31994L0056
L 319/14
ОФИЦИАЛЕН ВЕСТНИК НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ
ДИРЕКТИВА 94/56/ЕО НА СЪВЕТА
от 21 ноември 1994 година
относно определяне на основните принципи при разследването на произшествия и инциденти в гражданското въздухоплаване
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност, и по-специално член 84, параграф 2 от него,
като взе предвид предложението на Комисията (1),
като взе предвид становището на Икономическия и социален комитет (2),
в съответствие с процедурата, предвидена в член 189 в от Договора (3),
като има предвид, че в областта на гражданското въздухоплаване в Европа би следвало да се поддържа висока степен на безопасност и следва да се полагат всички усилия за намаляване броя на произшествията и инцидентите;
като има предвид, че бързото провеждане на технически разследвания на произшествия и инциденти в гражданското въздухоплаване подобрява въздушната безопасност, като способства за предотвратяване на настъпването на такива произшествия и инциденти;
като има предвид, че би следвало да се вземе под внимание Конвенцията за международното гражданско въздухоплаване, подписана на 7 декември 1944 г. в Чикаго, която предвижда прилагането на необходимите мерки за гарантиране на безопасната експлоатация на въздухоплавателните средства; като има предвид, че следва да се вземе под особено внимание приложение 13 към същата конвенция, в което се определят препоръчителните международни стандарти и практики за разследване на произшествия с въздухоплавателни средства;
като има предвид, че съгласно международните стандарти в приложение 13 отговорността за извършване на разследване на произшествия е на държавата, в която е настъпило произшествието;
като има предвид, че ако в случай на сериозни инциденти не е извършено разследване от държавата, в която е настъпил инцидентът, такова разследване следва да се проведе от държавата на регистрация;
като има предвид, че разследването на сериозни инциденти би следвало да се извършва по подобен начин на разследването на произшествия;
като има предвид, че обхватът на разследванията трябва да зависи от изводите, които могат да се извлекат от тях за подобряване на безопасността;
като има предвид, че въздушната безопасност изисква разследванията да се извършват във възможно най-кратки срокове;
като има предвид, че разследващите би следвало да могат безпрепятствено да изпълняват своите задачи;
като има предвид, че държавите-членки, в съответствие с действащото законодателство по отношение на правомощията на органите, които отговарят за съдебното следствие, и по целесъобразност, в тясно сътрудничество с тези органи, трябва да гарантират, че лицата, които отговарят за техническото разследване, могат да изпълняват задачите си при възможно най-добрите условия;
като има предвид, че разследването на произшествия и инциденти в гражданското въздухоплаване би следвало да се извършва от или под контрола на независим орган или организация, за да се избягват конфликти на интереси и всякакви евентуални усложнения относно причините за настъпване на разследваните събития;
като има предвид, че органът или организацията би следвало да бъдат подходящо оборудвани и задачите им биха могли да включват превантивни дейности;
като има предвид, че държавите-членки би следвало да предприемат мерки за гарантиране при необходимост на взаимопомощ при провеждането на разследвания;
като има предвид, че държава-членка би следвало да може да делегира задачата за провеждане на разследване на друга държава-членка;
като има предвид, че с оглед предотвратяването на произшествия е важно обществеността да се информира във възможно най-кратки срокове за заключенията от разследванията на произшествия;
като има предвид, че при разпространяване на заключенията от разследването на инциденти би следвало да се има предвид техният особен характер;
като има предвид, че държавите-членки би следвало надлежно да вземат под внимание препоръките за безопасност, произтичащи от разследването на произшествия и инциденти;
като има предвид, че единствената цел на техническото разследване е да се извлекат изводи, които биха могли да предотвратят бъдещи произшествия и инциденти, поради което анализът на събитието, заключенията и препоръките за безопасност, нямат за цел определянето на вина или отговорност,
ПРИЕ НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:
Член 1
Цел
Целта на настоящата директива е да се подобри въздушната безопасност чрез улесняване на бързото провеждане на разследвания, чиято единствена цел е предотвратяването на бъдещи произшествия и инциденти.
Член 2
Приложно поле
1. Настоящата директива се прилага за разследванията на произшествия и инциденти в гражданското въздухоплаване, които са настъпили на територията на Общността, като се вземат под внимание международните задължения на държавите-членки.
2. Настоящата директива се прилага и извън територията на Общността за:
i)
разследванията на произшествия с въздухоплавателни средства, които са регистрирани в държава-членка, когато такива разследвания не се извършват от друга държава;
ii)
разследванията на сериозни инциденти с въздухоплавателни средства, които са регистрирани в държава-членка или които се експлоатират от предприятие, установено в държава-членка, когато такива разследвания не се извършват от друга държава.
Член 3
Определения
По смисъла на настоящата директива:
а)
„произшествие“ означава събитие, свързано с експлоатацията на въздухоплавателно средство, което настъпва в промеждутъка от времето, когато лице се качи на борда на въздухоплавателното средство с намерение да лети и времето, когато всички такива лица са напуснали борда на въздухоплавателното средство, при което:
1.
има смъртоносно или тежко ранено лице вследствие на:
-
това, че се е намирало във въздухоплавателното средство, или
-
пряк контакт с която и да е част на въздухоплавателното средство, включително отделили се от въздухоплавателното средство части, или
-
пряко излагане на силната въздушна струя от реактивните двигатели,
освен когато се касае за наранявания в резултат на естествени причини, самонаранявания или наранявания, нанесени от друго лице, или когато нараняванията са нанесени на пътници без билети, които се крият извън зоните, които обикновено са на разположение за пътниците и екипажа; или
2.
въздухоплавателното средство претърпи повреда или конструктивна неизправност, които:
-
оказват неблагоприятно въздействие върху здравината на конструкцията, експлоатационните или летателни характеристики на въздухоплавателното средство, и
-
обичайно биха изисквали сериозен ремонт или замяна на повредения компонент,
освен отказ или повреда на двигател, когато повредата се ограничава в двигателя, неговия кожух или спомагателни агрегати, или ограничени повреди във въздушните винтове, краищата на крилата, антените, гумите, спирачните устройства, обтекателите, малки вдлъбнатини или прободни отвори в обшивката на въздухоплавателното средство;
3.
въздухоплавателното средство е изчезнало или достъпът до него е напълно невъзможен;
б)
„сериозно нараняване“ означава нараняване, което е претърпяно от лице по време на произшествие, и което:
1.
изисква хоспитализация за повече от 48 часа, които започват да текат в срок от седем дни от датата на получаване на телесната повреда; или
2.
е довела до счупване на кост (с изключение на прости счупвания на пръсти на ръцете и на краката или на носа); или
3.
е свързана с разкъсвания на тъкани, предизвикващи силно кръвотечение, повреди на нерви, мускули или сухожилия; или
4.
е свързана с нараняване на който и да е вътрешен орган; или
5.
е свързана с изгаряния втора или трета степен, или каквото и да е изгаряне на повече от 5 % повърхността на тялото; или
6.
е свързана с потвърден факт на въздействие на вредни(инфекциозни) вещества или на поразяваща радиация;
в)
„смъртоносно нараняване“ означава нараняване, което е претърпяно от лице по време на произшествие и което води до неговата/нейната смърт в срок от 30 дни от датата на произшествието;
г)
„причини“ означава действия, бездействия, събития или условия, или комбинация от тях, които са довели до настъпването на произшествия и инциденти;
д)
„разследване“ означава процес, който се провежда с цел предотвратяване на, произшествия и инциденти, който включва събиране и анализ на информация, подготовка на заключения, включително установяване на причината/ите, и по целесъобразност изработване на препоръки за безопасност;
е)
„отговарящ за разследването“ означава лице, на което въз основа на квалификацията му е възложена отговорността за организацията, провеждането и контрола на разследване;
ж)
„полетно записващо устройство“ е записващ уред, който е монтиран на борда на въздухоплавателното средство с цел улесняване на разследването на; произшествия и инциденти;
з)
„предприятие“ означава всяко физическо или юридическо лице, с или без стопанска цел, или всеки официален орган, който има или няма правосубектност;
и)
„оператор“ означава всяко лице, орган или предприятие, което експлоатира или предлага да експлоатира едно или повече въздухоплавателни средства;
й)
„инцидент“ означава събитие, различно от произшествие, което е свързано с експлоатацията на въздухоплавателно средство, и което засяга или би могло да засегне безопасността на експлоатацията;
к)
„сериозен инцидент“ означава инцидент, при който обстоятелствата сочат, че едва е избегнато настъпването на произшествие (в приложението са изброени примери на сериозни инциденти);
л)
„препоръка за безопасност“ означава всяко предложение от разследващия орган на държавата, която провежда техническото разследване, въз основа на информацията получена при разследването, което се отправя с намерение да се предотвратят произшествия и инциденти.
Член 4
Задължение за разследване
1. Всяко произшествие или сериозен инцидент подлежат на разследване.
Въпреки това, държавите-членки могат да предприемат мерки за разследването на инциденти, които не са включени в приложното поле на първа алинея, когато разследващият орган може да очаква от това разследване да бъдат извлечени изводи за въздушната безопасност.
2. Обхватът на разследването и процедурите, които трябва да се следват при провеждането на такива разследвания, се определят от разследващия орган, като се вземат под внимание принципите и целите на настоящата директива, и в зависимост от изводите, който разследващия орган очаква да бъдат извлечени от произшествието или тежкия инцидент за подобряване на безопасността.
3. Разследванията по параграф 1 в никакъв случай нямат за цел определянето на вина или отговорност.
Член 5
Статут на разследването
1. Държавите-членки, в рамките на съответните им вътрешни правни системи, определят правен статут на разследването, който ще позволява на отговорните разследващи да изпълняват задачите си по най-ефективния начин и в най-кратки срокове.
2. В съответствие с действащото законодателство в държавите-членки, и по целесъобразност в сътрудничество с органите, които отговарят за съдебното следствие, наред с другото разследващите имат право:
а)
на пълен достъп до мястото на произшествието или инцидента, както и до въздухоплавателното средство, неговото съдържание или останки;
б)
да извършват непосредствен опис на доказателствата и контролирано събиране на останките или компоненти с цел изследване и анализ;
в)
на непосредствен достъп до и използване на съдържанието на полетните записващи устройства и всякакви други записи;
г)
на достъп до резултатите от изследването на телата или на проби от телата на жертвите;
д)
на непосредствен достъп до резултатите от изследванията на хората, участвали в експлоатацията на въздухоплавателното средство, или от изследванията на проби, взети от такива хора;
е)
да разпитват свидетели;
ж)
на пълен достъп до всяка съответна информация или записи, притежавани от собственика, оператора или производителя на въздухоплавателното средство и от органите, които отговарят за гражданското въздухоплаване или за летищната експлоатация.
Член 6
Разследващ орган или организация
1. Всяка държава-членка гарантира, че техническите разследвания се провеждат или контролират от постоянен орган на гражданското въздухоплаване или организация. Съответният орган или организация са функционално независими, по-специално от националните въздухоплавателни органи, които отговарят за въздушната техническа изправност, освидетелстването, експлоатацията на полетите, поддръжката, лицензирането, контрола на въздушното движение или летищната експлоатация, или въобще от всякаква друга страна, чиито интереси биха могли да бъдат в противоречие с възложената на разследващия орган или организация задача.
2. Независимо от разпоредбите на параграф 1, възложените дейности на този орган или организация могат да включват събиране и анализ на данни, свързани с въздушната безопасност, по-специално с превантивна цел, доколкото тези дейности не засягат неговата независимост и не предполагат никаква отговорност по въпроси от регулаторен, административен или нормативен характер.
3. На органа или организацията по параграф 1 се предоставят необходимите средства за изпълнение на неговите/нейните отговорности независимо от органите, посочени в параграф 1, и за целта следва да може да получи достатъчно средства. Разследващите се ползват от статут, който им предоставя необходимите гаранции за независимост. В него/нея има най-малко един разследващ, който може да изпълнява функциите на отговорен разследващ в случай на произшествие с въздухоплавателно средство или сериозен инцидент.
4. При необходимост, органът или организацията може да изисква съдействие от органи или организации от други държави-членки за осигуряването на:
а)
инсталации, съоръжения и оборудване за:
-
техническо разследване на останки и оборудване на въздухоплавателното средство, както и всякакви други предмети, които имат практическо значение за разследването,
-
оценка на информацията от устройствата за записване на полета, и
-
компютърно съхранение и оценка на данните за въздушно произшествие;
б)
специалисти по разследването на произшествия, които да извършат специфични задачи, но само в случай на образувано следствие, вследствие на тежко произшествие.
Доколкото е възможно, такова съдействие следва да се предоставя безплатно.
5. Държава-членка може да делегира задачата за извършване на разследване на произшествие или инцидент на друга държава-членка.
Член 7
Доклад за произшествие
1. За всяко разследване на произшествие се изготвя доклад в подходяща за вида и сериозността на произшествието форма. В доклада се посочва единствената цел на разследването, съгласно предвиденото в член 1, и по целесъобразност се съдържат препоръки за безопасност.
2. Разследващият орган или организация представя пред обществеността окончателния доклад за произшествието във възможно най-кратък срок, и по възможност в срок от 12 месеца от датата на.произшествието.
Член 8
Доклад за инцидент
1. За всяко разследване на инцидент се изготвя доклад в подходяща за вида и сериозността на инцидента форма. По целесъобразност, докладът съдържа съответни препоръки за безопасност. В доклада се запазва анонимността на лицата, участвали в инцидента.
2. Докладът за инцидента се разпространява до страните, които могат да извлекат полза от заключенията по отношение на безопасността.
Член 9
Препоръки за безопасност
Докладите и препоръките за безопасност, посочени в член 7 и 8, се изпращат на заинтересованите предприятия или национални въздухоплавателни органи, и копия от тях се изпращат на Комисията.
Държавите-членки предприемат необходимите мерки, за да гарантират, че изготвените от разследващите органи или организации препоръки за безопасност са надлежно взети под внимание, и че по целесъобразност във връзка с тях са предприети действия, без да се засяга правото на Общността.
Член 10
Препоръка за безопасност в никакъв случай не създава презумпция за вина или отговорност за произшествие или инцидент.
Член 11
Директива 80/1266/ЕИО на Съвета от 16 декември 1980 г. относно бъдещото сътрудничество и взаимопомощ между държавите-членки в областта на разследването на въздушни произшествия (4) се отменя.
Член 12
1. Държавите-членки въвеждат в сила законовите, подзаконовите и административните разпоредби, необходими, за да се съобразят с настоящата директива, преди 21 ноември 1996 г. Те незабавно информират Комисията за това.
2. Когато държавите-членки приемат тези разпоредби, в тях се съдържа позоваване на настоящата директива или то се извършва при официалното им публикуване. Условията и редът на позоваване се определят от държавите-членки.
Член 13
Адресати на настоящата директива са държавите-членки.
Съставено в Брюксел на 21 ноември 1994 година.
COUNCIL DIRECTIVE 94/56/EC
of 21 November 1994
establishing the fundamental principles governing the investigation of civil aviation accidents and incidents
THE COUNCIL OF THE EUROPEAN UNION,
Having regard to the Treaty establishing the European Community, and in particular Article 84 (2) thereof,
Having regard to the proposal from the Commission (1),
Having regard to the opinion of the Economic and Social Committee (2),
Acting in accordance with the procedure referred to in Article 189c of the Treaty (3),
Whereas a high general level of safety should be maintained in civil aviation in Europe and all efforts should be made to reduce the number of accidents and incidents;
Whereas the expeditious holding of technical investigations of civil aviation accidents and incidents improves air safety in helping to prevent the occurrence of such accidents and incidents;
Whereas account should be taken of the Convention on International Civil Aviation, signed in Chicago on 7 December 1994, which provides for implementation of the measures necessary to ensure the safe operation of aircraft; whereas particular account should be taken of Annex 13 to this Convention which lays down recommended international standards and practices for aircraft accident investigation;
Whereas, according to the international standards in Annex 13, the investigation of accidents is to be carried out under the responsibility of the State where the accident occurs;
Whereas if, in the case of serious incidents, investigation is not carried out by the State where the incident occurs, such investigation should be conducted by the State of registry;
Whereas investigation of serious incidents should be carried out in a similar way to investigation of accidents;
Whereas the scope of investigations must depend on the lessons which can be drawn from them for the improvement of safety;
Whereas air safety requires investigations to be carried out in the shortest possible time,
Whereas investigators should be able to accomplish their tasks unhindered;
Whereas the Member States must, in compliance with the legislation in force as regards the powers of the authorities responsible for the judicial inquiry and, where appropriate, in close collaboration with those authorities, ensure that those responsible for the technical inquiry are allowed to carry out their tasks in the best possible conditions;
Whereas investigation of accidents and incidents which have occurred in civil aviation should be carried out by or under the control of an independent body or entity in order to avoid any conflict of interest and any possible involvement in the causes of the occurrences being investigated;
Whereas the body or entity should be suitably equipped and its tasks could include prevention activities;
Whereas Member States should take measures to ensure mutual assistance, if required, in carrying out investigations;
Whereas a Member State must be able to delegate the task of carrying out an investigation to another Member State;
Whereas it is important for accident prevention to make public the findings of accident investigations in the shortest time possible;
Whereas the particular nature of incidents should be taken into account when circulating the findings of investigations into them;
Whereas the safety recommendations resulting from an accident or incident investigation should be duly taken into account by the Member States;
Whereas the sole aim of the technical investigation is to draw lessons which could prevent future accidents and incidents and whereas therefore the analysis of the occurrence, the conclusions and the safety recommendations are not designed to apportion blame or liability,
HAS ADOPTED THIS DIRECTIVE:
Article 1
Objective
The purpose of this Directive is to improve air safety by facilitating the expeditious holding of investigations, the sole objective of which is the prevention of future accidents and incidents.
Article 2
Scope
1. This Directive shall apply to investigations into civil aviation accidents and incidents which have occurred in the territory of the Community taking into account the international obligations of the Member States.
2. This Directive shall also apply outside the territory of the Community to:
(i)
investigations into accidents involving aircraft registered in a Member State, when such investigations are not carried out by another State;
(ii)
investigations into serious incidents involving aircraft registered in a Member State or operated by an undertaking established in a Member State, when such investigations are not carried out by another State.
Article 3
Definitions
For the purposes of this Directive:
(a)
‘accident’ means an occurrence associated with the operation of an aircraft which takes place between the time any person boards the aircraft with the intention of flight until such time as all such persons have disembarked, in which:
1.
a person is fatally or seriously injured as a result of:
-
being in the aircraft, or
-
direct contact with any part of the aircraft, including parts which have become detached from the aircraft, or
-
direct exposure to jet blast,
except when the injuries are from natural causes, self-inflicted or inflicted by other persons, or when the injuries are to stowaways hiding outside the areas normally available to the passengers and crew; or
2.
the aircraft sustains damage or structural failure which:
-
adversely affects the structural strength, performance or flight characteristics of the aircraft, and
-
would normally require major repair or replacement of the affected component,
except for engine failure or damage, when the damage is limited to the engine, its cowlings or accessories; or for damage limited to propellers, wing tips, antennas, tyres, brakes, fairings, small dents or puncture holes in the aircraft skin;
3.
the aircraft is missing or is completely inaccessible;
(b)
‘serious injury’ mens an injury which is sustained by a person in an accident and which:
1.
requires hospitalization for more than 48 hours, commencing within seven days from the date the injury was received; or
2.
results in a fracture of any bone (except simple fractures of fingers, toes, or nose); or
3.
involves lacerations which cause severe haemorrhage, nerve, muscle or tendon damage; or
4.
involves injury to any internal organ; or
5.
involves second or third degree burns, or any burns affecting more than 5% of the body surface; or
6.
involves verified exposure to infectious substances or harmful radiation;
(c)
‘fatal injury’ means an injury which is sustained by a person in an accident and which results in his/her death within 30 days of the date of the accident;
(d)
‘causes’ means actions, omissions, events or conditions, or a combination thereof, which led to the accident or incident;
(e)
‘investigation’ means a process conducted for the purpose of accident and incident prevention which includes the gathering and analysis of information, the drawing of conclusions, including the determination of cause(s) and, when appropriate, the making of safety recommendations;
(f)
‘investigator-in-charge’ means a person charged, on the basis of his qualifications, with responsibility for the organization, conduct and control of an investigation;
(g)
‘flight recorder’ means any type of recorder installed in the aircraft for the purpose of facilitating accident/incident investigations;
(h)
‘undertaking’ means any natural person, any legal person, whether profit-making or not, or any official body whether having its own legal personality or not;
(i)
‘operator’ means any person, body or undertaking operating or proposing to operate one or more aircraft;
(j)
‘incident’ means an occurrence, other than an accident, associated with the operation of an aircraft which affects or would affect the safety of operation;
(k)
‘serious incident’ means an incident involving circumstances indicating- that an accident nearly occurred (a list of examples of serious incidents can be found in the Annex);
(l)
‘safety recommendation’ means any proposal by the investigating body of the State conducting the technical investigation, based on information derived from that investigation, made with the intention of preventing accidents and incidents.
Article 4
Obligation to investigate
1. Every accident or serious incident shall be the subject of an investigation.
However, Member States may take measures to enable incidents not covered by the first subparagraph to be investigated when the investigating body may expect to draw air safety lessons from it.
2. The extent of investigations and the procedure to be followed in carrying out such investigations shall be determined by the investigating body, taking into account the principles and the objective of this Directive and depending on the lessons it expects to draw from the accident or serious incident for the improvement of safety.
3. The investigations referred to in paragraph 1 shall in no case be concerned with apportioning blame or liability.
Article 5
Status of investigation
1. Member States shall define, in the framework of their respective internal legal systems, a legal status of the investigation that will enable the investigators-in-charge to carry out their task in the most efficient way and within the shortest time.
2. In accordance with the legislation in force in the Member States and, where appropriate, in cooperation with the authorities responsible for the judicial inquiry, the investigators shall be authorized inter alia to:
(a)
have free access to the site of the accident or incident as well as to the aircraft, its contents or its wreckage;
(b)
ensure an immediate listing of evidence and controlled removal of debris, or components for examination or analysis purposes;
(c)
have immediate access to and use of the contents of the flight recorders and any other recordings;
(d)
have access to the results of examination of the bodies of victims or of tests made on samples taken from the bodies of victims;
(e)
have immediate access to the results of examinations of the people involved in the operation of the aircraft or of tests made on samples taken from such people;
(f)
examine witnesses;
(g)
have free access to any relevant information or records held by the owner, the operator or the manufacturer of the aircraft and by the authorities responsible for civil aviation or airport operation.
Article 6
Investigating body or entity
1. Each Member State shall ensure that technical investigations are conducted or supervised by a permanent civil aviation body or entity. The body or entity concerned shall be functionally independent in particular of the national aviation authorities responsible for airworthiness, certification, flight operation, maintenance, licensing, air traffic control or airport operation and, in general, of any other party whose interests could conflict with the task entrusted to the investigating body or entity.
2. Notwithstanding paragraph 1, the activities entrusted to this body or entity may be extended to the gathering and analysis of air safety related data, in particular for prevention purposes, in so far as these activities do not affect its independence and entail no responsibility in regulatory, administrative or standards matters.
3. The body or entity referred to in paragraph 1 shall be given the means required to carry out its responsibilities independently of the authorities referred to in paragraph 1 and should be able to obtain sufficient resources to do so. Its investigators shall be afforded status giving them the necessary guarantees of independence. It shall comprise at least one investigator able to perform the function of investigator-in-charge in the event of an aircraft accident or serious incident.
4. If necessary, the body or entity may request the assistance of bodies or entities from other Member States to supply:
(a)
installations, facilities and equipment for:
-
the technial investigation of wreckage and aircraft equipment and other objects relevant to the investigation,
-
the evaluation of information from flight recorders, and
-
the computer storage and evaluation of air accident data.
(b)
accident investigation experts to undertake specific tasks but only when an investigation is opened following a major accident.
When available, such assistance should, as far as possible, be free of charge.
5. A Member State may delegate the task of carrying out an investigation into an accident or incident to another Member State.
Article 7
Accident report
1. Any investigation into an accident shall be the subject of a report in a form appropriate to the type and seriousness of the accident. The report shall state the sole objective of the investigation as referred to in Article 1 and contain, where appropriate, safety recommendations.
2. The investigating body or entity shall make public the final accident report in the shortest possible time, and if possible within 12 months of the date of the accident.
Article 8
Incident report
1. Any investigation into an incident shall be the subject of a report in a form appropriate to the type and seriousness of the incident. The report shall, where appropriate, contain relevant safety recommendations. The report shall protect the anonymity of the persons involved in the incident.
2. The incident report shall be circulated to the parties likely to benefit from its findings with regard to safety.
Article 9
Safety recommendations
The reports and the safety recommendations referred to in Articles 7 and 8 shall be communicated to the undertakings or national aviation authorities concerned and copies forwarded to the Commission.
Member States shall take the necessary measures to ensure that the safety recommendations made by the investigating bodies or entities are duly taken into consideration, and, where appropriate, acted upon without prejudice to Community law.
Article 10
A safety recommendation shall in no case create a presumption of blame or liability for an accident or incident.
Article 11
Council Directive 80/1266/EEC of 16 December 1980 on future cooperation and mutual assistance between the Member States, in the field of air accident investigation (4) is hereby repealed.
Article 12
1. Member States shall bring into force the laws, regulations and administrative provisions necessary to comply with this Directive not later than 21 November 1994. They shall forthwith inform the Commission thereof.
2. When Member States adopt these provisions, they shall contain a reference to this Directive or shall be accompanied by such reference on the occasion of their official publication. The methods of making such reference shall be laid down by Member States.
Article 13
This Directive is addressed to the Member States.
Done at Brussels, 21 November 1994.