW for the refinancing of SIP 2, (3) the transfer of SIP 1 to KfW prior to the sale and (4) the assumption of the risk of liability […]. It is clear that KfW has taken these measures in order to allow a sale and free itself from as many assets as possible within as short period as possible. Although at first sight KfW obtained a positive sale price, the sale was accompanied by measures which were capable of reducing the price to a negative price.
(84)
Nor can the fact be ignored that these measures were taken in the context of the restructuring, and thus in the context of the first three support measures. Therefore, the Commission cannot view them in isolation from the first three measures and once more does not see how KfW can revert to a market-economy investor argument (42).
(85)
Be that as it may, the market-economy vendor test does not, in any event, appear to be fulfilled in this case. The benchmark is indeed whether the price became negative as Germany has not substantiated any credible additional liquidation costs that would have been considered by a market vendor. In particular, the Commission cannot consider the estimated losses from the default risk of loans granted in the development business. The Commission notes that structured development financing is part of KfW’s public remit and not part of KfW’s function as a normal commercial credit institution. It should therefore not be considered as a cost which a market-economy investor would also have considered, because liabilities stemming from State support activities would not have been granted by a market-economy investor in the first place (43).
(86)
Hence the Commission assessed whether the support measures resulted de facto in a simple negative price. Since the support measures are not given as grants but mainly by way of loans and guarantees, the Commission must, as would be the case for a normal State aid assessment, determine their economic advantage for IKB.
(87)
First, KfW continues to provide liquidity to IKB. As already established in recital 77, it is difficult to quantify the advantage since private investors might also have been willing to provide some liquidity under certain conditions, provided the risk shield existed. However, after the sale to Lone Star the risk shield will be removed. The take-over by Lone Star and the Commission’s approval of the restructuring aid and restructuring plan shows that a restoration of viability is considered possible. Therefore, while during the restructuring period IKB is officially regarded as a company in difficulty, it should be considered as a ‘weak’ case (B rating) within the meaning of the Communication on reference and discount rates for the purposes of calculating the aid element (44). The benchmark under the reference rate communication is 220 bps, which would imply that the second line is [ 100] below the reference rate, whereas the first line is [ 100] bps below. This would, if calculated over […] years (from October 2008 until April […]), result in additional aid of about EUR [90] million.
(88)
Second, KfW bought SIP 1 for EUR 1 billion. The Commission notes that the price negotiated by KfW is [ 10] % below the IFRS book value and that IKB was previously able to sell part of the portfolio at above IFRS book value. However, it is doubtful that in the present market situation a private investor would have been able and willing to buy such a portfolio, at least not in its entirety. The fact that Lone Star was not willing to do so, and that, KfW was not able or willing to do so without help of the State, is evidence for this. The need for further write-downs of the portfolio cannot be excluded. In a worst case, this would concern the junior tranche of EUR [ 200] million. Hence, in the absence of any other benchmark, the Commission takes the view that KfW’s additional potential exposure from SIP 1 runs up to EUR [ 200] million.
(89)
Third, KfW provided a senior loan for SIP 2 of EUR 775 million, which is remunerated at Euribor plus [ 90] bps due to its seniority (it is served first from any incoming proceeds). Nevertheless, the loan is given to an SPV which has no credit history as such. According to the Communication on reference and discount rates, the interest rate for such SPVs should be at least Euribor plus 400 bps (45). However, given that the loan is a senior loan which is subordinated to involvement of IKB and thus essentially benefiting IKB, in this case the Commission also accepts a benchmark of 220 bps. The aid element in the provision of the senior tranche of EUR 775 million can therefore be quantified at about EUR [ 30] million ([ 100] bps during the period of […] years, from October 2008 until […]).
(90)
Finally, the taking over of […] was motivated by the impossibility of putting an acceptable price on the risk if it was transferred together with IKB. Given that the exposure to the indemnity is limited and, on the basis of the available information, the case is unlikely to arise, it would have been disproportionate to make the risk part of the sale procedure. That the risk can be considered small is confirmed by the fact that IKB was not requested by the auditors to provide for it. However, there is of course a residual risk left with […]. In the absence of a quantitative risk evaluation, the Commission would therefore consider that EUR […] million, corresponding to […] % risk, needs to be estimated within the current exercise.
(91)
The aid involved in the measures provided by KfW as part of the sale of IKB totals EUR 390 million, which exceeds the sale price of EUR [ 100] million by EUR [ 250] million and thus render it negative.EUR Therefore it can be considered that the sale of IKB involved aid to IKB.
(d) Summary of State aid
(92)
Overall, the total aid involved in all measures indicated in Table 5 amounts to EUR 9,155 billion.
Table 5
Summary of State aid received during restructuring
No
Measure
EUR million
Aid amount involved
(in EUR million)
1
1st risk shield (Rhineland EUR 5,8 billion, Havenrock EUR 0,85 billion and on-balance-sheet assets EUR 1 billion)
6 650
2
2nd risk shield (EUR 350 million additional loss coverage - Havenrock)
200
3
Capital increase and waived loan (coverage of depreciation on-balance-sheet assets)
2 000
4
Liquidity facility to IKB (before sale)
[…]
5
Sale of IKB:
5a.
Price of IKB shares
[…]
5b.
Liquidity facility to IKB (after sale)
[…]
5c.
Senior loan refinancing SIP 2
[…]
5d.
Transfer SIP 1 to KfW
[…]
5e.
Indemnity clause
[…]
Sale of IKB net
[ 250]
Total
[ 10 000]
5.2. Compatibility with the common market under Article 87(3)(b): aid to remedy a serious disturbance in the economy of a Member State
(93)
The Commission maintains its position set out in the opening decision that Article 87(3)(b) of the EC Treaty is not applicable in the present case. This provision allows aid to remedy a serious disturbance in the economy of a Member State. The Commission recalls that the Court of First Instance has stressed that Article 87(3)(b) must be applied restrictively.
(94)
The investigation has confirmed the Commission’s observation that IKB’s problems are due to company-specific events. Moreover, the information provided by the German authorities has not convinced the Commission that the systemic effects that might have resulted from a IKB’s insolvency could have reached a size constituting ‘a serious disturbance in the economy’ of Germany within the meaning of Article 87(3)(b) (46). Therefore, the present case must be regarded as based on individual problems, and requires tailor-made remedies, which can be addressed under the rules for companies in difficulties. Accordingly, the measures in question cannot be declared compatible with the common market under Article 87(3)(b) EC.
5.3. Compatibility with the common market under Article 87(3)(c) - restructuring aid
(95)
The investigation allowed the Commission to reach the conclusion that the measures can be considered as compatible restructuring aid because they satisfy all the tests for authorisation under the criteria in the Guidelines for restructuring aid. Consequently it was not necessary to investigate whether any rescue aid was involved, something the Commission had in any event excluded in the opening decision, given the irreversible nature of the risk shield.
(a) Firm in difficulty
(96)
The Commission considers that IKB was a firm is in difficulty within the meaning of paragraph 9 of the Guidelines, given that without the intervention of KfW it was highly unlikely that IKB would have been able to cope with the liquidity squeeze for much longer. The imminent losses would have led to the bank being closed, thus meeting the conditions of paragraph 10(c) of the Guidelines. Germany has not contested this opinion, which was set out in the opening decision.
(b) Restoration of long-term viability
(97)
The present investigation first confirmed that the restructuring will restore the beneficiary’s long-term viability. The Commission considers that the sale of IKB to Lone Star is a central element for solving the difficulties and will support a positive economic development of the bank.
(98)
Moreover, the investigation confirmed that IKB has redirected its activities. It has abandoned the loss-making activities and is no longer making portfolio investments. Moreover, IKB intends to focus on its core business, medium-sized corporate clients. All other remaining activities in the structured financing business segment are deemed to serve the corporate clients segment, while [ 20] % of this business as well as the entire real-estate financing business will be abandoned. In addition, IKB has taken measures to improve its risk management and has already reduced its risk exposure considerably. IKB has therefore taken the necessary internal measures to ensure its turnaround.
(99)
Furthermore, the Commission acknowledges that IKB’s restructuring plan indicates a sustainable restoration of IKB’s viability. In particular, the plan, which is based on sound financial projections, makes it clear that the business model would work. The Tier 1 ratio of […] % and the cost-income ratio of […] % in 2011 indicate that the bank’s business model can be considered viable. The relatively low RoE of […] % in 2012 has to be regarded in relation to IKB’s high Tier 1 ratio, which is a necessary cushion. The Commission recognises the significant cost-cutting measures which will be implemented by 2011. The Commission has also analysed the underlying assumptions of the restructuring plan and has no reason to doubt that they are realistic.
(100)
The plan indicates that even in a worst-case scenario, IKB will still show positive growth and will achieve a positive RoE. Even in such a worst-case scenario, the bank will achieve a Tier 1 ratio of […] % and thus be based on solid foundations.
(c) Aid limited to the minimum - own contribution
(101)
Further, the Commission’s doubts as regards the aid being limited to the minimum have been allayed. The Commission can now conclude that the aid has been limited to the minimum and is accompanied by a significant own contribution in line with the targets indicated in the Guidelines, i.e. above 50 % of the restructuring costs.
(102)
The restructuring costs include various losses (losses from the portfolios, losses due to higher financing costs, losses stemming from the reduction of business, and losses from the execution of divestitures), as well as costs for setting up the risk shield, staff restructuring costs, administrative costs, and consultancy and lawyers’ fees. The Commission does not dispute that these costs amount to EUR [ 15] billion as indicated by Germany (recital 52). The Commission also accepts that the refinancing of SIP 1 and the senior loan for SIP 2 are restructuring costs, since they are needed to restore viability. The overall costs may therefore be estimated at around EUR [ 17] billion.
(103)
In accordance with point 43 of the Guidelines, this restructuring can be funded through aid, the beneficiary’s own funds, the proceeds of the sale of assets, and other owner and third party contributions at market conditions.
(104)
A significant part of the restructuring of the portfolios is borne by the company itself and the previous and new private shareholders, comprising in particular the participation of the banking associations, IKB’s own funds (47) and Lone Star’s capital injection. However, lost business opportunities and a reduction of the business activities due to the crisis cannot be regarded as an own contribution because, under point 43 of the Guidelines, own contributions must be real. The own contribution from this category is therefore around EUR […] billion, i.e. [ 20]%.
(105)
This amount increases significantly and reaches at least 50 % if the proceeds from divestments implemented as compensatory measures are taken into consideration. This concerns assets with a nominal value of EUR [ 15] billion (see Table 4). However, the Commission cannot accept the entire amount as an own contribution. First, part of the business of IKB Luxemburg will be re-established in Düsseldorf (EUR […] billion), and so only part of it will actually be divested. Second, part of the funds will not be generated by active sales but by simple maturity of the assets. Third, it is not clear at what value the assets can be wound up. Nevertheless, Germany provided sufficient arguments for the Commission to be able to accept that the active unwinding of the assets will provide at least EUR [ 5] billion in the near future (48). This will be monitored by the Commission in order to ensure that a sufficient level of own contribution is actually achieved and that the aid is actually limited to the minimum necessary.
(106)
The effect of the divestment is twofold. On the one hand, the divestments reduce the amount of risk-weighted assets and therefore free up capital and increase the capital ratios. On the other hand, the divestments generate liquidity which can be used to finance the restructuring or to strengthen the liquidity basis (49). As explained in the above preceding paragraph, part of this is future expected inflow of funds, part has already been realised and another part will be realised in the near future. So, even leaving aside expected inflows of funds which can be realised only in 2011, and considering for precautionary purposes that the projected proceeds may not fully materialise for all of these divestments, the Commission comes to the conclusion that the requirement of a 50 % own contribution to the restructuring is fulfilled.
(107)
In reaching this conclusion the Commission has taken into account the following factors.
Table 6
Own contribution
(EUR billion)
Measure
Origin of funds
Value
Risk shield
Banking associations
1,50
Use of company capital reserves and hybrid capital
IKB
[ 1,5]
Capital contributions SIP II
Lone Star
[ 0,25]
Subtotal
[ 3,25]
Divestments portfolio investments
Market
[…]
Divestments of real-estate business
Market
[…]
Divestments of IKB Int. Luxembourg
Market
[…]
Divestments of IKB CC New York
Market
[…]
Divestments of IKB Amsterdam
Market
[…]
Divestments of Movesta
Market
[…]
Divestments of non-strategic assets
Market
[…]
Subtotal: divestment compensatory measures
[ 5,0]
(at least […])
(d) Avoidance of undue distortions of competition - compensatory measures
(108)
After the investigation, the Commission is convinced that sufficient measures are being taken in order to mitigate as far as possible any adverse effects of the aid on competitors.
(109)
The Commission observes that IKB is giving up an entire business segment and is downsizing its most profitable business segment, i.e. structured financing, by [20-30] %.
(110)
The Commission cannot accept that the lion’s share of the downsizing (i.e. the portfolio investments of EUR 18,3 billion) constitutes compensatory measures, as these were necessary to restore viability. Pursuant to point 40 of the Guidelines, such measures cannot be considered compensatory measures.
(111)
Be that as it may, the further reduction by EUR [ 10] billion amounts to about [25] % of the balance-sheet total after deducting the portfolio investments (i.e. EUR [ 10] billion of EUR 45,2 billion) (50). In addition, while the exit from portfolio investments cannot be accepted as a compensatory measure, it nevertheless has an impact on the size of the bank and its activities. Overall, the reduction in IKB’s balance-sheet total will, on the basis of the measures proposed by Germany, reach 47,2 % (i.e. EUR 18,3 billion portfolio investments and EUR [ 10] billion compensatory measures, minus EUR […] billion margin for growth, in relation to EUR 63,5 billion balance-sheet total).
(112)
Moreover, the Commission recalls that the limitation of the balance-sheet total to EUR 33,5 billion by the end of the restructuring period, i.e. 30 September 2011, will ensure that the closures and divestitures are not circumvented by rebuilding the business in other parts of the bank or simply transferring it.
(113)
Furthermore, the former owners of the bank as well as the former top management are no longer involved in IKB’s activities, which sends a valuable signal against moral hazard. In addition, the bank has been sold in an open and non-discriminatory manner which gave competitors an opportunity to acquire the bank. This in itself also constitutes a kind of compensation for the competitive harm which the aid caused to them.
(114)
In sum, the compensatory measures are in proportion to the distortive effects of the aid granted to IKB and ensure that the adverse effects on trading conditions are minimised as much as possible.
(115)
The Commission must be kept informed of progress in implementing these compensatory measures.
6. CONCLUSION
(116)
The Commission finds that the aid measures have been implemented in breach of Article 88(3) of the EC Treaty. However, the Commission concludes that they constitute restructuring aid which can be considered compatible with the common market pursuant to Article 87(3)(c) provided that the relevant conditions are fulfilled,
HAS ADOPTED THIS DECISION:
Article 1
The measures granted by Germany to IKB Deutche Industriebank AG (hereinafter ‘IKB’), based on the agreements and documents provided by Germany, constitute State aid within the meaning of Article 87(1) of the EC Treaty that is compatible with the common market subject to the obligations and conditions set out in Article 2.
Article 2
1. Germany shall ensure that the plan for restructuring IKB, as communicated to the Commission by Germany on 25 September 2008, is fully implemented by 30 September 2011.
2. Germany shall ensure that the following IKB assets are sold to a third party that is independent of IKB and KfW or liquidated:
(a)
The entire real-estate business segment, consisting of domestic and international real-estate financing, shall not accept any new business after 31 December 2008 and shall be actively unwound (51); […] % shall will be sold by 30 September 2010, […] % by 30 September 2011 and the remainder as it falls due. The unwinding shall include IKB Immobilien Management GmbH, IKB Projektentwicklungs GmbH Co. KG, and IKB Projektentwicklungsverwaltungsgesellschaft mbH (52).
(b)
The subsidiary IKB International SA Luxembourg shall be actively unwound by 30 September 2011. No new business may be acquired after 31 March 2009. Of, the business carried out by this subsidiary, that which is necessary for the corporate banking and structured finance business shall be taken over by IKB.
(c)
IKB Capital Corporation New York shall be actively unwound by 30 September 2011; […] % of the loan portfolio shall be sold by 30 September 2010. No new business may be acquired after 31 December 2008.
(d)
The activities of IKB AG in Amsterdam shall be actively unwound by […]. No new business shall be acquired after 31 December 2008.
(e)
The 50 % participation in Movesta Lease and Finance GmbH shall be sold by 30 September 2011.
(f)
Certain further non-strategic assets originally treated as off-balance sheet items, with a nominal value of EUR 1,7 billion (book value at 31 March 2007), shall be actively unwound by 30 September 2011.
3. Germany shall ensure that IKB’s balance-sheet total does not exceed EUR 33,5 billion by 30 September 2011 (53).
4. In the event of unforeseeable circumstances, in particular if the financial crisis continues or if the sale of some assets is impossible, the measures referred to in paragraphs 2 and 3 may be amended or replaced, or a deadline may be extended, provided that sufficient justification is given at least two months before the deadline and the Commission does not raise any objection within two months.
5. For the purposes of monitoring compliance with the conditions set out in paragraphs 1, 2 and 3, Germany shall provide regular annual reports until 2012, by 31 April at the latest, on progress in implementing the restructuring plan and the conditions and obligations listed above.
Article 3
This Decision is addressed to the Federal Republic of Germany.
Done at Brussels, 21 October 2008.