31971R1408
L 149/2
ОФИЦИАЛЕН ВЕСТНИК НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ
РЕГЛАМЕНТ (ЕИО) № 1408/71 НА СЪВЕТА
от 14 юни 1971 година
за прилагането на схеми за социално осигуряване на заети лица и членове на техните семейства, които се движат в рамките на Общността
Съдържание
ДЯЛ I:
ОБЩИ РАЗПОРЕДБИ (членове 1-12)
ДЯЛ II:
ОПРЕДЕЛЯНЕ НА ПРИЛОЖИМОТО ЗАКОНОДАТЕЛСТВО (членове 13-17)
ДЯЛ III:
ОСОБЕНИ РАЗПОРЕДБИ ВЪВ ВРЪЗКА С РАЗЛИЧНИТЕ КАТЕГОРИИ ОБЕЗЩЕТЕНИЯ
Глава 1:
Раздел 1:
Общи разпоредби (член 18)
Раздел 2:
Работници и членове на техните семейства (членове 19-24)
Раздел 3:
Безработни лица и членове на техните семейства (член 25)
Раздел 4:
Лица, претендиращи за пенсия и членове на техните семейства (член 26)
Раздел 5:
Пенсионери и членове на техните семейства (член 27-34)
Раздел 6:
Разни разпоредби (член 35)
Раздел 7:
Възстановяване на разходи между институциите (член 36)
Глава 2:
Раздел 1:
Работници, които са субекти само на законодателства, съгласно които размерът на обезщетенията за инвалидност не зависи от продължителността на осигурителните периоди (членове 37-39)
Раздел 2:
Работници, които са субекти само на законодателства, съгласно които размерът на обезщетението за инвалидност зависи от продължителността на осигурителните периоди, или са субекти на законодателства от този тип и от типа, посочен в раздел 1 (член 40)
Раздел 3:
Увеличаване на степента на инвалидност (член 41)
Раздел 4:
Възобновяване на предоставянето на обезщетения след спиране или прекратяване - Преобразуване на обезщетения за инвалидност в обезщетения за старост (членове 42 и 43)
Глава 3:
Старост и смърт (пенсии) (членове 44-51)
Глава 4:
Раздел 1:
Право на обезщетения (членове 52-59)
Раздел 2:
Усложняване на професионална болест, за която е отпуснато обезщетение (член 60)
Раздел 3:
Разни разпоредби (членове 61 и 62)
Раздел 4:
Възстановяване на разходи между институциите (член 63)
Глава 5:
Помощи при смърт (членове 64-66)
Глава 6:
Раздел 1:
Общи разпоредби (членове 67 и 68)
Раздел 2:
Безработни лица, които отиват в държава-членка, различна от компетентната държава (членове 69 и 70)
Раздел 3:
Безработни лица, които по време на последната си заетост са пребивавали в държава-членка, различна от компетентната държава (член 71)
Глава 7:
Раздел 1:
Общи разпоредби (член 72)
Раздел 2:
Работници и безработни лица, чиито семейства пребивават в държава-членка, различна от компетентната държава (членове 73-76)
Глава 8:
Обезщетения за деца на издръжка на пенсионери и обезщетения за сираци (членове 77-79)
ДЯЛ IV:
АДМИНИСТРАТИВНА КОМИСИЯ ЗА СОЦИАЛНО ОСИГУРЯВАНЕ НА РАБОТНИЦИ МИГРАНТИ (членове 80 и 81)
ДЯЛ V:
КОНСУЛТАТИВЕН КОМИТЕТ ПО СОЦИАЛНО ОСИГУРЯВАНЕ НА РАБОТНИЦИ МИГРАНТИ (членове 82 и 83)
ДЯЛ VI:
РАЗЛИЧНИ РАЗПОРЕДБИ (членове 84-93)
ДЯЛ VII:
ПРЕХОДНИ И ЗАКЛЮЧИТЕЛНИ РАЗПОРЕДБИ (членове 94-99)
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ,
като взе предвид Договора за създаване на Европейската икономическа общност, и по-специално членове 2, 7 и 51 от него,
като взе предвид предложенията на Комисията, изготвени след консултации с Административната комисия за социално осигуряване на работници мигранти (1),
като взе предвид становищата на Асамблеята (2),
като взе предвид становищата на Икономическия и социален комитет (3),
като има предвид все по-очевидната необходимост от общо преразглеждане на Регламент № 3 на Съвета (4) за социалното осигуряване на работници мигранти, както в светлината на практическия опит в прилагането му от 1959 г. насам, така и в резултат на извършените изменения в националните законодателства;
като има предвид, че съществуващите разпоредби за координация като цяло могат да бъдат едновременно развивани, усъвършенствани и в известна степен опростени, като се вземат под внимание съществуващите значителни различия между националните законодателства за социално осигуряване;
като има предвид, че в интерес на работниците, включително пограничните работници, сезонните работници и моряците, в момента е целесъобразно всички основни разпоредби за прилагане на член 51 от Договора да се обединят в единен законодателен акт;
като има предвид, че поради съществуващите значителни различия между националните законодателства по отношение на лицата, за които те се прилагат, е препоръчително да се установи принципът, че регламентът се прилага за всички граждани на държавите-членки, които са осигурени по схеми за социално осигуряване на заети лица;
като има предвид, че разпоредбите за координиране на националните законодателства в областта на социалното осигуряване спадат към свободното движение на работници граждани на държавите-членки и за целта следва да допринасят за подобряване на техния жизнен стандарт и условия за заетост чрез гарантиране в рамките на Общността, на първо място, на равно третиране на всички граждани на държавите-членки съгласно различните национални законодателства, и на второ място, социално-осигурителни обезщетения за работниците и лицата на тяхна издръжка, независимо от мястото им на заетост или пребиваване;
като има предвид, че тези цели трябва да се постигнат по-конкретно чрез сумиране на всички периоди, които се вземат под внимание съгласно различните национални законодателства с оглед придобиване и запазване на правото на обезщетения и за изчисляване на размера на обезщетенията, и чрез предоставянето на обезщетения за различните категории лица, включени в приложното поле на регламента, независимо от мястото им на пребиваване в рамките на Общността;
като има предвид, че приетите разпоредби за координация при прилагането на разпоредбите на член 51 от Договора трябва да гарантират придобитите права и предимства на работниците, които се движат в рамките на Общността, без това да поражда неоснователно натрупване на обезщетения;
като има предвид, че за целта лицата, които имат право на обезщетения за инвалидност, старост и смърт (пенсии), трябва да могат да ползват всички полагащи им се обезщетения в различните държави-членки; като има предвид, че въпреки това, за да се избегне неоснователно натрупване на обезщетения, което би могло да настъпи по-конкретно от дублирането на осигурителни периоди и други приравнени към тях периоди, е необходимо обезщетенията да се ограничават до най-голямата сума, която би била дължима на работник от една от тези държави, ако цялата му трудова дейност е преминала в тази държава;
като има предвид, че за да се осигури мобилност на работната сила при подобрени условия, е необходимо да се гарантира по-тясна координация между осигурителните схеми за безработица и схемите за подпомагане при безработица на всички държави-членки; като има предвид, че поради това е особено подходящо, с оглед улесняване на търсенето на работа в различните държави-членки, на даден безработен да се отпускат за ограничен период от време обезщетенията за безработица, предвидени от законодателството на държавата-членка, чийто субект е бил последно;
като има предвид, че е желателно да се усъвършенства системата, предвидена в Регламент № 3, уреждащ семейните обезщетения в случай на разделени семейства, както по отношение на категориите лица, които следва да имат право на такива обезщетения, така и по отношение на механизма за отпускането им;
като има предвид, че с оглед на проблемите, свързани с безработицата, е целесъобразно правото на семейни обезщетения да се разшири и да включва членовете на семействата на безработни лица, които пребивават в държава-членка, различна от държавата, която е отговорна за изплащането на обезщетенията за безработица;
като има предвид, че освен това следва да се премахнат съществуващите ограничения за отпускането на семейни обезщетения, и че за да се гарантира изплащане на обезщетения за издръжката на членовете на разделени семейства, отделно от факта, че целта на тези обезщетения е да се насърчава прираста на населението, би било препоръчително да се определят общи правила за всички държави-членки и усилията в тази насока следва да продължават; но предвид големите различия между националните законодателства, следва да се приеме решение, което да отчита това положение: изплащане на семейни обезщетения в страната на упражняване на заетост по отношение на пет страни и изплащане на семейни помощи в страната по пребиваване на членовете на семейството, когато страната на упражняване на заетост е Франция;
като има предвид, че по аналогия на решенията, съдържащи се в Регламент (ЕИО) № 1612/68 на Съвета (5) от 15 октомври 1968 г. за свободно движение на работници в рамките на Общността, е желателно да се създаде консултативен комитет, състоящ се от представители на работниците и работодателите, който да разглежда проблемите, с които се занимава Административната комисия;
като има предвид, че настоящият регламент може да замени разпоредбите, предвидени в член 69, параграф 4 от Договора за създаване на Европейската общност за въглища и стомана,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
ДЯЛ I
ОБЩИ РАЗПОРЕДБИ
Член 1
Определения
За целите на настоящия регламент:
а)
„работник“ означава:
i)
съобразно ограниченията, посочени в приложение V, всяко лице, което задължително или доброволно за продължително време е осигурено за един или повече от социалните рискове, обхванати от клоновете на схема за социално осигуряване на заети лица;
ii)
всяко лице, което е задължително осигурено за един или повече от осигурителните случаи, обхванати от разглежданите в настоящия регламент клонове на социално осигуряване, съгласно схема за социално осигуряване на всички пребиваващи лица или на цялото работещо население, ако лицето:
-
може да се определи като заето лице, в зависимост от начина на управление или финансиране на такава схема, или
-
ако не отговаря на тези критерии, задължително или доброволно за продължително време е осигурено за друг, посочен в приложение V осигурен социален риск, съгласно схема за заети лица;
iii)
всяко лице, което е доброволно осигурено за един или повече от осигурените социални рискове, обхванати от клоновете, разглеждани в настоящия регламент, съгласно схема за социално осигуряване на държава-членка за заети лица или за всички пребиваващи лица, или за определени категории пребиваващи лица, ако лицето е било задължително осигурено за същия осигурен социален риск съгласно схема за заети лица на същата държава-членка;
б)
„пограничен работник“ означава всяко заето лице, което е заето на територията на дадена държава-членка, но пребивава на територията на друга държава-членка, в която по правило се връща ежедневно или поне веднъж седмично; въпреки това, пограничен работник, който е командирован другаде на територията на същата или друга държава-членка от предприятието, в което обичайно работи, и поради това командироване е възпрепятстван да се връща ежедневно или поне веднъж седмично на мястото на пребиваването си, запазва статута си на пограничен работник за срок от не повече от четири месеца;
в)
„сезонен работник“ означава всеки работещ, който отива на територията на държава-членка, различна от тази, в която пребивава, за да извършва там работа от сезонен характер за предприятие или работодател от тази държава за срок, който в никакъв случай не може да надвишава осем месеца, и който пребивава на територията на споменатата държава през целия срок на работата си; приема се, че работа от сезонен характер е работа, която, поради своята зависимост от смяната на годишните времена, автоматично се повтаря всяка година;
г)
„бежанец“ има значението, определено в член 1 от Конвенцията за статута на бежанците, подписана в Женева на 28 юли 1951 г.;
д)
„лице без гражданство“ има значението, определено в член 1 от Конвенцията за статута на лицата без гражданство, подписана в Ню Йорк на 28 септември 1954 г.;
е)
„член на семейството“ означава всяко лице, което е определено или признато за член на семейството, или е определено като член на домакинството от законодателството, съгласно което се предоставят обезщетенията, или в случаите, посочени в член 22, параграф 1, буква а) и член 39, от законодателството на държавата-членка, на чиято територията лицето пребивава; въпреки това, когато съгласно посочените законодателства за член на семейството или за член на домакинството се счита само лице, което живее под един и същи покрив с работника, това условие се счита за изпълнено, ако въпросното лице е главно на издръжка на този работник;
ж)
„преживяло лице“ означава всяко лице, което е определено или признато за такова от законодателството, съгласно което се отпускат обезщетенията; въпреки това, когато съгласно въпросното законодателство за преживяло лице се счита само лице, което е живяло под един и същи покрив с починалия работник, това условие се счита за изпълнено, ако лицето е било главно на издръжка на починалия работник;
з)
„пребиваване“ означава обичайното пребиваване;
и)
„престой“ означава временно пребиваване;
й)
„законодателство“ означава законите, наредбите и други разпоредби, както и всички настоящи или бъдещи мерки за прилагане на всяка държава-членка, които се отнасят за клоновете и схемите на социално осигуряване, предвидени в член 4, параграфи 1 и 2;
Терминът изключва разпоредби на съществуващи или бъдещи колективни споразумения, независимо дали те са били, или не са били предмет на решение на органите, което ги прави задължителни или разширява техния обхват. Въпреки това, когато такива колективни споразумения служат за изпълнение на изискване за осигуряване, съгласно посочените в предходната алинея закони и наредби, това ограничение може по всяко време да се премахне с декларация на съответната държава-членка, в която се посочват схемите от такъв род, за които се прилага настоящият регламент. За тази декларация се извършва нотифициране и тя се публикува в съответствие с разпоредбите на член 96. Разпоредбите на предходната алинея нямат ефект на освобождаване от задължението за прилагане на разпоредбите на настоящия регламент за схемите, за които са се прилагали разпоредбите на Регламент № 3.
к)
„конвенция за социално осигуряване“ означава всеки двустранен или многостранен акт, който специално обвързва или ще обвързва две или повече държави-членки, както и всеки друг многостранен акт, който обвързва или ще обвързва най-малко две държави-членки и една или повече други държави в областта на социалното осигуряване за всички или за част от клоновете и схемите, определени в член 4, параграф 1 и 2, заедно със сключените, съгласно посочените актове, споразумения от всякакво естество;
л)
„компетентен орган“ означава, за всяка държава-членка, министърът, министрите или друг равностоен орган, който отговаря за схемите на социално осигуряване на цялата или на част от територията на въпросната държава;
м)
„административна комисия“ означава комисията, посочена в член 80;
н)
„институция“ означава, за всяка държава-членка, органът или институцията, които отговарят за прилагане на цялото или на част от законодателството;
о)
„компетентна институция“ означава:
i)
институцията, при която заинтересованото лице е осигурено в момента на подаване на заявлението за обезщетение; или
ii)
институцията, от която заинтересованото лице има право или би имало право да получи обезщетение, ако то или член, или членове на семейството му пребивават на територията на държавата-членка, в която се намира институцията; или
iii)
институцията, която е определена от компетентния орган на съответната държава-членка; или
iv)
при схема, свързана с отговорност на работодателя, за обезщетенията, посочени в член 4, параграф 1 - съответният работодател или осигурител, или, при неизправност от тяхна страна, орган, определен от компетентния орган на съответната държава-членка;
п)
„институция по мястото на пребиваване“ и „институция по мястото на престой“ означава съответно институцията, която е компетентна да предоставя обезщетения по мястото на пребиваване на заинтересованото лице, и институцията, която е компетентна да предоставя обезщетения по мястото на престой на заинтересованото лице, съгласно прилаганото от тази институция законодателство или, когато не съществува такава институция, институцията, определена от компетентния орган на въпросната държава-членка;
р)
„компетентна държава“ означава държавата-членка, на чиято територия се намира компетентната институция;
с)
„осигурителни периоди“ означава периодите, през които са внасяни вноски или периодите на заетост, които се определят или признават за осигурителни периоди от законодателството, съгласно което са завършени или се считат за завършени, както и всички приравнени на тях периоди, когато съгласно упоменатото законодателство се считат за равностойни на осигурителни периоди;
т)
„периоди на заетост“ означава периодите, които са определени или признати като такива от законодателството, съгласно което са завършени, както и всички приравнени на тях периоди, когато съгласно споменатото законодателство се считат за равностойни на периоди на заетост;
у)
„обезщетения“ и „пенсии“ означава всички обезщетения и пенсии, включително всички техни елементи, които съобразно разпоредбите на дял III се изплащат от обществени фондове, увеличения от осъвременяване и допълнителни начисления, както и еднократни обезщетения, които могат да се изплащат вместо пенсии, и плащания под формата на възстановяване на вноски;
ф)
i)
„семейни обезщетения“ означава всички парични обезщетения и обезщетенията в натура, които са предназначени за посрещане на семейни разходи съгласно законодателството, предвидено в член 4, параграф 1, буква з), без посочените в приложение I специални помощи за раждане на дете;
ii)
„семейни помощи“ означава периодични парични обезщетения, които се отпускат изключително според броя и, когато е целесъобразно, възрастта на членовете на семейството;
х)
„помощи при смърт“ означава всяко еднократно плащане в случай на смърт, без еднократните обезщетения, посочени в буква у).
Член 2
Лица, включени в приложното поле
1. Настоящият регламент се прилага за работници, които са или са били субекти на законодателството на една или повече държави-членки, и които са граждани на една от държавите-членки, или които са лица без гражданство, или бежанци, които пребивават на територията на една от държавите-членки, както и за членовете на техните семейства и преживелите ги лица.
2. В допълнение, настоящият регламент се прилага за преживелите лица на работници, които са били субекти на законодателството на една или повече държави-членки, независимо от националността им, когато преживелите ги са граждани на една от държавите-членки или са лица без гражданство, или бежанци, които пребивават на територията на една от държавите-членки.
3. Настоящият регламент се прилага за държавни служители и за приравнени на тях лица съгласно приложимото законодателство, когато те са или са били субекти на законодателството на държава-членка, за която се прилага настоящият регламент.
Член 3
Еднакво третиране
1. Съобразно особените разпоредби на настоящия регламент лицата, които пребивават на територията на една от държавите-членки, за които се прилага настоящият регламент, подлежат на същите задължения и се ползват със същите обезщетения съгласно законодателството, на която и да е държава-членка, както гражданите на съответната държава.
2. Разпоредбите на параграф 1 се прилагат за правото на избор на членове на органите на социално-осигурителни институции или на участие в тяхното номиниране, но не засягат законодателните разпоредби, на която и да е държава-членка за избираемост или методите за номиниране.
3. Ако в приложение II не е предвидено друго, разпоредбите на конвенциите за социално осигуряване, които остават в сила съгласно член 7, параграф 2, буква в) и разпоредбите на сключените конвенции съгласно член 8, параграф 1 се прилагат за всички лица, за които се прилага настоящият регламент.
Член 4
Уредени въпроси
1. Настоящият регламент се прилага за цялото законодателство, което се отнася до следните клонове на социално осигуряване:
а)
обезщетения за болест и майчинство;
б)
обезщетения за инвалидност, включително обезщетенията за поддържане или подобряване на способността за придобиване на доходи;
в)
обезщетения за старост;
г)
обезщетения за преживелите лица;
д)
обезщетения при трудова злополука и професионална болест;
е)
помощи при смърт;
ж)
обезщетения при безработица;
з)
семейни обезщетения.
2. Настоящият регламент се прилага за всички общи и специални схеми на социално осигуряване, независимо дали с, или без плащане на лични вноски, и за схеми, които касаят отговорността на работодател или собственик на кораб за обезщетенията, посочени в параграф 1.
3. Въпреки това, разпоредбите на дял III от настоящия регламент не засягат законодателните разпоредби на никоя държава-членка относно отговорността на собствениците на кораби.
4. Настоящият регламент не се прилага за социално и медицинското подпомагане, за схеми на обезщетения за пострадали от войни или последици от тях, или за специални схеми за държавни служители и приравнени на тях лица.
Член 5
Декларации от държавите-членки за приложното поле на настоящия регламент
Държавите-членки посочват законодателството и схемите по член 4, параграфи 1 и 2, минималните обезщетения по член 50 и обезщетенията по членове 77 и 78 в декларации, които подлежат на нотифициране и публикуване в съответствие с член 96.
Член 6
Конвенции за социално осигуряване, които се заменят с настоящия регламент
Съобразно разпоредбите на членове 7, 8 и член 46, параграф 4, настоящият регламент заменя, по отношение на уредените от него лица и въпроси, разпоредбите на всяка конвенция за социално осигуряване, която обвързва:
а)
изключително две или повече държави-членки, или
б)
най-малко две държави-членки и една или повече други държави, когато в уреждането на съответните случаи не участва институция на една от последно споменатите държави.
Член 7
Международни разпоредби, които не се засягат от разпоредбите на настоящия регламент
1. Настоящият регламент не засяга задълженията, произтичащи от:
а)
влязла в сила конвенция, след ратификация от една или повече държави-членки, която е приета от Международната конференция по труда;
б)
Европейските временни споразумения за социално осигуряване от 11 декември 1953 г., сключени между държавите-членки и Съвета на Европа.
2. Независимо от разпоредбите на член 6, продължават да се прилагат:
а)
Споразумението от 27 юли 1950 г. за социално осигуряване на лицата, осигуряващи превоз по река Рейн, преразгледано на 13 февруари 1961 г.;
б)
Европейската конвенция от 9 юли 1956 г. за социално осигуряване за работниците в международния транспорт;
в)
изброените в приложение II конвенции за социално осигуряване.
Член 8
Сключване на конвенции между държави-членки
1. При възникване на необходимост, две или повече държави-членки могат да сключват помежду си конвенции въз основа на принципите и в духа на настоящия регламент.
2. Всяка държава-членка нотифицира, в съответствие с разпоредбите на член 96, параграф 1, всяка сключена конвенция с друга държава-членка съгласно разпоредбите на параграф 1.
Член 9
Допускане до доброволно или незадължително продължено осигуряване
1. Разпоредбите на законодателството на която и да е държава-членка, съгласно които придобиването на правото на доброволно или незадължително продължено осигуряване зависи от пребиваването на територията на тази държава, не се прилагат за пребиваващи лица на територията на друга държава-членка, при условие че в определен период от предишната им трудова дейност са били субекти на законодателството на първата държава.
2. Когато, съгласно законодателството на дадена държава-членка, придобиването на право на доброволно или незадължително продължено осигуряване зависи от завършването на осигурителни периоди, всички завършени такива периоди съгласно законодателството на друга държава-членка се вземат предвид, доколкото е необходимо, като завършени съгласно законодателството на първата държава.
Член 10
Отмяна на клаузите за пребиваване - Ефект на задължителното осигуряване върху възстановяването на вноски
1. Ако в настоящия регламент не е предвидено друго, придобитите съгласно законодателството на една или повече държави-членки парични обезщетения за инвалидност, старост или на преживели лица, пенсия за трудова злополука или професионална болест и помощи при смърт не подлежат на никакво намаление, изменение, спиране, прекратяване или конфискация, заради факта, че получателят пребивава на територията на държава-членка, различна от тази, в която се намира институцията, която отговаря за изплащането на обезщетенията.
Разпоредбите на предходната алинея важат и за отпусканите еднократни обезщетения при повторна женитба на преживял съпруг, който е имал право на наследствена пенсия.
2. Когато съгласно законодателството на държава-членка възстановяването на вноски зависи от това заинтересованото лице да е престанало да подлежи на задължително осигуряване, това условие не се счита за изпълнено, ако заинтересованото лице подлежи на задължително осигуряване като работещ съгласно законодателството на друга държава-членка.
Член 11
Осъвременяване на обезщетения
За дължимите обезщетения съгласно законодателството на дадена държава-членка се прилагат предвидените от това законодателство правила за осъвременяване, съгласно разпоредбите на настоящия регламент.
Член 12
Предотвратяване на натрупване на обезщетения
1. Настоящият регламент не може нито да предоставя, нито да запазва правото на няколко обезщетения от един и същи вид за един и същи период на задължително осигуряване. Въпреки това, тази разпоредба не важи за обезщетения при инвалидност, старост, смърт (пенсии) или професионална болест, които се отпускат от институциите на две или повече държави-членки в съответствие с разпоредбите на член 41, член 43, параграфи 2 и 3, членове 46, 50 и 51 или член 60, параграф 1, буква б).
2. Позоваване на законодателните разпоредби на държава-членка за намаляване, спиране или прекратяване на обезщетения в случаи на натрупване на други социално-осигурителни обезщетения или други доходи може да се извършва, дори и когато такива обезщетения са придобити съгласно законодателството на друга държава-членка, или когато такъв доход възниква на територията на друга държава-членка. Въпреки това, тази разпоредба не се прилага, когато заинтересованото лице получава обезщетения от един и същи вид за инвалидност, старост, смърт (пенсии) или професионална болест, които са отпуснати от институциите на две или повече държави-членки в съответствие с разпоредбите на членове 46, 50, 51 или член 60, параграф 1, буква б).
3. В случай на лице, което получава обезщетения за инвалидност или предварителни обезщетения за старост, и което упражнява професионална или търговска дейност, срещу това лице може да се извършва позоваване на законодателните разпоредби на дадена държава-членка за намаляване, спиране или прекратяване на обезщетения, дори и когато лицето упражнява дейността си на територията на друга държава-членка.
4. Платима съгласно нидерландското законодателство пенсия за инвалидност, когато съгласно член 57, параграф 3, буква в) или член 60, параграф 2, буква а) нидерландската институция е длъжна да участва и в разноските за отпуснати съгласно законодателството на друга държава-членка обезщетения за професионална болест, може да се намалява с дължимата сума спрямо институцията на другата държава-членка, която отговаря за отпускането на обезщетенията за професионална болест.
ДЯЛ II
ОПРЕДЕЛЯНЕ НА ПРИЛОЖИМОТО ЗАКОНОДАТЕЛСТВО
Член 13
Общи правила
1. Работник, за когото се прилага настоящият регламент, е субект на законодателството само на една държава-членка. Това законодателство се определя в съответствие с разпоредбите на настоящия дял.
2. Съобразно разпоредбите на членове 14-17:
а)
работник, който е нает на работа на територията на една държава-членка, е субект на законодателството на тази държава, дори и ако пребивава на територията на друга държава-членка, или ако седалището или мястото на стопанска дейност на предприятието или лицето, което го е наело на работа, се намира на територията на друга държава-членка;
б)
работник, който е нает на работа на борда на плавателен съд, плаващ под флага на държава-членка, е субект на законодателството на тази държава;
в)
държавните служители и приравнените на тях лица са субекти на законодателството на държавата-членка, на което се подчинява администрацията, в която работят;
г)
работник, който е мобилизиран или повторно мобилизиран на служба в армията или на цивилна служба от дадена държава-членка, е субект на законодателството на тази държава; ако съгласно това законодателство правото на обезщетение зависи от завършването на осигурителни периоди преди постъпване или след освобождаване от такава военна или цивилна служба, завършените осигурителни периоди съгласно законодателството на която и да е друга държава-членка се вземат предвид, доколкото е необходимо, като че те са били завършени осигурителни периоди съгласно законодателството на първата държава.
Член 14
Особени правила
1. Разпоредбите на член 13, параграф 2, буква а) се прилагат при съблюдаване на следните изключения и обстоятелства:
а)
i)
работник, който е нает на работа на територията на държава-членка от предприятие, в което обичайно работи, който е командирован от това предприятие на територията на друга държава-членка да извършва работа там за въпросното предприятие, продължава да бъде субект на законодателството на първата държава-членка, при условие че очакваната продължителност на въпросната работа не надвишава дванадесет месеца, и че лицето не е изпратено да замести друг работник, чийто срок на командироване е изтекъл;
ii)
ако поради непредвидими обстоятелства продължителността на работата, която трябва да се извърши, превишава първоначално очакваната продължителност и превишава 12 месеца, законодателството на първата държава-членка продължава да се прилага до завършването на въпросната работа, при условие че е налице съгласие от страна на компетентния орган на държавата-членка, на чиято територия е командировано заинтересованото лице или от страна на определената от този орган институция; такова съгласие трябва да се поиска преди края на първоначалния дванадесетмесечен срок. Въпреки това, такова съгласие не може да се дава за срок, по-голям от дванадесет месеца;
б)
работник, който е нает на работа в областта на международния транспорт в територията на две или повече държави-членки като член на екипажа на предприятие, което за своя или за чужда сметка извършва услуги по международен железопътен, автомобилен, въздушен или речен превоз на пътници или стоки, и чието седалище или място на стопанска дейност се намира на територията на държава-членка, е субект на законодателството на последно споменатата държава при следните ограничения:
i)
когато посоченото предприятие има клон или представителство на територията на друга държава-членка, различна от тази, в която се намира седалището или мястото му на стопанска дейност, работещ, който е нает на работа в такъв клон или представителство, е субект на законодателството на държавата-членка, на чиято територия се намира съответният клон или представителство;
ii)
когато работник е нает на работа предимно на територията на държавата-членка, в която пребивава, той е субект на законодателството на тази държава, дори и ако предприятието, за което работи, няма седалище, място на стопанска дейност, клон или представителство на тази територия;
в)
работник, различен от този, който е нает на работа в сферата на международния транспорт, който обичайно упражнява дейността си на територията на две или повече държави-членки, е субект:
i)
на законодателството на държавата-членка, в която пребивава, ако отчасти упражнява дейността си на тази територия, или ако работи за няколко предприятия или няколко работодатели, чиито седалища или места на стопанска дейност се намират на територията на различни държави-членки;
ii)
на законодателството на държавата-членка, на чиято територия се намира седалището или мястото на стопанска дейност на наелото го на работа предприятие или физическо лице, ако работникът не пребивава на територията на нито една от държавите-членки, в които упражнява дейността си;
г)
работник, който е нает на работа на територията на една държава-членка от предприятие, чието седалище или място на стопанска дейност се намира на територията на друга държава-членка, и който прекосява общата граница между тези държави, е субект на законодателството на държавата-членка, на чиято територия се намира седалището или мястото на стопанска дейност на предприятието.
2. Разпоредбите на член 13, параграф 2, буква б) се прилагат при съблюдаване на следните изключения и обстоятелства:
а)
работник, който е нает на работа от предприятие, в което обичайно работи, или на територията на държава-членка, или на борда на плавателен съд, плаващ под флага на държава-членка, който е командирован от това предприятие на борда на плавателен съд, плаващ под флага на друга държава-членка, за да извършва работа там за това предприятие, съобразно условията, предвидени в параграф 1, буква а), продължава да бъде субект на законодателството на първата държава-членка;
б)
работник, който, без да е обичайно нает на работа по море, извършва работа в териториалните води или в пристанище на държава-членка на борда на плавателен съд, плаващ под флага на друга държава-членка, но не е член на екипажа на плавателния съд, е субект на законодателството на първата държава;
в)
работник, който е нает на работа на борда на плавателен съд, плаващ под флага на държава-членка, и който получава възнаграждение за тази работа от предприятие или лице, чието седалище или място на стопанска дейност се намира на територията на друга държава-членка, е субект на законодателството на последно споменатата държава, ако въпросният работещ пребивава на територията на тази държава; предприятието или лицето, което изплаща възнаграждението се счита за работодател по смисъла на споменатото законодателство.
3. Законодателните разпоредби на държава-членка, съгласно които пенсионер, който упражнява професионална или търговска дейност, не подлежи на задължително осигуряване за тази дейност, се прилагат и за пенсионер, чиято пенсия е придобита съгласно законодателството на друга държава-членка.
Член 15
Правила за доброволно осигуряване или незадължително продължено осигуряване
1. Разпоредбите на членове 13 и 14 не се прилагат за доброволно осигуряване или незадължително продължено осигуряване.
2. Когато прилагането на законодателството на две или повече държави-членки води до припокриване на осигуряване:
-
съгласно схема за задължително осигуряване и една или повече схеми за доброволно или незадължително продължено осигуряване, заинтересованото лице подлежи само на схемата за задължително осигуряване,
-
съгласно две или повече схеми за доброволно или незадължително продължено осигуряване, заинтересованото лице може да се включи само в избраната от него схема за доброволно или незадължително продължено осигуряване.
3. Въпреки това, по отношение на инвалидност, старост и смърт (пенсии), заинтересованото лице може да се включи в схемата за доброволно или незадължително продължено осигуряване на дадена държава-членка, дори и ако лицето задължително подлежи на законодателството на друга държава-членка дотолкова, доколкото такова припокриване е изрично или косвено допустимо от първата държава-членка
Заинтересованото лице, което подава заявление за включване в схема за доброволно или незадължително продължено осигуряване в държава-членка, чието законодателство в допълнение към такова осигуряване предвижда и допълнително осигуряване по избор, може да се включи само в последно посочената осигурителна схема.
Член 16
Особени правила за лица, които са заети на работа в дипломатически мисии и консулски служби, и за служители от помощния персонал на Европейските общности
1. Разпоредбите на член 13, параграф 2, буква а) се прилагат за лицата, които са наети на работа в дипломатически мисии и консулски служби, както и за личния домакински персонал на представителите на такива мисии и служби.
2. Въпреки това, работниците по параграф 1, които са граждани на акредитиращата или на изпращащата държава-членка, могат да изберат да бъдат субекти на законодателството на тази държава. Това право на избор може да се подновява в края на всяка календарна година и няма обратна сила.
3. По отношение на други разпоредби, освен тези, които се отнасят за семейни издръжки, чието отпускане се урежда от приложимите условия за наемане на работа на служители от помощния персонал на Европейските общности, тези служители могат да избират да бъдат субекти на законодателството на държавата-членка, на чиято територия са наети на работа, на законодателството на държавата-членка, чийто субект последно са били или на законодателството на държавата-членка, чиито граждани са. Това право на избор, което може да се упражнява само веднъж, влиза в сила от деня на постъпване на работа.
Член 17
Изключения от разпоредбите на членове 13-16
Две или повече държави-членки или компетентните органи на тези държави могат, по общо споразумение, да предвиждат изключения от разпоредбите на членове 13-16 в интерес на определени работници или категории работници лица.
ДЯЛ III
ОСОБЕНИ РАЗПОРЕДБИ ВЪВ ВРЪЗКА С РАЗЛИЧНИТЕ КАТЕГОРИИ ОБЕЗЩЕТЕНИЯ
ГЛАВА 1
БОЛЕСТ И МАЙЧИНСТВО
Раздел 1
Общи разпоредби
Член 18
Сумиране на осигурителни периоди
1. Компетентната институция на държава-членка, според чието законодателство придобиването, запазването или възстановяването на правото на обезщетения зависи от завършването на осигурителни периоди, отчита, доколкото е необходимо, завършените осигурителни периоди съгласно законодателството на друга държава-членка като завършени съгласно прилаганото от нея законодателство.
2. Разпоредбите на параграф 1 се прилагат за сезонни работници, дори и за периоди преди евентуално прекъсване на осигуряването, които превишават допустимия период съгласно законодателството на компетентната държава, но при условие че няма прекъсване на осигуряването на съответния работник за срок повече от четири месеца.
Раздел 2
Работници и членове на техните семейства
Член 19
Пребиваване в държава-членка, различна от компетентната държава - Общи правила
1. Работник, който пребивава на територията на държава-членка, различна от компетентната държава и който отговаря на предвидените от законодателството на компетентната държава условия за придобиване на право на обезщетения, като при необходимост се вземат предвид разпоредбите на член 18, получава в държавата, в която пребивава:
а)
предоставяните от името на компетентната институция обезщетения в натура от институцията по пребиваване, в съответствие с разпоредбите на прилаганото от тази институция законодателство, като осигурено при нея лице;
б)
предоставяните от компетентната институция парични обезщетения в съответствие с прилаганото от нея законодателство. Въпреки това, по споразумение между компетентната институция и институцията по пребиваване, такива обезщетения могат да се предоставят от последно посочената институция за сметка на първата посочена институция, в съответствие със законодателството на компетентната държава.
2. Разпоредбите на параграф 1, буква а) се прилагат по аналогия за членове на семейството, които пребивават на територията на държава-членка, различна от компетентната държава, когато същите нямат право на такива обезщетения съгласно законодателството на държавата, на чиято територия пребивават.
Член 20
Погранични работници и членове на техните семейства - Особени правила
Пограничен работник също може да получава обезщетения на територията на компетентната държава. Такива обезщетения се предоставят от компетентната институция в съответствие с разпоредбите на законодателството на тази държава, все едно, че работникът пребивава в тази държава. Членовете на неговото семейство могат да получават обезщетения в натура при същите условия; въпреки това, освен в спешни случаи, получаването на такива обезщетения зависи от наличието на споразумение между съответните държави или между компетентните органи на тези държави, или, при отсъствие на такова споразумение, от предварително разрешение от компетентната институция.
Член 21
Престой или смяна на пребиваването в компетентната държава
1. Посочените в член 19 работник и членовете на неговото семейство, които имат престой на територията на компетентната държава, получават обезщетения в съответствие с разпоредбите на законодателството на тази държава, така, както ако са пребиваващи на нейна територия, дори и ако преди престоя си вече са получавали обезщетения за същия случай на болест или майчинство. Въпреки това, тази разпоредба не се прилага по отношение на погранични работници и членове на техните семейства.
2. Посочените в член 19 работник и членовете на неговото семейство, които преместват пребиваването си на територията на компетентната държава, получават обезщетения в съответствие с разпоредбите на законодателството на тази държава, дори и ако преди смяната на пребиваването си вече са получавали обезщетения за същия случай на болест или майчинство.
Член 22
Престой извън територията на компетентната държава - Завръщане или смяна на пребиваването в друга държава-членка по време на болест или майчинство - Необходимост от заминаване в друга държава-членка за получаване на подходящо лечение
1. Работник, който отговаря на предвидените от законодателството на компетентната държава условия за придобиване на право на обезщетения, като при необходимост се вземат предвид разпоредбите на член 18, и:
а)
чието състояние налага необходимост от незабавни обезщетения по време на пребиваване на територията на друга държава-членка; или
б)
който, след като е придобил право на обезщетения за сметка на компетентната институция, е получил разрешение от тази институция да се завърне на територията на държавата-членка, в която пребивава или да смени пребиваването си на територията на друга държава-членка; или
в)
който е получил разрешение от компетентната институция да отиде на територията на друга държава-членка, за да получи подходящо за състоянието си лечение, има право:
i)
на предоставяните от името на компетентната институция обезщетения в натура от институцията по мястото на престой или пребиваване, в съответствие с разпоредбите на прилаганото от тази институция законодателство, като осигурено при нея лице; въпреки това, продължителността на периода, през който се предоставят обезщетенията, се урежда от законодателството на компетентната държава;
ii)
на предоставяните от компетентната институция парични обезщетения, в съответствие с разпоредбите на прилаганото от нея законодателство. Въпреки това, по споразумение между компетентната институция и институцията по място на престой или пребиваване, такива обезщетения могат да се предоставят от последно споменатата институция от името на първата посочена институция, в съответствие с разпоредбите на законодателството на компетентната държава.
2. Отказ за даване на разрешението, което се изисква съгласно параграф 1, буква б), може да се дава, само ако се установи, че движението на заинтересованото лице би могло да навреди на здравословното му състояние или на получаването на медицинско лечение.
Не може да се прави отказ за даване на разрешението, което се изисква съгласно параграф 1, буква в), когато заинтересованото лице не може да получи въпросното лечение на територията на държавата-членка, в която пребивава.
3. Разпоредбите на параграфи 1 и 2 се прилагат за членовете на семейството на работник по отношение на обезщетения в натура.
4. Фактът, че разпоредбите на параграф 1 се прилагат за работник, не засяга правото на обезщетение на членовете на неговото семейство.
Член 23
Изчисляване на парични обезщетения
1. Компетентната институция на държава-членка, чието законодателство предвижда изчисляването на паричните обезщетения да се извършва въз основа на средна надница или заплата, определя тази средна надница или заплата изключително въз основа на надниците или заплатите, за които е потвърдено, че са изплатени през завършените периоди, съгласно споменатото законодателство.
2. Компетентната институция на държава-членка, чието законодателство предвижда изчисляването на паричните обезщетения да се извършва въз основа на стандартна надница или заплата, взема предвид изключително само стандартната надница или заплата или, по целесъобразност, средноаритметичната стойност на стандартните надници или заплати за завършените периоди съгласно споменатото законодателство.
3. Компетентната институция на държава-членка, съгласно чието законодателство размерът на паричните обезщетения се променя според броя на членовете на семейството, взема под внимание като пребиваващи на територията на компетентната държава и членовете на семейството на заинтересованото лице, които пребивават на територията на друга държава-членка.
Член 24
Значителни обезщетения в натура
1. Когато правото на работник или на член на семейството му на протеза, скъпо струващо устройство или други значителни обезщетения в натура е било признато от институцията на държава-членка преди лицето да е започнало да се осигурява при институцията на друга държава-членка, въпросният работещ получава такива обезщетения за сметка на първата институция, дори и ако същите се отпускат, след като лицето започне да се осигурява при втората институция.
2. Административната комисия съставя списъка на обезщетенията, за които се прилагат разпоредбите на параграф 1.
Раздел 3
Безработни лица и членове на техните семейства
Член 25
1. Безработно лице, за което важат разпоредбите на член 69, параграф 1 или разпоредбите на второто изречение на член 71, параграф 1, буква б), ii), и което отговаря на предвидените от законодателството на компетентната държава условия за придобиване на право на парични обезщетения и обезщетения в натура, като по целесъобразност се вземат под внимание разпоредбите на член 18, получава за срока, предвиден в член 69, параграф 1, буква в):
а)
предоставяните от името на компетентната институция обезщетения в натура от институцията на държавата-членка, в която лицето търси работа, съобразно разпоредбите на прилаганото законодателство от последно споменатата институция като осигурено при нея лице;
б)
предоставяните от компетентната институция парични обезщетения, съобразно разпоредбите на прилаганото от нея законодателство. Въпреки това, по споразумение между компетентната институция и институцията на държавата-членка, в която безработното лице търси работа, обезщетенията могат да се предоставят от последно споменатата институция от името на първата институция, в съответствие с разпоредбите на законодателството на компетентната държава. Обезщетения за безработица по член 69, параграф 1 не се отпускат за периода, през който се получават парични обезщетения.
2. Напълно безработно лице, за което се прилагат разпоредбите на член 71, параграф 1, буква а), ii) или разпоредбите на първото изречение на член 71, параграф 1, буква б), ii), получава парични обезщетения и обезщетения в натура в съответствие с разпоредбите на законодателството на държавата-членка, на чиято територия пребивава като лице, което е било субект на това законодателство по време на последната си заетост, като при необходимост се вземат под внимание разпоредбите на член 18; разноските за такива обезщетения се поемат от институцията на страната по пребиваване.
3. Когато безработно лице отговаря на условията, предвидени от законодателството на държавата-членка, която отговаря за разноските за обезщетения за безработица, за придобиване на право на обезщетения за болест и майчинство, като при необходимост се вземат под внимание разпоредбите на член 18, членовете на неговото семейство получават такива обезщетения, независимо от държавата-членка, на чиято територия пребивават или имат престой. Такива обезщетения се предоставят от институцията по място на пребиваване или престой, в съответствие с разпоредбите на прилаганото от нея законодателство, от името на компетентната институция на държавата-членка, която отговаря за разноските за обезщетения за безработица.
4. Без да се нарушава никоя от законодателните разпоредби на държава-членка, която допуска удължаване на периода, през който могат да се отпускат обезщетения за болест, при форсмажорни обстоятелства компетентната институция може да удължава предвидения в параграф 1 срок в рамките на определения от прилаганото от нея законодателство срок.
Раздел 4
Лица, претендиращи пенсия и членове на техните семейства
Член 26
Право на обезщетения в натура при прекратяване на правото на обезщетения от последната компетентна институция
1. Работник, членовете на неговото семейство или преживелите го лица, които по време на проучването на искане за пенсия престанат да имат право на обезщетения в натура съгласно законодателството на последната компетентна държава-членка, независимо от това получават такива обезщетения при следните условия: обезщетенията в натура се предоставят в съответствие с разпоредбите на законодателството на държавата-членка, на чиято територия пребивава заинтересованото лице или лица, при условие че същите имат право на такива обезщетения съгласно това законодателство или биха имало право на такива обезщетения съгласно законодателството на друга държава-членка, ако са пребивавали на територията на тази държава, като при необходимост се вземат под внимание разпоредбите на член 18.
2. Лице, претендиращо за пенсия, което има право на обезщетения в натура съгласно законодателството на държава-членка, което задължава заинтересованото лице лично да плаща осигурителни вноски за болест през периода на проучване на искането му за пенсия, престава да има право на обезщетения в натура в края на втория месец, за който не са внесени дължимите вноски.
3. Обезщетенията в натура, които се предоставят в съответствие с разпоредбите на параграф 1, са за сметка на институцията, която е събирала вноските съгласно разпоредбите на параграф 2; когато съгласно разпоредбите на параграф 2 не се дължат вноски, след отпускане на пенсията съобразно разпоредбите на член 28, институцията, която отговаря за разходите за обезщетенията в натура, възстановява сумата на предоставените обезщетения на институцията по мястото на пребиваване.
Раздел 5
Пенсионери и членове на техните семейства
Член 27
Платими пенсии съгласно законодателството на няколко държави, когато се ползва право на обезщетения в натура в страната на пребиваване
Пенсионер, който има право да получава пенсии съгласно законодателството на две или повече държави-членки, и който има право на обезщетения в натура съгласно законодателството на държавата-членка, на чиято територия пребивава, като при необходимост се вземат под внимание разпоредбите на член 18 и приложение V, получава, заедно с членовете на семейството си, такива обезщетения от и за сметка на институцията по мястото на пребиваване като пенсионер, чиято пенсия е платима единствено съгласно законодателството на последно посочената държава.
Член 28
Платими пенсии съгласно законодателството на една или повече държави, когато не се ползва право на обезщетения в натура в страната на пребиваване
1. Пенсионер, който има право на пенсия или пенсии съгласно законодателството на една или повече държави-членки, и който няма право на обезщетения в натура съгласно законодателството на държавата-членка, на чиято територия пребивава, въпреки всичко получава такива обезщетения за себе си и за членовете на своето семейство, ако би имал право на това, като при необходимост се вземат под внимание разпоредбите на член 18 и приложение V, съгласно законодателството на държавата-членка или поне на една от държавите-членки, които са компетентни по отношение на пенсиите, ако той е пребивавал на територията на тази държава. Обезщетенията се предоставят от името на институцията, посочена в параграф 2, от институцията по пребиваване все едно, че заинтересованото лице е пенсионер съгласно законодателството на държавата, на чиято територия пребивава и има право на обезщетения в натура.
2. В уредените в параграф 1 случаи, разходите за обезщетения в натура са за сметка на институцията, която се определя съгласно следните правила:
а)
когато пенсионерът има право на посочените обезщетения съгласно законодателството на една единствена държава-членка, разходите са за сметка на компетентната институция на тази държава;
б)
когато пенсионерът има право на посочените обезщетения съгласно законодателството на две или повече държави-членки, разходите за тези обезщетения са за сметка на компетентната институция на държавата-членка, съгласно чието законодателство пенсионерът е завършил най-дълъг осигурителен период; ако в резултат на прилагането на това правило се окаже, че няколко институции отговарят за разходите за обезщетенията, разходите са за сметка на институцията, при която пенсионерът последно е бил осигурен.
Член 29
Пребиваване на членовете на семейството в държава, различна от тази, в която пребивава пенсионерът - Смяна на пребиваването в държавата, в която пребивава пенсионерът
1. Членовете на семейството на пенсионер, който има право да получава пенсия или пенсии съгласно законодателството на една или повече държави-членки, които пребивават на територията на държава-членка, различна от тази, в която пребивава пенсионерът, когато последният има право на обезщетения в натура съгласно законодателството на държава-членка, получават такива обезщетения, все едно че пенсионерът пребивава на територията на тяхното пребиваване. Такива обезщетения се предоставят от институцията по пребиваване на членовете на семейството в съответствие с разпоредбите на прилаганото от тази институция законодателство, а разходите за това са за сметка на институцията по пребиваване на пенсионера.
2. Посочените в параграф 1 членове на семейството, които сменят пребиваването си на територията на държавата-членка, в която пребивава пенсионерът, получават обезщетения съгласно законодателството на тази държава, дори и ако преди да сменят пребиваването си вече са получавали обезщетения за същия случай на болест или майчинство.
Член 30
Значителни обезщетения в натура
Разпоредбите на член 24 се прилагат по аналогия за пенсионери.
Член 31
Пребиваване на пенсионер и/или член на неговото семейство в държава, различна от държавата на пребиваване
Пенсионер, който има право на пенсия или пенсии съгласно законодателството на една или повече държави-членки, и който има право на обезщетения в натура съгласно законодателството на една от тези държави, заедно с членовете на семейството му, получават такива обезщетения, докато пребивават на територията на държава-членка, различна от държавата, в която пребивават. Тези обезщетения се предоставят от институцията по място на престой, в съответствие с прилаганото от нея законодателство, а разходите за това са за сметка на институцията по пребиваване на пенсионера.
Член 32
Особени разпоредби относно отговорността за разходите за обезщетенията, които се предоставят на бивши погранични работници, членове на техните семейства или техни преживели лица
Разходите за обезщетенията, които съгласно разпоредбите на член 27 се предоставят на пенсионер, който е бивш пограничен работник или негово преживяло лице, както и разходите за обезщетенията, които съгласно разпоредбите на член 27 или 31 се предоставят на членовете на неговото семейство, когато пограничният работник е работил като такъв през трите месеца, които непосредствено предшестват датата, на която пенсията е станала платима в деня на смъртта му, се поделят поравно между институцията по пребиваване на пенсионера и институцията, при която същият е бил последно осигурен.
Член 33
Дължими вноски от пенсионери
Отговорната за изплащането на пенсия институция, която принадлежи на държава-членка, чието законодателство предвижда приспадане от пенсиите на дължими от пенсионер вноски за покриване на обезщетения в натура, има право да извършва такова приспадане, което се изчислява съобразно съответното законодателство, от платимата от въпросната институция пенсия, доколкото разходите за обезщетенията в натура по членове 27, 28, 31 и 32 са за сметка на институция на споменатата държава-членка.
Член 34
Обща разпоредба
Разпоредбите на членове 27-33 не се прилагат за пенсионер или за членове на неговото семейство, които имат право на обезщетения в натура съгласно законодателството на държава-членка вследствие на упражняването на професионална или търговска дейност. В такъв случай, по смисъла на настоящата глава, заинтересованото лице се счита за работник или за член на семейството на работник.
Раздел 6
Различни разпоредби
Член 35
Приложима схема при наличие на няколко схеми в страната на пребиваване или престой - Предишно заболяване - Максимален период, през който се отпускат обезщетения
1. Когато законодателството на страната по престой или пребиваване съдържа няколко осигурителни схеми за болест или майчинство, приложимите разпоредби съгласно член 19, член 21, параграф 1, членове 22, 25, 26, член 28, параграф 1, член 29, параграф 1 или член 31 са разпоредбите на схемата, която се отнася за работниците в стоманодобивната промишленост. Въпреки това, когато посоченото законодателство включва специална схема за работниците в мини и подобни предприятия, разпоредбите на тази схема се прилагат за тази категория работници и за членовете на техните семейства, при условие че институцията по място на престой или пребиваване е компетентна да прилага такава схема.
2. Когато съгласно законодателството на държава-членка отпускането на обезщетения зависи от произхода на болестта, това условие не важи нито за работници, нито за членовете на техните семейства, за които се прилага настоящият регламент, независимо от държавата-членка, на чиято територия пребивават.
3. Когато законодателството на държава-членка определя максимален срок, през който могат да се отпускат обезщетения, институцията, която прилага това законодателство, може, по целесъобразност, да взема предвид периода, през който вече са били предоставяни обезщетения от институцията на друга държава-членка за същия случай на болест или майчинство.
Раздел 7
Възстановяване на разходи между институциите
Член 36
1. Без да се засягат разпоредбите на член 32, обезщетенията в натура, които се предоставят в съответствие с разпоредбите на настоящата глава от институцията на една държава-членка от името на институцията на друга държава-членка, се възстановяват в пълен размер.
2. Възстановяването на разходи по параграф 1 се определя и извършва по предвидения за това ред в посочения в член 97 регламент за прилагане, или при представяне на доказателство за действително извършените разходи, или на основата на еднократни плащания.
В последния случай размерът на еднократните плащания трябва да гарантира максимална близост на възстановената сума до действително извършените разходи.
3. Две или повече държави-членки или компетентните органи на тези държави могат да предвидят други методи за възстановяване на разходи или да направят отказ от възстановяването на разходи между институциите под тяхна юрисдикция.
ГЛАВА 2
ИНВАЛИДНОСТ
Раздел 1
Работници, които са субекти само на законодателства, съгласно които размерът на обезщетенията за инвалидност не зависи от продължителността на осигурителните периоди
Член 37
Общи разпоредби
1. Работещ, който последователно или с прекъсване е бил субект на законодателството на две или повече държави-членки и който има завършени осигурителни периоди изключително съгласно законодателство, според което размерът на обезщетенията за инвалидност не зависи от продължителността на осигурителните периоди, получава обезщетения в съответствие с разпоредбите на член 39. Разпоредбите на настоящия член не засягат пенсионните увеличения или добавки за деца, които се отпускат в съответствие с разпоредбите на глава 8.
2. В приложение III са изброени действащите на територията на всяка от заинтересованите държави-членки законодателства от споменатия в параграф 1 вид.
Член 38
Сумиране на осигурителни периоди
1. Компетентната институция на държава-членка, съгласно чието законодателството придобиването, запазването или възстановяването на правото на обезщетение зависи от завършването на осигурителни периоди, взема под внимание, до необходимата степен, завършените осигурителни периоди съгласно законодателството на която и да е друга държава-членка като завършени съгласно нейното собствено законодателство.
2. Когато, съгласно законодателството на държава-членка, отпускането на определени обезщетения зависи от завършените осигурителни периоди при упражняването на специфична заетост, по целесъобразност, завършените осигурителни периоди съгласно законодателството на други държави-членки се вземат предвид за отпускането на тези обезщетения, само ако са завършени съгласно съответстваща схема или, ако не е изпълнено това условие, при упражняване на същата професия или, по целесъобразност, при упражняване на същата заетост. Ако, след като са взети предвид така завършените периоди, заинтересованото лице не отговаря на условията за получаване на тези обезщетения, тези периоди се вземат предвид за отпускане на обезщетенията по общата схема или, ако не е изпълнено това условие, по приложимата схема за работници или служители, в зависимост от случая.
Член 39
Отпускане на обезщетения
1. Институцията на държавата-членка, чието законодателство е било приложимо в момента на настъпване на неработоспособност, последвана от инвалидност, определя, съобразно разпоредбите на това законодателство, дали заинтересованото лице отговаря на условията за придобиване на право на обезщетения, като, когато е приложимо, се вземат под внимание разпоредбите на член 38.
2. Лице, което отговаря на условията по параграф 1, получава обезщетенията само от споменатата институция, в съответствие с разпоредбите на прилаганото от нея законодателство.
3. Лице, което не отговаря на условията по параграф 1, получава обезщетенията, на които продължава да има право съгласно законодателството на друга държава-членка, като по целесъобразност се вземат под внимание разпоредбите на член 38.
4. Ако приложимото законодателство по параграф 2 или 3 предвижда, че размерът на обезщетенията се определя, като се отчита съществуването на други членове на семейството, освен деца, компетентната институция взема под внимание и тези членове на семейството на заинтересованото лице, които пребивават на територията на друга държава-членка като лица, които пребивават на територията на компетентната държава.
Раздел 2
Работници, които са субекти само на законодателства, съгласно които размерът на обезщетението за инвалидност зависи от продължителността на осигурителните периоди или които са субекти на законодателства от този тип и от типа, посочен в раздел 1
Член 40
Общи разпоредби
1. Работещ, който последователно или с прекъсване е бил субект на законодателството на две или повече държави-членки, поне едно от които е от типа, посочен в член 37, параграф 1, получава обезщетения съгласно разпоредбите на глава 3, които се прилагат по аналогия при съобразяване с разпоредбите на параграф 3.
2. Въпреки това, работещ, който страда от неработоспособност, последвана от инвалидност, и който същевременно е субект на законодателство, изброено в приложение III, получава обезщетения в съответствие с разпоредбите на член 37, параграф 1 при две условия:
-
да отговаря на условията, предвидени от това законодателство или други законодателства от същия тип, като по целесъобразност се вземат под внимание разпоредбите на член 38, но да няма право да се позовава на завършени осигурителни периоди съгласно законодателства, които не са изброени в приложение III, и
-
да не отговаря на условията за придобиване на право на обезщетения съгласно законодателство, което не е изброено в приложение III.
3. Решение на институция на държава-членка относно степента на инвалидност на лице, което претендира за обезщетение, е задължително за институцията на всяка друга заинтересована държава-членка, при условие че в приложение IV е признато съответствие между законодателствата на тези държави относно условията за степента на инвалидност.
Раздел 3
Увеличаване на степента на инвалидност
Член 41
1. При увеличаване на степента на инвалидност, за която работещ получава обезщетения съгласно законодателството на една единствена държава-членка, се прилагат следните разпоредби:
а)
ако, откакто получава обезщетения, заинтересованото лице не е било субект на законодателството на друга държава-членка, компетентната институция на първата държава-членка е длъжна да отпуска обезщетенията, като отчита увеличаването на степента на инвалидност, в съответствие с разпоредбите на прилаганото от нея законодателство;
б)
ако, откакто получава обезщетения, заинтересованото лице е било субект на законодателството на една или повече други държави-членки, обезщетенията му се отпускат, като се отчита увеличаването на степента на инвалидност, в съответствие с разпоредбите на член 37, параграф 1 или член 40, параграфи 1 или 2, в зависимост от случая;
в)
ако общата сума на дължимото съгласно буква б) обезщетение или обезщетения е по-нисък от размера на обезщетението, което заинтересованото лице е получавало за сметка на преди това отговорната за изплащане на обезщетението институция, тази институция е длъжна да изплаща на лицето добавка, равна на разликата между двете суми;
г)
ако в посочения в буква б) случай институцията, която отговаря за първоначалната неработоспособност, е нидерландска институция, и ако:
i)
болестта, която е станала причина за увеличаване на степента на инвалидност, е същата, която е довела до отпускането на обезщетения съгласно нидерландското законодателство;
ii)
тази болест е професионална болест по смисъла на законодателството на държавата-членка, чийто субект заинтересованото лице е било последно, и му дава право на изплащане на добавката по член 60, параграф 1, буква б); и
iii)
законодателството или законодателствата, чийто субект е било заинтересованото лице, откакто получава обезщетения, е или са изброени в приложение III,
нидерландската институция продължава да предоставя първоначалното обезщетение след настъпване на увеличаването на степента на инвалидност, а дължимото обезщетение съгласно законодателството на последната държава-членка, чийто субект е било заинтересованото лице, се намалява със сумата на нидерландското обезщетение;
д)
ако в посочения в буква б) случай заинтересованото лице няма право на обезщетения за сметка на институция на друга държава-членка, компетентната институция на първата държава е длъжна да отпуска обезщетенията в съответствие с разпоредбите на законодателството на тази държава, като се отчита увеличаването на степента на инвалидност и, по целесъобразност, разпоредбите на член 38.
2. При увеличаване на степента на инвалидност, за която работещ получава обезщетения съгласно законодателството на две или повече държави-членки, обезщетенията се отпускат на лицето, като се отчита увеличената степен на инвалидност, в съответствие с разпоредбите на член 40, параграф 1.
Раздел 4
Възобновяване на предоставянето на обезщетения след спиране или прекратяване - Преобразуване на обезщетения за инвалидност в обезщетения за старост
Член 42
Определяне на институцията, която отговаря за предоставянето на обезщетения при възобновяване на предоставянето на обезщетения за инвалидност
1. При възобновяване на предоставянето на обезщетения след спиране, без да се нарушават разпоредбите на член 43, това предоставяне е отговорност на институцията или институциите, които са отговаряли за предоставяне на обезщетенията в момента на тяхното спиране.
2. Ако след прекратяване на обезщетения, състоянието на заинтересованото лице дава основание за отпускането на допълнителни обезщетения, те се отпускат в съответствие с разпоредбите на член 37, параграф 1 или член 40, параграфи 1 или 2, по целесъобразност.
Член 43
Преобразуване на обезщетения за инвалидност в обезщетения за старост
1. По целесъобразност, обезщетенията за инвалидност се преобразуват в обезщетения за старост при условията, предвидени от законодателството или законодателствата, съгласно които са отпуснати, и в съответствие с разпоредбите на глава 3.
2. Всяка институция на държава-членка, която отговаря за предоставянето на обезщетения за инвалидност, в случай, че лице, което получава обезщетения за инвалидност, може, по силата на член 49, да предяви иск за обезщетения за старост съгласно законодателството на други държави-членки, продължава да предоставя на лицето обезщетенията за инвалидност, на които то има право съгласно прилаганото от институцията законодателство, докато разпоредбите на параграф 1 станат приложими по отношение на тази институция.
3. Въпреки това, ако в случая по параграф 2, обезщетенията за инвалидност са били отпускани съгласно разпоредбите на член 39, институцията, която остава отговорна за предоставянето на тези обезщетения, може да прилага разпоредбите на член 49, параграф 1, буква а), все едно че получателят на посочените обезщетения е отговарял на условията, предвидени от законодателството на съответната държава-членка за придобиване на право на обезщетения за старост, чрез заместване на размера на дължимото от посочената институция обезщетение за инвалидност с теоретичния размер, посочен в член 46, параграф 2, буква а).
ГЛАВА 3
СТАРОСТ И СМЪРТ (ПЕНСИИ)
Член 44
Общи разпоредби за отпускането на обезщетения, когато работещ е бил субект на законодателството на две или повече държави-членки
1. Правото на обезщетения на работещ, който е бил субект на законодателството на две или повече държави-членки или на преживелите го лица се определя съобразно разпоредбите на настоящата глава.
2. Съобразно разпоредбите на член 49, при подаване на иск за отпускане на обезщетение, това обезщетение трябва да се отпуска като се вземат предвид всички законодателства, на които работникът е бил субект. Изключение от това правило се допуска, ако заинтересованото лице изрично поиска отлагане на отпускането на обезщетенията за старост, на които то би имало право съгласно законодателството на една или повече държави-членки, при условие че завършените периоди съгласно това законодателство или законодателства не се вземат под внимание за придобиването на право на обезщетение в друга държава-членка.
3. Разпоредбите на настоящата глава не се отнасят за пенсионните увеличения или пенсионните добавки за деца, или за пенсиите за сираци, които се отпускат в съответствие с разпоредбите на глава 8.
Член 45
Зачитане на завършени осигурителни периоди съгласно законодателствата, чийто субект е бил работникът с оглед придобиване, запазване или възстановяване на правото на обезщетения
1. Институцията на държава-членка, съгласно чието законодателство придобиването, запазването или възстановяването на правото на обезщетения зависи от завършването на осигурителни периоди, взема под внимание, до необходимата степен, завършените осигурителни периоди съгласно законодателството на всяка друга държава-членка като завършени съгласно нейното собствено законодателство.
2. Когато съгласно законодателството на държава-членка отпускането на определени обезщетения зависи от завършените осигурителни периоди при упражняването на професия, която подлежи на специална схема или, по целесъобразност, при упражняване на специфична заетост, завършените осигурителни периоди, съгласно законодателството на други държави-членки, се вземат предвид за отпускането на тези обезщетения, само ако са завършени съгласно такава схема или, ако не е изпълнено това условие, при упражняване на същата професия или, по целесъобразност, при упражняване на същата заетост. Ако, след като са взети предвид така завършените периоди, заинтересованото лице не отговаря на условията за получаване на тези обезщетения, тези периоди се вземат предвид за отпускане на обезщетенията по общата схема или, ако не е изпълнено това условие, по приложимата схема за работници или служители, в зависимост от случая.
3. Когато законодателството на държава-членка, при което отпускането на обезщетения зависи от това работникът да е субект на нейното законодателство в момента на осъществяване на риска, не поставя изисквания относно продължителността на осигурителните периоди нито по отношение на придобиването на право, нито по отношение на изчисляването на обезщетения, по смисъла на настоящата глава, всеки работещ, който вече не е субект на това законодателство, се счита, че продължава да бъде негов субект при осъществяване на риска, ако в този момент той е субект на законодателството на друга държава-членка или, ако не е изпълнено това условие, може да предяви иск за обезщетения съгласно законодателството на друга държава-членка. Въпреки това, последното условие се счита за изпълнено в случая, посочен в член 48, параграф 1.
Член 46
Отпускане на обезщетения
1. Когато работещ е бил субект на законодателството на дадена държава-членка и когато той отговаря на предвидените от това законодателство условия за придобиване на право на обезщетения, без да е необходимо да се прилагат разпоредбите на член 45, компетентната институция на тази държава-членка, в съответствие с прилаганото от нея законодателство, определя размера на обезщетението, съответстващо на общата продължителност на осигурителните периоди, които следва да се вземат под внимание в изпълнение на разпоредбите на това законодателство.
Тази институция изчислява и размера на обезщетението, което би се получило при прилагане на правилата, определени в параграф 2, букви а) и б). Под внимание се взема само по-голямата от тези две суми.
2. Когато работещ е бил субект на законодателството на дадена държава-членка и не отговаря на условията за придобиване на право на обезщетения, освен ако не се вземат предвид разпоредбите на член 45, компетентната институция на тази държава-членка прилага следните правила:
а)
институцията изчислява теоретичния размер на обезщетението, за което заинтересованото лице би могло да претендира, ако всички осигурителни периоди, които са завършени съгласно законодателството на държавите-членки, чийто субект е било лицето, са завършени във въпросната държава съгласно прилаганото от нея законодателство в деня на отпускане на обезщетението. Ако, съгласно това законодателство, размерът на обезщетението не зависи от продължителността на осигурителните периоди, сумата се приема за посочения в настоящата буква теоретичен размер;
б)
институцията впоследствие определя действителния размер на обезщетението въз основа на посочения в предходната точка теоретичен размер съобразно съотношението между продължителността на завършените осигурителни периоди преди осъществяването на риска съгласно прилаганото от тази институция законодателство спрямо общата продължителност на завършените осигурителни периоди преди осъществяване на риска съгласно законодателствата на всички заинтересовани държави-членки;
в)
ако общата продължителност на завършените осигурителни периоди съгласно законодателството на всички заинтересовани държави-членки преди осъществяване на риска е по-голяма от максималния период, който се изисква от законодателството на една от тези държави за получаването на обезщетение в пълен размер, компетентната институция на тази държава, при прилагане на разпоредбите на настоящия параграф, взема под внимание този максимален период, вместо общата продължителност на завършените периоди; този метод на изчисление не трябва да води до налагане на тази институция на разходи за обезщетение, което е по-голямо от предвидения от прилаганото от нея законодателство пълен размер на обезщетението;
г)
редът, по който се вземат под внимание дублиращи се периоди при прилагане на определените в настоящия параграф правила за изчисление, се определя в посочения в член 97 регламент за прилагане.
3. Заинтересованото лице има право на общата сума на обезщетенията, изчислена в съответствие с разпоредбите на параграф 1 и 2, в рамките на най-високия теоретичен размер на обезщетенията, изчислен съобразно разпоредбите на параграф 2, буква а).
При превишаване на посочения в предходния параграф размер, всяка институция, която прилага разпоредбите на параграф 1, коригира отпусканото от нея обезщетение със сума, съответстваща на съотношението между размера на съответното обезщетение и общия размер на обезщетенията, определен в съответствие с разпоредбите на параграф 1.
4. Когато, в случай на пенсии за инвалидност, старост или наследствени пенсии, общият размер на дължимите обезщетения от две или повече държави-членки съгласно разпоредбите на многостранна конвенция за социално осигуряване, посочена в член 6, буква б), е по-малък от общия дължим размер от тези държави-членки съгласно разпоредбите на параграфи 1 и 3, заинтересованото лице се ползва от разпоредбите на настоящата глава.
Член 47
Допълнителни разпоредби за изчисляването на обезщетения
1. За изчисляване на теоретичния размер, посочен в член 46, параграф 2, буква а), се прилагат следните правила:
а)
когато съгласно законодателството на държава-членка обезщетенията се изчисляват въз основа на средна надница или заплата, среден размер на вноските, средно увеличение или въз основа на съществувалото съотношение по време на осигурителните периоди между брутната надница или заплата на лицето, което претендира за обезщетение и средната брутна надница или заплата на всички осигурени лица, освен чираци, тези средни цифри или съотношения се определят само от компетентната институция на тази държава въз основа на завършените осигурителни периоди съгласно законодателството на същата държава, или въз основа на получената от заинтересованото лице брутна надница или заплата само по време на тези осигурителни периоди;
б)
когато съгласно законодателството на държава-членка обезщетенията се изчисляват въз основа на размера на надниците или заплатите, вноските или увеличенията, компетентната институция определя надниците или заплатите, вноските и увеличенията, които следва да се вземат предвид по отношение на завършените осигурителни периоди съгласно законодателството на други държави-членки въз основа на регистрираните средни надници или заплати, вноски или увеличения за завършените осигурителни периоди съгласно прилаганото от нея законодателство;
в)
когато съгласно законодателството на държава-членка обезщетенията се изчисляват въз основа на стандартна надница или заплата или фиксирана сума, компетентната институция разглежда надницата, заплатата или фиксираната сума, които следва да се вземат предвид по отношение на завършените осигурителни периоди съгласно законодателствата на други държави-членки, като равни на размера на стандартната надница, заплата или фиксирана сума, или по целесъобразност, на средната стойност на стандартните надници, заплати или фиксирани суми, съответстващи на завършените осигурителни периоди съгласно прилаганото от нея законодателство;
г)
когато съгласно законодателството на държава-членка обезщетенията за едни периоди се изчисляват въз основа на размера на надниците или заплатите, а за други периоди въз основа на стандартна надница, заплата или фиксирана сума по отношение на завършените осигурителни периоди съгласно законодателствата на други държави-членки, компетентната институция взема предвид размера на надниците, заплатите или фиксираните суми, определен в съответствие с разпоредбите на букви б) или в), или по целесъобразност, средната стойност на тези надници, заплати или суми; когато обезщетенията се изчисляват въз основа на размера на стандартна надница, заплата или фиксирана сума за всички завършени периоди съгласно прилаганото от нея законодателство, компетентната институция приема размера на надницата или заплатата, която трябва да вземе предвид по отношение на завършените осигурителни периоди съгласно законодателствата на други държави-членки, за равен на размера на фиктивната надница или заплата, съответстваща на стандартната надница или заплата, или фиксирана сума.
2. Законодателните разпоредби на държава-членка относно преоценката на вземаните под внимание фактори при изчисляването на обезщетения, по целесъобразност се прилагат за факторите, които следва да бъдат взети под внимание от компетентната институция на тази държава, в съответствие с разпоредбите на параграф 1, по отношение на завършените осигурителни периоди съгласно законодателството на други държави-членки.
3. Ако съгласно законодателството на държава-членка размерът на обезщетенията се определя, като се отчита съществуването на други членове на семейството, освен деца, компетентната институция на тази държава взема под внимание и тези членове на семейството на заинтересованото лице, които пребивават на територията на компетентната държава.
Член 48
Осигурителни периоди по-малки от една година
1. Независимо от разпоредбите на член 46, параграф 2, ако общата продължителност на завършените осигурителни периоди съгласно законодателството на дадена държава-членка е по-малка от една година, и ако съгласно това законодателство не се придобива право на обезщетения въз основа само на тези периоди, институцията на въпросната държава-членка не е длъжна да отпуска обезщетения за такива периоди.
2. Компетентната институция на всяка от останалите заинтересовани държави-членки взема под внимание периодите, посочени в параграф 1, с оглед прилагане на разпоредбите на член 46, параграф 2, с изключение на буква б).
3. Ако ефектът от прилагането на разпоредбите на параграф 1 би се изразил в облекчаване на задълженията на всички институции на заинтересованите държави-членки, обезщетенията се отпускат изключително съгласно законодателството на последната от тези държави, чиито условия са изпълнени, все едно че всички завършени и взети под внимание осигурителни периоди в съответствие с разпоредбите на член 45, параграфи 1 и 2 са завършени съгласно законодателството на тази държава.
Член 49
Изчисляване на обезщетения, когато заинтересованото лице не отговаря едновременно на условията, предвидени от всички законодателства, съгласно които има завършени осигурителни периоди
1. Ако в определен момент заинтересованото лице не отговаря на условията за предоставяне на обезщетения, предвидени от всички законодателства на държавите-членки, чийто субект е било лицето, като по целесъобразност се вземат под внимание разпоредбите на член 45, но отговаря на условията на само едно или няколко от тях, се прилагат следните разпоредби:
а)
всяка от компетентните институции, които прилагат законодателство, чиито условия са изпълнени, изчислява размера на дължимото обезщетение в съответствие с разпоредбите на член 46;
б)
въпреки това:
i)
ако заинтересованото лице отговаря на условията на поне две законодателства, без да е необходимо да се вземат предвид завършените осигурителни периоди съгласно законодателствата, чиито условия не са изпълнени, тези периоди не се вземат предвид с оглед прилагането на член 46, параграф 2;
ii)
ако заинтересованото лице отговаря на условията на само едно законодателство, без да е необходимо да се вземат предвид завършените осигурителни периоди съгласно законодателствата, чиито условия не са изпълнени, размерът на дължимото обезщетение се изчислява само в съответствие с разпоредбите на законодателството, чиито условия са изпълнени, като се вземат предвид само периодите, които са завършени съгласно това законодателство.
2. В посочения в параграф 1 случай отпуснатото обезщетение или обезщетения съгласно едно или повече от въпросните законодателства автоматично се преизчислява в съответствие с разпоредбите на член 46, ако и когато бъдат изпълнени условията, които се изискват от едно или повече от другите законодателства, чийто субект е било заинтересованото лице, като по целесъобразност се вземат под внимание разпоредбите на член 45.
3. Без да се засягат разпоредбите на член 40, параграф 2, се извършва автоматично преизчисляване в съответствие с разпоредбите на параграф 1, когато престанат да бъдат удовлетворени условията, които се изискват от едно или повече от съответните законодателства.
Член 50
Отпускане на добавка, когато общият размер на дължимите обезщетения съгласно законодателствата на различните държави-членки не достига минималния размер, определен от законодателството на държавата, на чиято територия пребивава получателят
На получател на обезщетения, за когото важат разпоредбите на настоящата глава, в държавата, на чиято територия той пребивава и съгласно чието законодателство му се дължи обезщетение, не може да се отпуска обезщетение, което е по-малко от определеното от това законодателство минимално обезщетение за осигурителен период, който е равен на всички осигурителни периоди, които се вземат предвид за изплащането в съответствие с разпоредбите на предходните членове. При необходимост, компетентната институция на тази държава му изплаща, през целия период на неговото пребиваване на нейна територия, добавка, равна на разликата между общия размер на дължимите обезщетения съгласно настоящата глава и размера на минималното обезщетение.
Член 51
Преоценка и преизчисляване на обезщетения
1. Ако поради нарастване на стойността на живота или промени в равнището на надниците или заплатите, или други основания за корекция, обезщетенията в съответните държави се променят с определен процент или сума, този процент или сума трябва пряко да се прилагат за определените в съответствие с разпоредбите на член 46 обезщетения, без да е необходимо да се извършва преизчисляване в съответствие с разпоредбите на същия член.
2. От друга страна, ако трябва да се промени методът за определяне на обезщетенията или правилата за изчисляване на обезщетенията, се извършва преизчисление в съответствие с разпоредбите на член 46.
ГЛАВА 4
ТРУДОВИ ЗЛОПОЛУКИ И ПРОФЕСИОНАЛНИ БОЛЕСТИ
Раздел 1
Право на обезщетения
Член 52
Пребиваване в държава, различна от компетентната държава - Общи правила
Работник, който претърпи трудова злополука или заболее от професионална болест и който пребивава на територията на държава-членка, различна от компетентната държава, получава в държавата, в която пребивава:
а)
обезщетения в натура, които се предоставят от името на компетентната институция от институцията по неговото пребиваване, в съответствие с разпоредбите на прилаганото от нея законодателство, като осигурено при тази институция лице;
б)
парични обезщетения, които се предоставят от компетентната институция, в съответствие с разпоредбите на прилаганото от нея законодателство. Въпреки това, по споразумение между компетентната институция и институцията по пребиваване, тези обезщетения могат да се предоставят от последно споменатата институция от името на първата, в съответствие с разпоредбите на законодателството на компетентната държава.
Член 53
Погранични работници - Особено правило
Пограничен работник също може да получава обезщетения на територията на компетентната държава. Такива обезщетения се предоставят от компетентната институция в съответствие с разпоредбите на законодателството на тази държава, все едно че работникът пребивава там.
Член 54
Пребиваване или смяна на пребиваването в компетентната държава
1. Работник, включен в приложното поле на член 52, което има престой на територията на компетентната държава, получава обезщетения в съответствие с разпоредбите на законодателството на тази държава, дори и ако вече е получавал обезщетения преди престоя си. Въпреки това, тази разпоредба не се прилага за пограничните работници.
2. Работник, включен в приложното поле на член 52, който сменя мястото си на пребиваване на територията на компетентната държава, получава обезщетения в съответствие с разпоредбите на законодателството на тази държава, дори и ако вече е получавал обезщетения преди смяната на пребиваването.
Член 55
Пребиваване извън компетентната държава - Завръщане или смяна на пребиваването в друга държава-членка след претърпяване на трудова злополука или заболяване от професионална болест - Необходимост от заминаване в друга държава-членка за получаване на подходящо лечение
1. Работник, който претърпи трудова злополука или заболее от професионална болест, и:
а)
който пребивава на територията на държава-членка, различна от компетентната държава; или
б)
който, след като е придобил право на обезщетения за сметка на компетентната институция, е получил разрешение от тази институция да се завърне на територията на държавата-членка, в която пребивава или да смени пребиваването си на територията на друга държава-членка; или
в)
който е получил разрешение от компетентната институция да отиде на територията на друга държава-членка, за да получи там подходящо за състоянието си лечение,
има право на:
i)
обезщетения в натура, които се предоставят от името на компетентната институция, от институцията по място на престой или пребиваване, в съответствие с разпоредбите на прилаганото от тази институция законодателство като осигурено при нея лице, но въпреки това периодът, през който се предоставят обезщетенията, се определя от законодателството на компетентната държава;
ii)
парични обезщетения, които се предоставят от компетентната институция, в съответствие с прилаганото от нея законодателство. Въпреки това, по споразумение между компетентната институция и институцията по място на престой или пребиваване, тези обезщетения могат да се предоставят от последно спомената институция от името на първата, в съответствие със законодателството на компетентната държава.
2. Исканото разрешение съгласно параграф 1, буква б), може да се отказва само ако се установи, че движението на заинтересованото лице би могло да навреди на здравословното му състояние или на предоставяното медицинско лечение.
Не може да се отказва даване на разрешението, което се иска съгласно параграф 1, буква в), когато заинтересованото лице не може да получи въпросното лечение на територията на държавата-членка, в която пребивава.
Член 56
Злополуки по време на пътуване
Злополука по време на пътуване, настъпила на територията на държава-членка, различна от компетентната държава, се счита за настъпила на територията на компетентната държава.
Член 57
Обезщетения за професионална болест, когато заинтересованото лице е било изложено на един и същи риск в няколко държави-членки
1. Когато лице, заболяло от професионална болест, съгласно законодателството на две или повече държави-членки, е упражнявало дейност, която има вероятност да причинява тази болест, обезщетенията, за които може да претендира лицето или неговите преживели лица, се отпускат изключително съгласно законодателството на последната от тези държави, чиито условия са изпълнени, като по целесъобразност се вземат под внимание разпоредбите на параграфи 2 и 3.
2. Ако съгласно законодателството на държава-членка отпускането на обезщетения за професионална болест зависи от условието въпросната болест да е била диагностицирана за първи път на нейна територия, това условие се счита за изпълнено, ако болестта е диагностицирана за първи път на територията на друга държава-членка.
3. В случаи на склерогенна пневмокониоза се прилагат следните правила:
а)
ако съгласно законодателството на държава-членка отпускането на обезщетения за професионална болест зависи от условието въпросната болест да е била диагностицирана в рамките на определен срок след преустановяване на последната дейност, която има вероятност да е причинила тази болест, при проверка на времето, през което е упражнявана тази дейност, компетентната институция на тази държава взема под внимание, доколкото е необходимо, сходните дейности, упражнявани съгласно законодателството на всяка друга държава-членка като упражнявани съгласно законодателството на първата държава;
б)
ако съгласно законодателството на държава-членка отпускането на обезщетения за професионална болест зависи от условието за упражняване в продължение на определен период от време на дейност, която има вероятност да причинява въпросната болест, компетентната институция на държавата взема под внимание, доколкото е необходимо, периодите, през които тази дейност е упражнявана съгласно законодателството на всяка друга държава-членка като упражнявана съгласно законодателството на първата държава;
в)
разходите за парични обезщетения, в това число и пенсии, се разделят между компетентните институции на държавите-членки, на чиято територия заинтересованото лице е упражнявало дейност, която има вероятност да причинява болестта. Делението се извършва в зависимост на това кой от периодите измежду продължителността на завършените съгласно законодателството на всяка от държавите осигурителни периоди за старост се приближава до общата продължителност на завършените съгласно законодателството на всички тези държави осигурителни периоди за старост към датата, на която е започнало изплащането на обезщетенията.
4. Съветът определя с единодушие, по предложение на Комисията, професионалните болести, за които се отнасят разпоредбите на параграф 3.
Член 58
Изчисляване на парични обезщетения
1. Компетентната институция на държава-членка, чието законодателство предвижда изчисляването на паричните обезщетения да се извършва въз основа на средна надница или заплата, определя тази средна надница или заплата изключително въз основа на регистрираните надници или заплати през завършените периоди съгласно въпросното законодателство.
2. Компетентната институция на държава-членка, чието законодателство предвижда изчисляването на паричните обезщетения да се извършва въз основа на стандартна надница или заплата, по целесъобразност определя тази средна надница или заплата изключително въз основа на средната стойност на стандартните надници или заплати, съответстващи на завършените периоди съгласно въпросното законодателство.
3. Компетентната институция на държава-членка, чието законодателство предвижда различен размер на паричните обезщетения, в зависимост от броя на членовете на семейството, взема предвид и членовете на семейството на заинтересованото лице, които пребивават на територията на друга държава-членка като пребиваващи на територията на компетентната държава.
Член 59
Разноски за транспортиране на лице, което е претърпяло трудова злополука или страда от професионална болест
1. Компетентната институция на държава-членка, чието законодателство предвижда поемане на разноските за транспортиране на лице, което е претърпяло трудова злополука или страда от професионална болест, до неговото пребиваване или до болница, поема тези разноски до съответното място на територията на друга държава-членка, в която лицето пребивава, при условие че тази институция предварително даде разрешение за такова транспортиране при надлежно отчитане на причините, които го обосновават. Такова разрешение не се изисква за пограничен работник.
2. Компетентната институция на държава-членка, чието законодателство предвижда проемане на разноските за транспортиране на тялото на починало при трудова злополука лице до мястото на погребване, съобразно разпоредбите на прилаганото от нея законодателство, поема тези разноски до съответното място на територията на друга държава-членка, в която лицето е пребивавало в момента на злополуката.
Раздел 2
Усложняване на професионална болест, за която е отпуснато обезщетение
Член 60
1. В случай на усложняване на професионална болест, за която работник е получавал или получава обезщетение съгласно законодателството на държава-членка, се прилагат следните правила:
а)
ако, докато е получавал обезщетения, работникът не е упражнявал заетост съгласно законодателството на друга държава-членка, която има вероятност да причинява или усложнява въпросната болест, компетентната институция на първата държава-членка е длъжна да поеме разходите за обезщетенията съгласно разпоредбите на прилаганото от нея законодателство, като отчита усложняването;
б)
ако, докато е получавал обезщетения, работникът е упражнявал такава заетост съгласно законодателството на друга държава-членка, компетентната институция на първата държава-членка е длъжна да поеме разходите за обезщетенията съгласно разпоредбите на прилаганото от нея законодателство, без да отчита усложняването. Компетентната институция на втората държава-членка отпуска на работника добавка, чийто размер се определя съгласно прилаганото от нея законодателство и е равен на разликата между сумата на дължимите обезщетения след усложняването и сумата, която би била дължима преди усложняването съгласно прилаганото от тази институция законодателство, ако въпросната болест е настъпила съгласно законодателството на тази държава-членка;
в)
ако, в случаите по буква б), работник, страдащ от склерогенна пневмокониоза или от болест, определена в съответствие с член 57, параграф 4, няма право на обезщетения съгласно законодателството на втората държава-членка, компетентната институция на първата държава-членка е длъжна да предоставя обезщетения съгласно прилаганото от нея законодателство, като отчита усложняването. Въпреки това, компетентната институция на втората държава поема разходите за разликата между сумата на дължимите парични обезщетения, в това число и пенсии, от компетентната институция на първата държава при отчитане на усложняването и сумата на съответните обезщетения, които са били дължими преди усложняването.
2. В случай на усложняване на професионална болест, което дава основание за прилагане на разпоредбите на член 57, параграф 3, буква в), се прилагат следните разпоредби:
а)
компетентната институция, която е отпуснала обезщетенията в съответствие с разпоредбите на член 57, параграф 1, е длъжна да предоставя обезщетения съгласно прилаганото от нея законодателство, като отчита усложняването;
б)
разходите за парични обезщетения, в това число и пенсии, продължават да се поделят между институциите, които са си поделяли разходите за предишните обезщетения в съответствие с разпоредбите на член 57, параграф 3, буква в). Въпреки това, когато лицето отново е упражнявало дейност, която има вероятност да причинява или усложнява въпросната професионална болест, съгласно законодателството на една от държавите-членки, в които вече е упражнявало дейност от същото естество или съгласно законодателството на друга държава-членка, компетентната институция на тази държава поема разходите за разликата между сумата на дължимите обезщетения при отчитане на усложняването и сумата на дължимите обезщетения преди усложняването.
Раздел 3
Разни разпоредби
Член 61
Правила за отчитане на особеностите на някои законодателства
1. Ако на територията на държавата-членка, в която се намира работникът, няма осигуряване за трудова злополука или професионална болест, или ако съществува такова осигуряване, но няма отговорна институция за предоставянето на обезщетения в натура, тези обезщетения се предоставят от институцията по място на престой или пребиваване, която отговаря за предоставянето на обезщетения в натура в случай на болест.
2. Когато съгласно законодателството на компетентната държава напълно безплатните обезщетения в натура зависят от използването на медицинската служба, организирана от работодателя, предоставените обезщетения в посочените в член 52 и член 55, параграф 1 случаи се считат за предоставени от въпросната медицинска служба.
3. Когато законодателството на компетентната държава включва схема във връзка със задълженията на работодателя, предоставените обезщетения в посочените в член 52 и член 55, параграф 1 случаи се считат за предоставени по искане на компетентната институция.
4. Когато естеството на схемата на компетентната държава във връзка с компенсациите за трудови злополуки не съответства на схема за задължително осигуряване, обезщетенията в натура се предоставят пряко от работодателя или от съответния осигурител.
5. Когато законодателството на държава-членка изрично или косвено предвижда да се вземат под внимание настъпилите или преди това потвърдени трудови злополуки или професионална болест, с оглед оценяване на степента на неработоспособност, компетентната институция на тази държава също взема под внимание настъпилите или преди това потвърдени трудови злополуки или професионални болести съгласно законодателството на друга държава-членка като настъпили или потвърдени съгласно прилаганото от нея законодателство.
Член 62
Приложима схема при наличие на няколко схеми в страната на престой или пребиваване - Максимална продължителност на обезщетенията
1. Ако законодателството на страната по престой или пребиваване предвижда няколко осигурителни схеми, приложимите разпоредби за работниците, посочени в член 52 или член 55, параграф 1, са разпоредбите на схемата, която се отнася за работниците в стоманодобивната промишленост. Въпреки това, ако посоченото законодателство включва специална схема за работниците в мини и подобни предприятия, разпоредбите на тази схема се прилагат за тази категория работници и за членовете на техните семейства, когато институцията по място на престой или пребиваване, в която те подават своите искове, е компетентна да прилага такава схема.
2. Ако законодателството на държава-членка определя максимален период, през който могат да се отпускат обезщетения, институцията, която прилага това законодателство, може да взема предвид всеки период, през който вече са предоставени обезщетения от институцията на друга държава-членка.
Раздел 4
Възстановяване на разходи между институциите
Член 63
1. Компетентните институции са длъжни да възстановяват сумата на предоставените от тяхно име обезщетения в съответствие с разпоредбите на член 52 и член 55, параграф 1.
2. Възстановяването на разходи по параграф 1 се определя и извършва по предвидения за това ред в посочения в член 97 регламент за прилагане, при представяне на доказателства за действително извършените разходи.
3. Две или повече държави-членки, или компетентните органи на тези държави, могат да предвидят други методи за възстановяване на разходи или да направят отказ от възстановяването на разходи между институциите под тяхна юрисдикция.
ГЛАВА 5
ПОМОЩИ ПРИ СМЪРТ
Член 64
Сумиране на осигурителни периоди
Компетентната институция на държава-членка, съгласно чието законодателство придобиването, запазването или възстановяването на правото на помощи при смърт зависи от завършването на осигурителни периоди, доколкото е необходимо взема под внимание завършените осигурителни периоди съгласно законодателството на всяка друга държава-членка като завършени съгласно прилаганото от нея законодателство.
Член 65
Право на помощи, когато смъртта настъпи, или когато лицето, което има право на помощи, пребивава в държава-членка, различна от компетентната държава
1. Когато работник, пенсионер или лице, претендиращо за пенсия, или член на неговото семейство, почине на територията на държава-членка, различна от компетентната държава, смъртта се счита за настъпила на територията на компетентната държава.
2. Компетентната институция е длъжна да отпуска дължимите съгласно прилаганото от нея законодателство помощи при смърт, дори и ако лицето, което има право на тях, пребивава на територията на държава-членка, различна от компетентната държава.
3. Разпоредбите на параграфи 1 и 2 се прилагат и когато смъртта е настъпила вследствие на трудова злополука или професионална болест.
Член 66
Предоставяне на обезщетения в случай на смърт на пенсионер, който е пребивавал в държава-членка, различна от държавата, чиято институция е отговаряла за предоставянето на обезщетения в натура
В случай на смърт на пенсионер, който е имал право да получава пенсия или пенсии съгласно законодателството на една или повече държави-членки, когато въпросният пенсионер е пребивавал на територията на държава-членка, различна от държавата, чиято институция е отговаряла за предоставянето на обезщетения в натура по член 28, платимите помощи при смърт, съгласно прилаганото от тази институция законодателство, се предоставят от и за сметка на същата тази институция, все едно че в момента на смъртта си пенсионерът е пребивавал на територията на държавата-членка, в която се намира тази институция.
Разпоредбите на предходния параграф се прилагат по аналогия за членовете на семейството на пенсионер.
ГЛАВА 6
БЕЗРАБОТИЦА
Раздел 1
Общи разпоредби
Член 67
Сумиране на осигурителни периоди или периоди на заетост
1. Компетентната институция на държава-членка, съгласно чието законодателство придобиването, запазването или възстановяването на правото на обезщетения зависи от завършването на осигурителни периоди, взема под внимание, доколкото е необходимо, завършените осигурителни периоди или периоди на заетост съгласно законодателството на всяка друга държава-членка като завършени периоди съгласно прилаганото от нея законодателство, но, при условие че ако са били завършени съгласно това законодателство, периодите на заетост биха се брояли за осигурителни периоди.
2. Компетентната институция на държава-членка, съгласно чието законодателство придобиването, запазването или възстановяването на правото на обезщетения зависи от завършването на периоди на заетост, взема под внимание, доколкото е необходимо, завършените осигурителни периоди или периоди на заетост съгласно законодателството на всяка друга държава-членка като периоди на заетост, завършени съгласно прилаганото от нея законодателство.
3. Освен в случаите, посочени в член 71, параграф 1, буква а), ii) и буква б), ii), прилагането на разпоредбите на параграф 1 и 2 зависи от условието заинтересованото лице да има последно завършени:
-
в случая по параграф 1, осигурителни периоди,
-
в случая по параграф 2, периоди на заетост,
в съответствие с разпоредбите на законодателството, съгласно което се претендира за обезщетенията.
4. Когато продължителността на периода, през който могат да се отпускат обезщетения, зависи от продължителността на осигурителните периоди или периодите на заетост, в зависимост от случая, се прилагат по целесъобразност разпоредбите на параграф 1 или 2.
Член 68
Изчисляване на обезщетенията
1. Компетентната институция на държава-членка, чието законодателство предвижда изчисляването на обезщетенията да се извършва въз основа на размера на предишната надница или заплата, взема под внимание изключително само получената от заинтересованото лице надница или заплата за последната му заетост на територията на тази държава. Въпреки това, ако заинтересованото лице е било наето на работа на последното си работно място на тази територия за по-малко от четири седмици, обезщетенията се изчисляват въз основа на нормалната надница или заплата на мястото на престой или пребиваване на безработното лице, съответстваща на равностойна или сходна заетост на последното му работно място на територията на друга държава-членка.
2. Компетентната институция на държава-членка, чието законодателство предвижда различен размер на обезщетенията в зависимост от броя на членовете на семейството, взема под внимание и членовете на семейството на заинтересованото лице, които пребивават на територията на друга държава-членка като пребиваващи на територията на компетентната държава. Тази разпоредба не се прилага, ако в страната на пребиваване на членовете на семейството друго лице има право на обезщетения за безработица, за чието изчисляване се вземат под внимание членовете на семейството.
Раздел 2
Безработни лица, които отиват в държава-членка, различна от компетентната държава
Член 69
Условия и ограничения за запазване на правото на обезщетения
1. Работник, който е напълно безработен, и който отговаря на предвидените от законодателството на държава-членка условия за придобиване на право на обезщетения, и който отива в една или повече други държави-членки, за да търси там работа, запазва правото си на такива обезщетения при следните условия и в рамките на следните ограничения:
а)
преди заминаването си лицето трябва да е било регистрирано като лице, което търси работа и да е било на разположение на службите по заетостта на компетентната държава най-малко в продължение на най-малко четири седмици, след като е станало безработно. Въпреки това, компетентните служби или институции могат да му дадат разрешение за заминаване преди изтичането на този срок;
б)
лицето трябва да се регистрира като лице, което търси работа в службите по заетостта на всяка от държавите-членки, в които отива и трябва да подлежи на организираната в тях контролна процедура. Това условие се счита за изпълнено за периода преди регистрация, ако заинтересованото лице се е регистрирало в седемдневен срок от датата, на която е престанало да бъде на разположение на службите по заетостта на държавата, която е напуснало. В извънредни случаи, този срок може да се удължава от компетентните служби или институции;
в)
правото на обезщетения важи за максимален срок от три месеца от датата, на която заинтересованото лице е престанало да бъде на разположение на службите по заетостта на държавата, която е напуснало, при условие че общата продължителност на обезщетенията не надвишава продължителността на срока, през който лицето е имало право на обезщетения съгласно законодателството на тази държава. Освен това, в случай на сезонен работник, тази продължителност се ограничава до оставащия период до края на сезона, за който работникът е нает на работа.
2. Ако заинтересованото лице се завърне в компетентната държава преди изтичането на срока, през който има право на обезщетения съгласно разпоредбите на параграф 1, буква в), то продължава да има право на обезщетения съгласно законодателството на тази държава; лицето губи всички права на обезщетения съгласно законодателството на компетентната държава, ако не се завърне в нея преди изтичането на този срок. В извънредни случаи, този срок може да се удължава от компетентните служби или институции.
3. Позоваване на разпоредбите на параграф 1 може да се извършва само веднъж между два периода на заетост.
4. Когато компетентната държава е Белгия, безработно лице, което се завръща там след изтичането на предвидения в параграф 1, буква в) тримесечен срок, няма право на обезщетения в тази страна, докато не навърши най-малко три месеца трудов стаж там.
Член 70
Предоставяне на обезщетения и възстановяване на разходи
1. В случаите по член 69, параграф 1, обезщетенията се предоставят от институцията на всяка от държавите, в които безработно лице отива да търси работа.
Компетентната институция на държава-членка, чийто субект е бил работник по време на последната си заетост, е длъжна да възстанови сумата за такива обезщетения.
2. Възстановяването на разходи по параграф 1 се определя и извършва по предвидения за това ред в посочения в член 97 регламент за прилагане, при представяне на доказателства за действително извършените разходи или на основата на еднократни плащания.
3. Две или повече държави-членки, или компетентните органи на тези държави, могат да предвидят други методи за възстановяване на разходи или да направят отказ от възстановяването на разходи между институциите под тяхна юрисдикция.
Раздел 3
Безработни лица, които по време на последната си заетост са пребивавали в държава-членка, различна от компетентната държава
Член 71
1. Безработно лице, което по време на последната си заетост е пребивавало на територията на държава-членка, различна от компетентната държава, получава обезщетения в съответствие със следните разпоредби:
а)
i)
пограничен работник, който е частично или непрекъснато безработен в предприятието, в което е нает на работа, получава обезщетения в съответствие с разпоредбите на законодателството на компетентната държава като пребиваващ на територията на тази държава; тези обезщетения се предоставят от компетентната институция;
ii)
пограничен работник, който е напълно безработен, получава обезщетения в съответствие с разпоредбите на законодателството на държавата-членка, на чиято територия пребивава като лице, което по време на последната си заетост е било субект на това законодателство; тези обезщетения се предоставят от и за сметка на институцията по мястото на пребиваване;
б)
i)
работник, различен от пограничен работник, който е частично, непрекъснато или напълно безработен, и който остава на разположение на работодателя си или на службите по заетостта на територията на компетентната държава, получава обезщетения в съответствие с разпоредбите на законодателството на тази държава като пребиваващо на нейна територия лице; тези обезщетения се предоставят от компетентната институция;
ii)
работник, различен от пограничен работник, който е напълно безработен, и който се поставя на разположение за работа на службите по заетостта на територията на държавата-членка, в която пребивава, или който се завръща на тази територия, получава обезщетения в съответствие със законодателството на тази държава като лице, което за последен път е било наето на работа там; тези обезщетения се предоставят от и за сметка на институцията по мястото на пребиваване. Въпреки това, ако такъв работещ е получил право на обезщетения за сметка на компетентната институция на държавата-членка, чийто субект е бил последно, той получава обезщетения съобразно разпоредбите на член 69. Получаването на обезщетения съгласно законодателството на държавата, в която пребивава, се спира за всеки период, през който безработното лице може съгласно разпоредбите на член 69 да предяви иск за обезщетения съгласно законодателството, чийто субект е било последно.
2. Безработно лице не може да претендира за обезщетения съгласно законодателството на държавата-членка, на чиято територия пребивава, докато има право на обезщетения съгласно разпоредбите на параграф 1, буква а), i) или буква б), i).
ГЛАВА 7
СЕМЕЙНИ ОБЕЗЩЕТЕНИЯ И СЕМЕЙНИ ПОМОЩИ ЗА ЗАЕТИ И БЕЗРАБОТНИ ЛИЦА
Раздел 1
Общи разпоредби
Член 72
Сумиране на периоди на заетост
Когато съгласно законодателството на държава-членка придобиването на право на обезщетения зависи от завършването на периоди на заетост, компетентната институция на тази държава взема под внимание, доколкото е необходимо, завършените периоди на заетост на територията на всяка друга държава-членка като завършени съгласно нейното собствено законодателство.
Раздел 2
Работници и безработни лица, чиито семейства пребивават в държава-членка, различна от компетентната държава
Член 73
Работници
1. Работник, който е субект на законодателството на държава-членка, различна от Франция, има право на семейните обезщетения, предвидени от законодателството на първата държава-членка, за членовете на неговото семейство, които пребивават на територията на друга държава-членка, все едно че пребивават на територията на първата държава.
2. Работник, който е субект на френското законодателство, има право, по отношение на членовете на неговото семейството, които пребивават на територията на държава-членка, различна от Франция, на семейните помощи, които са предвидени от законодателството на тази държава-членка; работникът трябва да отговаря на условията за заетост, на които съгласно френското законодателство се основава правото на такива обезщетения.
3. Въпреки това, работник, който по силата на член 14, параграф 1, буква а) е субект на френското законодателство, има право на предвидените от френското законодателство и посочени в приложение V семейни обезщетения за членовете на неговото семейство, които го придружават на територията на държавата-членка, в която работникът е командирован.
Член 74
Безработни лица
1. Безработно лице, което получава обезщетения за безработица съгласно законодателството на държава-членка, различна от Франция, има право на предвидените от законодателството на първата държава-членка семейни обезщетения за членовете на неговото семейство, които пребивават на територията на друга държава-членка, все едно че пребивават на територията на първата държава.
2. Безработно лице, което получава обезщетения за безработица съгласно френското законодателство, има право, по отношение на членовете на неговото семейство, които пребивават на територията на държава-членка, различна от Франция, на семейните помощи, които са предвидени от законодателството на държавата, на чиято територия пребивават въпросните членове на семейството.
Член 75
Предоставяне на обезщетения и възстановяване на суми
1.
а)
В случаите по член 73, параграфи 1 и 3 семейните обезщетения се предоставят от компетентната институция на държавата, на чието законодателство е субект работникът, а в случаите по член 74, параграф 1 - от компетентната институция на държавата, съгласно чието законодателство безработното лице получава обезщетения за безработица. Те се предоставят съобразно прилаганите от тези институции разпоредби, независимо дали физическото или юридическото лице, на което се дължат тези обезщетения, пребивава или има престой или се намира на територията на компетентната държава или на територията на друга държава-членка;
б)
въпреки това, ако семейните обезщетения не се използват от лицето, на което следва да се предоставят за издръжка на членовете на семейството, компетентната институция се освобождава от юридическите си задължения, като предоставя въпросните обезщетения на физическото или юридическото лице, което действително издържа членовете на семейството, по искане на и с посредничеството на институцията по тяхното пребиваване или на определената институция, или на назначения за целта орган от компетентните власти на страната на тяхното пребиваване;
в)
две или повече държави-членки могат да се договорят, съобразно разпоредбите на член 8, компетентната институция да предоставя дължимите семейни обезщетения съгласно законодателството на тези държави или на една от тези държави на физическото или юридическото лице, което действително издържа членовете на семейството, пряко или с посредничеството на институцията по тяхното пребиваване.
2.
а)
В случаите по член 73, параграф 2 и член 74, параграф 2 семейните помощи се предоставят от институцията по пребиваване на членовете на семейството, в съответствие с прилаганото от тази институция законодателство;
б)
въпреки това, ако съгласно това законодателство помощите трябва да се предоставят на работника, посочената в предходната буква институция изплаща тези помощи на физическото или юридическото лице, което действително издържа членовете на семейството на мястото им на пребиваване или, по целесъобразност, пряко на членовете на семейството;
в)
компетентната институция възстановява пълния размер на предоставените помощи в съответствие с предходните букви. Възстановяването на суми се определя и извършва по реда, определен в посочения в член 97 регламент за прилагане.
Член 76
Правила за преимущество в случаи на натрупване на право на семейни обезщетения или семейни помощи в изпълнение на разпоредбите на член 73 и 74, поради упражняването на професионална или търговска дейност в страната по пребиваване на членовете на семейството
Правото на семейни обезщетения или семейни помощи съгласно член 73 и 74 се спира, ако поради упражняването на професионална или търговска дейност се дължат семейни обезщетения или семейни помощи и съгласно законодателството на държавата-членка, на чиято територия пребивават членовете на семейството.
ГЛАВА 8
ОБЕЗЩЕТЕНИЯ ЗА ДЕЦА НА ИЗДРЪЖКА НА ПЕНСИОНЕРИ И ОБЕЗЩЕТЕНИЯ ЗА СИРАЦИ
Член 77
Деца на издръжка на пенсионери
1. По смисъла на настоящия член, терминът „обезщетения“ означава семейни помощи за лица, които получават пенсии за старост, инвалидност, трудова злополука или професионална болест и увеличения или добавки към такива пенсии за децата на такива пенсионери, с изключение на добавките, които се отпускат съгласно осигурителни схеми за трудови злополуки и професионална болест.
2. Обезщетенията се отпускат в съответствие със следните правила, независимо от държавата-членка, на чиято територия пребивават пенсионерът или децата:
а)
на пенсионер, който получава пенсия съгласно законодателството на само една държава-членка, в съответствие със законодателството на държавата-членка, която отговаря за пенсията;
б)
на пенсионер, който получава пенсии съгласно законодателството на повече от една държава-членка:
i)
в съответствие със законодателството на тази от държавите, в която пребивава, при условие че съгласно законодателството на тази държава се придобива право на едно от обезщетенията, посочени в параграф 1, като по целесъобразност се вземат предвид разпоредбите на член 79, параграф 1, буква а),
или
ii)
в други случаи, в съответствие със законодателството на държавата-членка, чийто субект лицето е било най-дълго, при условие че съгласно въпросното законодателство се придобива право на едно от обезщетенията, посочени в параграф 1, като по целесъобразност се вземат предвид разпоредбите на член 79, параграф 1, буква а); ако съгласно това законодателство не се придобива право на обезщетение, условията за придобиване на такова право съгласно законодателствата на другите заинтересовани държави се разглеждат в низходящ ред според продължителността на завършените осигурителни периоди съгласно законодателството на тези държави-членки.
Член 78
Сираци
1. По смисъла на настоящия член, терминът „обезщетения“ означава семейни помощи и, по целесъобразност, допълнителни или специални обезщетения за сираци и пенсии за сираци, освен такива, които се отпускат съгласно осигурителни схеми за трудови злополуки и професионална болест.
2. Обезщетенията за сираци се отпускат в съответствие със следните правила, независимо от държавата-членка, на чиято територия пребивава сиракът или физическото или юридическото лице, което действително го издържа:
а)
за сирака на починал работник, който е бил субект на законодателството на само една държава-членка, в съответствие със законодателството на тази държава;
б)
за сирака на починал работник, който е бил субект на законодателството на няколко държави-членки:
i)
в съответствие със законодателството на държавата-членка, на чиято територия пребивава сиракът, при условие че съгласно законодателството на тази държава се придобива право на едно от обезщетенията, посочени в параграф 1, като по целесъобразност се вземат предвид разпоредбите на член 79, параграф 1, буква а);
ii)
в други случаи, в съответствие със законодателството на държавата-членка, чийто субект починалият работник е бил най-дълго, при условие че съгласно въпросното законодателство се придобива право на едно от обезщетенията, посочени в параграф 1, като по целесъобразност се вземат предвид разпоредбите на член 79, параграф 1, буква а); ако съгласно това законодателство не се придобива право на обезщетение, условията за придобиване на такова право съгласно законодателствата на другите заинтересовани държави-членки се разглеждат в низходящ ред според продължителността на завършените осигурителни периоди съгласно законодателството на тези държави-членки.
Въпреки това, приложимото законодателство на държавата-членка за предоставяне на обезщетенията по член 77 за деца на пенсионер остава приложимо след смъртта на въпросния пенсионер по отношение на предоставянето на обезщетения на неговите сираци.
Член 79
Общи разпоредби за обезщетенията за деца на издръжка на пенсионери и за обезщетенията за сираци
1. Обезщетенията по смисъла на членове 77 и 78 се предоставят в съответствие с определеното чрез прилагане на разпоредбите на тези членове законодателство, от и за сметка на институцията, която отговаря за прилагането на това законодателство, все едно че пенсионерът или починалият работник е бил субект само на законодателството на компетентната държава-членка.
Въпреки това:
а)
ако това законодателство предвижда, че придобиването, запазването или възстановяването на правото на обезщетения зависи от продължителността на осигурителните периоди или периодите на заетост, тази продължителност се определя, като при необходимост се вземат под внимание разпоредбите на член 45 или член 72, в зависимост от случая;
б)
ако това законодателство предвижда размерът на обезщетенията да се изчислява въз основа на размера на пенсията или да зависи от продължителността на осигурителните периоди, размерът на тези обезщетения се изчислява въз основа на теоретичния размер, определен в съответствие с разпоредбите на член 46, параграф 2.
2. В случай, когато ефектът от прилагане на правилото, определено в член 77, параграф 2, буква б) ii) и член 78, параграф 2, буква б) ii), би се изразявал в това няколко държави-членки да бъдат компетентни, при еднаква продължителност на периодите, обезщетенията по смисъла на член 77 или член 78, в зависимост от случая, се отпускат в съответствие със законодателството на държавата-членка, чийто субект последно е бил работникът.
3. Правото на дължими обезщетения съгласно разпоредбите на параграф 2 и съгласно разпоредбите на член 77 и 78 се прекратява, ако децата придобият право на семейни обезщетения или семейни помощи съгласно законодателството на държава-членка по силата на това, че упражняват професионална или търговска дейност. В такъв случай заинтересованите лица се считат за членове на семейството на работник.
ДЯЛ IV
АДМИНИСТРАТИВНА КОМИСИЯ ЗА СОЦИАЛНО ОСИГУРЯВАНЕ НА РАБОТНИЦИ МИГРАНТИ
Член 80
Състав и метод на работа
1. Към Комисията на Европейските общности се създава Административна комисия за социално осигуряване на работници мигранти (оттук нататък наричана „Административна комисия“), състояща се от по един представител на всяка държава-членка, която при необходимост се подпомага от експертни съветници. На заседанията на Административната комисия присъства представител на Комисията със съвещателни функции.
2. Административната комисия се подпомага по технически въпроси от Международната служба по труда съгласно условията на сключените за целта споразумения между Европейската икономическа общност и Международната организация на труда.
3. Правилникът за работа на Административната комисия се изготвя по взаимно споразумение между нейните членове.
Решенията по посочените в член 81, буква а) въпроси на тълкуване се вземат с единодушие и им се дава необходимата гласност.
4. Секретариатът на Административната комисия се осигурява от Комисията на Европейските общности.
Член 81
Задачи на Административната комисия
Административната комисия има следните задачи:
а)
да разглежда всички административни въпроси и въпроси на тълкуване, произтичащи от разпоредбите на настоящия и последващите регламенти или от всяко сключено въз основа на тях споразумение или спогодба, без да се накърнява правото на заинтересованите органи, институции и лица да прибягват до процедурите и съдилищата, предвидени от законодателството на държавите-членки, на настоящия регламент или на Договора;
б)
да извършва всички преводи на документи във връзка с прилагането на настоящия регламент по искане на компетентните органи, институции и съдилища на държавите-членки и по-специално преводи на подадените искове от лица, които могат да имат право на обезщетение съгласно разпоредбите на настоящия регламент;
в)
да насърчава и развива сътрудничеството между държавите-членки по въпроси от областта на социалното осигуряване, по-специално във връзка със здравните и социални мерки от общ интерес;
г)
да насърчава и развива сътрудничеството между държавите-членки с оглед ускоряване, като се отчитат постиженията в областта на техниките за административно управление, на отпускането на обезщетения, по-специално дължимите съгласно настоящия регламент обезщетения за инвалидност, старост и смърт (пенсии);
д)
да обобщава факторите, които следва да се вземат под внимание за съставянето на отчети за разходите, които ще бъдат за сметка на институциите на държавите-членки съгласно разпоредбите на настоящия регламент и да приема годишните отчети между споменатите институции;
е)
да изпълнява всякакви други функции от нейната компетентност съгласно разпоредбите на настоящия и последващите регламенти или всяко сключено въз основа на тях споразумение или спогодба;
ж)
да представя на Комисията на Европейските икономически общности предложения за изработване на последващи регламенти и за преразглеждане на настоящия и последващите регламенти.
ДЯЛ V
КОНСУЛТАТИВЕН КОМИТЕТ ПО СОЦИАЛНО ОСИГУРЯВАНЕ НА РАБОТНИЦИ МИГРАНТИ
Член 82
Създаване, състав и метод на работа
1. Създава се Консултативен комитет по социално осигуряване на работници мигранти (оттук нататък наричан „Консултативният комитет“), който се състои от общо тридесет и шест членове от всяка държава-членка:
а)
двама представители на правителството, от които поне един трябва да е член на Административната комисия;
б)
двама представители на синдикати;
в)
двама представители на организации на работодателите.
За всяка от посочените по-горе категории се назначава по един заместник за всяка държава-членка.
2. Членовете на Консултативния комитет и техните заместници се назначават от Съвета, който при подбора на представители на синдикати и на организации на работодателите се стреми да постигне равностойно представителство в комитета на различните заинтересовани отрасли.
Съветът публикува списъка на членовете и техните заместници в Официален вестник на Европейските общности.
3. Мандатът за членове и заместници е две години. Назначението им може да се подновява. При изтичане на мандата им, членовете и заместниците остават на длъжност, докато бъдат сменени или до подновяване на назначението им.
4. Консултативният комитет се председателства от представител на Комисията. Председателят няма право на глас.
5. Консултативният комитет заседава най-малко веднъж годишно. Той се свиква на заседание от председателя, по негов почин или въз основа на отправена до него писмена молба от най-малко една трета от членовете. Молбата трябва да съдържа конкретни предложения относно дневния ред.
6. При извънредни обстоятелства, по предложение на председателя, Консултативният комитет може да вземе решение да се консултира с всяко лице или представители на организации с богат опит по въпроси от областта на социалното осигуряване. Освен това, комитетът получава техническа помощ от Международната служба по труда при същите условия, както Административната комисия, съгласно условията на сключеното споразумение между Европейската икономическа общност и Международната организация на труда.
7. В становищата и предложенията на Консултативния комитет трябва да са посочени мотивите, на които те се основават. Те се произнасят с абсолютно мнозинство при редовно проведено гласуване.
Правилникът за работа на комитета се изготвя с мнозинство на неговите членове и се одобрява от Съвета, след получаване на становището на Комисията.
8. Секретариатът на Консултативния комитет се осигурява от Комисията на Европейските общности.
Член 83
Задачи на Консултативния комитет
Консултативният комитет е оправомощен, по искане на Комисията на Европейските общности, на Административната комисия или по свой почин:
а)
да разглежда общи или принципни въпроси и проблеми, произтичащи от прилагането на приетите регламенти съгласно разпоредбите на член 51 от Договора;
б)
да формулира становища по даден въпрос за Административната комисия и предложения за евентуално преразглеждане на регламентите.
ДЯЛ VI
РАЗЛИЧНИ РАЗПОРЕДБИ
Член 84
Сътрудничество между компетентните органи
1. Компетентните органи на държавите-членки взаимно си съобщават цялата информация във връзка с:
а)
предприетите мерки за прилагане на настоящия регламент;
б)
промените в законодателството им, които има вероятност да засягат прилагането на настоящия регламент.
2. С оглед прилагане на настоящия регламент, органите и институциите на държавите-членки оказват съдействие и действат така, сякаш прилагат собственото си законодателство. По правило, предоставяното от споменатите органи и институции административно съдействие е безвъзмездно. Въпреки това, компетентните органи на държавите-членки могат да дават съгласие за възстановяване на някои разходи.
3. С оглед прилагане на настоящия регламент, органите и институциите на държавите-членки могат да комуникират пряко помежду си и със заинтересованите лица или техни представители.
4. Органите, институциите и съдилищата на дадена държава-членка не могат да отхвърлят представени им искове или други документи на основание, че същите са написани на официалния език на друга държава-членка. По целесъобразност, те прилагат разпоредбите на член 81, буква б).
Член 85
Освобождаване от или намаляване на данъци - Освобождаване от изискване за заверка
1. Всяко предвидено в законодателството на дадена държава-членка освобождаване от или намаляване на данъци, държавни, нотариални или регистрационни такси по отношение на удостоверения или документи, за които се изисква да бъдат представени съгласно законодателството на тази държава, важат за сходни документи, които се изисква да бъдат представени съгласно законодателството на друга държава-членка или настоящия регламент.
2. Всички декларации, документи или удостоверения от всякакво естество, за които се изисква да бъдат представени съгласно настоящия регламент, са освободени от изискване за заверка от дипломатически или консулски органи.
Член 86
Искове, декларации или жалби, представени пред орган, институция или съд на държава-членка, различна от компетентната държава
Всеки иск, декларация или жалба, които с оглед спазване на законодателството на дадена държава-членка е трябвало да бъдат подадени в определен срок пред орган, институция или съд на тази държава, са допустими, ако са подадени в същия срок пред съответстващ орган, институция или съд на друга държава-членка. В такъв случай органът, институцията или съдът, които получават иска, декларацията или жалбата, незабавно ги изпращат на компетентния орган, институция или съд на първата държава, пряко или чрез компетентните органи на съответната държава-членка. Датата, на която въпросните искове, декларации или жалби са подадени пред органа, институцията или съда на втората държава, се счита за дата на подаването им пред компетентния орган, институция или съд.
Член 87
Медицински прегледи
1. По искане на компетентната институция медицинските прегледи, предвидени от законодателството на една държава-членка, могат да се извършват на територията на друга държава-членка от институцията по място на престой или пребиваване на лицето, което има право на обезщетения, при условията, предвидени в посочения в член 97 регламент за прилагане, или, ако това условие не бъде изпълнено, съгласно договорените условия между компетентните органи на заинтересованите държави-членки.
2. Медицинските прегледи, извършени съгласно условията по параграф 1, се считат за извършени на територията на компетентната държава.
Член 88
Преводи от една държава-членка в друга на дължими парични суми съгласно настоящия регламент
Съобразно разпоредбите на член 106 от Договора, паричните преводи в съответствие с настоящия регламент се извършват съгласно разпоредбите на съответните действащи споразумения между заинтересованите държави-членки към момента на превода. При отсъствие на такива действащи споразумения между две държави-членки, компетентните органи на тези държави или органите, които отговарят за международните разплащания, по взаимно споразумение определят необходимите мерки за извършване на такива преводи.
Член 89
Особен ред за прилагане на разпоредбите на някои законодателства
Особеният ред за прилагане на разпоредбите на законодателствата на някои държави-членки е посочен в приложение V.
Член 90
Помощи за жилищно настаняване и семейни обезщетения, въведени след влизането в сила на настоящия регламент
Помощи за жилищно настаняване и, когато се отнася до Люксембург, семейни обезщетения, въведени по демографски съображения след влизането в сила на настоящия регламент, не се отпускат на лица, които пребивават на територията на държава-членка, различна от компетентната държава.
Член 91
Вноски за сметка на работодатели или предприятия, които не са установени в компетентната държава
Работодател не е длъжен да плаща по-високи вноски поради факта, че мястото му на стопанска дейност или седалището му, или мястото на стопанска дейност на неговото предприятие се намира на територията на държава-членка, различна от компетентната държава.
Член 92
Събиране на вноски
1. Дължимите вноски към институцията на една държава-членка могат да се събират на територията на друга държава-членка в съответствие с приложимия административен ред, гаранции и привилегии за събирането на дължими вноски към съответната институция на последно споменатата държава.
2. Редът за прилагане на разпоредбите на параграф 1 се урежда, доколкото е необходимо, чрез посочения в член 97 регламент за прилагане или чрез споразумения между държавите-членки. Такъв ред за прилагане може да включва процедура за принудително плащане.
Член 93
Права на институциите, които отговарят за обезщетенията спрямо задължени трети страни
1. Ако дадено лице получава обезщетения съгласно законодателството на една държава-членка за вреда, настъпила на територията на друга държава-членка, всички права на институцията, която отговаря за обезщетенията спрямо трети страни, които са длъжни да компенсират вредата, се уреждат от следните правила:
а)
когато съгласно прилаганото от нея законодателство институцията, която отговаря за обезщетенията, встъпва в правата на получателя спрямо трета страна, това встъпване в права се признава от всяка държава-членка;
б)
когато посочената институция има преки права спрямо третата страна, тези права се признават от всяка държава-членка.
2. Ако дадено лице получава обезщетения съгласно законодателството на една държава-членка за вреда, настъпила на територията на друга държава-членка, по отношение на въпросното лице или компетентната институция се прилагат разпоредбите на посоченото законодателство, които определят случаите, в които се изключва гражданската отговорност на работодателите или на наетите от тях лица.
Разпоредбите на параграф 1 се прилагат и за всички права на институцията, която отговаря за обезщетенията спрямо работодател или наетите от него лица в случаите, когато не се изключва тяхната отговорност.
ДЯЛ VII
ПРЕХОДНИ И ЗАКЛЮЧИТЕЛНИ РАЗПОРЕДБИ
Член 94
Различни разпоредби
1. Не се придобиват никакви права съгласно настоящия регламент за период преди датата на неговото влизане в сила.
2. За определяне на правата на обезщетения съгласно разпоредбите на настоящия регламент се вземат предвид всички осигурителни периоди и, по целесъобразност, всички периоди на заетост или пребиваване, които са завършени съгласно законодателството на дадена държава-членка преди датата на влизане в сила на рег ламента.
3. Съобразно разпоредбите на параграф 1 право съгласно настоящия регламент се придобива, дори и ако се отнася до осигурен социален риск, който се е осъществил преди датата на влизане в сила на настоящия регламент.
4. Всяко обезщетение, което не е било отпуснато или е било спряно на основание националност или пребиваване на заинтересованото лице, се отпуска или възобновява по молба на заинтересованото лице, считано от влизането в сила на настоящия регламент, при условие че преди това определените права не са били основание за изплащане на еднократно обезщетение.
5. Правата на лице, на което е отпусната пенсия преди влизането в сила на настоящия регламент, могат да се преразгледат по молба на заинтересованото лице, като се отчитат разпоредбите на настоящия регламент. Тази разпоредба се прилага и за другите обезщетения, посочени в член 78.
6. Ако посочената в параграф 4 или 5 молба се подаде в срок от две години от датата на влизане в сила на настоящия регламент, придобитите съгласно настоящия регламент права влизат в сила от тази дата и срещу съответните лица не може да се извършва позоваване на разпоредбите на законодателството на която и да е държава-членка относно загубата или погасяването на права по давност.
7. Ако посочената в параграф 4 или 5 молба е подадена след изтичането на двугодишния срок след влизането в сила на настоящия регламент, правата, които не са изгубени или погасени по давност, влизат в сила от датата на подаване на молбата, освен ако не се прилагат по-благоприятни разпоредби на законодателството на която и да е държава-членка.
8. В случай на склерогенна пневмокониоза, разпоредбата на член 57, параграф 3, буква в) се прилага за парични обезщетения за професионална болест, разноските за които, при отсъствие на споразумение между заинтересованите институции, не е можело да бъдат поделени между тези институции преди датата на влизане в сила на настоящия регламент.
9. Прилагането на разпоредбите на член 73, параграф 2 не води до намаляване на съществуващи права в деня на влизане в сила на настоящия регламент. По отношение на лицата, които към тази дата получават по-благоприятни обезщетения по силата на сключени двустранни споразумения с Франция, разпоредбите на тези споразумения продължават да се прилагат за такива лица, докато същите са субекти на френското законодателство. Не се вземат под внимание прекъсвания с продължителност по-малко от един месец, нито периоди, през които се получават обезщетения за безработица или болест. Редът за прилагане на тези разпоредби се определя в посочения в член 97 регламент за прилагане.
Член 95
Приложения към настоящия регламент
Приложенията към настоящия регламент могат да се изменят и допълват с регламент, приет от Съвета по предложение на Комисията, по искане на една или повече заинтересовани държави-членки и след получаване на становището на Административната комисия.
Член 96
Нотифициране съгласно някои разпоредби
1. Нотифицирането по член 1, буква й), член 5 и член 8, параграф 2 се адресира до председателя на Съвета на Европейските общности. В тях се посочва датата на влизане в сила на въпросните закони и схеми или, в случай на нотифицирането по член 1, буква й), датата, от която настоящият регламент се прилага за схемите, посочени в декларациите на държавите-членки.
2. Получените нотификации в съответствие с разпоредбите на параграф 1 се публикуват в Официален вестник на Европейските общности.
Член 97
Регламент за прилагане
Редът за прилагане на настоящия регламент се определя в допълнителен регламент.
Член 98
Преразглеждане на проблема с изплащането на семейни обезщетения
По предложение на Комисията, Съветът преразглежда преди 1 януари 1973 г. цялостния проблем с изплащането на семейни обезщетения на членове на семейството, които не пребивават на територията на компетентната държава, с оглед намиране на единно решение за всички държави-членки.
Член 99
Влизане в сила
Настоящият регламент влиза в сила на първо число от седмия месец след публикуване на посочения в член 97 регламент за прилагане в Официален вестник на Европейските общности.
Тези два регламента отменят следните регламенти:
-
Регламент № 3 на Съвета относно социалното осигуряване на работници мигранти,
-
Регламент № 4 на Съвета за определяне на реда за прилагане и допълнителни разпоредби във връзка с Регламент № 3 (6), и
-
Регламент № 36/63/ЕИО на Съвета от 2 април 1963 г. относно социалното осигуряване на пограничните работници (7).
Въпреки това, разпоредбите на членове 82 и 83 относно създаването на Консултативния комитет влизат в сила в деня на публикуване на посочения в член 97 регламент за прилагане.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Люксембург на 14 юни 1971 година.
REGULATION (EEC) No 1408/71 OF THE COUNCIL of 14 June 1971 on the application of social security schemes to employed persons and their families moving within the Community
THE COUNCIL OF THE EUROPEAN COMMUNITIES,
Having regard to the Treaty establishing the European Economic Community, and in particular Articles 2, 7 and 51 thereof;
Having regard to the proposals from the Commission drawn up after consultation with the Administrative Commission on Social Security for Migrant Workers [1];
[1] OJ No 194, 28.10.1966, p. 3333/66 and OJ No C 95, 21.9.1968, p. 18.
Having regard to the Opinions of the European Parliament [2];
[2] OJ No C 10, 14.2.1968, p. 30 and OJ No C. 135, 14.12.1968, p. 4.
Having regard to the Opinions of the Economic and Social Committee [3];
[3] OJ No 64,5.4.1967,p.1009/67 and OJ No C 21,20.2.1969, p. 18.
Whereas the need for a general revision of Council Regulation No 3 [4] on social security for migrant workers has become progressively more apparent, both in the light of the practical experience of its implementation since 1959 and as a result of amendments made to national legislations;
[4] OJ No 30, 16.12.1958, p. 561/58.
Whereas the existing provisions for co-ordination can, as a whole, be developed, improved and to some extent simplified at the same time, taking into account the considerable differences existing between national social security legislations;
Whereas it is appropriate at this time to bring together in a single legislative instrument all the basic provisions for implementing Article 51 of the Treaty for the benefit of workers, including frontier workers, seasonal workers and seamen;
Whereas the considerable differences existing between national legislations as regards the persons to whom they apply make it preferable to establish the principle that the Regulation applies to all nationals of Member States insured under social security schemes for employed persons;
Whereas the provisions for co-ordination of national social security legislations fall within the framework of freedom of movement for workers who are nationals of Member States and should, to this end, contribute towards the improvement of their standard of living and conditions of employment, by guaranteeing within the Community firstly equality of treatment for all nationals of Member States under the various national legislations and secondly social security benefits for workers and their dependents regardless of their place of employment or of residence;
Whereas these objectives must be attained in particular by aggregation of all the periods taken into account under the various national legislations for the purpose of acquiring and retaining the right to benefits and of calculating the amount of benefits, and by the provision of benefits for the various categories of persons covered by the Regulation regardless of their place of residence within the Community;
Whereas the provisions for co-ordination adopted for the implementation of Article 51 of the Treaty must guarantee to workers who move within the Community their accrued rights and advantages whilst not giving rise to unjustified overlapping of benefits;
Whereas to this end, persons entitled to benefits for invalidity, old age and death (pensions) must be able to enjoy all the benefits which have accrued to them in the various Member States; whereas, however, in order to avoid unjustified overlapping of benefits, which could result in particular from the duplication of insurance periods and other periods treated as such, it is necessary to limit the benefits to the greatest amount which would have been due to a worker from one of these States if he had spent all his working life there;
Whereas, in order to secure mobility of labour under improved conditions,it is necessary henceforth to ensure closer co-ordination between the unemployment insurance schemes and the unemployment assistance schemes of all the Member States; whereas it is therefore particularly appropriate, in order to facilitate search for employment in the various Member States, to grant to an unemployed worker, for a limited period, the unemployment benefits provided for by the legislation of the Member State to which he was last subject;
Whereas it seems desirable to improve the system under Regulation No 3 governing family benefits in cases of separated families, both as regards the categories of persons to be entitled to such benefits and as regards the machinery for awarding them;
Whereas, taking into account the problems relating to unemployment, it is appropriate to extend entitlement to family benefits to members of the families of unemployed workers residing in a Member State other than the one which is responsible for payment of the unemployment benefit;
Whereas, moreover, the current restrictions on the granting of family benefits should be abolished, and whereas in order to ensure payment of benefits for the maintenance of the members of separated families, leaving aside those benefits aimed largely at encouraging an increase in population, it would be preferable to lay down rules common to all the Member States and efforts should continue to this end; but in the face of great variations between national legislations a solution should be adopted to take this situation into account: payment of family benefits of the country of employment in respect of five countries, and payment of family allowances of the country of residence of members of the family where the country of employment is France;
Whereas by analogy with the solutions contained in Council Regulation (EEC) 1612/68[5] of 15 October 1968 on freedom of movement for workers within the Community, it is desirable to bring together in an Advisory Committee representatives of workers and employers to examine the problems dealt with by the Administrative Commission;
[5] OJ No 259, 19.10.1968, p. 2.
Whereas the present Regulation may replace the arrangements provided for in Article 69 (4) of the Treaty establishing the European Coal and Steel Community;
HAS ADOPTED THIS REGULATION:
TITLE I
GENERAL PROVISIONS
Article 1
Definitions
For the purpose of this Regulation:
(a) 'worker' means:
(i) subject to the restrictions set out in Annex V, any person who is insured, compulsorily or on an optional continued basis, for one or more of the contingencies covered by the branches of a social security scheme for employed persons;
(ii) any person who is compulsorily insured for one or more of the contingencies covered by the branches of social security dealt with in this Regulation, under a social security scheme for all residents or for the whole working population if such person:
- can be identified as an employed person by virtue of the manner in which such scheme is administered or financed, or
- failing such criteria, is insured for some other contingency specified in Annex V under a scheme for employed persons, either compulsorily or on an optional continued basis;
(iii) any person who is voluntarily insured for one or more of the contingencies covered by the branches dealt with in this Regulation, under a social security scheme of a Member State for employed persons or for all residents or for certain categories of residents if such person has previously been compulsorily insured for the same contingency under a scheme for employed persons of the same Member State;
(b) 'frontier worker' means any worker employed in the territory of a Member State and residing in the territory of another Member State to which he returns as a rule daily or at least once a week; however, a frontier worker who is posted elsewhere in the territory of the same or another Member State by the undertaking to which he is normally attached and is prevented on account of such posting from returning daily or at least once a week to the place where he resides shall nevertheless retain the status of frontier worker for a period not exceeding four months;
(c) 'seasonal worker' means any worker who goes to the territory of a Member State other than the one in which he is resident to do work there of a seasonal nature for an undertaking or an employer of that State for a period which may on no account exceed eight months, and who stays in the territory of the said State for the duration of his work; work of a seasonal nature shall be taken to mean work which, being dependent on the succession of the seasons, automatically recurs each year;
(d) 'refugee' shall have the meaning assigned to it in Article 1 of the Convention on the Status of Refugees, signed at Geneva on 28 July 1951;
(e) 'stateless person' shall have the meaning assigned to it in Article 1 of the Convention on the Status of Stateless Persons, signed in New York on 28 September 1954;
(f) 'member of the family' means any person defined or recognised as a member of the family or designated as a member of the household by the legislation under which benefits are provided or, in the cases referred to in Article 22 (1) (a) and Article 39, by the legislation of the Member State in whose territory such person resides; where, however, the said legislations regard as a member of the family or a member of the household only a person living under the same roof as the worker, this condition shall be considered satisfied if the person in question is mainly dependent on that worker;
(g) 'survivor' means any person defined or recognised as such by the legislation under which the benefits are granted; where, however, the said legislation regards as a survivor only a person who was living under the same roof as the deceased worker, this condition shall be considered satisfied if such person was mainly dependent on the deceased worker;
(h) 'residence' means habitual residence;
(i) 'stay' means temporary residence;
(j) 'legislation' means all the laws, regulations, and other provisions and all other present or future implementing measures of each Member State relating to the branches and schemes of social security covered by Article 4 (1) and (2);
This term excludes provisions of existing or future industrial agreements, whether or not they have been the subject of a decision by the authorities rendering them compulsory or extending their scope. However, where such industrial agreements serve to implement an insurance requirement under the laws or regulations referred to in the preceding subparagraph, this restriction may at any time be lifted by a declaration by the Member State concerned, specifying the schemes of such a kind to which this Regulation applies. Notification shall be given of such declaration, which shall be published in accordance with the provisions of Article 96. The provisions of the preceding subparagraph shall not have the effect of exempting from application of this Regulation the schemes to which Regulation No 3 has been applied;
(k) 'social security convention' means any bilateral or multilateral instrument which binds or will bind two or more Member States exclusively, and any other multilateral instrument which binds or will bind at least two Member States and one or more other States in the field of social security, for all or part of the branches and schemes set out in Article 4 (1) and (2), together with agreements, of whatever kind, concluded pursuant to the said instruments;
(l) 'competent authority' means, in respect of each Member State, the Minister, Ministers or other equivalent authority responsible for social security schemes throughout or in any part of the territory of the State in question;
(m) 'Administrative Commission' means the Commission referred to in Article 80;
(n) 'institution' means, in respect of each Member State, the body or authority responsible for administering all or part of the legislation;
(o) 'competent institution' means:
(i) the institution with which the person concerned is insured at the time of the application for benefit, or
(ii) the institution from which the person concerned is entitled or would be entitled to benefits if he or a member or members of his family were resident in the territory of the Member State in which the institution is situated, or
(iii) the institution designated by the competent authority of the Member State concerned, or
(iv) in the case of a scheme relating to an employer's liability in respect of the benefits set out in Article 4 (1), either the employer or the insurer involved or, in default thereof, a body or authority designated by the competent authority of the Member State concerned;
(p) 'institution of the place of residence' and 'institution of the place of stay' mean respectively the institution which is competent to provide benefits in the place where the person concerned resides and the institution which is competent to provide benefits in the place where the person concerned is staying, under the legislation administered by that institution or, where no such institution exists, the institution designated by the competent authority of the Member State in question;
(q) 'competent State' means the Member State in whose territory the competent institution is situated;
(r) 'insurance periods' means contribution periods or periods of employment as defined or recognised as insurance periods by the legislation under which they were completed or considered as completed, and all periods treated as such, where they are regarded by the said legislation as equivalent to insurance periods;
(s) 'periods of employment' means periods defined or recognised as such by the legislation under which they were completed, and all periods treated as such, where they are regarded by the said legislation as equivalent to periods of employment;
(t) 'benefits' and 'pensions' mean all benefits and pensions, including all elements thereof payable out of public funds, revalorisation increases and supplementary allowances, subject to the provisions of Title III, as also lump-sum benefits which may be paid in lieu of pensions, and payments made by way of reimbursement of contributions;
(u) (i) 'family benefits' means all benefits in kind or in cash intended to meet family expenses under the legislation provided for in Article 4 (1) (h), excluding the special childbirth allowances mentioned in Annex I;
(ii) 'family allowances' means periodical cash benefits granted exclusively by reference to the number and, where appropriate, the age of members of the family;
(v) 'death grants' means any once-for-all payment in, the event of death, exclusive of the lump-sum benefits referred to in subparagraph (t).
Article 2
Persons covered
1. This Regulation shall apply to workers who are or have been subject to the legislation of one or more Member States and who are nationals of one of the Member States or who are stateless persons or refugees residing within the territory of one of the Member States, as also to the members of their families and their survivors.
2. In addition, this Regulation shall apply to the survivors of workers who have been subject to the legislation of one or more Member States, irrespective of the nationality of such workers, where their survivors are nationals of one of the Member States, or stateless persons or refugees residing within the territory of one of the Member States.
3. This Regulation shall apply to civil servants and to persons who, in accordance with the legislation applicable, are treated as such, where they are or have been subject to the legislation of a Member State to which this Regulation applies.
Article 3
Equality of treatment
1. Subject to the special provisions of this Regulation, persons resident in the territory of one of the Member States to whom this Regulation applies shall be subject to the same obligations and enjoy the same benefits under the legislation of any Member State as the nationals of that State.
2. The provisions of paragraph 1 shall apply to the right to elect members of the organs of social security institutions or to participate in their nomination, but shall not affect the legislative provisions of any Member State relating to eligibility or methods of nomination.
3. Save as provided in Annex II, social security conventions which remain in force pursuant to Article 7 (2) (c) and conventions concluded pursuant to Article 8 (1), shall apply to all persons to whom this Regulation applies.
Article 4
Matters covered
1. This Regulation shall apply to all legislation concerning the following branches of social security:
(a) sickness and maternity benefits;
(b) invalidity benefits, including those intended for the maintenance or improvement of earning capacity;
(c) old-age benefits;
(d) survivors' benefits;
(e) benefits in respect of accidents at work and occupational diseases;
(f) death grants;
(g) unemployment benefits;
(h) family benefits.
2. This Regulation shall apply to all general and special social security schemes, whether contributory or non-contributory, and to schemes concerning the liability of an employer or ship owner in respect of the benefits referred to in paragraph 1.
3. The provisions of Title III of this Regulation shall not, however, affect the legislative provisions of any Member State concerning a ship owner's liability.
4. This Regulation shall not apply to social and medical assistance, to benefit schemes for victims of war or its consequences, or to special schemes for civil servants and persons treated as such.
Article 5
Declarations of Member States on the scope of this Regulation
The Member States shall specify the legislation and schemes referred to in Article 4 (1) and (2), the minimum benefits referred to in Article 50 and the benefits referred to in Articles 77 and 78 in declarations to be notified and published in accordance with Article 96.
Article 6
Social security conventions replaced by this Regulation
Subject to the provisions of Articles 7, 8 and 46 (4) this Regulation shall, as regards persons and matters which it covers, replace the provisions of any social security convention binding either;
(a) two or more Member States exclusively, or
(b) at least two Member States and one or more other States, where settlement of the cases concerned does not involve any institution of one of the latter States.
Article 7
International provisions not affected by this Regulation
1. This Regulation shall not affect obligations arising from:
(a) any convention adopted by the International Labour Conference which, after ratification by one or more Member States, has entered into force;
(b) the European Interim Agreements on Social Security of 11 December 1953 concluded between the Member States of the Council of Europe.
2. The provisions of Article 6 notwithstanding, the following shall continue to apply:
(a) the Agreement of 27 July 1950 concerning social security for Rhine boatmen, revised on 13 February 1961;
(b) the European Convention of 9 July 1956 concerning social security for workers in international transport;
(c) the social security conventions listed in Annex II.
Article 8
Conclusion of conventions between Member States
1. Two or more Member States may, as need arises, conclude conventions with each other based on the principles and in the spirit of this Regulation.
2. Each Member State shall notify, in accordance with Article 96 (1), any convention concluded with another Member State pursuant to paragraph 1.
Article 9
Admission to voluntary or optional continued insurance
1. The legislative provisions of any Member State which make admission to voluntary or optional continued insurance conditional upon residence in the territory of that State shall not apply to workers to whom this Regulation applies and who are resident in the territory of another Member State, provided that at some time in their past working life they were subject to the legislation of the first State.
2. Where, under the legislation of a Member State, admission to voluntary or optional continued insurance is conditional upon completion of insurance periods, any such periods completed under the Legislation of another Member State shall be taken into account, to the extent required, as if they were completed under the legislation of the first State.
Article 10
Waiving of residence clauses - Effect of compulsory insurance on reimbursement of contributions
1. Save as otherwise provided in this Regulation, invalidity, old-age or survivors' cash benefits, pensions for accidents at work or occupational diseases and death grants acquired under the legislation of one or more Member States shall not be subject to any reduction, modification, suspension, withdrawal or confiscation by reason of the fact that the recipient resides in the territory of a Member State other than that in which the institution responsible for payment is situated.
The preceding subparagraph shall also apply to lump-sum benefits granted in cases of remarriage of a surviving spouse who was entitled to a survivor's pension.
2. Where under the legislation of a Member State reimbursement of contributions is conditional upon the person concerned having ceased to be subject to compulsory insurance, this condition shall not be considered satisfied as long as the person concerned is subject to compulsory insurance as a worker under the legislation of another Member State.
Article 11
Revalorisation of benefits
Rules for revalorisation provided by the legislation of a Member State shall apply to benefits due under that legislation by virtue of the provisions of this Regulation.
Article 12
Prevention of overlapping of benefits
1. This Regulation can neither confer nor maintain the right to several benefits of the same kind for one and the same period of compulsory insurance. However, this provision shall not apply to benefits in respect of invalidity, old age, death (pensions) or occupational disease which are awarded by the institutions of two or more Member States, in accordance with Article 41, Article 43 (2) and (3), Articles 46, 50 and 51 or Article 60 (1) (b).
2. The legislative provisions of a Member State for reduction, suspension or withdrawal of benefit in cases of overlapping with other social security benefits or other income may be invoked even though the right to such benefits was acquired under the legislation of another Member State or such income arises in the territory of another Member State. However, this provision shall not apply when the person concerned receives benefits of the same kind in respect of invalidity, old age, death (pensions) or occupational disease which are awarded by the institutions of two or more Member States in accordance with Articles 46, 50, 51 or Article 60 (1) (b).
3. The legislative provisions of a Member State for reduction, suspension or withdrawal of benefit in the case of a person in receipt of invalidity benefits or anticipatory old-age benefits pursuing a professional or trade activity may be invoked against such person even though he is pursuing his activity in the territory of another Member State.
4. An invalidity pension payable under Netherlands legislation shall, in a case where the Netherlands institution is bound under Article 57 (3) (c) or Article 60 (2) (a) to contribute also to the cost of benefits for occupational disease granted under the legislation of another Member State, be reduced by the amount payable to the institution of the other Member State which is responsible for granting the benefits for occupational disease.
TITLE II
DETERMINATION OF THE LEGISLATION APPLICABLE
Article 13
General rules
1. A worker to whom this Regulation applies shall be subject to the legislation of a single Member State only. That legislation shall be determined in accordance with the provisions of this Title.
2. Subject to the provisions of Articles 14 to 17:
(a) a worker employed in the territory of one Member State shall be subject to the legislation of that State even if he resides in the territory of another Member State or if the registered office or place of business of the undertaking or individual employing him is situated in the territory of another Member State;
(b) a worker employed on board a vessel flying the flag of a Member State shall be subject to the legislation of that State;
(c) civil servants and persons treated as such shall be subject to the legislation of the Member State to which the administration employing them is subject;
(d) a worker called up or recalled for service in the armed forces of a Member State shall retain the status of worker, and shall be subject to the legislation of that State; if entitlement under that legislation is subject to the completion of insurance period before entry into or release from such service, insurance periods completed under the legislation of any other Member State shall be taken into account, to the extent necessary, as if they were insurance periods completed under the legislation of the first State.
Article 14
Special rules
1. Article 13 (2) (a) shall apply subject to the following exceptions or circumstances:
(a) (i) A worker employed in the territory of a Member State by an undertaking to which he is normally attached who is posted by that undertaking to the territory of another Member State to perform work there for that undertaking shall continue to be subject to the legislation of the first Member State, provided that the anticipated duration of that work does not exceed twelve months and that he is not sent to replace another worker who has completed his term of posting;
(ii) if the duration of the work to be done extends beyond the duration originally anticipated, owing to unforesecable circumstances, and exceeds twelve months, the legislation of the first State shall continue to apply until the completion of such work, provided that the competent authority of the State in whose territory the worker is posted or the body designated by that authority gives its consent; such consent must be requested before the end of the initial twelve month period. Such consent cannot, however, be given for a period exceeding twelve months;
(b) a worker employed in international transport in the territory of two or more Member States as a member of travelling or flying personnel and who is working for an undertaking which, for hire or reward or on own account, operates transport services for passengers or goods by rail, road, air or inland waterway and has its registered office or place of business in the territory of a Member State, shall be subject to the legislation of the latter State, with the following restrictions:
(i) where the said undertaking has a branch or permanent representation in the territory of a Member State other than that in which it has its registered office or place of business, a worker employed by such branch or agency shall be subject to the legislation of the Member State in whose territory such branch or permanent representation is situated;
(ii) where a worker is employed principally in the territory of the Member State in which he resides, he shall be subject to the legislation of that State, even if the undertaking which employs him has no registered office or place of business or branch or permanent representation in that territory;
(c) a worker, other than one employed in international transport, who normally pursues his activity in the territory of two or more Member States shall be subject:
(i) to the legislation of the Member State in whose territory he resides, if he pursues his activity partly in that territory or if he is attached to several undertakings or several employers who have their registered offices or places of business in the territory of different Member States;
(ii) to the legislation of the Member State in whose territory is situated the registered office or place of business of the undertaking or individual employing him, if he does not reside in the territory of any of the Member States where he is pursuing his activity;
(d) a worker who is employed in the territory of one Member State by an undertaking which has its registered office or place of business in the territory of another Member State and which straddles the common frontier of these States shall be subject to the legislation of the Member State in whose territory the undertaking has its registered office or place of business.
2. Article 13 (2) (b) shall apply subject to the following exceptions and circumstances:
(a) a worker employed by an undertaking to which he is normally attached, either in the territory of a Member State or on board a vessel flying the flag of a Member State, who is posted by that undertaking on board a vessel flying the flag of another Member State to perform work there for that undertaking shall, subject to the conditions provided in paragraph 1 (a), continue to be subject to the legislation of the first Member State;
(b) a worker who, while not being habitually employed at sea, is employed in the territorial waters or in a port of a Member State on a vessel flying the flag of another Member State, but is not a member of the crew, shall be subject to the legislation of the first State;
(c) a worker employed on board a vessel flying the flag of a Member State and remunerated for such employment by an undertaking or a person whose registered office or place of business is in the territory of another Member State shall be subject to the legislation of the latter State if he is resident in the territory of that State; the undertaking or person paying the remuneration shall be considered as the employer for the purposes of the said legislation.
3. The legistative provisions of a Member State under which a pensioner who is pursuing a professional or trade activity is not subject to compulsory insurance in respect of such activity shall also apply to a pensioner whose pension was acquired under the legislation of another Member State.
Article 15
Rules concerning voluntary insurance or optional continued insurance
1. The provisions of Articles 13 and 14 shall not apply to voluntary insurance or optional continued insurance.
2. Where application of the legislations of two or more Member States entails overlapping of insurance:
- under a compulsory insurance scheme and one or more voluntary or optional continued insurance schemes, the person concerned shall be subject exclusively to the compulsory insurance schemes;
- under two or more voluntary or optional continued insurance schemes, the person concerned may join only the voluntary or optional continued insurance scheme for which he has opted.
3. However, in respect of invalidity, old age and death (pensions), the person concerned may join the voluntary or optional continued insurance scheme of a Member State, even if he is compulsorily subject to the legislation of another Member State, to the extent that such overlapping is explicitly or implicitly admitted in the first Member State.
The person concerned who applies to join a voluntary or optional continued insurance scheme in a Member State whose legislation provides, in addition to such insurance, for complementary optional insurance may only join the latter.
Article 16
Special rules regarding persons employed by diplomatic missions and consular posts, and auxiliary staff of the European Communties
1. Article 13 (2) (a) shall apply to persons employed by diplomatic missions and consular posts and to the private domestic staff of agents of such missions or posts.
2. However, workers covered by paragraph 1 who are nationals of the Member State which is the accrediting or sending State may opt to be subject to the legislation of that State. Such right of option may be renewed at the end of each calendar year and shall not have retrospective effect.
3. Auxiliary staff of the European Communities may opt to be subject to the legislation of the Member State in whose territory they are employed, to the legislation of the Member State to which they were last subject or to the legislation of the Member State whose nationals they are, in respect of provisions other than those relating to family allowances, the granting of which is governed by the conditions of employment applicable to such staff. This right of option, which may be exercised once only, shall take effect from the date of entry into employment.
Article 17
Exceptions to the provisions of Articles 13 to 16
Two or more Member States or the competent authorities of those States may, by common agreement, provide for exceptions to the provisions of Articles 13 to 16 in the interest of certain workers or categories of workers.
TITLE III
SPECIAL PROVISIONS RELATING TO THE VARIOUS CATEGORIES OF BENEFITS
CHAPTER 1
SICKNESS AND MATERNITY
Section 1
Common provisions
Article 18
Aggregation of insurance periods
1. The competent institution of a Member State whose legislation makes the acquisition, retention or recovery of the right to benefits conditional upon the completion of insurance periods shall, to the extent necessary, take account of insurance periods completed under the legislation of any other Member State as if they were periods completed under its own legislation.
2. The provisions of paragraph 1 shall apply to seasonal workers, even in respect of periods prior to any break in insurance exceeding the period allowed by the legislation of the competent State, provided however that the worker concerned has not ceased to be insured for a period exceeding four months.
Section 2
Workers and members of their families
Article 19
Residence in a Member State other than the competent State - General rules
1. A worker residing in the territory of a Member State other than the competent State, who satisfies the conditions of the legislation of the competent State for entitlement to benefits, taking account where appropriate of the provisions of Article 18, shall receive in the State in which he is resident:
(a) benefits in kind provided on behalf of the competent institution by the institution of the place of residence in accordance with the legislation administered by that institution as though he were insured with it;
(b) cash benefits provided by the competent institution in accordance with the legislation which it administers. However, by agreement between the competent institution and the institution of the place of residence, such benefits may be provided by the latter institution on behalf of the former, in accordance with the legislation of the competent State.
2. The provisions of paragraph 1 (a) shall apply by analogy to members of the family who are residing in the territory of a Member State other than the competent State, where they are not entitled to such benefits under the legislation of the State in whose territory they reside.
Article 20
Frontier workers and members of their families - Special rules
A frontier worker may also obtain benefits in the territory of the competent State. Such benefits shall be provided by the competent institution in accordance with the legislation of that State, as though the worker were resident there. Members of his family may receive benefits in kind under the same conditions; however, receipt of such benefits shall, except in urgent cases, be conditional upon an agreement between the States concerned or between the competent authorities of those States or, in its absence, on prior authorisation by the competent institution.
Article 21
Stay in or transfer of residence to the competent State
1. A worker and members of his family referred to in Article 19 who are staying in the territory of the competent State shall receive benefits in accordance with the legislation of that State as though they were resident there even if they have already received benefits for the same case of sickness or maternity before their stay. This provision shall not, however, apply to frontier workers and members of their families.
2. A worker and members of his family referred to in Article 19 who transfer their residence to the territory of the competent State, shall receive benefits in accordance with the legislation of that State, even if they have already received benefits for the same case of sickness or maternity before transferring their residence.
Article 22
Stay outside the competent State - Return to or transfer of residence to another Member State during sickness or maternity - Need to go to another Member State in order to receive appropriate treatment
1. A worker who satisfies the conditions of the legislation of the competent State for entitlement to benefits, taking account where appropriate of the provisions of Article 18, and:
(a) whose condition necessitates immediate benefits during a stay in the territory of another Member State, or
(b) who, having become entitled to benefits chargeable to the competent institution, is authorised by that institution to return to the territory of the Member State where he resides, or to transfer his residence to the territory of another Member State, or
(c) who is authorised by the competent institution to go to the territory of another Member State to receive there the treatment appropriate to his condition, shall be entitled:
(i) to benefits in kind provided on behalf of the competent institution by the institution of the place of stay or residence in accordance with the legislation which it administers, as though he were insured with it; the length of the period during which benefits are provided shall be governed however by the legislation of the competent State;
(ii) to cash benefits provided by the competent institution in accordance with the legislation which it administers. However, by agreement between the competent institution and the institution of the place of stay or residence, such benefits may be provided by the latter institution on behalf of the former, in accordance with the legislation of the competent State.
2. The authorisation required under paragraph 1 (b) may be refused only if it is established that movement of the person concerned would be prejudicial to his state of health or the receipt of medical treatment.
The authorisation required under paragraph 1 (c) may not be refused where the treatment in question cannot be provided for the person concerned within the territory of the Member State in which he resides.
3. The provisions of paragraphs 1 and 2 shall apply to members of a worker's family in respect of benefits in kind.
4. The fact that the provisions of paragraph 1 apply to a worker shall not affect the right to benefit of members of his family.
Article 23
Calculation of cash benefits
1. The competent institution of a Member State whose legislation provides that the calculation of cash benefits shall be based on an average wage or salary, shall determine that average wage or salary exclusively by reference to wages or salaries confirmed as having been paid during the periods completed under the said legislation.
2. The competent institution of a Member State whose legislation provides that the calculation of cash benefits shall be based on a standard wage or salary, shall take account exclusively of the standard wage or salary or, where appropriate, of the average of the standard wages or salaries for the periods completed under the said legislation.
3. The competent institution of a Member State under whose legislation the amount of cash benefits varies with the number of members of the family, shall also take into account the members of the family of the person concerned who are resident in the territory of another Member State as if they were resident in the territory of the competent State.
Article 24
Substantial benefits in kind
1. Where the right of a worker or a member of his family to a prosthesis, a major appliance or other substantial benefits in kind has been recognised by the institution of a Member State before be becomes insured with the institution of another Member State, the said worker shall receive such benefits at the expense of the first institution, even if they are granted after he becomes insured with the second institution.
2. The Administrative Commission shall draw up the list of benefits to which the provisions of paragraph 1 apply.
Section 3
Unemployed persons and members of their families
Article 25
1. An unemployed person, to whom Article 69 (1) and the second sentence of Article 71 (1) (b) (ii) apply, and who satisfies the conditions of the legislation of the competent State for entitlement to benefits in kind and in cash, taking account where appropriate of the provisions of Article 18, shall receive for the period provided under Article 69 (1) (c):
(a) benefits in kind provided on behalf of the competent institution by the institution of the Member State in which he seeks employment in accordance with the legislation of the latter institution, as though he were insured with it;
(b) cash benefits provided by the competent institution in accordance with the legislation which it administers. However, by agreement between the competent institution and the institution of the Member State in which the unemployed person seeks employment, benefits may be provided by the latter institution on behalf of the former institution in accordance with the legislation of the competent State. Unemployment benefits under Article 69 (1) shall not be granted for the period during which cash benefits are received.
2. A totally unemployed person to whom the provisions of Article 71 (1) (a) (ii) or the first sentence of Article 71 (1) (b) (ii) apply shall receive benefits in kind and in cash in accordance with the legislation of the Member State in whose territory he resides, as though he had been subject to that legislation during his last employment, taking account where appropriate of the provisions of Article 18; the cost of such benefits shall be met by the institution of the country of residence.
3. Where an unemployed person satisfies the conditions of the legislation of the Member State which is responsible for the cost of unemployment benefits for entitlement to benefits in kind, taking account where appropriate of the provisions of Article 18, the members of his family shall receive such benefits, irrespective of the Member State in whose territory they reside or are staying. Such benefits shall be provided by the institution of the place of residence or of stay, in accordance with the legislation which it administers on behalf of the competent institution of the Member State which is responsible for the cost of unemployment benefits.
4. Without prejudice to any legislative provisions of a Member State which permit an extension of the period during which sickness benefits may be granted, the period provided for in paragraph 1 may, in cases of force majeure, be extended by the competent institution within the limit fixed by the legislation administered by the institution.
Section 4
Pension claimants and members of their families
Article 26
Right to benefits in kind in cases of cessation of the right to benefits from the institution which was last competent
1. A worker, members of his family or his survivors who, during the investigation of a claim, cease to be entitled to benefits in kind under the legislation of the Member State last competent, shall nevertheless receive such benefits under the following conditions: benefits in kind shall be provided in accordance with the legislation of the Member State in whose territory the person or persons concerned reside, provided that they are entitled to such benefits under that legislation or would be entitled to them under the legislation of another Member State if they were residing in the territory of that State, taking account where appropriate of the provisions of Article 18.
2. A pension claimant who is entitled to benefits in kind under the legislation of a Member State which obliges the person concerned to pay sickness insurance contributions himself during the investigation of his pension claim shall cease to be entitled to benefits in kind at the end of the second month for which he has not paid the contributions due.
3. Benefits in kind provided pursuant to paragraph 1 shall be chargeable to the institution which has collected contributions pursuant to paragraph 2; where no contributions are payable under paragraph 2, the institution responsible for the cost of the benefits in kind shall, after awarding the pension pursuant to Article 28, refund the amount of the benefits provided to the institution of the place of residence.
Section 5
Pensioners and members of their families
Article 27
Pensions payable under the legislation of several States where a right to benefits in kind is enjoyed in the country of residence
A pensioner who is entitled to draw pensions under the legislation of two or more Member States and who is entitled to benefits in kind under the legislation of the Member State in whose territory he resides, taking account where appropriate of the provisions of Article 18 and Annex V, shall, with the members of his family, receive such benefits from the institution of the place of residence and at the expense of that institution as though he were a pensioner whose pension was payable solely under the legislation of the latter State.
Article 28
Pensions payable under the legislation of one or more States where no right to benefits in kind is enjoyed in the country of residence
1. A pensioner who is entitled to draw a pension or pensions under the legislation of one or more Member States and who is not entitled to benefits in kind under the legislation of the Member State in whose territory he resides, shall nevertheless receive such benefits for himself and members of his family if, taking account where appropriate of the provisions of Article 18 and Annex V, he would be entitled thereto under the legislation of the Member State, or of at least one of the Member States, competent in respect of pensions if he were resident in the territory of such State. The benefits shall be provided on behalf of the institution referred to in paragraph 2 by the institution of the place of residence as though the person concerned were a pensioner under the legislation of the State in whose territory he resides and were entitled to benefits in kind.
2. In the cases covered by paragraph 1, the cost of benefits in kind shall be borne by the institution determined according to the following rules:
(a) where the pensioner is entitled to the said benefits under the legislation of a single Member State, the cost shall be borne by the competent institution of that State;
(b) where the pensioner is entitled to the said benefits under the legislations of two or more Member States, the cost thereof shall be borne by the competent institution of the Member State under whose legislation the pensioner has completed the longest period of insurance; should the application of this rule result in several institutions being responsible for the cost of benefits, cost shall be borne by the institution with which the pensioner was last insured.
Article 29
Residence of members of the family in a State other than the one in which the pensioner resides - Transfer of residence to the State where the pensioner resides
1. Members of the family of a pensioner entitled to draw a pension or pensions under the legislation of one or more Member States who reside in the territory of a Member State other than the one in which the pensioner resides shall where he is entitled under the legislation of a Member State to benefits in kind, receive such benefits as though the pensioner were resident in the same territory as them. Such benefits shall be provided by the institution of the place of residence of the members of the family, in accordance with the legislation which that institution administers and shall be chargeable to the institution of the pensioner's place of residence.
2. Members of the family referred to in paragraph 1 who transfer their residence to the territory of the Member State where the pensioner resides, shall receive benefits under the legislation of that State, even if they have already received benefits for the same case of sickness or maternity before transferring their residence.
Article 30
Substantial benefits in kind
The provisions of Article 24 shall apply by analogy to pensioners.
Article 31
A pensioner and/or member of his family staying in a State other than the State in which they reside
A pensioner entitled to draw a pension or pensions under the legislation of one or more Member States who is also entitled to benefits in kind under the legislation of one of those States shall, with members of his family, receive such benefits while staying in the territory of a Member State other than the one in which they reside. Such benefits shall be provided by the institution of the place of stay in accordance with the legislation which it administers and shall be chargeable to the institution of the pensioner's place of residence.
Article 32
Special provisions concerning responsibility for the cost of benefits provided for former frontier workers, members of their families or their survivors
The cost of benefits with which a pensioner who is a former frontier worker or the survivor of a frontier worker is provided under Article 27, and the cost of benefits with which members of his family are provided under Article 27 or 31 shall, where the frontier worker was working as such for the three months immediately preceding the date on which the pension became payable on the date of his death, be divided equally between the institution of the pensioner's place of residence and that with which he was last insured.
Article 33
Contributions payable by pensioners
The institution responsible for payment of a pension, and belonging to a Member State whose legislation provides for deductions from pensions in respect of contributions payable by a pensioner to cover benefits in kind, shall be authorised to make such deductions from the pension payable by such institution, calculated in accordance with the legislation concerned, to the extent that the cost of the benefits in kind under Articles 27, 28, 31 and 32 are to be borne by an institution of the said Member State.
Article 34
General provision
The provisions of Articles 27 to 33 shall not apply to a pensioner or to members of his family who are entitled to benefits in kind under the legislation of a Member State as a result of pursuing a professional or trade activity. In such a case the person concerned shall for the purposes of this Chapter, be considered as a worker or as a member of a worker's family.
Section 6
Miscellaneous provisions
Article 35
Scheme applicable where there are a number of schemes in the country of residence or stay - Previous illness - Maximum period during which benefits are granted
1. Where the legislation of the country of stay or residence contains several sickness or maternity insurance schemes, the provisions applicable under Articles 19, 21 (1), 22, 25, 26, 28 (1), 29 (1) or 31 shall be those of the scheme covering manual workers in the steel industry. Where, however, the said legislation includes a special scheme for workers in mines and similar undertakings, the provisions of such scheme shall apply to that category of workers and members of their families provided the institution of the place of stay or residence to which application is made is competent to administer such scheme.
2. Where, under the legislation of a Member State, the granting of benefits is conditional upon the origin of the illness, that condition shall apply neither to workers nor to the members of their families to whom this Regulation applies, regardless of the Member State in whose territory they reside.
3. Where the legislation of a Member State fixes a maximum period for the granting of benefits, the institution which administers that legislation may, where appropriate, take account of the period during which the benefits have already been provided by the institution of another Member State for the same case of sickness or maternity.
Section 7
Reimbursement between institutions
Article 36
1. Without prejudice to the provisions of Article 32, benefits in kind provided pursuant to this Chapter by the institution of one Member State on behalf of the institution of another Member State shall be fully refunded.
2. The refunds referred to in paragraph 1 shall be determined and made in accordance with the procedure provided for by the implementing regulation referred to in Article 97, either on production of proof of actual expenditure or on the basis of lump-sum payments.
In the latter case, the lump-sum payments shall be such as to ensure that the refund is as close as possible to actual expenditure.
3. Two or more Member States, or the competent authorities of those States, may provide for other methods of reimbursement or may waive all reimbursement between institutions under their jurisdiction.
CHAPTER 2
INVALIDITY
Section 1
Workers subject only to legislations under which the amount of invalidity benefits is independent of the duration of insurance periods
Article 37
General provisions
1. A worker who has been successively or alternately subject to the legislations of two or more Member States and who has completed insurance periods exclusively under legislations according to which the amount of invalidity benefits is independent of the duration of insurance periods, shall receive benefits in accordance with Article 39. This Article shall not affect pension increases or supplements in respect of children, granted in accordance with the provisions of Chapter 8.
2. Annex III lists legislations of the kind mentioned in paragraph 1 which are in force in the territory of each of the Member States concerned.
Article 38
Aggregation of insurance periods
1. The competent institution of a Member State whose legislation makes the acquisition, retention or recovery of the right to benefit conditional upon the completion of insurance periods shall take account to the extent necessary of insurance periods completed under the legislation of any other Member States, as though they had been completed under its own legislation.
2. Where the legislation of a Member State makes the granting of certain benefits conditional upon the insurance periods having been completed in an completion of insurance periods shall take account to where appropriate, in a specific employment, insurance periods completed under the legislations of other Member States shall be taken into account for the granting of these benefits only if completed under a corresponding scheme or, failing this, in the same occupation or, where appropriate, in the same employment. If, account having been taken of the periods thus completed, the person concerned does not satisfy the conditions for receipt of these benefits, these periods shall be taken into account for the granting of the benefits under the general scheme or, failing this, under the scheme applicable to manual or clerical workers, as appropriate.
Article 39
Award of benefits
1. The institution of the Member State whose legislation was applicable at the time when incapacity for work followed by invalidity occurred, shall determine, in accordance with that legislation, whether the person concerned satisfies the conditions for entitlement to benefits, taking account where appropriate of the provisions of Article 38.
2. A person who satisfies the conditions referred to in paragraph 1 shall obtain the benefits exclusively from the said institution, in accordance with the legislation which it administers.
3. A person who does not satisfy the conditions referred to in paragraph 1 shall receive the benefits to which he is still entitled under the legislation of another Member State, taking account where appropriate of the provisions of Article 38.
4. If the legislation applicable under paragraph 2 or 3 provides that the amount of the benefits shall be determined taking into account the existence of members of the family other than the children, the competent institution shall also take into consideration the members of the family of the person concerned who are residing in the territory of another Member State, as if they were residing in the territory of the competent State.
Section 2
Workers subject either only to legislations under which the amount of invalidity benefit depends on the duration of insurance periods or to legislations of this type and of the type referred to in Section I
Article 40
General Provisions
1. A worker who has been successively or alternately subject to the legislations of two or more Member States, of which at least one is not of the type referred to in Article 37 (1), shall receive benefits under the provisions of Chapter 3, which shall apply by analogy, taking into account the provisions of paragraph 3.
2. However, a worker who suffers incapacity for work followed by invalidity while subject to a legislation listed in Annex III, shall receive benefits in accordance with Article 37 (1) on two conditions:
- that he satisfies the conditions of that legislation or other legislations of the same type, taking account where appropriate of the provisions of Article 38, but without having recourse to insurance periods completed under legislations not listed in Annex III, and
- that he does not satisfy the conditions for entitlement to benefits under a legislation not listed in Annex III.
3. A decision taken by an institution of a Member State concerning the degree of invalidity of a claimant shall be binding on the institution of any other Member State concerned, provided that that concordance between the legislations of these States on conditions relating to the degree of invalidity is acknowledged in Annex IV.
Section 3
Aggravation of invalidity
Article 41
1. In the case of aggravation of an invalidity for which a worker is receiving benefits under the legislation of a single Member State, the following provisions shall apply:
(a) if the person concerned has not been subject to the legislation of another Member State since receiving benefits, the competent institution of the first State shall be bound to grant the benefits, taking the aggravation into account, in accordance with the legislation which it administers;
(b) if the person concerned has been subject to the legislation of one or more other Member States since receiving benefits, the benefits shall be granted to him, taking the aggravation into account, in accordance with Article 37 (1) or Article 40 (1) or (2) as appropriate;
(c) if the total amount of the benefit or benefits payable under subparagraph (b) is lower than the amount of the benefit which the person concerned was receiving at the expense of the institution previously liable for payment, such institution shall be bound to pay him a supplement equal to the difference between the two amounts;
(d) if, in the case referred to in subparagraph (b), the institution responsible for the initial incapacity is a Netherlands institution, and if:
(i) the illness which caused the aggravation is the same as the one which gave rise to the granting of benefits under Netherlands legislation;
(ii) this illness is an occupational disease within the meaning of the legislation of the Member State to which the person concerned was last subject and entitles him to payment of the supplement referred to in Article 60 (1) (b); and
(iii) the legislation or legislations to which the person concerned has been subject since receiving benefits is a legislation, or are legislations, listed in Annex III.
the Netherlands institution shall continue to provide the initial benefit after the aggravation occurs, and the benefit due under the legislation of the last Member State to which the person concerned was subject shall be reduced by the amount of the Netherlands benefit;
(e) if, in the case referred to in subparagraph (b), the person concerned is not entitled to benefits at the expense of an institution of another Member State, the competent institution of the first State shall be bound to grant the benefits, according to the legislation of that State, taking into account the aggravation and, where appropriate, the provisions of Article 38.
2. In cases of aggravation of an invalidity for which a worker is receiving benefits under the legislations of two or more Member States, the benefits shall be granted to him, taking the aggravation into account, in accordance with the provisions of Article 40 (1).
Section 4
Resumption of provision of benefits after suspension or withdrawal - Conversion of invalidity benefits into old age benefits
Article 42
Determination of the institution responsible for the provision of benefits where provision of invalidity benefits is resumed
1. If provision of benefits is to be resumed after their suspension such provision shall, without prejudice to Article 43, be the responsibility of the institution or institutions which were responsible for provision of the benefits at the time of their suspension.
2. If, after withdrawal of benefits, the condition of the person concerned warrants the granting of further benefits, they shall be granted in accordance with the provisions of Article 37 (1) or Article 40 (1) or (2), as appropriate.
Article 43
Conversion of invalidity benefits into old age benefits
1. Invalidity benefits shall be converted into old age benefits, where appropriate, under the conditions laid down by the legislation or legislations under which they were granted, and in accordance with the provisions of Chapter 3.
2. Any institution of a Member State which is responsible for providing invalidity benefits shall, where a person receiving invalidity benefits can, by virtue of Article 49, establish a claim to old age benefits under the legislation of other Member States, continue to provide such person with the invalidity benefits to which he is entitled under the legislation which it administers until the provisions of paragraph 1 become applicable as regards that institution.
3. However, if in the case referred to in paragraph 2 the invalidity benefits have been granted pursuant to Article 39, the institution remaining responsible for providing those benefits may apply Article 49 (1) (a) as if the recipient of the said benefits satisfied the conditions of the legislation of the Member State concerned for entitlement to old age benefits, by substituting for the theoretical amount referred to in Article 46 (2) (a) the amount of the invalidity benefits due from the said institution.
CHAPTER 3
OLD AGE AND DEATH (PENSIONS)
Article 44
General provisions for the award of benefits when a worker has been subject to the legislation of two or more Member States
1. The rights to benefits of a worker who has been subject to the legislation of two or more Member States, or of his survivors, shall be determined in accordance with the provisions of this Chapter.
2. Subject to the provisions of Article 49, when a claim for the award of a benefit is lodged, such award must be made having regard to all the legislations to which the worker has been subject. Exception shall be made to this rule if the person concerned expressly asks for postponement of the award of old age benefits to which he would be entitled under the legislation of one or more Member States, provided that the periods completed under that legislation or those legislations are not taken into account for the purpose of acquiring the right to benefit in another Member State.
3. This Chapter shall not apply to increases in or supplements to pensions in respect of children, or to orphans' pensions granted pursuant to Chapter 8.
Article 45
Consideration of insurance periods completed under the legislations to which a worker has been subject for the acquisition, retention or recovery of the right to benefits
1. An institution of a Member State whose legislation makes the acquisition, retention or recovery of the right to benefits conditional upon the completion of insurance period shall take into account, to the extent necessary, insurance periods completed under the legislation of any Member State as though they had been completed under the legislation which it administers.
2. Where the legislation of am Member State makes the granting of certain benefits conditional upon the insurance periods having been completed in an occupation subject to a special scheme or, where appropriate, in a specific employment, periods completed under the legislations of other Member States shall bei taken into account for the granting of such benefits only if completed under such a scheme or, failing this, in the same occupation or, where appropriate, in the same employment. If, taking into account periods thus completed, the person concerned does not satisfy the conditions for receipt of these benefits, those periods shall be taken into account for the granting of benefits under the general scheme or, failing this, under the scheme applicable to manual or clerical workers, as appropriate.
3. Where the legislation of am Member State which makes the granting of benefits conditional upon a worker being subject to its legislation at the time when the risk materialises has no requirements as to the length of insurance periods either for entitlement to or calculation of benefits, any worker who ist no longer subject to that legislation shall for the purposes of this Chapter, be deemed to be stil so subject at the time when the risk materialises, if at that time he is subject to the legislation of another Member State or, failing this, can establish a claim to benefits under the legislation of another Member State. However, this latter condition shall bedeemed to be satisfied in the case referred to in Article 48 (1).
Article 46
Award of benefits
1. Where a worker has been subject to the legislation of a Member State and where he satisfies its conditions for entitlement to benefits, without application of the provisions of Article 45 being necessary, the competent institution of that Member State shall, in accordance with the legislation which it administers, determine the amount of benefit corresponding to the total length of the insurance periods to be taken into account in pursuance of such legislation.
This institution shall also calculate the amount of benefit which would be obtained by applying the rules laid down in paragraph (2) (a) and (b). Only the higher of these two amounts shall be taken into consideration.
2. Where a worker has been subject to the legislation of am Member State and does not satisfy the conditions for entitlement to benefits unless account is taken of the provisions of Article 45, the competent institution of that Member State shall apply the following rules:
(a) the institution shall calculate the theoretical amount of benefit that the person concerned could claim if all the insurance periods completed under the legislations of the Member States to which he has been subject had been completed in the State in question and under the legislation administered by it on the date the benefit is awarded. If, under that legislation, the amount of the benefit does not depend on the length of the insurance periods, then that amount shall be taken as the theoretical amount referred to in this subparagraph;
(b) the institution shall then establish the actual amount of the benefit on the basis of the theoretical amount referred to in the preceding subparagraph and in the ratio which the length of the insurance periods completed before the materialisation of the risk under the legislation administered by that institution, bears to the total length of the insurance periods completed before materialisation of the risk under the legislations of all the Member States concerned;
(c) if the total length of the insurance periods completed under the legislations of all the Member States concerned before the materialisation of the risk is longer than the maximum period required by the legislation of one of these States for receipt of full benefit, the competent institution of that State shall, when applying the provisions of this paragraph, take into consideration this maximum period instead of the total length of the periods completed; this method of calculation must not result in the imposition on that institution of the costs of a benefit greater than the full benefit provided for by the legislation which it administers;
(d) the procedure for taking into account duplicate periods when applying the rules of calculation laid down in this paragraph, shall be laid down in the implementing Regulation referred to in Article 97.
3. The person concerned shall be entitled to the total sum of the benefits calculated in accordance with the provisions of paragraphs 1 and 2, within the limit of the highest theoretical amount of benefits calculated according to paragraph 2 (a).
Where the amount referred to in the preceding subparagraph is exceeded, any institution applying paragraph 1 shall adjust its benefit by an amount corresponding to the proportion which the amount of the benefit concerned bears to the total of the benefits determined in accordance with paragraph 1.
4. When in a case of invalidity, old age or survivors' pensions, the total of the benefits due from two or more Member States, under the provisions of a multilateral social security convention referred to in Article 6 (b), is lower than the total which would be due from such Member States under paragraphs 1 and 3, the person concerned shall benefit from the provisions of this Chapter.
Article 47
Additional provisions for the calculation of benefits
1. For the calculation of the theoretical amount referred to in Article 46 (2) (a), the following rules shall apply:
(a) where, under the legislation of a Member State, benefits are calculated on the basis of an average wage or salary, an average contribution, an average increase or on the ratio which existed, during the insurance periods, between the claimant's gross wage or salary and the average gross wage or salary of all insured persons other than apprentices, such average figures or ratios shall be determined by the competent institution of that State solely on the basis of the insurance periods completed under the legislation of the said State, or the gross wage or salary received by the person concerned during those periods only;
(b) where, under the legislation of a Member State, benefits are calculated on the basis of the amount of wages or salaries, contributions or increases, the competent institution shall determine the wages or salaries, contributions and increases to be taken into account in respect of insurance periods completed under the legislations of other Member States on the basis of the average wages or salaries, contributions or increases recorded in respect of the insurance periods completed under the legislation which it administers;
(c) where, under the legislation of a Member State, benefits are calculated on the basis of a standard wage or salary or a fixed amount, the competent institution shall consider the wage or salary or fixed amount to be taken into account by it in respect of insurance periods completed under the legislations of other Member States as being equal to the standard wage or salary or fixed amount or, where appropriate, to the average of the standard wages or salaries or fixed amounts corresponding to the insurance periods completed under the legislation which it administers;
(d) where, under the legislation of a Member State, benefits are calculated for some periods on the basis of the amount of wages or salaries and, for other periods, on the basis of a standard wage or salary or a fixed amount, the competent institution shall, in respect of insurance periods completed under the legislations of other Member States, take into account the wages or salaries or fixed amounts determined in accordance with the provisions of (b) or (c) or, as appropriate, the average of these wages or salaries or amounts; where benefits are calculated on the basis of a standard wage or salary or a fixed amount for all the periods completed under the legislation which it administers, the competent institution shall consider the wage or salary to be taken into account in respect of the insurance periods completed under the legislations of other Member States as being equal to the notional wage or salary corresponding to that standard wage or salary or fixed amount.
2. The legislative provisions of a Member State concerning the revalorisation of the factors taken into account for the calculation of benefits shall apply, as appropriate, to the factors to be taken into account by the competent institution of that State, in accordance with the provisions of paragraph 1, in respect of the insurance periods completed under the legislations of other Member States.
3. If, under the legislation of a Member State, the amount of benefits is determined taking into account the existence of members of the family other than children, the competent institution of that State shall also take into consideration the members of the family of the person concerned who are residing in the territory of the competent State.
Article 48
Insurance periods of less than one year
l. Notwithstanding the provisions of Article 46 (2), if the total length of the insurance periods completed under the legislation of a Member State does not amount to one year, and if under that legislation no right to benefits is acquired by virtue only of those periods the institution of that State shall not be bound to award benefits in respect of such periods.
2. The competent institution of each of the other Member States concerned shall take into account the periods referred to in paragraph 1, for the purposes of applying the provisions of Article 46 (2) excepting those of subparagraph (b).
3. If the effect of applying the provisions of paragraph 1 would be to relieve them of their obligations all the institutions of the States concerned, benefits shall be awarded exclusively under the legislation of the last of those States whose conditions are satisfied, as if all the insurance periods completed and taken into account in accordance with Article 45 (1) and (2) had been completed under the legislation of that State.
Article 49
Calculation of benefits when the person concerned does not simultaneously satisfy the conditions laid down by all the legislations under which insurance periods have been completed
1. If, at a given time, the person concerned does not satisfy the conditions laid down for the provision of benefits by all the legislations of the Member States to which he has been subject, taking into account where appropriate the provisions of Article 45, but satisfies the conditions of one or more of them only, the following provisions shall apply:
(a) each of the competent institutions administering a legislation whose conditions are satisfied shall calculate the amount of the benefit due, in accordance with the provisions of Article 46;
(b) however:
(i) if the person concerned satisfies the conditions of at least two legislations without having recourse to insurance periods completed under the legislations whose conditions are not satisfied, these periods shall not be taken into account for the purposes of Article 46 (2);
(ii) if the person concerned satisfies the conditions of one legislation only without having recourse to insurance periods completed under the legislations whose conditions are not satisfied, the amount of the benefit due shall be calculated only in accordance with the provisions of the legislation whose conditions are satisfied, taking account of the periods completed under that legislation only.
2. The benefit or benefits awarded under one or more of the legislations in question, in the case referred to in paragraph 1, shall be recalculated automatically in accordance with Article 46, as and when the conditions required by one or more of the other legislations to which the person concerned had been subject are satisfied, taking into account as appropriate the provisions of Article 45.
3. A recalculation shall automatically be made in accordance with paragraph 1, and without prejudice to Article 40 (2), when the conditions required by one or more of the legislations concerned are no longer satisfied.
Article 50
Award of a supplement when the total of benefits due under the legislations of the various Member States does not amount to the minimum laid down by the legislation of the State in whose territory the recipient resides
A recipient of benefits to whom this Chapter applies may not, in the State in whose territory he resides and under whose legislation a benefit is due to him, be awarded a benefit which is less than the minimum benefit fixed by that legislation for an insurance period equal to all the insurance periods taken into account for the payment in accordance with the preceding Articles. The competent institution of that State shall, if necessary, pay him throughout the period of his residence in its territory a supplement equal to the difference between the total of the benefits due under this Chapter and the amount of the minimum benefit.
Article 51
Revalorisation and recalculation of benefits
1. If, by reason of an increase in the cost of living or changes in the level of wages or salaries or other reasons for adjustment, the benefits of the States concerned are altered by a fixed percentage or amount, such percentage or amount must be applied directly to the benefits determined under Article 46, without the need for a recalculation in accordance with the provisions of that Article.
2. On the other hand, if the method of determining, or the rules for calculating benefits should be altered, a recalculation shall be carried out in accordance with Article 46.
CHAPTER 4
ACCIDENTS AT WORK AND OCCUPATIONAL DISEASES
Section 1
Right to benefits
Article 52
Residence in a Member State other than the competent State - General Rules
A worker who sustains an accident at work or contracts an occupational disease, and who is residing in the territory of a Member State other than the competent State, shall receive in the State in which he is residing:
(a) benefits in kind, provided on behalf of the competent institution by the institution of his place of residence in accordance with the legislation which it administers as if he were insured with it;
(b) cash benefits provided by the competent institution in accordance with the legislation which it administers. However, by agreement between the competent institution and the institution of the place of residence, these benefits may be provided by the latter institution on behalf of the former in accordance with the legislation of the competent State.
Article 53
Frontier workers - Special rule
A frontier worker may also obtain benefits in the territory of the competent State. Such benefits shall be provided by the competent institution in accordance with the legislation of that State, as if the worker were residing there.
Article 54
Stay in or transfer of residence to the competent State
1. A worker covered by Article 52 who is staying in the territory of the competent State shall receive benefits in accordance with the legislation of that State, even if he has already received benefits before his stay. This provision shall not, however, apply to frontier workers.
2. A worker covered by Article 52 who transfers his place of residence to the territory of the competent State shall receive benefits in accordance with the legislation of that State, even if he has already received benefits before transferring his residence.
Article 55
Stay outside the competent State - Return to or transfer of residence to another Member State after sustaining an accident or contracting an occupational disease - Need to go to another Member State in order to receive appropriate treatment
1. A worker who sustains an accident at work or contracts an occupational disease and:
(a) who is staying in the territory of a Member State other than the competent State, or
(b) who, after having become entitled to benefits at the expense of the competent institution, is authorised by that institution to return to the territory of the Member State where he is resident, or to transfer his place of residence to the territory of another Member State, or
(c) who is authorised by the competent institution to go to the territory of another Member State in order to receive there the treatment appropriate to his condition,
shall be entitled:
(i) to benefits in kind provided on behalf of the competent institution by the institution of the place of stay or residence in accordance with the legislation administered by that institution as though he were insured with it, the period during which benefits are provided shall, however, be governed by the legislation of the competent State;
(ii) to cash benefits provided by the competent institution in accordance with the legislation which it administers. However, by agreement between the competent institution and the institution of the place of stay or residence, those benefits may be provided by the latter institution on behalf of the former institution, in accordance with the legislation of the competent State.
2. The authorisation required under paragraph 1 (b) may be refused only if it is established that movement of the person concerned would be prejudicial to his state of health or to the medical treatment being given.
The authorisation required under paragraph 1 (c) may not be refused where the treatment in question cannot be given to the person concerned in the territory of the Member State in which he resides.
Article 56
Accidents while travelling
An accident while travelling which occurs in the territory of a Member State other than the competent State shall be deemed to have occurred in the territory of the competent State.
Article 57
Benefits for an occupational disease where the person concerned has been exposed to the same risk in several Member States
1. When a person who has contracted an occupational disease has, under the legislation of two or more Member States, pursued an activity likely to cause that disease, the benefits that he or his survivors may claim shall be awarded exclusively under the legislation of the last of these States whose conditions are satisfied, taking into account, where appropriate, the provisions of paragraphs 2 and 3.
2. If, under the legislation of a Member State, the granting of benefits in respect of an occupational disease is subject to the conditions that the disease in question was first diagnosed within its territory, such condition shall be deemed to be fulfilled if the disease was first diagnosed in the territory of another Member State.
3. In cases of sclerogenic pneumoconiosis, the following provisions shall apply:
(a) if under the legislation of a Member State the granting of benefits in respect of an occupational disease is subject to the condition that the disease in question was diagnosed within a specific time limit following cessation of the last activity which was likely to cause such a disease, the competent institution of that State, in examining the time at which such activity was pursued shall take into account, to the extent necessary, similar activities pursued under the legislation of any other Member State, as if they had been pursued under the legislation of the first State;
(b) if under the legislation of a Member State the granting of benefits in respect of an occupational disease is subject to the condition that the activity likely to cause the disease in question was pursued for a certain length of time, the competent institution of that State shall take into account, to the extent necessary, periods during which such activity was pursued under the legislation of any other Member State, as if it had been pursued under the legislation of the first State;
(c) the cost of cash benefits including pensions shall be divided between the competent institutions of the Member States in whose territories the person concerned pursued an activity likely to cause the disease. This division shall be carried out in the ratio which the length of old age insurance periods completed under the legislation of each of the States bears to the total length of the old age insurance periods completed under the legislations of all those States at the date on which the benefits commenced.
4. The Council shall determine unanimously, on a proposal from the Commission, the occupational diseases to which the provisions of paragraph 3 shall be extended.
Article 58
Calculation of cash benefits
1. The competent institution of a Member State whose legislation provides that the calculation of cash benefits shall be based on an average wage or salary shall determine such average wage or salary exclusively by reference to wages or salaries recorded during the periods completed under the said legislation.
2. The competent institution of a Member State whose legislation provides that the calculation of cash benefits shall be based on a standard wage or salary shall determine such average wage or salary exclusively by reference where appropriate, the average of the standard wages or salaries corresponding to the periods completed under the said legislation.
3. The competent institution of a Member State whose legislation provides that the amount of cash benefits shall vary with the number of members in the family shall take into account also the members of the family of the person concerned who are residing in the territory of another Member State, as if they were residing in the territory of the competent State.
Article 59
Costs of transporting a person who has sustained an accident at work or is suffering from an occupational disease
1. The competent institution of a Member State whose legislation provides for meeting the costs of transporting a person who has sustained an accident at work or is suffering from an occupational disease, either to his place of residence or to a hospital, shall meet such costs to the corresponding place in the territory of another Member State where the person resides, provided that that institution gives prior authorisation for such transport, duly taking into account the reasons justifying it. Such authorisation shall not be required in the case of a frontier worker.
2. The competent institution of a Member State whose legislation provides for the costs of transporting the body of a person killed in an accident at work to the place of burial shall, in accordance with the legislation which it administers, meet such costs to the corresponding place in the territory of another Member State where the person was residing at the time of the accident.
Section 2
Aggravation of an occupational disease for which the benefit has
been awarded
Article 60
1. In the event of aggravation of an occupational disease for which a worker has received or is receiving benefit under the legislation of a Member State, the following rules shall apply:
(a) if the worker has not, while in receipt of benefits, been in employment under the legislation of another Member State likely to cause or aggravate the disease in question, the competent institution of the first Member State shall be bound to meet the cost of the benefits under the legislation which it administers taking into account the aggravation;
(b) if the worker, while in receipt of benefits, has been in such employment under the legislation of another Member State, the competent institution of the first State shall be bound to meet the cost of the benefits under the legislation which it administers without taking into account the aggravation. The competent institution of the second Member State shall grant a supplement to the worker, the amount of which shall be determined according to the legislation which it administers and shall be equal to the difference between the amount of benefits due after the aggravation and the amount which would have been due prior to the aggravation under the legislation which it administers if the disease in question had occurred under the legislation of that State;
(c) if in cases covered by subparagraph (b) a worker suffering from sclerogenic pneumoconiosis or from a disease determined under Article 57 (4) is not entitled to benefits under the legislation of the second State, the competent institution of the first State shall be bound to provide benefits under the legislation which it administers, taking into account the aggravation. The institution of the second State shall, however, meet the cost of the difference between the amount of cash benefits, including pensions, due from the competent institution of the first State, taking into account the aggravation and the amount of the corresponding benefits which were due prior to the aggravation.
2. In the event of aggravation of an occupational disease giving rise to the application of Article 57 (3) (c), the following provisions shall apply:
(a) the competent institution which granted the benefits pursuant to Article 57 (1) shall be bound to provide benefits under the legislation which it administers, taking into account the aggravation;
(b) the cost of cash benefits, including pensions, shall continue to be divided between the institutions which shared the costs of former benefits in accordance with Article 57 (3) (c). Where, however, the person has again pursued an activity likely to cause or to aggravate the occupational disease in question, either under the legislation of one of the Member States in which he had already pursued an activity of the same nature or under the legislation of another Member State, the competent institution of such State shall meet the cost of the difference between the amount of benefits due, taking account of the aggravation, and the amount of benefits due prior to the aggravation.
Section 3
Miscellaneous provisions
Article 61
Rules for taking into account the special features of certain legislations
1. If there is no insurance against accidents at work or occupational diseases in the territory of the Member State in which a worker happens to be, or if such insurance exists but there is no institution responsible for providing benefits in kind, those benefits shall be provided by the institution of the place of stay or residence responsible for providing benefit in kind in the event of illness.
2. Where the legislation of the competent State makes wholly cost-free benefits in kind conditional upon use of the medical service organised by the employer, benefits in kind provided in the cases referred to in Articles 52 and 55 (1) shall be deemed to have been provided by such a medical service.
3. Where the legislation of the competent State includes a scheme relating to the obligations of the employer, benefits in kind provided in the cases referred to in Articles 52 and 55 (1) shall be deemed to have been provided at the request of the competent institution.
4. Where the nature of the scheme of the competent State relating to compensation for accidents at work is not that of compulsory insurance, the provision of benefits in kind shall be made directly by the employer or by the insurer involved.
5. Where the legislation of a Member State expressly or by implication provides that accidents at work or occupational diseases which have occurred or have been confirmed previously shall be taken into consideration in order to assess the degree of incapacity, the competent institution of that State shall also take into consideration accidents at work or occupational diseases which have occurred or have been confirmed previously under the legislation of another Member State, as if they had occurred or had been confirmed under the legislation which it administers.
Article 62
Scheme applicable where there are several schemes in the country of stay or residence - Maximum duration of benefits
1. If the legislation of the country of stay or residence has several insurance schemes, the provisions applicable to workers covered by Article 52 or 55 (1) shall be those of the scheme for manual workers in the steel industry. However, if the said legislation includes a special scheme for workers in mines and similar undertakings, the provisions of that scheme shall apply to that category of workers where the institution of the place of stay or residence to which they submit their claim is competent to administer that scheme.
2. If the legislation of a Member State fixes a maximum period during which benefits may be granted, the institution which administers that legislation may take into account any period during which the benefits have already been provided by the institution of another Member State.
Section 4
Reimbursements between institutions
Article 63
1. The competent institutions shall be obliged to reimburse the amount of benefits in kind provided on their behalf pursuant to Articles 52 and 55 (1).
2. The reimbursements referred to in paragraph 1 shall be determined and made in accordance with the procedures laid down by the implementing Regulation referred to in Article 97, on proof of actual expenditure.
3. Two or more Member States, or the competent authorities of such States, may provide for other methods of reimbursement or waive reimbursement between the institutions coming under their jurisdiction.
CHAPTER 5
DEATH GRANTS
Article 64
Aggregation of insurance periods
The competent institution of a Member State whose legislation makes the acquisition, retention or recovery of the right to death grants subject to the completion of insurance periods shall take account, to the extent necessary, of insurance periods completed under the legislation of any other Member State as though they had been completed under the legislation which it administers.
Article 65
Right to grants where death occurs in, or where the person entitled resides in, a Member State other than the competent State
1. When a worker, a pensioner or a pension claimant, or a member of his family, dies in the territory of a Member State other than the competent State, the death shall be deemed to have occurred in the territory of the competent State.
2. The competent institution shall be obliged to award death grants payable under the legislation which it administers, even if the person entitled resides in the territory of a Member State other than the competent State.
3. The provisions of paragraphs 1 and 2 shall also apply when the death is the result of an accident at work or an occupational disease.
Article 66
Provision of benefits in the event of the death of a pensioner who had resided in a Member state other than the one whose institutions was responsible for providing benefits in kind
In the event of the death of a pensioner who was entitled to draw a pension or pensions under the legislation of one or more Member states, when such pensioner was residing in the territory of a Member States other than the one whose institution was responsible for providing him with benefits in kind under Article 28, the death grants payable under the legislation administrated by that instituion shall be provided by the institution at its own expense as though the pensioner had been residing in the territory of the Member States of that institution at the time of his death.
The provisions of the preceding paragraph shall apply by analogy to the members of a pensioner's family.
CHAPTER 6
UNEMPLOYMENT
Section 1
Common provisions
Article 67
Aggregation of periods of insurance or employment
1. The competent institution of a Member State whose legislation makes the acquiçsition, retention or recovery of the right to benefits subject to the completion of insurance periods shall takes into account, to the extent necessary, periods of insurance or employment completed under the legislation of any other Member States, as though they were periods completed under the legislation with it administers, provided, however, that the periods of employment would have been counted as insurance periods had they been completed under that legislation.
2. The competent institution of a Member State whose legislation makes the acquisition, retention or recovery of the right to benefits subject to the completion of periods of employment shall take into account, to the extent necessary, periods of insurance or employment completed under the legislation of any other Member State, as though they were periods of employment completed under the legislation which it administers.
3. Except in the cases referred to in Article 71 (1) (a) (ii) and (b) (ii), application of the provisions of paragraphs 1 and 2 shall be subject to the condition that the person concerned should have completed lastly:
- in the case of paragraph 1, periods of insurance,
- in the case of paragraph 2, periods of employment,
in accordance with the provisions of the legislation under which the benefits are claimed.
4. Where the length of the period during which benefits may be granted depends on the lengh of periods of insurance or employment, the provisions of paragraph 1 or 2 shall apply, as appropriate.
Article 68
Calculation of benefits
1. The competent institution of a Member State whose legislation provides that the calculation of benefits should be based on the amount of the previous wage or salary shall take into account exclusively the wage or salary received by the person concerned in respect of his last employment in the territory of that State. However, if the person concerned had been in his last employment in that territory for less than four weeks, the benefits shall be calculated on the basis of the normal wage or salary corresponding, in the place where the unemployment person is residing or staying, to an equivalent or similar employment to his last employment in the territory of another Member State.
2. The competent institution of a Member State whose legislation provides that the amount of benefits varies with the number of members of the family, shall take into account also members of the family of the person concerned who are residing in the territory of another Member State, as though they were residing in the territory of the competent State. This provision shall not apply if, in the country of residence of the members of the family, another person is entitled to unemployment benefits for the calculation of which the members of the family are taken into consideration.
Section 2
Unemployment persons going to a Member State other than the competent State
Article 69
Conditions and limits for the retention of the right to benefits
1. A worker whos is wholly unemployed and who satisfies the conditions of the legislation of a Member State for entitlement to benefits and who goes to one or more other Member States in order to seek employment there shall retain his entitlement to such benefits under the conditions and within the limits hereinafter indicated:
(a) before his departure, he must have been registered with the employment services of the competent State as a person seeking work and must have remained available for at least four weeks after becoming unemployed. However, the competent services or institutions may authorise his departure before such time has expired;
(b) he must register as a person seeking work with the employment services of each of the Member States to which he goes and be subject to the control procedure organised therein. This condition shall be considered satisfied for the period before registration if the person concerend registered within seven days of the date when he ceased to be available to the employment services of the State he left. In exceptional cases, this period may be extended by the competent services or institutions;
(c) entitlement to benefits shall continue for a maximum period of three months from the date when the person concerned ceased to be available to the employment services of the State which he left, provided that the total duration of the benefits does not exceed the duration of the period of benefits he was entitled to under the legislation of the State. In the case of a seasonal worker such duration shall, moreover, be limited to the period remaining until the end of the season for which he was engaged.
2. If the person concerned returns to the competent State before the expiry of the period during which he is entitled to benefits under paragraph 1 (c), he shall continue to be entitled to benefits under the legislation of that State; he shall lose all entitlement to benefits under the legislation of the competent State if he does not return there before the expiry of that period. In exceptional cases, this time limit may be extended by the competent services or institutions.
3. The provisions of paragraph 1 may be invoked only once between two periods of employment.
4. Where the competent State is Belgium, an unemployed Person who returns there after the expiry of the three month period laid down in paragraph 1 (c), shall not requalify for benefits in that country until he has been employed there for at least three months.
Article 70
Provision of benefits and reimbursements
1. In the case referred to in Article 69 (1), benefits shall be provided by the institution of each of the States to which an unemployed person goes to seek employment.
The competent institution of the Member State to whose legislation a worker was subject at the time of his last employment shall be obliged to reimburse the amount of such benefits.
2. The reimbursements referred to in paragraph 1 shall be determined and made in accordance with the procedure laid down by the implementing Regulation referred to in Article 97, on proof of actual expenditure, or by lump sum payments.
3. Two or more Member States, or the competent authorities of those States, may provide for other methods of reimbursements or payment, or may waive all reimbursement between the institutions coming under their jurisdiction.
Section 3
Unemployment persons who during their last employment, were residing in a Member State other than the competent State
Article 71
1. An unemployed person who, during his last employment, was residing in the territory of a Member State other the competent State shall receive benefits in accordance with the following provisions:
(a) (i) a frontier worker who is partially or intermittently unemployed in the undertaking which employs him, shall receive benefits in accordance with the legislation of the competent State as if he were residing in the territory of that State; these benefits shall be provided by the competent institution;
(ii) a frontier worker who is wholly unemployed shall receive benefits in accordance with the legislation of the Member State in whose territory he resides as though he had been subject to that legislation while last employed the institution of the place of residence shall provide such benefits at its own expense;
(b) (i) a worker, other than a frontier worker, who is partially, intermittently or wholly unemplyed and who remains available to his employer or to the employment services in the territory of the competent State shall receive benefits in accordance with the legislation of that State as though he were residing in its territory; these benefits shall be provided by the competent institution;
(ii) a worker, other than a frontier worker, who is wholly unemployed and who makes himself available for work to the employment services in the territory of the Member State in which he resides, or who returns to that territory, shall receive benefits in accordance with the legislation of that State as if he had last been employed there; the institution of the place of residence shall provide such benefits at its own expense However, if such worker has become entitled to benefits at the expense of the competent institution of the Member State to whose legislation he was last subject, he shall receive benefits under the provisions of Article 69. Receipt of benefits under the legislation of the State in which he resides shall be suspended for any period during which the unemployed person may, under Article 69, make a claim for benefits under the legislation to which he was last subject.
2. An unemployed person may not claim benefits under the legislation of the Member State in whose territory he resides while he is entitled to benefits under paragraph 1 (a) (i) or (b) (i).
CHAPTER 7
FAMILY BENEFITS AND FAMILY ALLOWANCES FOR EMPLOYED AND UNEMPLOYED PERSONS
Section 1
Common Provision
Article 72
Aggregation of periods of employment
Where the legislation of one Member State makes acquisition of the right to benefits conditional upon the completion of periods of employment, the competent institution of that State shall take into account, to the extent necessary, periods of employment completed in the territory of any other Member State, as if they had been completed under its own legislation.
Section 2
Workers and unemployed workers whose families reside in a Member State other than the competent State
Article 73
Workers
1. A worker subject to the legislation of a Member State other than France shall be entitled to the family benefits provided for by the legislation of the first Member State for members of his family residing in the territory of another Member State, as though they were residing in the residing in the territory of the first State.
2. A worker subject to French legislation shall be entitled, in respect of members of his family residing in the territory of a Member State other than France, to the family allowances provided for by the legislation of such Member State; the worker must satisfy the conditions regarding employment on which French legislation bases entitlement to such benefits.
3. However, a worker who is subject to French legislation by virtue of the provisions of Article 14 (1) (a) shall be entitled to the family benefits provided for by French legislation and set out in Annex V in respect of members of his family who accompany him to the territory of the Member State where he is posted.
Article 74
Unemployed persons
1. An unemployed person drawing unemployment benefits under the legislation of a Member State other than France shall be entitled to the family benefits provided for by the legislation of the first Member State for members of his family residing in the territory of another Member State as though they were residing in the territory of the first State.
2. An unemployed person drawing unemployment benefits under French legislation shall be entitled, in respect of members of his family residing in the territory of a Member State other than France, to the family allowances provided for by legislation of the State in whose territory those members of the family are residing.
Article 75
Provision of benefits and reimbursements
1. (a) Family benefits shall be provided, in the cases referred to in Article 73 (1) and (3), by the competent institution of the State to whose legislation to worker is subject and, in the case referred to in Article 74 (1), by the competent institution of the State under whose legislation the unemployed worker is receiving unemployement benefits. They shall be provided in accordance with the provisions administered by such institutions, whether the natural or legal person to whom such benefits are payable is staying, residing or situated in the territory of the competent State or in that of another Member State;
(b) however, if the family benefits are not applied by the person to whom they should be provided for the maintenance of the members of the family, the competent institution shall discharge its legal obligations by providing the said benefits to the natural or legal person actually maintaining the members of the family, on application by and through the agency of the institution of their place of residence or of the institution or body appointed to that end by the competent authority of their country of residence;
(c) two or more Member States may agree, in accordance with Article 8, that the competent institution shall provide the family benefits due under the legislation of one or more of those States to the natural or legal person actually maintaining the members of the family, either directly, or through the agency of the institution of their place of residence.
2. (a) family allowances shall be provided, in the cases referred to in Articles 73 (2) and 74 (2), by the institution of the place of residence of the members of the family, in accordance with the legislation administered by that institution;
(b) however, if, under that legislation, the allowances must be provided to the worker, the institution referred to in the preceding subparagraph shall pay such allowances to the natural or legal person actually maintaining the members of the family in their place of residence or, where appropriate, directly to the members of the family;
(c) the competent institution shall reimburse the full amount of the allowances provided in accordance with the preceding subparagraphs. The reimbursements shall be determined and made in accordance with the procedures laid down by the implementing Regulation referred to in Article 97.
Article 76
Rules of priority in cases of overlapping entitlement to family benefits or family allowances in pursuance of Articles 73 and 74 by reason of the pursuit of a professional or trade activity in the country of residence of the members of the family
Entitlement to family benefits or family allowances under Articles 73 and 74 shall be suspended if, by reason of the pursuit of a professional or trade activity, family benefits or family allowances are also payable under the legislation of the Member State in whose territory the members of the family are residing.
CHAPTER 8
BENEFITS FOR DEPENDENT CHILDREN OF PENSIONERS AND FOR ORPHANS
Article 77
Dependent children of pensioners
1. The term 'benefits', for the purposes of this Article, shall mean family allowances for persons receiving pensions for old age, invalidity or an accident at work or occupational disease, and increases or supplements to such pensions in respect of the children of such pensioners, with the exception of supplements granted under insurance schemes for accidents at work and occupational diseases.
2. Benefits shall be granted in accordance with the following rules, irrespective of the Member State in whose territory the pensioner or the children are residing;
(a) to a pensioner who draws a pension under the legislation of one Member State only, in accordance with the legislation of the Member State responsible for the pension;
(b) to a pensioner who draws pensions under the legislation of more than one Member State:
(i) in accordance with the legislation of whichever of these States he resides in provided that, taking into account where appropriate Article 79 (1) (a), a right to one of the benefits referred to in paragraph 1 is acquired under the legislation of that State, or
ii) in other cases, in accordance with that legislation under which he has completed the longest insurance period, provided that, taking into account where appropriate Article 79 (1) (a), a right to one of the benefits referred to in paragraph (i) is acquired under such legislation; if no right to benefit is acquired under such legislation, the conditions for the acquisition of such right under the legislations of the other States concerned shall be examined in decreasing order of the length of insurance periods completed under the legislation of those States.
Article 78
Orphans
1. The term 'benefits', for the purposes of this Article, means family allowances and, where appropriate, supplementary or special allowances for orphans and orphans' pensions except those granted under insurance schemes for accidents at work and occupational diseases.
2. Orphans' benefits shall be granted in accordance with the following rules, irrespective of the Member State in whose territory the orphan or the natural or legal person actually maintaining him is resident or situated;
(a) for the orphan of a deceased worker who was subject to the legislation of one Member State only in accordance with the legislation of that State;
(b) for the orphan of a deceased worker who was subject to the legislation of several Member States:
(i) in accordance with the legislation of the Member State in whose territory the orphan resides provided that, taking into account where appropriate Article 79 (1) (a), a right to one of the benefits referred to in paragraph 4 is acquired under the legislation of that State, or
(ii) in other cases, in accordance with the legislation of the Member State under which the deceased worker had completed the longest insurance period provided that, taking into account where appropriate Article 79 (1) (a), the right to one of the benefits referred to in paragraph 1 is acquired under the legislation of that State; if no right is acquired under that legislation, the conditions for the acquisition of such right under the legislations of the other States in question shall be examined in decreasing order of the length of insurance periods completed under the legislation of these States.
However, the legislation of the Member State applicable in respect of provision of the benefits referred to in Article 77 for a pensioner's children shall remain applicable after the death of the said pensioner in respect of the provision of the benefits to his orphans.
Article 79
Provisions common to benefits for dependent children of pensioners and for orphans
1. Benefits, within the meaning of Articles 77 and 78, shall be provided in accordance with the legislation determined by applying the provisions of those Articles by the institution responsible for administering such legislation and at its expense as if the pensioner or the deceased worker had been subject only to the legislation of the competent State.
However:
(a) if that legislation provides that the acquisition, retention or recovery of the right to benefits shall be dependent on the length of periods of insurance or employment, such lengths shall be determined taking account where necessary of Articles 45 or 72 as appropriate;
(b) if that legislation provides that the amount of benefits shall be calculated on the basis of the amount of the pension, or shall depend on the length of insurance periods, the amount of these benefits shall be calculated on the basis of the theoretical amount determined in accordance with Article 46 (2).
2. In a case where the effect of applying the rule laid down in Articles 77 (2) (b) (ii) and 78 (2) (b) (ii) would be to make several Member States responsible, the length of the insurance periods being equal, benefits within the meaning of Article 77 or Article 78, as the case may be, shall be granted in accordance with the legislation of the Member State to which the worker was last subject.
3. The right to benefits due under paragraph 2 and under Articles 77 and 78 shall be suspended if the children become entitled to family benefits or family allowances under the legislation of a Member State by virtue of the pursuit of a professional or trade activity. In such a case, the persons concerned shall be considered as members of the family of a worker.
TITLE IV
ADMINISTRATIVE COMMISSION ON SOCIAL SECURITY FOR MIGRANT WORKERS
Article 80
Composition and working methods
1. There shall be attached to the Commission of the European Communities, an Administrative Commission on Social Security for Migrant Workers (hereinafter called 'Administrative Commission') made up of a government representative of each of the Member States, assisted, where necessary, by expert advisers. A representative of the Commission of the European Communities shall attend the meetings of the Administrative Commission in an advisory capacity.
2. The Administrative Commission shall be assisted in technical matters by the International Labour Office under the terms of the agreements concluded to that end between the European Economic Community and the International Labour Organisation.
3. The rules of the Administrative Commission shall be drawn up by mutual agreement among its members.
Decisions on questions of interpretation referred to in Article 81 (a) shall be unanimous. They shall be given the necessary publicity.
4. Secretarial services shall be provided for the Administrative Commission by the Commission of the European Communities.
Article 81
Tasks of the Administrative Commission
The Administrative Commission shall have the following duties:
(a) to deal with all administrative questions and questions of interpretation arising from this Regulation and subsequent regulations, or from any agreement or arrangement concluded thereunder, without prejudice to the right of the authorities, institutions and persons concerned to have recourse to the procedures and tribunals provided for by the legislations of Member States, by this Regulation or by the Treaty;
(b) to carry out all translations of documents relating to the implementation of this Regulation at the request of the competent authorities, institutions and courts of the Member States, and in particular translations of claims submitted by persons who may be entitled to benefit under this Regulation;
(c) to foster and develop co-operation between Member States in social security matters, particularly im respect of health and social measures of common interest;
(d) to foster and develop co-operation between Member States with a view to expediting, taking into account developments in administrative management techniques, the award of benefits, in particular those due under this Regulation for invalidity, old age and death (pensions);
(e) to assemble the factors to be taken into consideration for drawing up accounts relating to the costs to be borne by the institution of the Member States under this Regulation and to adopt the annual accounts between the said institutions;
(f) to undertake any other function coming within its competence under the provisions of this and of subsequent Regulations or any agreement or arrangement made thereunder;
(g) to submit proposals to the Commission of the European Economic Communities for working out subsequent Regulations and for the revision of this and subsequent Regulations.
TITLE V
ADVISORY COMMITTEE ON SOCIAL SECURITY FOR MIGRANT WORKERS
Article 82
Establishment, composition and working methods
1. An Advisory Committee Social Security for Migrant Workers (hereinafter called the 'Advisory Committee') is hereby established, with thirty-six members comprising, from each Member State:
(a) two representatives of the government, of whom one at least must be a member of the Administrative Commission;
(b) two representatives of trade unions;
(c) two representatives of employers' organisations.
For each of the categories referred to above, an alternate member shall be appointed for each Member State.
2. Members of the Advisory Committee and their alternates shall be appointed by the Council which shall endeavour, when selecting representatives of trade unions and employers' organisations, to achieve adequate representation on the Committee of the various sectors concerned.
The list of members and their alternates shall be published by the Council in the Official Journal of the European Communities.
3. The term of office for members and alternates shall be two years. Their appointments may be renewed. On expiry of their term of office, members and alternates shall remain in office until they are replaced or until their appointments are renewed.
4. The Advisory Committee shall be chaired by a member of the Commission or his representative. The chairman shall not vote.
5. The Advisory Committee shall meet at least once each year. It shall be convened by its Chairman, either on his own initiative or on written application to him by at least one third of the members. Such application must include concrete proposals concerning the agenda.
6. Acting on a proposal from its Chairman, the Advisory Committee may decide, in exceptional circumstances, to take advise from any persons or representatives of organisations with extensive experience in social security matters. Furthermore, the Committee shall receive technical assistance from the International Labour Office under the same conditions as the Administrative Commission, under the terms of the agreement concluded between the European Economic Community and the International Labour Organisation.
7. The opinions and proposals of the Advisory Committee must state the reasons on which they are based. They shall be delivered by an absolute majority of the votes validly cast.
The Committee shall, by a majority of its members; draw up its rules of procedure which shall be approved by the Council, after receiving the Opinion of the Commission.
8. Secretarial services shall be provided for the Advisory Committee by the Commission of the European Communities.
Article 83
Tasks of the Advisory Committee
The Advisory Committee shall be empowered, at the request of the Commission of the European Communities or of the Administrative Commission on its own initiative:
(a) to examine general questions or questions of principle and problems arising from the implementation of the Regulations adopted within the framework of the provisions of Article 51 of the Treaty;
(b) to formulate opinions on the subject for the Administrative Commission and proposals for any revision of the Regulations.
TITLE VI
MISCELLANEOUS PROVISIONS
Article 84
Co-operation between competent authorities
1. The competent authorities of Member States shall communicate to each other all information regarding:
(a) measures taken to implement this Regulation;
(b) changes in their legislation which are likely to affect the implementation of this Regulation.
2. For the purposes of implementing this Regulation, the authorities and institutions of Member States shall lend their good offices and act as though implementing their own legislation. The administrative assistance furnished by the said authorities and institutions shall, as a rule, be free of charge. However, the competent authorities of the Member States may agree to certain expenses being reimbursed.
3. The authorities and institutions of Member States may, for the purpose of implementing this Regulation, communicate directly with one another and with the persons concerned or their representatives.
4. The authorities, institutions and tribunals of one Member State may not reject claims or other documents submitted to them on the grounds that they are written in an official language of another Member State. They shall have recourse where appropriate to the provisions of Article 81 (b).
Article 85
Exemptions from or reductions of taxes - Exemption from authentication
1. Any exemption from or reduction of taxes, stamp duty, notarial or registration fees provided for in the legislation of one Member State in respect of certificates or documents required to be produced for the purposes of the legislation of that State shall be extended to similar documents required to be produced for the purposes of the legislation of another Member State or of this Regulation.
2. All statements, documents and certificates of any kind whatsoever required to be produced for the purposes of this Regulation shall be exempt from authentication by diplomatic or consular authorities.
Article 86
Claims, declarations or appeals submitted to an authority, institution or court of a Member State other than the competent State
Any claim, declaration or appeal which should have been submitted, in order to comply with the legislation of one Member State, within a specified, period to an authority, institution or court of that State shall be admissable if it is submitted within the same period to a corresponding authority, institution, or court of another Member State. In such a case the authority, institution, or court receiving the claim, declaration or appeal shall forward it without delay to the competent authority, institution or court of the former State either directly or through the competent authorities of the Member State concerned. The date on which such claims, declarations or appeals were submitted to the authority, institution or court of the second State shall be considered as the date of their submission to the competent authority, institution, or court.
Article 87
Medical examinations
1. Medical examinations provided for by the legislation of one Member State may be carried out at the request of the competent institution, in the territory of another Member State, by the institution of the place of stay or residence of the person entitled to benefits, under conditions laid down in the implementing Regulation referred to in Article 97 or, failing these, under conditions agreed upon between the competent authorities of the Member States concerned.
2. Medical examinations carried out under the conditions laid down in paragraph 1 shall be considered as having been carried out in the territory of the competent State.
Article 88
Transfers from one Member State to another of sums of money payable pursuant to this Regulation
Subject to the provisions of Article 106 of the Treaty, money transfers effected pursuant to this Regulation shall be made in accordance with the relevant agreements in force between the Member States concerned at the time of transfer. Where no such agreements are in force between two Member Sates, the competent authorities of the said States or the authorities responsible for international payments shall, by mutual agreement, determine the measures necessary for effecting such transfers.
Article 89
Special procedures for implementing certain legislations
Special procedures for implementing the legislations of certain Member States are set out in Annex V.
Article 90
Housing allowances and family benefits introduced after the entry into force of this Regulation
Housing allowances and, in the case of Luxembourg, family benefits introduced after the entry into force of this Regulation for demographic reasons shall not be granted to persons resident in the territory of a Member State other than the competent State.
Article 91
Contributions chargeable to employers or undertakings not established in the competent State
An employer shall not be bound to pay increased contributions by reason of the fact that his place of business or the registered office or place of business of his undertaking is in the territory of a Member State other than the competent State.
Article 92
Collection of contributions
1. Contributions payable to an institution of one Member State may be collected in the territory of another Member State in accordance with the administrative procedure and with the guarantees and privileges applicable to the collection of contributions payable to the corresponding institution of the latter State.
2. The procedure for the implementation of paragraph 1 shall be governed, in so far as is necessary, by the implementing Regulation referred to in Article 97 or by means of agreements between Member States. Such implementing procedure may also cover procedure for enforcing payment.
Article 93
Rights of institutions responsible for benefits against liable third parties
1. If a person receives benefits under the legislation of one Member State in respect of an injury resulting from an occurrence in the territory of another State, any rights of the institution responsible for benefits against a third party bound to compensate for the injury shall be governed by the following rules:
(a) where the institution responsible for benefits is, by virtue of the legislation which it administers, subrogated to the rights which the recipient has against the third party, such subrogation shall be recognised by each Member State;
(b) where the said institution has direct rights against the third party, such rights shall be recognised by each Member State.
2. If a person receives benefits under the legislation of one Member State in respect of an injury resulting from an occurence in the territory of another Member State, the provisions of the said legislation which determine in which cases the civil liability of employers or of their employees is to be excluded shall apply with regard to the said person or to the institution responsible for benefits.
The provisions of paragraph 1 shall also apply to any rights of the institution responsible for benefit against an employer or his employees in cases where their liability is not excluded.
TITLE VII
TRANSITIONAL AND FINAL PROVISIONS
Article 94
Miscellaneous provisions
1. No right shall be acquired under this Regulation for a period prior to the date of its entry into force.
2. All insurance periods and, where appropriate, all periods of employment or residence completed under the legislation of a Member State before the date of entry into force of this Regulation shall be taken into consideration for the determination of rights to benefits under this Regulation.
3. Subject to the provisions of paragraph 1, a right shall be acquired under this Regulation though relating to a contingency which materialised prior to the date of entry into force of this Regulation.
4. Any benefit which has not been awarded or which has been suspended by reason of the nationality or place of residence of the person concerned shall, on the application of the person concerned, be awarded or resumed with effect from the entry into force of this Regulation provided that the rights previously determined have not given rise to a lump sum payment.
5. The rights of a person to whom a pension was awarded prior to the entry into force of this Regulation may, on the application of the person concerned, be reviewed, taking into account the provisions of this Regulation. This provision shall also apply to the other benefits referred to in Article 78.
6. If an application referred to in paragraph 4 or 5 is submitted within two years from the date of entry into force of this Regulation, the rights acquired under this Regulation shall have effect from that date, and the provisions of the legislation of any Member State concerning the forfeiture or limitation of rights may not be invoked against the persons concerned.
7. If an application referred to in paragraph 4 or 5 is submitted after the expiry of the two-year period following the entry into force of this Regulation, rights which have not been forfeited or are not barred by limitation shall have effect from the date on which the application was submitted, except where more favourable provisions of the legislation of any Member State apply.
8. In cases of sclerogenic pneumoconiosis, Article 57 (3) (c) shall apply to cash benefits for an occupational disease the expense of which, in the absence of an agreement between the institutions concerned, could not be divided between those institutions before the date of entry into force of this Regulation.
9. The implementation of Article 73 (2) shall not have the effect of reducing any rights existing at the date of entry into force of this Regulation. As regards persons who at that date are receiving more favourable benefits by virtue of bilateral agreements concluded with France, those agreements shall continue to apply to such persons for as long as they are subject to French legislation. Account shall not be taken of interruptions lasting less than one month, nor of periods in which unemployment or sickness benefit is drawn. The procedure for implementing those provisions shall be laid down by the implementing Regulation referred to in Article 97.
Article 95
Annexes to this Regulation
The Annexes to this Regulation may be amended by a Regulation adopted by the Council on a proposal from the Commission, at the request of one or more Member States concerned, and after receiving the Opinion of the Administrative Commission.
Article 96
Notifications pursuant to certain provisions
1. The notifications referred to in Articles 1 (j), 5 and 8 (2) shall be addressed to the President of the Council of the European Communities. They shall indicate the date of entry into force of the laws and schemes in question or, in the case of the notifications referred to in Article 1 (j), the date from which this Regulation shall apply to the schemes mentioned in the declarations of the Member States.
2. Notifications received in accordance with paragraph 1 shall be published in the Official Journal of the European Communities.
Article 97
Implementing regulation
A further regulation shall lay down the procedure for implementing this Regulation.
Article 98
Re-examination of the problem of payment of family benefits
Before 1 January 1973 the Council shall, on a proposal from the Commission, re-examine the whole problem of payment of family benefits to members of families who are not residing in the territory of the competent State, in order to reach a uniform solution for all Member States.
Article 99
Entry into force
This Regulation shall enter into force on the first day of the seventh month following the publication in the Official Journal of the European Communities of the implementing Regulation referred to in Article 97.
These two Regulations shall repeal the following Regulations:
- Council Regulation No 3 concerning social security for migrant workers,
- Council Regulation No 4 laying down implementing procedures and supplementary provisions in respect of Regulation No 3, [6] and
[6] OJ No 30, 16.12.1958, p. 597/58.
- Council Regulation No 36/63/EEC of 2 April 1963 concerning social security for frontier workers [7]
[7] OJ No 62, 20.4.1963, p. 1314/63.
However, the provisions of Articles 82 and 83 concerning the setting up of the Advisory Committee, shall enter into force on the day of publication of the implementing regulation referred to in Article 97.
This Regulation shall be binding in its entirety and directly applicable in all Member States.
Done at Luxembourg, 14 June 1971.