ДИРЕКТИВА 2009/123/ЕО НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
от 21 октомври 2009 година
за изменение на Директива 2005/35/ЕО относно замърсяване от кораби и налагане на санкции при нарушения
(текст от значение за ЕИП)
ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взеха предвид Договора за създаване на Европейската общност, и по-специално член 80, параграф 2 от него,
като взеха предвид предложението на Комисията,
като взеха предвид становището на Европейския икономически и социален комитет (1),
след консултация с Комитета на регионите,
в съответствие с процедурата, предвидена в член 251 от Договора (2),
като имат предвид, че:
(1)
Целта на Директива 2005/35/ЕО (3), както и на настоящата директива, е да сближи определението за нарушения, свързани със замърсяване от кораби, извършени от физически или юридически лица, обхвата на отговорността им и наказателноправния характер на санкциите, които могат да бъдат наложени за такива престъпления на физически лица.
(2)
На 23 октомври 2007 г. Съдът на Европейските общности отмени (4) Рамково решение 2005/667/ПВР на Съвета от 12 юли 2005 г. за укрепване на наказателноправната рамка за прилагане на законите срещу замърсяването от корабите (5), което допълваше Директива 2005/35/ЕО с наказателноправни мерки. Настоящата директива следва да запълни правния вакуум след решението на съда.
(3)
Наказателноправните санкции, които показват обществено неодобрение с различен характер от административните санкции, в голяма степен засилват спазването на действащото законодателство относно замърсяването от кораби и следва да бъдат достатъчно строги за възпиране нарушаването му от страна на потенциални замърсители.
(4)
На равнище ЕС вече е приет съгласуван набор от законодателни мерки, за да се засили морската безопасност и да се спомогне за предотвратяване на замърсяването от кораби. Въпросното законодателство е насочено към държави на знамето, собственици и наематели на кораби, класификационни организации, пристанищни държави и крайбрежни държави. Необходимо е съществуващата система от санкции за незаконното изхвърляне на замърсяващи вещества от кораби, допълваща това законодателство, да бъде допълнително засилена чрез въвеждане на наказателноправни санкции.
(5)
Общи правила за наказателноправни санкции правят възможно използването на по-ефективни методи на разследване и ефективно сътрудничество във и между държавите-членки.
(6)
Държавите-членки също следва да прилагат ефективни, пропорционални и възпиращи санкции по отношение на юридически лица навсякъде в Общността, тъй като често нарушенията, свързани със замърсяване от кораби, се извършват в интерес на юридически лица или в тяхна полза.
(7)
Приложимостта на Директива 2005/35/ЕО не следва да подлежи на изключения, различни от тези, посочени в настоящата директива. Поради това определени категории юридически и физически лица, като например собственици на товари или класификационни организации, следва да бъдат включени в приложното поле на посочената директива.
(8)
Настоящата директива следва да задължи държавите-членки да предвидят в националното си законодателство наказателноправни санкции по отношение на изхвърлянето на замърсяващите вещества, за които тя се прилага. Настоящата директива не следва да поражда задължения по отношение на прилагането на такива санкции или на друга съществуваща система на правоприлагане в конкретни случаи.
(9)
Съгласно настоящата директива незаконното изхвърляне на замърсяващи вещества от кораби следва да бъде считано за престъпление, ако е извършено умишлено, самонадеяно или при груба небрежност и ако това е довело до влошаване на качеството на водата. По-маловажните случаи на незаконно изхвърляне на замърсяващи вещества от кораби, които не причиняват влошаване на качеството на водата, не следва да бъдат считани за престъпления. Съгласно настоящата директива такива случаи на незаконно изхвърляне следва да се обозначават като „маловажни случаи“.
(10)
Необходимостта да се осигури висока степен на безопасност и опазване на околната среда в сектора на морския транспорт, както и на ефективността на принципа, съгласно който замърсителят плаща за нанесената на околната среда вреда, изискват повтарящите се маловажни случаи, които поотделно не водят до влошаване на качеството на водата, но в своята съвкупност водят до такова влошаване, да бъдат считани за престъпления.
(11)
Настоящата директива не засяга други системи, които уреждат отговорността за вреди, причинени от замърсяване от кораби, съгласно общностното, националното или международното право.
(12)
Компетентността по отношение на престъпленията следва да се установи в съответствие с националното законодателство на държавите-членки и със задълженията им съгласно международното право.
(13)
Държавите-членки следва да предоставят на Комисията информация за изпълнението на настоящата директива, с цел да дадат възможност на Комисията да оцени нейния ефект.
(14)
Тъй като целите на настоящата директива не могат да бъдат постигнати в достатъчна степен от държавите-членки, а поради презграничния характер на вредите, които могат да бъдат причинени от съответното поведение, могат да бъдат постигнати по-добре на общностно равнище, Общността може да приеме мерки в съответствие с принципа на субсидиарност, уреден в член 5 от Договора. В съответствие с принципа на пропорционалност, уреден в същия член, настоящата директива не надхвърля необходимото за постигането на тези цели.
(15)
Настоящата директива спазва основните права и съблюдава принципите, признати в член 6 от Договора за Европейския съюз и отразени в Хартата на основните права на Европейския съюз.
(16)
В съответствие с точка 34 от Междуинституционалното споразумение за по-добро законотворчество (6), държавите-членки се насърчават да изготвят за себе си и в интерес на Общността свои собствени таблици, които, доколкото е възможно, илюстрират съответствието между настоящата директива и мерките за нейното транспониране, и да ги направят обществено достояние.
(17)
Следователно Директива 2005/35/ЕО следва да бъде съответно изменена,
ПРИЕХА НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:
Член 1
Изменения на Директива 2005/35/ЕО
Директива 2005/35/ЕО се изменя, както следва:
1.
Заглавието се заменя със следното:
2.
Член 1, параграф 1 се заменя със следното:
„1. Целта на настоящата директива е да включи в правото на Общността международни стандарти относно замърсяването от кораби и да гарантира, че на лицата, отговорни за изхвърлянето на замърсяващи вещества, се налагат подходящи санкции, включително наказателноправни санкции, с оглед подобряване на морската безопасност и подобряване на опазването на морската среда срещу замърсяване от кораби.“
3.
В член 2 се добавя следната точка:
„5.
„Юридическо лице“ означава всяко правно образувание, което притежава такъв статус съгласно приложимото национално право, с изключение на държавите или органите на публична власт, които упражняват държавна власт, както и на публичните международни организации.“
4.
Членове 4 и 5 се заменят със следното:
„Член 4
Нарушения
1. Държавите-членки гарантират, че изхвърлянето на замърсяващи вещества от корабите, включително маловажните случаи на такова изхвърляне, в което да било от пространствата, посочени в член 3, параграф 1, се счита за нарушение, ако е извършено умишлено, самонадеяно или при груба небрежност.
2. Всяка държава-членка предприема необходимите мерки, за да гарантира, че всяко физическо или юридическо лице, което е извършило нарушение по смисъла на параграф 1, може да бъде подведено под отговорност за това нарушение.
Член 5
Изключения
1. Изхвърлянето на замърсяващи вещества в което да било от пространствата, посочени в член 3, параграф 1, не се счита за нарушение, ако отговаря на условията, предвидени в приложение I, правила 15, 34, 4.1 или 4.3 или в приложение II, правила 13, 3.1.1 или 3.1.3 към Марпол 73/78.
2. Изхвърлянето на замърсяващи вещества в което да било от пространствата, посочени в член 3, параграф 1, букви в), г) и д), не се счита за нарушение на собственика, капитана или екипажа, ако отговаря на условията, предвидени в приложение I, правило 4.2 или в приложение II, правило 3.1.2. към Марпол 73/78.“
5.
След член 5 се вмъкват следните членове:
„Член 5а
Престъпления
1. Държавите-членки гарантират, че нарушенията по смисъла на членове 4 и 5 се считат за престъпления.
2. Параграф 1 не се прилага за маловажни случаи, когато извършеното деяния не причинява влошаване на качеството на водата.
3. Повтарящите се маловажни случаи, които поотделно не водят до влошаване на качеството на водата, но в своята съвкупност водят до такова влошаване, се считат за престъпление, ако са извършени умишлено, самонадеяно или при груба небрежност.
Член 5б
Подбудителство и помагачество
Държавите-членки гарантират, че подбудителството и помагачеството към извършването на умишлено престъпление, посочено в член 5а, параграфи 1 и 3, се наказва като престъпление.“
6.
Член 8 се заменя със следното:
„Член 8
Санкции
Всяка държава-членка предприема необходимите мерки, за да гарантира, че нарушенията по смисъла на членове 4 и 5 се наказват с ефективни, пропорционални и възпиращи санкции.“
7.
След член 8 се вмъкват следните членове:
„Член 8а
Санкции срещу физически лица
Всяка държава-членка предприема необходимите мерки, за да гарантира, че престъпленията, посочени в член 5а, параграфи 1 и 3 и член 5б, се наказват с ефективни, пропорционални и възпиращи санкции.
Член 8б
Отговорност на юридически лица
1. Всяка държава-членка предприема необходимите мерки, за да гарантира, че от юридическите лица може да се търси отговорност за престъпленията, посочени в член 5а, параграфи 1 и 3 и член 5б, извършени в тяхна полза от всяко физическо лице, действащо самостоятелно или като част от орган на юридическото лице, което има ръководно положение в юридическото лице, въз основа на:
а)
право да представлява юридическото лице,
б)
пълномощие да взема решения от името на юридическото лице, или
в)
пълномощие да упражнява контрол в юридическото лице.
2. Всяка държава-членка също така гарантира, че от юридическо лице може да се търси отговорност, когато липсата на надзор или контрол от физическо лице, посочено в параграф 1, е направила възможно извършването на престъпление, посочено в член 5а, параграфи 1 и 3 и в член 5б, в полза на юридическото лице от физическо лице, което му е подчинено.
3. Отговорността на юридическите лица по параграфи 1 и 2 не изключва наказателно преследване срещу физически лица, участвали като извършители, подбудители или помагачи в извършването на престъпления, посочени в член 5а, параграфи 1 и 3 и в член 5б.
Член 8в
Санкции срещу юридически лица
Всяка държава-членка предприема необходимите мерки, за да гарантира, че юридическо лице, от което се търси отговорност съгласно член 8б, се наказва с ефективни, пропорционални и възпиращи санкции.“
Член 2
Транспониране
Държавите-членки въвеждат в сила законовите, подзаконовите и административните разпоредби, необходими, за да се съобразят с настоящата директива до 16 ноември 2010 г. Те незабавно съобщават на Комисията текста на тези разпоредби.
Когато държавите-членки приемат тези разпоредби, в тях се съдържа позоваване на настоящата директива или то се извършва при официалното им публикуване. Условията и редът на позоваване се определят от държавите-членки.
Член 3
Влизане в сила
Настоящата директива влиза в сила на двадесетия ден след публикуването ѝ в Официален вестник на Европейския съюз.
Член 4
Адресати
Адресати на настоящата директива са държавите-членки.
Съставено в Страсбург на 21 октомври 2009 година.
DIRECTIVE 2009/123/EC OF THE EUROPEAN PARLIAMENT AND OF THE COUNCIL
of 21 October 2009
amending Directive 2005/35/EC on ship-source pollution and on the introduction of penalties for infringements
(Text with EEA relevance)
THE EUROPEAN PARLIAMENT AND THE COUNCIL OF THE EUROPEAN UNION,
Having regard to the Treaty establishing the European Community, and in particular Article 80(2) thereof,
Having regard to the proposal from the Commission,
Having regard to the opinion of the European Economic and Social Committee (1),
After consulting the Committee of the Regions,
Acting in accordance with the procedure laid down in Article 251 of the Treaty (2),
Whereas:
(1)
The purpose of Directive 2005/35/EC (3) and of this Directive is to approximate the definition of ship-source pollution offences committed by natural or legal persons, the scope of their liability and the criminal nature of penalties that can be imposed for such criminal offences by natural persons.
(2)
On 23 October 2007 the Court of Justice of the European Communities annulled (4) Council Framework Decision 2005/667/JHA of 12 July 2005 to strengthen the criminal-law framework for the enforcement of the law against ship-source pollution (5), which had supplemented Directive 2005/35/EC with criminal-law measures. This Directive should fill the legal vacuum following the judgment.
(3)
Criminal penalties, which demonstrate social disapproval of a different nature than administrative sanctions, strengthen compliance with the legislation on ship-source pollution in force and should be sufficiently severe to dissuade all potential polluters from any violation thereof.
(4)
A consistent set of legislative measures has already been adopted at EU level to reinforce maritime safety and help prevent ship-source pollution. The legislation in question is addressed to flag States, ship owners and charterers, classification societies, port States and coastal States. The existing system of sanctions for illicit ship-source discharges of polluting substances, supplementing that legislation, needs to be further strengthened by the introduction of criminal penalties.
(5)
Common rules on criminal penalties make it possible to use more effective methods of investigation and effective cooperation within and between Member States.
(6)
The Member States should also apply effective, proportionate and dissuasive penalties to legal persons throughout the Community because frequently ship-source pollution offences are committed in the interest of legal persons or for their benefit.
(7)
The applicability of Directive 2005/35/EC should not be subject to exceptions other than those set out in this Directive. Therefore, certain categories of natural and legal persons, such as cargo owners or classification societies should be included in the scope of that Directive.
(8)
This Directive should oblige Member States to provide in their national legislation for criminal penalties in respect of those discharges of polluting substances to which this Directive applies. This Directive should not create obligations regarding the application of such penalties or any other available system of law enforcement, to individual cases.
(9)
Under this Directive, illicit ship-source discharges of polluting substances should be regarded as a criminal offence as long as they have been committed with intent, recklessly or with serious negligence and result in deterioration in the quality of water. Less serious cases of illicit ship-source discharges of polluting substances that do not cause deterioration in the quality of water need not be regarded as criminal offences. Under this Directive such discharges should be referred to as minor cases.
(10)
Given the need to ensure a high level of safety and protection of the environment in the maritime transport sector, as well as the need to ensure the effectiveness of the principle whereby the polluting party pays for the damage caused to the environment, repeated minor cases, which do not individually but in conjunction result in deterioration in the quality of water, should be regarded as a criminal offence.
(11)
This Directive is without prejudice to other liability systems for damage caused by ship-source pollution under Community, national or international law.
(12)
Jurisdiction with regard to criminal offences should be established in accordance with the national law of Member States and in accordance with their obligations under international law.
(13)
Member States should provide information to the Commission on the implementation of this Directive, in order to enable the Commission to evaluate its effect.
(14)
Since the objectives of this Directive cannot be sufficiently achieved by the Member States acting alone, by reason of the cross-border damage which may be caused by the behaviour concerned, and, by reason of scale and effects of the proposed action, can therefore be better achieved at Community level, the Community may adopt measures, in accordance with the principle of subsidiarity, as set out in Article 5 of the Treaty. In accordance with the principle of proportionality, as set out in that Article, this Directive does not go beyond what is necessary in order to achieve those objectives.
(15)
This Directive respects fundamental rights and complies with the principles recognised by Article 6 of the Treaty on European Union and reflected in the Charter of Fundamental Rights of the European Union.
(16)
In accordance with point 34 of the Interinstitutional Agreement on better law-making (6), Member States are encouraged to draw up, for themselves and in the interest of the Community, their own tables, illustrating, as far as possible, the correlation between this Directive and the transposition measures, and to make them public.
(17)
Directive 2005/35/EC should therefore be amended accordingly,
HAVE ADOPTED THIS DIRECTIVE:
Article 1
Amendments to Directive 2005/35/EC
Directive 2005/35/EC is hereby amended as follows:
1.
the title is replaced by the following:
2.
Article 1(1) is replaced by the following:
‘1. The purpose of this Directive is to incorporate international standards for ship-source pollution into Community law and to ensure that persons responsible for discharges of polluting substances are subject to adequate penalties, including criminal penalties, in order to improve maritime safety and to enhance protection of the marine environment from pollution by ships.’;
3.
the following point is added to Article 2:
‘5.
“Legal person” shall mean any legal entity in possession of such status under applicable national law, other than States themselves or public bodies in the exercise of State authority or public international organisations.’;
4.
Articles 4 and 5 are replaced by the following:
‘Article 4
Infringements
1. Member States shall ensure that ship-source discharges of polluting substances, including minor cases of such discharges, into any of the areas referred to in Article 3(1) are regarded as infringements if committed with intent, recklessly or with serious negligence.
2. Each Member State shall take the necessary measures to ensure that any natural or legal person having committed an infringement within the meaning of paragraph 1 can be held liable therefor.
Article 5
Exceptions
1. A discharge of polluting substances into any of the areas referred to in Article 3(1) shall not be regarded as an infringement, if it satisfies the conditions set out in Annex I, Regulations 15, 34, 4,1 or 4,3 or in Annex II, Regulations 13, 3.1.1 or 3.1.3 of Marpol 73/78.
2. A discharge of polluting substances into the areas referred to in Article 3(1)(c), (d) and (e) shall not be regarded as an infringement for the owner, the master or the crew, if it satisfies the conditions set out in Annex I, Regulation 4,2 or in Annex II, Regulation 3.1.2 of Marpol 73/78.’;
5.
after Article 5 the following Articles are inserted:
‘Article 5a
Criminal offences
1. Member States shall ensure that infringements within the meaning of Articles 4 and 5 are regarded as criminal offences.
2. Paragraph 1 shall not apply to minor cases, where the act committed does not cause deterioration in the quality of water.
3. Repeated minor cases that do not individually but in conjunction result in deterioration in the quality of water shall be regarded as a criminal offence, if committed with intent, recklessly or with serious negligence.
Article 5b
Inciting, aiding and abetting
Member States shall ensure that any act of inciting, or aiding and abetting an offence committed with intent and referred to in Article 5a(1) and (3), is punishable as a criminal offence.’;
6.
Article 8 is replaced by the following:
‘Article 8
Penalties
Each Member State shall take the necessary measures to ensure that infringements within the meaning of Articles 4 and 5 are punishable by effective, proportionate and dissuasive penalties.’;
7.
after Article 8 the following Articles are inserted:
‘Article 8a
Penalties against natural persons
Each Member State shall take the necessary measures to ensure that the offences referred to in Article 5a(1), and (3) and Article 5b are punishable by effective, proportionate and dissuasive criminal penalties.
Article 8b
Liability of legal persons
1. Each Member State shall take the necessary measures to ensure that legal persons can be held liable for the criminal offences referred to in Article 5a(1) and (3) and Article 5b, committed for their benefit by any natural person acting either individually or as part of an organ of the legal person, and who has a leading position within the structure of the legal person, based on:
(a)
a power of representation of the legal person;
(b)
authority to take decisions on behalf of the legal person; or
(c)
authority to exercise control within the legal person.
2. Each Member State shall also ensure that a legal person can be held liable where lack of supervision or control by a natural person referred to in paragraph 1 has made the commission of a criminal offence referred to in Article 5a(1) and (3) and Article 5b possible for the benefit of that legal person by a natural person under its authority.
3. The liability of a legal person under paragraphs 1 and 2 shall not exclude criminal proceedings against natural persons involved as perpetrators, inciters or accessories in the criminal offences referred to in Article 5a(1) and (3) and Article 5b.
Article 8c
Penalties against legal persons
Each Member State shall take the necessary measures to ensure that a legal person held liable pursuant to Article 8b is punishable by effective, proportionate and dissuasive penalties.’.
Article 2
Transposition
Member States shall bring into force the laws, regulations and administrative provisions necessary to comply with this Directive by 16 November 2010. They shall forthwith communicate to the Commission the text of those measures.
When they are adopted by Member States, those measures shall contain a reference to this Directive or shall be accompanied by such reference on the occasion of their official publication. The methods of making such reference shall be laid down by Member States.
Article 3
Entry into force
This Directive shall enter into force on the 20th day following its publication in the Official Journal of the European Union.
Article 4
Addressees
This Directive is addressed to the Member States.
Done at Strasbourg, 21 October 2009.