РЕШЕНИЕ НА КОМИСИЯТА
от 11 декември 2007 година
относно държавна помощ C 32/07 (ex N 389/06), временен защитен механизъм за корабостроене - Португалия
(нотифицирано под номер C(2007) 6063)
(Само текстът на португалски език е автентичен)
(текст от значение за ЕИП)
(2008/315/ЕО)
КОМИСИЯТА НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ,
като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност, и по-специално член 88, параграф 2, първа алинея от него,
като взе предвид Споразумението за Европейското икономическо пространство, и по-специално член 62, параграф 1, буква а) от него,
като покани заинтересованите страни да представят мненията си съгласно посочените по-горе разпоредби (1) и като взе предвид техните мнения,
като има предвид, че:
I. ПРОЦЕДУРА
(1)
Португалия уведоми за мярката на 20 юни 2006 г. С писмо от 6 юли 2006 г. Комисията поиска допълнителна информация от Португалия и предложи удължаване на срока, в рамките на който Комисията следва да вземе решение относно нотифицираната мярка, в съответствие с член 4, параграф 5 от Регламент (ЕО) № 659/1999 (2), докато Комисията вземе решение по предишно подобно уведомление от Португалия, което все още е в процес на оценка (3). С писмо от 25 юли 2006 г. Португалия прие това предложение.
(2)
С писмо от 11 май 2007 г. Комисията поднови оценката на уведомлението и припомни на Португалия, че уведомлението е непълно. Португалия предостави допълнителна информация с писма от 5 юли 2007 г. и 26 юли 2007 г.
(3)
С писмо от 10 август 2007 г. Комисията уведоми Португалия, че е решила да открие процедурата, предвидена в член 88, параграф 2 от Договора за ЕО, по отношение на помощта.
(4)
С писмо от 17 септември 2007 г. португалските органи представиха своето мнение в контекста на посочената по-горе процедура.
(5)
Решението на Комисията да открие процедурата беше публикувано в Официален вестник на Европейския съюз (4). Комисията покани заинтересованите страни да представят мненията си. Нямаше мнения от трети страни.
II. ОПИСАНИЕ НА МЯРКАТА ЗА ПОМОЩ
(6)
Получател на помощта следваше да бъде Estaleiros Navais de Viana do Castelo S.A. („ENVC“), португалска корабостроителница, в която работят около 1 000 души.
(7)
Португалия предлага да предостави на ENVC пряка помощ в размер на 6 575 558 EUR във връзка със седем договора за корабостроене, подписани между 4 февруари 2005 г. и 31 март 2005 г. Подробностите около договорите и съответната предложена помощ са следните:
Многофункционален тежкотоварен плавателен съд
Дата на подписване на договора
Собственик на кораба
Предложена държавна помощ (EUR)
C 228
24.2.2005 r.
JMS Schiffahrtsgesellschaft mbH & CO KG MS
1 212 766
C 229
24.2.2005 r.
JMS Schiffahrtsgesellschaft mbH & CO KG MS
1 212 766
C 230
4.2.2005 r.
MARE Schiffahrtsgesellschaft
1 212 766
C 231
4.2.2005 r.
MARE Schiffahrtsgesellschaft
661 102
C 232
4.2.2005 r.
MARE Schiffahrtsgesellschaft
630 328
C 233
4.2.2005 r.
MARE Schiffahrtsgesellschaft
433 064
C 210
31.3.2005 r.
Mutualista Açoreana
1 212 766
(8)
Съгласно информацията, предоставена в уведомлението, молбата за помощ по отношение на всичките седем договора е била подадена от корабостроителницата през юли 2005 г., т.е. след подписването на договорите. Португалия разреши помощта, при условие че тя бъде одобрена от Комисията, със съвместно решение от 7 август 2006 г. на Министерството на финансите и публичната администрация и на Министерството на икономиката и нововъведенията.
(9)
Плавателните съдове бяха доставени, или е следвало да бъдат доставени, на следните дати:
Плавателен съд
Дата на доставка
C 228
30 септември 2007 година
C 229
30 декември 2007 година
C 230
28 юли 2006 година
C 231
30 октомври 2006 година
C 232
3 януари 2007 година
C 233
24 април 2007 година
C 210
10 юли 2007 година
(10)
Португалия предлага да предостави помощта на основание Регламент (ЕО) № 1177/2002 на Съвета относно временен защитен механизъм за корабостроене (5), изменен с Регламент (ЕО) № 502/2004 на Съвета (6) („регламента за ВЗМ“). Регламентът за ВЗМ влезе в сила на 3 юли 2002 г. и срокът му на действие изтече на 31 март 2005 г. Следователно, този регламент вече не е бил в сила в момента, в който Португалия е одобрила и нотифицирала помощта.
(11)
Португалия твърди, че договорите попадат в приложното поле на регламента за ВЗМ, тъй като те са подписани докато регламентът все още е бил в сила.
III. ОСНОВАНИЯ ЗА ОТКРИВАНЕ НА ОФИЦИАЛНАТА ПРОЦЕДУРА ПО РАЗСЛЕДВАНЕ
(12)
В своето решение да открие официалната процедура за разследване по настоящия случай Комисията отбеляза, че има съмнения относно съвместимостта на помощта с общия пазар въз основа на регламента за ВЗМ поради причините, изложени по-долу.
(13)
Първо, Комисията има съмнения относно стимулиращия ефект на помощта. Комисията подчерта, че молбата за помощ е била подадена едва след подписването на договорите. Също така, Португалия е одобрила помощта вътрешно (при условие че е одобрена от Комисията) след повече от една година след подаване на молбата за помощ. Португалия не е представила доказателства, че по времето, когато ENVC е подписала договорите, е имало каквито и да било уверения, че корабостроителницата ще получи помощ. Поради това, Комисията има съмнения, че ENVC е била мотивирана по някакъв начин от наличието на държавна помощ за извършване на съответните проекти.
(14)
Второ, Комисията постави под въпрос правното основание за одобрение на помощта. Комисията отбеляза, че срокът на действие на регламента за ВЗМ е изтекъл на 31 март 2005 г. и следователно регламентът вече не е бил в сила в момента, когато Португалия е одобрила и нотифицирала помощта. Комисията също подчерта, че в своето решение относно дело № C 26/2006 (ex N 110/2006) (7) бе обяснила подробно причините, поради които смята, че регламентът за ВЗМ вече не може да бъде валидно правно основание за одобряването на нови оперативни помощи за корабостроенето. По настоящия случай Португалия не е представила никаква нова информация, която би променила становището на Комисията в това отношение, и поради това на този етап Комисията не би могла да счете, че помощта е съвместима с общия пазар.
IV. МНЕНИЕ, ПРЕДСТАВЕНО ОТ ПОРТУГАЛИЯ
(15)
Португалия подчерта, че по принцип, във връзка с въпросните договори корабостроителницата е била в конкуренция предимно с корабостроителници извън Общността, като в частност е била изправена пред нелоялната конкуренция от корейски корабостроителници, което между другото бе и темата на регламента за ВЗМ. Освен това, договорите не засягаха и не заплашваха да засегнат конкуренцията в ЕС, тъй като всички корабостроителници в ЕС имаха равнопоставен достъп до помощ съгласно регламента за ВЗМ, пряко приложим във всички държави-членки. Следователно не можеше да се приеме, че нотифицираните мерки оказват влияние върху търговията между държавите-членки.
(16)
По отношение на стимулиращия ефект на помощта Португалия изтъкна, че по същество не е било възможно ENVC да подаде надлежно обоснована молба за помощ преди подписване на договорите поради някои аспекти, свързани с преговорите. Контактите със собствениците на корабите бяха установени преди подаване на молба за помощ от ENVC. Португалия също така твърди, че макар и ENVC да е подписала договорите без публични гаранции, че ще получи помощта, корабостроителницата е договорила и подписала договорите и е построила плавателните съдове с очакването португалските органи и Комисията да разрешат помощта, щом като че в този случай обективните условия за получаване на помощта са били изпълнени.
(17)
Що се касае до правното основание за одобряване на помощта, Португалия припомни своето мнение, предоставено в контекста на дело № C 26/2006 (8), което счита за приложимо в настоящия случай. Португалия отбеляза, че въпросните договори са били подписани по време на периода на прилагане на регламента за ВЗМ, т.е. преди 31 март 2005 г. и преди Органът за уреждане на спорове на СТО да приеме доклада на експертната група за възражение срещу регламента за ВЗМ. Португалия също заяви, че не е било възможно да уведоми за помощта преди изтичането на срока на действие на регламента за ВЗМ, тъй като договорите са подписани едва през февруари и март 2005 г. (т.е. точно преди изтичането на срока на действие на регламента за ВЗМ). Въпреки това, според Португалия това не анулира валидността на тези договори, които са изпълнявали обективните условия на регламента за ВЗМ към момента на тяхното подписване.
V. ОЦЕНКА
(18)
Съгласно член 87, параграф 1 от Договора за ЕО помощ, предоставена от държава-членка или чрез ресурси държава-членка, под каквато и да било форма, която нарушава или заплашва да наруши конкуренцията чрез поставяне в по-благоприятно положение на определени предприятия или производството на някои стоки, доколкото засяга търговията между държави-членки, е несъвместима с общия пазар.
(19)
Комисията смята, че предложените мерки представляват държавна помощ по смисъла на член 87, параграф 1 от Договора за ЕО. Мерките приемат формата на безвъзмездна помощ, която се финансира от държавни ресурси. Дори при условие, че регламентът за ВЗМ се е прилагал във всички държави-членки и всички корабостроителници са могли да кандидатстват за помощ съгласно регламента за ВЗМ, както се аргументира Португалия, мерките са избирателни, тъй като в този случай се ограничават до ENVC. Тази избирателна безвъзмездна помощ има вероятност да наруши конкуренцията, тъй като дава на ENVC предимство пред други конкуренти, които не получават помощ. В тази връзка, фактът че ENVC е могла да се конкурира с корабостроителници в Корея не омаловажава факта, че ENVC също се е конкурирала с други корабостроителници на общия пазар. Най-сетне, корабостроенето е икономическа дейност, която включва засилена търговия между държавите-членки, и следователно има вероятност мерките да засегнат търговията между тях.
(20)
Вследствие на това Комисията потвърждава, че нотифицираната мярка за помощ попада в приложното поле на член 87, параграф 1 от Договора за ЕО.
(21)
Като общ принцип държавната помощ може да се смята за съвместима с общия пазар само, ако тя е необходима, за да стимулира приемащото дружество да действа по начин, който съдейства за постигане на целите, предвидени в съответната дерогация (9).
(22)
В тази връзка Комисията отбелязва, че целта на регламента за ВЗМ е била „да позволи ефективно на корабостроителници на Общността да преодолеят нелоялна конкуренция от Корея“ (вижте съображение 6 в преамбюла). По този начин, може да бъде разрешена пряка помощ от до 6 % от договорната стойност преди помощта, при наличие на конкуренция за същия договор от корабостроителница в Корея, предлагаща по-ниска цена (член 2).
(23)
В настоящия случай Португалия се аргументира, че въпреки че при подписване на договорите ENVC не е имала каквато и да било гаранция за получаване на помощта, тя е очаквала да получи помощта, тъй като договорите са изпълнявали обективните условия за кандидатстване за помощ на регламента за ВЗМ.
(24)
Въпреки това, Комисията счита че в този случай няма достатъчно доказателства, че помощта е била определяща за подписване на договорите от ENVC.
(25)
Както вече беше отбелязано в решението за предприемане на процедурата за разследване, Португалия предостави копие от писмо от собственик на кораб, твърдящо че за шест от въпросните договори (плавателни съдове C 228 до C 233), собственикът на кораба е получил оферти с по-ниски цени от корейски корабостроителници. Въпреки това, писмото е с дата 9 март 2005 г., т.е. то е било изпратено до ENVC едва след като корабостроителницата вече е подписала договорите, свързани с тези оферти. По този начин изглежда, че корабостроителницата, когато е подписала първите шест договора, не е могла да бъде сигурна, че договорите са изпълнявали всичките условия за кандидатстване за помощ. По отношение на седмия договор (плавателен съд C 210) положението също изглежда съмнително, тъй като твърдението за получаване на оферти с по-ниски цени от Корея е било изпратено до ENVC едва на 31 март 2005 г., т.е. на същия ден, в който ENVC е подписала договора.
(26)
Португалия не е представила никакви доказателства, че ENVC е получила официално или неофициално указание от португалските органи, преди подписване на договорите, че във връзка с тези договори може да бъде предоставена помощ (10). По-скоро изглежда, че ENVC е била готова да поеме тези договори дори без гаранции за получаване на помощ. Като пример, в свое съобщение след откриването на процедурата за разследване Португалия също заяви, че ENVC е била законово обвързана да построи плавателните съдове дори ако помощта не бъде разрешена. Португалия добавя, че в настоящия случай ENVC е кандидатствала за помощта едва след изтичането на срока на действие на регламента за ВЗМ, което изглежда потвърждава, че корабостроителницата е била готова да извърши проектите при риск от неполучаване на помощ.
(27)
Също така като цяло Комисията счита, че за да има помощта стимулиращ ефект, молбата за помощ следва да е била подадена преди началото на проекта (11). Настоящият случай не е такъв. Молбата за помощ е била подадена едва след подписване на договорите (т.е. през юли 2005 г., докато договорите са подписани през февруари и март 2005 г.). От своя страна, Португалия е одобрила помощта вътрешно (при условие че тя е одобрена от Комисията) след повече от една година след подаване на молбата за помощ. Следователно, и от формална гледна точка стимулиращият ефект не е изпълнен.
(28)
Поради това Комисията заключава, че Португалия не е представила достатъчно факти за доказване на стимулиращия ефект на помощта.
(29)
По отношение на правното основание за одобряване на помощта, Португалия не е представила никакви нови аргументи, които биха премахнали съмненията, изразени от Комисията в нейното решение да предприеме официалната процедура за разследване. Основният аргумент на Португалия в тази връзка е, че договорите изпълняват условията за кандидатстване за помощ, тъй като са били подписани по време на периода на прилагане на регламента за ВЗМ. Португалия също отбелязва, че фактът, че помощта е била уведомена едва след изтичането на срока на действие на регламента за ВЗМ, няма влияние върху избираемостта на договорите за получаване за помощ.
(30)
Въпреки това, в предишно свое решение (12) Комисията вече обясни защо не счита, че регламентът за ВЗМ все още представлява валидно правно основание за одобряване на нова оперативна помощ за корабостроене.
(31)
Комисията отбелязва, че временното прилагане на регламента за ВЗМ е определено в член 5 (13) от регламента, който посочва, че действието на регламента „изтича на 31 март 2005 г.“. Фактът, че член 4 от регламента за ВЗМ посочва, че този регламент „се прилага към сключени договори, подписани от влизането в сила на настоящия регламент до неговото изтичане (…)“, според Комисията е условие за съвместимост и не определя временното прилагане на регламента за ВЗМ.
(32)
Горното се потвърждава също така от втората част на член 4, която предвижда регламентът за ВЗМ да не се прилага към „сключени договори, подписани преди Общността да публикува известие в Официален вестник на Европейските общности относно предприемане на процедура за уреждане на спор с Корея (…), както и сключени договори, подписани един или повече месеци след като Комисията публикува известие в Официален вестник на Европейските общности, че въпросната процедура за уреждане на спор е приключила или е прекратена“.
(33)
От горното е видно, че регламентът за ВЗМ е трябвало да се прилага само в случай на неуреден спор с Корея (14) и във всеки случай не по-късно от 31 март 2005 г.
(34)
Това тълкуване се подкрепя от самата цел на регламента за ВЗМ: той е предвиден „като извънредна и временна мярка с цел да съдейства на корабостроителници на Общността в тези сегменти, които са пострадали от неблагоприятни ефекти под формата на материални щети и сериозни вреди, възникнали от нелоялна корейска конкуренция (…) [която] следва да се разрешава за ограничени пазарни сегменти и само за кратък период“ (15) (съображение 3).
(35)
В настоящия случай молбата за помощ е била подадена от ENVC до португалските органи, одобрена от Португалия и уведомена на Комисията едва след изтичането на срока на действие на регламента за ВЗМ, като от това е ясно, че мерките попадат извън временното прилагане на регламента за ВЗМ.
(36)
Комисията допълнително отбелязва, че както вече е обяснила в решението за откриване на официалната процедура за разследване по настоящия случай, тълкуването на регламента за ВЗМ трябва също да се разглежда в светлината на международните задължения на Общността. Съгласно утвърдената съдебна практика на Съда на Европейската общност законодателството на Общността следва да се тълкува, доколкото това е възможно, по начин, който се съгласува с международното право, включително задълженията на ЕО към СТО (16).
(37)
В този контекст Комисията припомня, че Корея е оспорила съвместимостта на регламента за ВЗМ с правилата на Световната търговска организация (СТО). На 22 април 2005 г. експертна група на СТО издаде свой доклад, заключаващ, че регламентът за ВЗМ и няколко национални схеми, приети в рамките на този механизъм и съществуващи по времето, когато Корея е подала своята жалба в СТО, са били в нарушение на член 23, параграф 1 от Договореността относно правилата и процедурите за уреждане на спорове (ДППУС) (17). На 20 юни 2005 г. Органът за уреждане на спорове на СТО (ОУС) прие доклада на експертната група, включително неговата препоръка Общността да приведе регламента за ВЗМ и националните схеми за ВЗМ в съответствие със своите задължения съгласно Споразуменията със СТО (18). На 20 юли 2005 г. Общността уведоми ОУС, че вече е привела своите мерки в съответствие с решението и препоръките на ОУС, тъй като срокът на действие на регламента за ВЗМ е изтекъл на 31 март 2005 г. и държавите-членки повече не могат да предоставят оперативна помощ в съответствие с него.
(38)
Докладът на експертната група и решението на ОУС за приемането на този доклад осъждат регламента за ВЗМ per se като противоречащ на правилата на СТО и задължават Общността да спре прилагането на регламента за ВЗМ. Задължението на Общността да изпълни решението на ОУС също така обхваща бъдещи решения за предоставяне на нова помощ при прилагане на регламента за ВЗМ (19). Чрез уведомяването на ОУС, че вече е привела своите мерки в съответствие с решението и препоръките на ОУС, тъй като регламентът за ВЗМ е изтекъл на 31 март 2005 г. и държавите-членки вече не могат да предоставят оперативна помощ в съответствие с него, Общността се ангажира вече да не прилага този регламент за разрешаване на предоставянето на нова помощ. В съответствие с това одобряването на настоящата помощ би довело до неспазване на международните ангажименти на Общността.
(39)
Фактът, че Съветът не е подновил този регламент след неговото изтичане, ясно показва, че Съветът не е възнамерявал да продължи правомощието на Комисията да одобрява помощ в съответствие с регламента за ВЗМ. Това отговаря на факта, че Общността уведоми ОУС, че държавите-членки вече не могат да предоставят оперативна помощ в съответствие този регламент.
(40)
Португалия не представи нови аргументи за оспорване на становището на Комисията, изразено в нейното решение за откриване на официалната процедура за разследване и повторено по-горе.
(41)
Следователно Комисията заключава, че нотифицираната помощ не може да бъде одобрена съгласно регламента за ВЗМ. Тъй като не се прилага друга клауза за освобождаване съгласно член 87, параграф 2 или 3 от Договора за ЕО, помощта се смята за несъвместима с общия пазар,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
Нотифицираната помощ в размер на 6 575 558 EUR, която Португалия възнамерява да приведе в действие в полза на Estaleiros Navais de Viana do Castelo S.A. във връзка със седем договора, подписани от тази корабостроителница, не може да се разреши съгласно Регламент (ЕО) № 1177/2002 на Съвета относно временен защитен механизъм за корабостроенето (20), изменен с Регламент (ЕО) № 502/2004 на Съвета (21), и следователно е несъвместима с общия пазар. Не се разрешава привеждането в действие на помощта.
Член 2
Адресат на настоящото решение е Португалската република.
Съставено в Брюксел на 11 декември 2007 година.
COMMISSION DECISION
of 11 December 2007
on State aid C 32/07 (ex N 389/06) temporary Defensive Mechanism to Shipbuilding - Portugal
(notified under document number C(2007) 6063)
(Only the Portuguese version is authentic)
(Text with EEA relevance)
(2008/315/EC)
THE COMMISSION OF THE EUROPEAN COMMUNITIES,
Having regard to the Treaty establishing the European Community, and in particular the first subparagraph of Article 88(2) thereof,
Having regard to the Agreement on the European Economic Area, and in particular Article 62(1)(a) thereof,
Having called on interested parties to submit their comments pursuant to those provisions (1) and having regard to their comments,
Whereas:
I. PROCEDURE
(1)
Portugal notified the measure on 20 June 2006. The Commission, by letter dated 6 July 2006, requested additional information from Portugal and proposed to extend the period within which the Commission would take a Decision on the notified measure, in conformity with Article 4(5) of Regulation (EC) No 659/1999 (2), until such time as the Commission would reach a Decision on a previous similar notification by Portugal that was under assessment (3). Portugal, by letter dated 25 July 2006, accepted this proposal.
(2)
The Commission, by letter dated 11 May 2007, resumed the assessment of the notification and reminded Portugal that the notification was incomplete. Portugal provided additional information by letters dated 5 July 2007 and 26 July 2007.
(3)
By letter dated 10 August 2007, the Commission informed Portugal that it had decided to initiate the procedure laid down in Article 88(2) of the EC Treaty in respect of the aid.
(4)
By letter dated 17 September 2007 the Portuguese authorities presented their comments in the context of the above-mentioned procedure.
(5)
The Commission Decision to initiate the procedure was published in the Official Journal of the European Union (4). The Commission called on interested parties to submit their comments. There were no comments from third parties.
II. DESCRIPTION OF THE AID MEASURE
(6)
The beneficiary of the aid would be Estaleiros Navais de Viana do Castelo S.A. (‘ENVC’) a Portuguese shipyard employing about 1 000 people.
(7)
Portugal proposes to grant ENVC direct aid amounting to EUR 6 575 558 in relation to seven shipbuilding contracts, signed between 4 February 2005 and 31 March 2005. The details concerning the contracts and the corresponding proposed aid are the following:
Multipurpose heavy lift vessel
Date of signature of the contract
Ship owner
Proposed State aid (EUR)
C 228
24.2.2005
JMS Schiffahrtsgesellschaft mbH & CO KG MS
1 212 766
C 229
24.2.2005
JMS Schiffahrtsgesellschaft mbH & CO KG MS
1 212 766
C 230
4.2.2005
MARE Schiffahrtsgesellschaft
1 212 766
C 231
4.2.2005
MARE Schiffahrtsgesellschaft
661 102
C 232
4.2.2005
MARE Schiffahrtsgesellschaft
630 328
C 233
4.2.2005
MARE Schiffahrtsgesellschaft
433 064
C 210
31.3.2005
Mutualista Açoreana
1 212 766
(8)
According to the information supplied in the notification, the request for aid in relation to all seven contracts was submitted by the shipyard in July 2005, i.e. after the signature of the contracts. Portugal authorized the aid, on condition of approval by the Commission, by decision of the Ministry of Finance, Public Administration, Economy and Innovation of 7 August 2006.
(9)
The vessels were delivered, or are expected to be delivered, at the following dates:
Vessel
Delivery date
C 228
30 September 2007
C 229
30 December 2007
C 230
28 July 2006
C 231
30 October 2006
C 232
3 January 2007
C 233
24 April 2007
C 210
10 July 2007
(10)
Portugal proposes to grant the aid on the basis of Council Regulation (EC) No 1177/2002 concerning a temporary defensive mechanism to shipbuilding (5) as amended by Council Regulation (EC) No 502/2004 (6) (the ‘TDM-regulation’). The TDM-regulation entered into force on 3 July 2002 and expired on 31 March 2005. This Regulation was, thus, no longer in force at the time when Portugal approved and notified the aid.
(11)
Portugal argues that the contracts fall within the scope of application of the TDM-regulation because they were signed while this regulation was still in force.
III. GROUNDS FOR INITIATING THE FORMAL INVESTIGATION PROCEDURE
(12)
The Commission, in its decision to initiate the formal investigation procedure in the present case, noted that it had doubts on the compatibility of the aid with the common market based on the TDM-regulation for the following reasons.
(13)
First, the Commission had doubts regarding the incentive effect of the aid. The Commission noted that the application for aid was only submitted after the contracts had been signed. Also Portugal only approved the aid internally (on condition of approval by the Commission) more than a year after the application for aid was submitted. Portugal had not provided evidence that at the time ENVC signed the contracts there were any assurances that the shipyard would obtain the aid. The Commission, therefore, had doubts that ENVC was induced in any way by State aid to carry out the projects concerned.
(14)
Second, the Commission questioned the legal basis for approving the aid. The Commission noted that the TDM-regulation expired on 31 March 2005 and was therefore no longer in force at the time Portugal approved and notified the aid. The Commission also noted that in its decision concerning Case C 26/2006 (ex N 110/2006) (7) it had explained in detail why it considers that the TDM-regulation can no longer be a valid legal basis for approving new operating aid to shipbuilding. Portugal, in the present case, had not submitted any new information that would modify the Commission's assessment in this respect and therefore the Commission could not consider at that stage that the aid was compatible with the common market.
IV. COMMENTS SUBMITTED BY PORTUGAL
(15)
Portugal noted, in general terms, that for the contracts in question the yard was mainly competing with non-Community shipyards, notably with regard to unfair competition from Korean shipyards which was the subject of the TDM regulation. Further, the contracts did not affect or threatened to affect competition in the EU because all shipyards in the EU had equal access to aid under the TDM regulation that had direct application in all Member States. As a consequence, the notified measures could not be considered to affect trade between Member States.
(16)
Regarding the incentive effect of the aid, Portugal argued that it was not materially possible for ENVC to submit a request for aid duly motivated, prior to signing the contracts, because of aspects linked to the negotiation. The contacts with the ship owners were initiated prior to ENVC requesting the aid. Also, Portugal sustains that, although ENVC signed the contracts without public assurances that it would receive the aid, the shipyard negotiated and signed the contracts and built the vessels on the expectation of both the Portuguese authorities and the Commission authorizing the aid, given that the objective conditions for receiving the aid were fulfilled in this case.
(17)
Concerning the legal basis for approving the aid Portugal referred to its comments submitted in the context of Case C 26/2006 (8) that it considers applicable to the present case. Portugal noted that the contracts in question were signed during the period of application of the TDM regulation, i.e. before 31 March 2005 and before the WTO Dispute Settlement Body adopted the panel report condemning the TDM-regulation. Portugal also stated that it was not possible to notify the aid before the expiry of the TDM-regulation because the contracts were only signed in February and March 2005 (i.e. just before the expiry of the TDM-regulation). However, in Portugal's view this does not annul the validity of these contracts which fulfilled the objective conditions of the TDM-regulation at the time they were signed.
V. ASSESSMENT
(18)
According to Article 87(1) of the EC Treaty, any aid granted by a Member State or through state resources in any form whatsoever which distorts or threatens to distort competition by favouring certain undertakings or the production of certain goods shall, in so far as it affects trade between Member States, be incompatible with the common market.
(19)
The Commission considers that the proposed measures constitute State aid within the meaning of Article 87(1) of the EC Treaty. The measures take the form of a grant financed by State resources. Even if the TDM-regulation applied in all Member States, and all shipyards were eligible for aid under the TDM-regulation, as argued by Portugal, the measures are selective as in this case they are limited to ENVC. This selective grant is likely to distort competition, by providing ENVC with an advantage over other competitors not receiving the aid. In this respect, the fact that ENVC might be competing with shipyards in Korea does not detract from the fact that it was also competing with other shipyards in the common market. Finally, shipbuilding is an economic activity involving extensive trade between Member States and the measures are thus likely to affect trade between Member States.
(20)
The Commission thus confirms that the notified aid measure falls within the scope of Article 87(1) of the EC Treaty.
(21)
As a general principle, State aid may only be considered compatible with the common market if it is necessary to induce the recipient firm to act in a manner which assists attainment of the objectives envisaged by the relevant derogation (9).
(22)
The Commission notes in this respect that the objective of the TDM-regulation was to ‘effectively enable Community shipyards to overcome unfair competition from Korea’ (see paragraph 6 of the preamble). Direct aid up to 6 % of contract value before aid could thus be authorized provided there had been competition for the same contract from a shipyard in Korea offering a lower price (Article 2).
(23)
Portugal argues in this case that even if ENVC had no assurances of receiving the aid when it signed the contracts, it had expectations of receiving the aid because the contracts fulfilled the objective conditions to be eligible for aid under the TDM-regulation.
(24)
However, the Commission considers that in this case there is not sufficient evidence that the aid was determinant for ENVC to sign the contracts.
(25)
As already noted in the decision to initiate the investigation procedure, Portugal submitted copy of a letter from a ship owner stating that for six of the contracts in question (vessels C 228 to C 233) the ship owner had received lower offers from Korean shipyards. However, this letter is dated 9 March 2005, i.e., it was only sent to ENVC after the shipyard had already signed the contracts relating to these offers. Thus, it appears that the shipyard, when it signed the first six contracts, could not have had the certitude that the contracts fulfilled all the eligibility conditions. As regards the seventh contract (vessel C 210) the situation also appears doubtful, since the indication that lower offers were received from Korea was also only sent to ENVC on 31 March 2005, i.e. the very same day when ENVC signed the contract.
(26)
Portugal has not submitted any evidence that, formally or informally, ENVC had received indication from the Portuguese authorities, prior to signing the contracts, that the aid could be granted in relation to these contracts (10). Rather, it would appear that ENVC was prepared to undertake these contracts even without guarantees of receiving aid. For example, Portugal in its submission following the initiation of the investigation procedure also stated that ENVC was legally bound to build the vessels even if the aid would not be authorized. It adds that in the present case, ENVC only applied for aid after the expiry of the TDM-regulation which appears to confirm that the shipyard was prepared to carry out the projects at the risk of not receiving aid.
(27)
Also, generally, the Commission considers that the aid has an incentive effect if an application for aid was submitted before the start of the project (11). This was not the case here. The application for aid was only submitted after the contracts had been signed (i.e. in July 2005, whereas the contracts were signed in February and March 2005). Also, Portugal only approved the aid internally (on condition of approval by the Commission) more than a year after the request for aid was presented. So, also from a formal point of view, the incentive effect is not fulfilled
(28)
The Commission therefore concludes that Portugal has not submitted sufficient evidence to prove the incentive effect of the aid.
(29)
Regarding the legal basis for approving the aid, Portugal has not submitted any new arguments that would allay the doubts expressed by the Commission in its Decision to initiate the formal investigation procedure. Portugal's main argument in this respect is that the contracts are eligible for aid because they were signed during the period of application of the TDM-regulation. Portugal also notes that the fact that the aid was only notified after the expiry of the TDM-regulation has no impact on the eligibility of the contracts for aid.
(30)
However, the Commission, in a previous Decision (12) has already explained why it does not consider that the TDM-regulation is still a valid legal basis for approving new operating aid to shipbuilding.
(31)
The Commission notes that the temporal application of the TDM-regulation is defined in Article 5 (13) of the regulation, which states the regulation ‘shall expire on 31 March 2005’. The fact that Article 4 of the TDM-regulation states that this regulation ‘shall be applied to final contracts signed from the entry into force of this Regulation until its expiry (…)’ is, in the Commission's view, a condition of compatibility and not a definition of the application in time of the regulation.
(32)
The above is also confirmed by the second part of Article 4, which provides that the TDM-regulation shall not apply to ‘final contracts signed before the Community gives notice in the Official Journal of the European Communities that it has initiated dispute settlement proceedings against Korea (…) and final contracts signed on month or more after the Commission gives notice in the Official Journal of the European Communities that these dispute settlement proceedings are resolved or suspended’.
(33)
From the above, it is clear that the TDM-regulation was only to be applied as long as there was a pending dispute with Korea (14) and in any event, no later than 31 March 2005.
(34)
This interpretation is supported by the very objective of the TDM-regulation: it was designed ‘as an exceptional and temporary measure, in order to assist Community shipyards in those segments that have suffered adverse effects in the form of material injury and serious prejudice caused by unfair Korean competition (…) [which] should be authorised for limited market segments and for a short period only’ (15) (recital 3).
(35)
In the present case, the application for aid was only submitted by ENVC to the Portuguese authorities, approved by Portugal and notified to the Commission after the expiry of the TDM-regulation, so clearly, the measures fall outside the temporal application of the TDM-regulation.
(36)
The Commission further notes that, as already explained in the decision to initiate the formal investigation procedure in the present case, the interpretation of the TDM-regulation must also be seen in the light of the Community's international obligations. According to the settled case law of the Court of Justice, Community legislation must, so far as possible be interpreted in a manner that is consistent with international law, including the EC's WTO obligations. (16)
(37)
In this context, the Commission recalls that Korea challenged the compatibility of the TDM-regulation with WTO rules. On 22 April 2005, a Panel issued its report concluding that the TDM and several national TDM schemes - existing at the time when Korea initiated the WTO dispute - were in breach of Article 23.1 of the Understanding on rules and procedures governing the settlement of disputes (DSU) (17). On 20 June 2005, the WTO Dispute Settlement Body (DSB) adopted the Panel report including its recommendation that the Community brings the TDM-regulation and the national TDM schemes into conformity with its obligations under the WTO Agreements (18). On 20 July 2005, the Community informed the DSB that it had already brought its measures into conformity with the DSB ruling and recommendations since the TDM-regulation had expired on 31 March 2005 and Member States could no longer grant operating aid under this regulation.
(38)
The Panel report and the DSB ruling adopting that report condemned the TDM-regulation per se for being in breach of WTO rules and oblige the Community to no longer apply the TDM-regulation. The obligation of the Community to implement the DSB ruling also covers future decisions to grant new aid in application of the TDM-regulation (19). The Community, by informing the DSB that it had already brought its measures into conformity with the DSB ruling and recommendations, since the TDM-regulation had expired on 31 March 2005 and Member States could no longer grant operating aid under this regulation, took a commitment to no longer apply this regulation for allowing the granting of new aid. Accordingly, approving the present aid would result in a breach of the Community's international commitments.
(39)
The fact that the Council did not renew this Regulation following its expiry is a clear indication that the Council did not intend to continue to authorize the Commission to approve aid under the TDM-regulation. This corresponds with the fact that the Community informed the DSB that the Member States could no longer grant operating aid under this regulation.
(40)
There were no new arguments from Portugal to counter the Commission's views as expressed in the decision to initiate the formal investigation procedure and reiterated above.
(41)
The Commission, therefore, concludes that the notified aid cannot be approved under the TDM-regulation. Since no other exemption clause under Article 87(2) or (3) of the EC Treaty applies, the aid is thus incompatible with the common market,
HAS ADOPTED THIS DECISION:
Article 1
The notified aid of EUR 6 575 558 proposed by Portugal to Estaleiros Navais de Viana do Castelo S.A. in relation to seven contracts signed by this shipyard cannot be authorized under Council Regulation (EC) No 1177/2002 concerning a temporary defensive mechanism to shipbuilding (20) as amended by Council Regulation (EC) No 502/2004 (21) and is therefore incompatible with the common market. The aid must not be implemented.
Article 2
This Decision is addressed to Portugal.
Done at Brussels, 11 December 2007.