РЕШЕНИЕ НА КОМИСИЯТА
от 25 септември 2007 година
относно Държавна помощ, предоставена от Полша като част от споразумения за закупуване на електроенергия, и държавната помощ, която Полша планира да предостави във връзка с компенсация за доброволното прекратяване на споразумения за закупуване на електроенергия
(нотифицирано под номер C(2007) 4319)
(само текстът на полски език е автентичен)
(Текст от значение за ЕИП)
(2009/287/ЕО)
КОМИСИЯТА НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ,
като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност, и по-специално член 88, параграф 2, алинея първа от него,
като взе предвид Споразумението за Европейското икономическо пространство, и по-специално член 62, параграф 1, буква a) от него,
като покани заинтересованите страни да представят мненията си в съответствие с посочените по-горе разпоредби (1) и като взе предвид техните мнения,
като има предвид, че:
1. ПРОЦЕДУРА
(1)
С писмо от 1 март 2005 г., реф. WEH/1023/6-54/05, заведено като получено на 3 март 2005 г. (SG/2005/A/226), Полша уведоми Европейската комисия, съгласно член 88, параграф 3 от Договора за ЕО, за законопроект за „правилата, уреждащи покриването на разходите, направени от предприятията във връзка с предсрочното прекратяване на споразумения за закупуване на електроенергия“ („Законопроекта“).
(2)
След предварителна оценка Комисията прецени, че уведомлението е непълно и с писмо от 27 април 2005 г. поиска от Полша да предостави допълнителна информация за мярката.
(3)
С писмо от 1 юни 2005 г., заведено като получено на 2 юни 2005 г., Полша предостави част от поисканата допълнителна информация; останалата информация беше предоставена с писмо от 24 юни 2005 г., заведено като получено на 28 юни 2005 г.
(4)
На 28 и 29 юни 2005 г. по искане на Полша беше организирана техническа среща за обсъждане на уведомлението. На срещата бяха определени оставащите аспекти, които Полша трябва да поясни в писмен вид, с цел да предостави на Комисията изчерпателна информация за оценка от нейна страна.
(5)
Поради липсата на изчерпателен отговор Комисията напомни на полските власти с писмо от 28 юли 2005 г. (D/55776) за разясненията, поискани на срещата на 28 юни 2005 г., и поиска от Полша да предостави необходимата информация.
(6)
С писмо от 7 септември 2005 г., заведено като получено на 9 септември 2005 г., Полша уведоми Комисията, че работата по законопроекта е спряна поради края на парламентарния мандат.
(7)
С писмо от 23 ноември 2005 г. Комисията уведоми Полша, че е решила да открие процедурата, посочена в член 88, параграф 2 от Договора за ЕО, по отношение на законопроекта и по отношение на споразуменията за закупуване на електроенергия („PPA“) в полския енергиен сектор.
(8)
Решението на Комисията да открие процедурата бе публикувано в Официален вестник на Европейския съюз. (2) Комисията покани заинтересованите страни да представят своите мнения.
(9)
С писмо от 16 декември 2005 г. полските власти поискаха определена информация, съдържаща се в решението за откриване на процедурата, да не бъде разкривана пред трети страни. Комисията отговори на искането и с писмо от 25 януари 2006 г. представи своето предложение за неповерителната версия на решението, което беше прието от полските власти с електронно писмо от 16 февруари 2006 г., заведено като получено на същата дата.
(10)
Полша предостави на Комисията първата част от своите мнения относно откриването на процедурата във връзка със законопроекта за предсрочното прекратяване на споразуменията за закупуване на електроенергия с писмо от 28 декември 2005 г., заведено в Комисията на 4 януари 2006 г., описващо предприетите мерки за премахване на причините за безпокойство, изразено от Комисията във връзка със законопроекта. На второ място, в резултат на искане за удължаване на крайния срок, прието от Комисията на 12 януари 2006 г., полските власти предоставиха своите мнения за оценката на Комисията на PPA с писмо от 23 януари 2006 г., заведено в Комисията на 26 януари 2006 г.
(11)
Като допълнение към писмото си от 23 декември 2005 г., с писмо от 5 април 2006 г., заведено като получено на 6 април 2006 г., полските власти предоставиха допълнително описание на предвижданите промени в законопроекта за предсрочното прекратяване на споразуменията за закупуване на електроенергия с оглед привеждането му в съответствие с уместните правила за държавните помощи. Приложенията към това писмо бяха предоставени с писмо от 6 април 2006 г., заведено като получено на 10 април 2006 г.
(12)
Комисията получи мнения от заинтересованите страни. С писмо от 20 юни 2006 г. Комисията препрати тези мнения на Полша, като ѝ предостави възможност да отговори.
(13)
Решението за откриване на процедурата беше оспорено от една от заинтересованите страни пред Първоинстанционния съд чрез заявление, подадено на 12 май 2006 г., заведено под референтен номер T-142/06.
(14)
В отговор на искане от страна на полските власти от 7 юли 2006 г., заведено като получено на 12 юли 2006 г., повечето от мненията бяха преведени на полски език и предоставени на полските власти с писмо от 23 февруари 2007 г. В отговор на това писмо, с писмо от 12 март 2007 г., заведено като получено на същия ден, полските власти уведомиха Комисията, че вече не е необходимо да се превеждат останалите мнения.
(15)
Впоследствие полските власти излязоха със становище по мненията на заинтересованите страни с писмо от 28 март 2007 г., заведено от Комисията като получено на същия ден.
(16)
В отговор на писмото на Комисията от 28 април 2006 г. полските власти предоставиха допълнителна информация относно мярката с писмо от 6 юни 2006 г., заведено като получено на 8 юни 2006 г. С писмо от 13 юли 2006 г., заведено като получено на 17 юли 2006 г., полските власти предоставиха копия от PPA със съответните приложения и допълнения (общо 609 документа) на хартиен носител.
(17)
С писмо, заведено като получено на 4 май 2006 г., полските власти поискаха тълкуване на една от точките от съобщението на Комисията относно методологията за анализ на държавните помощи, свързани с невъзвръщаемите разходи („Методология на невъзвръщаемите разходи“). (3)
(18)
С писмо от 27 септември 2006 г. Комисията изпрати на полските власти списък с въпроси от съществено значение за изготвянето на законопроекта за предсрочното прекратяване на споразумения за закупуване на електроенергия.
(19)
Различни версии на законопроекта за предсрочното прекратяване на споразумения за закупуване на електроенергия на различни етапи от полската законодателна процедура бяха изпратени с писма, заведени като получени на 17 август 2006 г., 5 януари 2007 г. и 28 май 2007 г., и с електронно писмо, заведено като получено на 29 май 2007 г. (превод на законопроекта на английски език).
(20)
В хода на процедурата Полша предостави допълнителна информация относно мярката с писма, заведени като получени на 31 януари 2007 г. и на 4 април 2007 г., и електронни писма от 2, 4, 7 и 11 май 2007 г., както и с писмо, заведено като получено на 6 юни 2007 г.
(21)
С писмо от 3 април 2007 г. Комисията отправи запитване към полските власти за напредъка в законодателната работа по законопроекта за предсрочното прекратяване на споразумения за закупуване на електроенергия и за предприетите от Полша действия във връзка с предишни дискусии с Комисията.
(22)
В допълнение в рамките на процедурата за разследване бяха проведени срещи с полските власти на 5 април 2006 г., 7 септември 2006 г., 26 октомври 2006 г., 2 февруари 2007 г., 22 февруари 2007 г., 26 април 2007 г., 2 май 2007 г. и 14 май 2007 г.
(23)
С писмо от 9 юли 2007 г. Полша внесе окончателния вариант на Закона за предсрочно прекратяване на споразуменията за закупуване на електроенергия, който беше приет от полския парламент и влезе в сила на 4 август 2007 г. На 18 юли 2007 г. Полша внесе превода на закона на английски език, както и списък с промените, внесени в закона от горната камара на парламента, сената, заедно с обяснителен меморандум.
2. ОПИСАНИЕ НА ПОМОЩТТА
2.1. Споразумения за закупуване на електроенергия
(24)
В средата на деветдесетте години полското правителство взе решение да започне програма, предвидена да модернизира полския енергиен сектор и да го приведе в съответствие с техническите и екологичните стандарти на Западна Европа.
(25)
С цел прилагане на тази програма Полша започна тръжна процедура с оглед избиране на проекти за нови или модернизирани електроцентрали. Тези проекти следваше да получат дългосрочни PPA за своя производствен капацитет. Решението за откриване на тръжната процедура беше взето от Министерството на търговията и промишлеността. Процедурата беше организирана под егидата на министерството от Polskie Sieci Elektroenergetyczne S.A. („PSE“), държавния полски оператор на електропреносната мрежа.
(26)
Техническата документация и спецификациите за тръжната процедура бяха публикувани през август и септември 1994 г. В документите бяха посочени три цели, които да бъдат постигнати от проектите: доставка на евтина електроенергия, поддържане на приемливо ниво на сигурност на електроподаването и повишени екологични стандарти/предотвратяване на влошаването на околната среда, като се вземат предвид изискванията за интеграция между Полша и Западна Европа.
(27)
За оценка на офертите бяха използвани различни критерии, включително: ефикасност на проекта, обем на капиталовите разходи, природозащитни действия и използване на утвърдени технологии и стабилни и сигурни източници на гориво.
(28)
Крайният срок за подаване на офертите беше 5 януари 1995 г. Получени бяха 44 оферти. Най-неатрактивните оферти бяха елиминирани. С останалите оферанти бяха проведени директни преговори. Тези преговори доведоха до сключването на PPA с няколко дружества или групи от дружества.
(29)
PPA бяха подписани между 1996 и 1998 г., с изключение на едно от общо седем PPA с групата Południowy Koncern Energetyczny S.A. („PKE“), което беше подписано на 12 април 1995 г., и PPA с Elektrownia Turów, подписано на 26 август 1994 г. PPA с Elektrownia Turów не беше обхванато от решението за откриване на процедурата (4) и следователно не е предмет на настоящото решение. Следващата таблица включва списък на засегнатите дружества.
Таблица1
PPA в Полша
№
Име на получателя
1
BOT Górnictwo i Energetyka S.A.
2
Południowy Koncern Energetyczny S.A.
3
Elektrownia Kozienice S.A.
4
Zespół Elektrowni Dolna Odra S.A.
5
Zespół Elektrowni Pątnów-Adamów-Konin Pątnów II
6
Electrabel Połaniec S.A.
7
Elektrociepłownia Kraków S.A. (5)
8
Dalkia Poznań Zespół Elektrociepłowni S.A.
9
Elektrociepłownia Rzeszów S.A.
10
Elektrociepłownia Nowa Sarzyna Sp. z o.o.
11
Elektrociepłownia Lublin Wrotków Sp. z o.o.
12
Elektrociepłownia Chorzów „ELCHO“ S.A.
13
Żarnowiecka Elektrownia Gazowa Sp. z o.o.
14
Elektrociepłownia Zielona Góra S.A.
Източник: Решение за откриване на процедурата.
(30)
Срокът на PPA варира от 7 до 20 години, считано от датата на въвеждане в експлоатация на електроцентралата; повечето от тях са сключени за период от над 15 години. Последното PPA изтича през 2027 г.
(31)
Във всички PPA са залегнали едни и същи основни принципи:
а)
производителите на електроенергия се задължават да създадат нови мощности, да модернизират оборудването и да доставят на PSE фиксиран минимален обем електроенергия от съответната електроцентрала;
б)
PSE се задължава да закупува най-малко този минимален обем електроенергия;
в)
изкупната цена на електричеството е базирана на начисляване на разходите на потребителите; производителите на електроенергия начисляват на PSE сума, равна на всички техни променливи и постоянни разходи плюс търговска надценка.
Все пак, тъй като окончателното съдържание на PPA е резултат от индивидуални преговори за всеки проект, те не са напълно идентични и е възможно да се различават в подробностите.
(32)
Някои PPA са били изменяни, някои от тях по няколко пъти, след тяхното подписване. Тези изменения са променили определени аспекти на договора, но основните принципи, описани по-горе, винаги са били спазвани.
2.2. Законопроект за предсрочното прекратяване на PPA, във връзка с който беше взето решение за откриване на процедура
(33)
Законопроектът, във връзка с който беше взето решение за откриване на процедурата, е предвиждал производителите на електроенергия, описани в таблица 1, доброволно да прекратят PPA, сключени с PSE. Производителите на електроенергия, които са избрали да участват в системата, следва да получат компенсации съгласно условията, залегнали в законопроекта.
(34)
Компенсациите могат да покриват разликата между разходите, реализирани от дружество за прекратяване на PPA и съответните приходи, генерирани от продажбата на електроенергия, които дружеството може да използва за покриване на тези разходи. Тази разлика е наричана по-долу „компенсаторна разлика“. Тези разходи включват и разходи, свързани пряко с прекратяването на PPA, като разходите, свързани с ранното погасяване на дълг.
(35)
Компенсацията става под формата на първоначално плащане, последвано от годишно изравняване до 2016 г. и окончателно изравнително плащане през същата година.
(36)
Първоначалното плащане е равно на компенсаторната разлика от 2006 до 2025 г. или до годината, в която изтича съответното PPA, в зависимост от това кой от двата периода изтича по-рано, въз основа на прогнозните тенденции по отношение на цени и пазарни дялове за този период.
(37)
За периода от влизането в сила на законопроекта до 2014 г., сумата на компенсаторната разлика ще бъде годишно преизчислявана въз основа на действителните икономически данни и в сравнение с първоначално изчислената сума, базирана на прогнози. Ако действителната стойност е различна от прогнозната, ще бъде направено изравняване, което може да бъде с положителна или отрицателна стойност и по целесъобразност ще доведе или до последващо плащане на получателя, или до възстановяване на получените суми от страна на получателя. По технически причини, в частност времето, необходимо за събиране и обработка на всички данни, изчисляването на изравнителното плащане реално ще се осъществи две календарни години след годината, за която се отнасят събраните икономически данни.
(38)
През 2016 г. ще бъде направена нова прогноза за тенденциите по отношение на цените и пазарните дялове, обхващаща периода от 2015 до 2025 г. или до годината, в която изтича съответното PPA, в зависимост от това кое от двете събития настъпва по-рано („остатъчен период“). Сумата на компенсаторната разлика за остатъчния период, определена въз основа на тази прогноза, ще бъде сравнена със стойността, изчислена въз основа на първичните предвиждания. Ако тези суми са различни, ще бъде направено окончателно изравняване, покриващо целия остатъчен период. Подобно на предходните изравнявания, окончателното изравняване може да бъде с положителна или отрицателна стойност и по целесъобразност ще доведе или до последващо плащане на получателя, или към възстановяване на суми от страна на получателя.
(39)
Общата сума на изплатената компенсация, включително изравнителните плащания, не може да надвишава следната максимална сума. Тази максимална сума е определена за отделните дружества или, ако няколко дружества принадлежат на една и съща група, за групата: (6)
Таблица 2
Максимални компенсации, предвидени във версията на законопроекта, анализирана в решението за откриване на процедура
(в 1000 PLN)
Име на получателя
Максимална компенсация
1
BOT Górnictwo i Energetyka S.A.
7 554 899
2
Południowy Koncern Energetyczny S.A.
5 085 101
3
Elektrownia Kozienice S.A.
1 610 729
4
Zespół Elektrowni Dolna Odra S.A.
1 106 014
5
Zespół Elektrowni Pątnów-Adamów-Konin Pątnów II
2 173 335
6
Electrabel Połaniec S.A.
1 204 454
7
Elektrociepłownia Kraków S.A.
84 656
8
Dalkia Poznań Zespół Elektrociepłowni S.A.
132 773
9
Elektrociepłownia Rzeszów S.A.
302 684
10
Elektrociepłownia Nowa Sarzyna Sp. z o.o.
641 453
11
Elektrociepłownia Lublin Wrotków Sp. z o.o.
508 176
12
Elektrociepłownia Chorzów „ELCHO“ S.A.
1 338 272
13
Żarnowiecka Elektrownia Gazowa Sp. z o.o.
1 013 081
14
Elektrociepłownia Zielona Góra S.A.
540 323
Общо
22 755 627
Източник: Решение за откриване на процедура.
(40)
Тази максимална сума е равна на компенсаторната разлика, изчислена за периода от 2006 до 2025 г., базираща се на хипотезата, че цените на енергийния пазар ще нарастват стабилно, но бавно от ниво дори по-ниско от настоящото до нивата, отчетени в Западна Европа. Съгласно този сценарий средната цена на електроенергията започва от около 22/MWh EUR през 2006 г., нараства бавно до 30/MWh EUR през 2015 г., след това нараства по-интензивно до 40/MWh EUR през 2018 г. и се стабилизира около тази сума, с известни колебания към по-високи и по-ниски стойности, до края на референтния период през 2025 г.
(41)
Компенсацията ще бъде изплатена от PSE или изцяло държавно дъщерно дружество и ще бъде финансирана чрез въвеждане на налог от потребителите пропорционално на техния абонамент за електропреносната мрежа. За да се финансира голямото първоначално плащане, PSE и/или неговото дъщерно дружество ще секюритизира приходите от налога.
3. ОСНОВАНИЯ ЗА ОТКРИВАНЕ НА ПРОЦЕДУРАТА
(42)
В решението си за откриване на процедура, с оглед оценяване на законопроекта, за който е постъпило уведомление, Комисията разгледа както елемента на държавна помощ на PPA, така и елемента на държавна помощ на компенсацията, изплащана в случай на прекратяване на PPA. Както е обяснено в точка 3 на решението за откриване на процедурата, тези два показателя са тясно свързани.
(43)
Съмненията, повдигнати в решението за откриване на процедурата, са обобщени в точки 3.1 и 3.2. по-долу. За по-подробна оценка Комисията се позовава на точка 3 от решението за откриване на процедурата.
3.1. Споразумения за закупуване на електроенергия
(44)
В предварителния си анализ Комисията зае становището, че PPA вероятно биха предоставили конкурентно предимство на договарящите производители на електроенергия, което вероятно би изкривило конкуренцията и повлияло на търговията между държавите-членки.
(45)
Комисията изрази становището, че PPA не представляват съществуваща помощ, тъй като - въз основа на Договора за присъединяване - нито едно PPA не е отговаряло на условията за една от трите категории помощи, които към датата на присъединяване са считани за съществуваща помощ по смисъла на член 88, параграф 1 от Договора за ЕО. (7)
(46)
В частност, първо, нито едно PPA (с изключение на сключеното с Elektrociepłownia Turów) не е влязло в сила преди 10 декември 1994 г. Второ, Комисията не е била уведомена за PPA по така наречената „междинна процедура“ и трето, нито едно PPA не е било посочено в списъка на съществуващите помощи, анексиран към Договора за присъединяване.
(47)
Комисията заяви, че тъй като не е била уведомена за PPA по силата на член 88, параграф 3 от Договора за ЕО, те представляват неправомерна помощ по смисъла на член 1, буква е) от Регламент (ЕО) № 659/1999 на Съвета от 22 март 1999 г. за установяване на подробни правила за прилагането на член 93 от Договора за ЕО. (8)
(48)
Комисията изрази становището, че условията на PPA поставят производителите на електроенергия, които са страни по PPA, в по-изгодни икономически позиции от другите производители на електроенергия, които нямат сключено PPA, и дружества в други подобни сектори, в които на пазарните участници дори не са били предлагани подобни дългосрочни споразумения. Поради това на тази предварителна основа беше счетено, че мярката предоставя избирателна привилегия на тези производители на електроенергия.
(49)
Комисията също така отбеляза, че енергийните пазари са отворени за конкуренция и че електроенергия се търгува между държавите-членки най-малко от влизането в сила на Директива 96/92/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 19 декември 1996 г. относно общи правила на вътрешния енергиен пазар. (9) Мерки, благоприятстващи дружества в енергийния сектор на една държава-членка, следователно бяха разглеждани като потенциално застрашаващи обхвата на дружества от други държави-членки по отношение на износ на електроенергия към тази държава-членка, или благоприятстващи износа на електроенергия към втората група от държави-членки.
(50)
Комисията също така изрази становището, че това предимство предоставя правомощия за използването на държавни ресурси, тъй като решението за сключване на PPA е резултат от държавна политика, провеждана посредством мрежовия оператор PSE, който изцяло се притежава от държавата. Съгласно съдебната практика на Съда на Европейските общности („Съда“), когато държавно дружество използва финансовите си средства по начин, който може да се счита за държавна дейност, този капитал следва да бъде се счита за държавен ресурс по смисъла на член 87, параграф 1 от Договора за ЕО. (10)
(51)
В резултат на това Комисията заключи, че PPA вероятно представляват държавна помощ за производителите на електроенергия по смисъла на член 87, параграф 1 от Договора за ЕО.
(52)
Освен това Комисията заяви, че методологията на невъзвръщаемите разходи следва да бъде приложена за анализиране на държавната помощ, получена от производителите на електроенергия. Въз основа на предоставените ѝ документи към дадения момент, Комисията изрази съмнение относно съвместимостта на PPA с критериите, изложени в методологията на невъзвръщаемите разходи.
(53)
Първо, Комисията изрази съмнение дали самите ръководни принципи на PPA, които изключват значителна част от пазара могат да се считат за съвместими с основните цели на методологията на невъзвръщаемите разходи, т.е. да ускорят хода на либерализацията на сектора чрез предоставянето на съответна компенсация на дружества на пазара, изправени пред нелоялна конкуренция.
(54)
Второ, Комисията изрази съмнение дали елементът на помощ, включен в PPA, е съвместим с подробните критерии на методологията на невъзвръщаемите разходи по отношение на изчисляването на допустими невъзвръщаеми разходи и определянето на подходяща компенсация.
3.2. Компенсация в случай на предсрочно прекратяване на PPA
(55)
В решението за откриване на процедурата Комисията използва същите доводи, като изложените по-горе, за да определи дали PPA съдържат елементи на помощ. Вследствие на това Комисията условно заключи, че елементите на помощ са били налице и в случаи на компенсация за предсрочно прекратяване на PPA. (11)
(56)
След това Комисията анализира съвместимостта на помощния елемент на компенсация с критериите, изложени в Методологията на невъзвръщаемите разходи.
(57)
Комисията изрази съмнение, че компенсацията е съвместима с детайлните критерии на Методологията на невъзвръщаемите разходи, що се отнася до изчисляването на приемливи невъзвръщаеми разходи и отпускането на съответната компенсация.
4. МНЕНИЯ ОТ ЗАИНТЕРЕСОВАНИТЕ СТРАНИ
(58)
След публикуването на решението за откриване на процедурата и в съответния срок или, в няколко случая, след удължаването на крайния срок, поискано от заинтересованите страни, Комисията получи мнения от:
а)
следните производители на електроенергия: Elektrociepłownia Rzeszów S.A. („Elektrociepłownia Rzeszów“), Electrabel SA и Electrabel Połaniec S.A. (наричани заедно „Electrabel“), Zespół Elektrowni Pątnów - Adamów - Konin S.A. и Elektrownia Pątnów II Sp. z o.o. (наричани заедно „PAK“), BOT Górnictwo i Energetyka S.A., BOT Elektrownia Opole S.A. и BOT Elektrownia Turów (наричани заедно „BOT“), Elektrociepłownia Chorzów „ELCHO“ Sp. z. o.o. Elektrociepłownia Kraków S.A („ECK“)., Elektrociepłownia Zielona Góra S.A. („ECZG“) и Elektrociepłownia Nowa Sarzyna Sp. z o.o. („ENS“);
б)
следните банкови институции, осигуряващи финансиране на производителите на електроенергия: Dresdner Bank AG London Branch, Bank Pekao S.A., WestLB AG London Branch (12) и WestLB AG (наричани заедно „Банките“);
в)
PSE.
(59)
Мненията, представени на Комисията от страните са много подобни, понякога на практика идентични. По тази причина, вместо да описва мненията на всяка от заинтересованите страни поотделно, Комисията ги групира в няколко общи категории (вижте по-долу).
4.1. Мнения по PPA
(60)
Заинтересованите страни се аргументират, че PPA следва да не бъдат разглеждани като „неизменно приложими след присъединяването“ по смисъла на приложение IV, параграф 3, алинея 1, буква в) към Договора за присъединяване. (14)
(61)
Заинтересованите страни твърдят, че мерките, установени във връзка със закона преди присъединяването следва да не бъдат разглеждани от Комисията след присъединяването. Това е в съответствие с общия принцип за липса на обратно действие. Не се предполага правилата за държавна помощ на Общността да бъдат прилагани до присъединяването.
(62)
Заинтересованите страни се позовават на предишни решения на Комисията (15), в които Комисията е заявила, че системи за помощ, които според тях са подобни на PPA, не са приложими след присъединяването.
(63)
По тяхно мнение, всяка помощ по PPA е следвало да бъде предоставена преди присъединяването. Годишните плащания все пак трябва да бъдат извършени, но не следва да се разглеждат като съставляващи нова помощ.
(64)
PPA са фиксирали количеството електроенергия, което трябва да бъде закупено от PSE, както и изкупната цена на електроенергия за договорния период. Поне в някои случаи, цените са били изчислени по такъв начин, че да не могат да надвишават предварително договореното между страните ниво или колебанията да бъдат ограничени в приемливи граници в сравнение с посочените пазарни цени, т.е. възможно най-обективния стандарт. Действителните цени са били дори по-ниски, в частност защото полският регулаторен орган е упражнявал непряк контрол върху тях. Сам по себе си, максималният риск за държавата също е ясно определен в PPA преди присъединяването.
(65)
Заинтересованите страни се аргументират, че дори ако PPA трябва да се приемат за държавна помощ по смисъла на член 87, параграф 1 от Договора за ЕО, тази държавна помощ следва да се разглежда като съществуваща помощ по смисъла на член 1 (б) от Регламент (ЕО) № 659/1999.
(66)
Заинтересованите страни са на мнение, че решение, определящо дали помощ, предоставена преди присъединяването и продължила след присъединяването следва да се разглежда като „нова помощ“ или „съществуваща помощ“ не следва да се основава единствено на приложение IV към Договора за присъединяване. Според заинтересованите страни ако такава помощ не се квалифицира като съществуваща помощ по приложение IV към Договора за присъединяване, тя все пак следва да бъде разглеждана в контекста на член 1 буква б), точки ii) до v) от Регламент (ЕО) № 659/1999.
(67)
Заинтересованите страни твърдят, че член 1, буква б), точка v) of Регламент (ЕО) № 659/1999 г. се прилага към PPA, и че следователно PPA представляват „съществуваща помощ“.
(68)
Освен това заинтересованите страни се аргументират, че последното изречение на член 1, буква б), точка v) от Регламент (ЕО) № 659/1999 не се прилага към PPA по три причини.
(69)
Първо, в съдебното решение Alzetta Mauro (17) Съдът постанови, че помощ, съществувала на определен пазар, който първоначално е бил затворен за конкуренция преди неговото либерализиране, следва да се разглежда като съществуваща помощ от момента на либерализиране. Според заинтересованите страни това решение се основава пряко на тълкуване на член 88, параграф 1 от Договора за ЕО и следователно има предимство пред Регламент (ЕО) № 659/1999.
(70)
Второ, във всеки случай, като се има предвид, че Регламент (ЕО) № 659/1999 на Съвета все още не е бил влязъл в сила при либерализирането на енергийния пазар съгласно Директива 96/92/ЕО или към момента на сключване на PPA, са се прилагали правилата, изложени в съдебното решение Alzetta Mauro, а не Регламент (ЕО) № 659/1999.
(71)
Трето, сравнение на формулировките на различните категории по член 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 659/1999 води до заключението, че член 1, буква б), точка v) се прилага само за схеми на държавна помощ, тъй като индивидуалната помощ не е упомената изрично.
(72)
В подкрепа на това твърдение заинтересованите страни също така изтъкват и факта, че PPA са споразумения от частното право, за разлика от държавните мерки. Според заинтересованите страни, би било погрешно ако договор, законно и действително сключен преди присъединяването на Полша към Европейския съюз и либерализацията следва да стане недействителен след присъединяването. Заинтересованите страни са на мнение, че това би било експанзивно и ретроактивно тълкуване на правилата на Договора за ЕО относно държавната помощ, което е несъвместимо с международно признатите принципи на правна сигурност и законови очаквания.
(73)
Следните мнения бяха внесени от банките.
(74)
Банките се аргументират, че мярката не може да бъде вменена като задължение на държавата, а на PSE. Като се има предвид състоянието на полския енергиен сектор към момента на сключване на PPA, единствената възможност за PSE е била да сключи дългосрочни договори. Такъв щеше да бъде случаят и ако PSE беше частен оператор на пазара. Следователно сключването на PPA е било в интерес както на държавата, така и на страните по споразуменията, вместо държавата да наложи политическо решение на PSE.
(75)
Повечето от заинтересованите страни се аргументират, че PPA не предоставят никакви икономически предимства.
(76)
Заинтересованите страни отправят критики към предварителното заключение на Комисията, че цените, утвърдени с PPA, са по-високи от пазарните цени на едро. Според заинтересованите страни, в решението за откриване на процедура Комисията не е изяснила за кой пазар и за кои цени се отнася решението. В частност, полският енергиен пазар не е бил отворен до декември 1999 г., до който момент много PPA вече са били сключени. По мнение на заинтересованите страни, системните връзки между Полша и другите страни вече са били претоварени към този момент. Комисията погрешно се е позовала на цена, отчетена в Гърция през 2003 г., т.е. в абсолютно различен географски и времеви контекст.
(77)
Енергията, продавана по PPA, не може да се сравнява с енергията, продавана без PPA, дори в Полша. Първата спазва съвременните екологични стандарти, докато втората е произведена чрез не толкова екологични методи, които „изхвърлят“ (19) капацитетния си излишък с минимална печалба, по различни механизми, никой от които не гарантира цени, които покриват както постоянните, така и променливите разходи. Производителите на електроенергия, работещи без PPA, също са били субсидирани и не се е изисквало да модернизират оборудването си, за разлика от производителите на електроенергия с PPA. Във всеки случай на тях им е било невъзможно да произвеждат достатъчно електроенергия, за да покрият цялото търсене в Полша, особено през 1997-1998 г.
(78)
Според заинтересованите страни PPA следва да се анализират в контекста на обстоятелствата, преобладаващи към момента на сключването им, т.е. централизирана, регулирана енергийна система с един потребител, а не либерализирана система с енергиен пазар на едро.
(79)
PPA са били единственият начин да се осигурят инвестиции, отговарящи на изискванията в енергийния сектор в Полша (в частност модернизация на цялата система, опазване на околната среда и сигурност на електроснабдяването). Банките са изискали PPA да служат като допълнително обезпечение за техните заеми. Прилагането на принципа на частния инвеститор е означавало да се вземат предвид тези изисквания и единственият начин те да бъдат изпълнени е бил чрез PPA. Заинтересованите страни отбелязват, че PPA налагат задължения за инвестиции и наличност на производителите на електроенергия.
(80)
Заинтересованите страни се аргументират, че поведението на PSE при сключването на PPA не следва да бъде анализирано от гледна точка на това дали ще се постигне краткосрочна печалба, а дали е осигурена възвръщаемост на дългосрочните инвестиции и - от гледна точка на мрежовия оператор - дали се гарантира стабилна сигурност на доставките и освобождаване от общите задължения за обществени услуги. Заинтересованите страни заявяват, че PPA са сключени чрез прозрачна и открита тръжна процедура, проведена по недискриминационен начин и довела до най-ниската възможна цена. Според заинтересованите страни, от съдебната практика на Съда на Европейските общности следва, че това само по себе си е достатъчно за изключване на икономическо предимство. (20) Преди стартирането на тръжната процедура за PPA е бил направен анализ на най-ниската цена с цел съставяне на списък с инвестиционни приоритети в сектора.
(81)
Заинтересованите страни също така се аргументират, че тъй като PSE е работила в рамките на регулирана енергийна система, нейното поведение не може да се сравнява с поведението на дружества, работещи при нормални пазарни условия. Следователно поведението на PSE следва да се оцени във връзка с обективни и доказуеми елементи, които, според заинтересованите страни, представляват разходите, направени от производителите на електроенергия. (21) Поведението на PSE е съвместимо с принципа на частния инвеститор, тъй като PPA не покриват нищо друго освен постоянните разходи плюс променливите разходи и разумен марж на печалба.
(82)
Смята се, че е общоприета практика операторите в този сектор да сключват дългосрочни договори като PPA. Твърди се, че това е обичайна форма на споделяне на риска между производителите на електроенергия и купувачите. Дългият срок на договора не следва да бъде тълкуван сам по себе си като предимство. Заинтересованите страни цитират редица примери: договор между Electricité de France и Péchiney във Франция, два договора между Redes Energéticas Nacionais и Turbogás и Electricidade De Portugal и Pego в Португалия и договори, сключени от Northern Ireland Electricity в Обединеното кралство. Заинтересованите страни също така се позовават на договора „IASB“, но предоставените справки бяха неточни и Комисията не можа да намери документа. (22) Заинтересованите страни твърдят, че Комисията не е изразила резерви относно продължителността на тези договори, въпреки че тя е най-малко 15 години. Заинтересованите страни заявяват, че дългосрочните договори също така са общоприета практика в САЩ, но не предоставят специфични примери.
(83)
Заинтересованите страни също така заявяват, че PPA не гарантират възвръщаемост на инвестициите. PSE и регулаторните органи са си запазили правните средства за ограничаване на приходите от инвестициите. В частност, регулаторните органи могат да преразглеждат цените и да отхвърлят прекомерни или неоправдани цени. PSE не винаги е използвала пълния капацитет на електроцентралите и е включвала приходи от подобрения на ефективността в изчисленията на цените на електроенергията в договорите. Електроцентралите носят и редица рискове, свързани например с финансиране, изграждане, експлоатация и поддръжка.
(84)
Твърди се, че тъй като PPA не осигуряват никакво икономическо предимство, те не представляват държавна помощ по смисъла на член 87, параграф 1 от Договора за ЕО.
(85)
Заинтересованите страни, които са частна собственост, също така се аргументират, че дори ако PPA съдържат някакво икономическо предимство, стойността на това икономическо предимство щеше да се отрази на продажната цена, договорена към момента на приватизацията на електроцентралата. PPA са били необходими за провеждането на приватизацията, като една от основните предпоставки за приватизационните споразумения на тези електроцентрали. Заинтересованите страни твърдят, че вследствие на съдебните решения на Banks (23) и Falck на Съда на Европейските общности, обстоятелствата във връзка с горното изключват всякакъв елемент на икономическо предимство чрез PPA.
(86)
Заинтересованите страни се аргументираха, че производителите на електроенергия, които са страни по PPA предоставят услуги от общ икономически интерес („SGEIs“).
(87)
държавната помощ по PPA, ако има такава, отговаря на четирите кумулативни критерии, формулирани от Съда в съдебно решение по дело C-280/00 („съдебното решение Altmark“). (25)
(88)
Първо, на производителите на електроенергия, които са страна по PPA, ще бъде поверено доставянето на SGEI. Това следва от член 1, параграф 2 от полския Закон за енергетиката от 1997 г., който гласи, че държавата трябва да осигури постоянна и непрекъсната доставка на електроенергия на крайните потребители по начин, който е технически и икономически оправдан, с необходимото спазване на изискванията за опазване на околната среда. Заинтересованите страни също така считат разнообразяването на доставките на гориво и намаляването на емисиите от азотен оксид в близост до населените места като SGEI, които са задължени да предоставят. Държавите-членки имат широки граници на свобода на действие да определят кои услуги представляват SGEI. По-точно Директива 96/92/ЕО дава възможност сигурността на доставките да се разглежда като SGEI, което се потвърждава от практиката за вземане на решения на Комисията. Опазването на околната среда, включително енергийната ефективност и опазването на климата, също бяха признати за SGEI в Директива 2003/54/ЕО на Европейския Парламент и на Съвета от 26 юни 2003 г. относно общите правила за вътрешния пазар на електроенергия и отменяща Директива 96/92/ЕО. (26) Сами по себе си PPA се считат за правен инструмент, използван от държавата, за да възложи на производителите на електроенергия горепосочените SGEI, както се потвърждава и от критериите за оценка на офертите.
(89)
Второ, PPA, включително приложенията, формулират точни правила, определящи компенсация за разходите за SGEI от началото. Това е част от преговорите по PPA. Определени PPA бяха изменяни няколко пъти, дори след присъединяването на Полша към Европейския съюз, но това не повлия значително върху нормите за компенсация или предвидените суми.
(90)
Трето, компенсацията, платена на база PPA, не надхвърля разходите на предлаганите SGEI. PPA единствено покриват разходите за производството на закупуваната електроенергия (например разходи за изграждане, капиталови разходи, постоянни и променливи разходи за експлоатация и поддръжка, административни разходи) и разумен марж на печалбата.
(91)
Четвърто, SGEI бяха поверени на дружества, подбрани чрез открита, конкурентна и недискриминационна тръжна процедура за сключване на PPA.
(92)
В контекста на горното, заинтересованите страни заключават, че PPA изпълняват четирите кумулативни критерия, посочени в съдебното решение Altmark и следва да се счита, че те не представляват помощ по смисъла на член 87, параграф 1 от Договора за ЕО.
(93)
Заинтересованите страни също така се аргументират, че дори ако се приеме, че PPA не изпълняват четирите кумулативни критерия на съдебното решение Altmark, те въпреки това могат да бъдат обявени за съвместими с общия пазар съгласно член 86, параграф 2 от Договора за ЕО.
(94)
Както е посочено в съображение 88, PPA предоставиха на производителите на електроенергия SGEI, чието естество е формулирано в полското законодателство. PPA се считат за необходимо средство, което гарантира предоставяне на SGEI; в противен случай не биха могли да бъдат намерени подходящи източници на финансиране за развитие на електроцентралите. Помощта по PPA е пропорционална на целта да се получи SGEI, тъй като не покрива повече от пълните разходи за производството на електроенергия, плюс разумен марж на печалба. Накратко, предвид силно ограничения брой системни връзки между полската електропреносна мрежа и други електропреносни мрежи в Европейския съюз, помощта не би могла да повлияе на развитието на търговията между държавите-членки в степен, противоположна на общия интерес.
(95)
Заинтересованите страни считат, че системата на PPA не включва елемент на избирателност.
(96)
Според заинтересованите страни, не може автоматично да се приеме, че мярка, която благоприятства само един сектор на икономиката, е избирателна. Заинтересованите страни се аргументират, че Комисията следва винаги да определя съответния географски и продуктов пазар. След това Комисията следва да определи конкурентите на получателите на мярката за помощ на този пазар, така че да определи дали мярката е избирателна. В този конкретен случай, тръжната процедура за избор на страните по PPA е била отворена, прозрачна и недискриминационна, което означава, че не е имало избирателност.
(97)
Заинтересованите страни също така се аргументират, че специфичните за сектора мерки могат да не бъдат избирателни, ако са изцяло резултат от пазарните сили. Мерките, разгледани от Съда в съдебното решение Van der Kooy (28) са типичен пример за неизибирателни мерки от този тип.
(98)
Заинтересованите страни също така изтъкват, че решението за сключване на PPA е взето не от държавата, а от PSE. Критерият за избирателност следва да се замени от принципа на частния инвеститор.
(99)
Заинтересованите страни се аргументират, че Комисията е следвало да проучи дали PPA изкривяват конкуренцията или засягат търговията между държавите-членки към момента на тяхното сключване.
(100)
PPA са били сключени в момент, когато на полския енергиен пазар не е имало конкуренция. Към този момент Директива 96/92/ЕО не е била приложима за Полша. Полша е била на много ранен етап от преговорите си за членство в ЕС - не е бил определен дори окончателен график за присъединяване. Цените към този момент са били изцяло регулирани, включително цените за производителите на електроенергия, които не са били страна по PPA. Така че PPA не могат да бъдат разглеждани като изкривяващи конкуренцията към дадения момент.
(101)
Заинтересованите страни също така отбелязват, че Полша не е била държава-членка на Европейския съюз по времето, когато са сключени PPA. Освен това, капацитетът за свързване между Полша и съседните ѝ страни е бил ограничен и електроенергията, произведена по PPA, е била по-скъпа от електроенергията, произведена извън PPA. По същество, не може да се твърди, че PPA са повлияли на търговията между държавите-членки по времето на тяхното сключване.
(102)
Заинтересованите страни се аргументират, че ако PPA са държавна помощ, те биха били обявени за съвместими с общия пазар съгласно член 87, параграф 3, буква a) от Договора за ЕО.
(103)
Заинтересованите страни се аргументират, че PPA не могат да се разглеждат като оперативна помощ. Оперативната помощ (за разлика от инвестиционната помощ) е „помощ, предназначена да освободи предприятие от разходите, които то обикновено реализира при ежедневното си управление или обичайните си дейности.“ Плащанията по PPA не могат да се разглеждат като представляващи такава помощ. Те представляват цената, платима за предоставяните по бизнес договор стоки или услуги. Освен това, целта на PPA е да направят възможно осъществяването на инвестиционен проект, което показва, че те са инвестиционни (а не оперативни) мерки.
(104)
Заинтересованите страни също така са на мнение, че Комисията следва да признае съществуването на извънредни условия, които биха могли да доведат до разрешение за отпускане на оперативна помощ в такъв случай. Състоянието на полския енергиен сектор през деветдесетте години на 20 век трябва да бъде разгледано внимателно. Несъмнено, Полша може да се разглежда като един от регионите, посочени в член 87, параграф 3, буква a) от Договора за ЕО. Някои от въпросните производители на електроенергия са били разположени в региони, където прекратяването на дейността им би имало значително въздействие върху общността като цяло. PPA също така са насърчили развитието на енергийния сектор в Полша и на икономиката като цяло, предвид значението на този сектор.
(105)
Заинтересованите страни се аргументират, че ако PPA представляват държавна помощ, те биха били счетени за съвместими с общия пазар съгласно член 87, параграф 3, буква б) от Договора за ЕО.
(106)
Според заинтересованите страни, към момента на сключване на PPA състоянието на полския енергиен сектор е създавало сериозни нарушения в полската икономика. Твърди се, че PPA са били начин да се отстранят тези сериозни нарушения.
(107)
Заинтересованите страни се аргументират, че ако PPA представляват държавна помощ, те биха могли да бъдат обявени за съвместими с общия пазар съгласно член 87, параграф 3, буква в) от Договора за ЕО.
(108)
В това отношение заинтересованите страни са на мнение, че PPA не следва да бъдат анализирани в контекста на Методологията на невъзвръщаемите разходи, тъй като те не са предназначени да компенсират тези разходи. Вместо това PPA следва да бъдат анализирани пряко в контекста на член 87, параграф 3, буква в).
(109)
Заинтересованите страни твърдят, че PPA са проектирани да направят възможно развитието на полския енергиен сектор чрез привличането на чужди инвестиции в модерни, екологични електроцентрали. В това си качество целта на PPA е била да „улеснят развитието на определени икономически дейности.“
(110)
Заинтересованите страни също така твърдят, че PPA са имали малко влияние върху търговията с електроенергия между държавите-членки. По технически причини системните връзки между Полша и други страни са били ограничени. Вносът е бил изправен пред технически бариери, а възможностите за износ са били максимално използвани, така че не може да се твърди, че PPA са представлявали ограничение в тази насока. Според заинтересованите страни, в първоначалния си доклад за енергийния пазар, (33) Комисията не е определила PPA като пречка за интеграцията на европейските енергийни пазари. Заинтересованите страни заключават, че PPA не са оказвали „неблагоприятно въздействие върху търговските условия до степен, противоположна на общите интереси.“
(111)
Заинтересованите страни също така се аргументират, че PPA е следвало да бъдат анализирани в контекста на насоките на Общността относно държавната помощ за опазване на околната среда, (34) като се има предвид факта, че PPA са били специално изготвени да приведат електроцентралите в Полша в съответствие с изискванията на Директива 2001/80/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 23 октомври 2001 г. за ограничаване на емисиите на определени замърсители във въздуха, изпускани от големи горивни инсталации. (35)
(112)
Заинтересованите страни се аргументират, че PPA следва да бъдат разгледани в съответствие с процедура за държавна помощ № PL 1/03, (37) която беше предприета от Комисията при прилагане на временните механизми, предвидени в Договора за присъединяване.
(113)
Дело № PL 1/03 касае уведомлението от страна на Полша за първоначалната версия на законопроекта за прекратяване на PPA. Заинтересованите страни считат, че при разглеждането на уведомлението Комисията вероятно е стигнала до същото заключение за връзката между PPA и първоначалната версия на законопроекта, както за връзката между PPA и законопроекта, а именно, че PPA и законопроектът са „тясно свързани“.
(114)
Според заинтересованите страни логичното заключение е, че Комисията е следвало да анализира PPA по същата процедура, която е използвала за анализа на първоначалната версия, т.е. процедура № PL 1/03, точно както е постъпила в настоящия случай.
(115)
Заинтересованите страни отбелязват, че решението за откриване на процедурата също така отменя решението на Комисията по дело PL 1/03. Комисията обоснова това отменящо решение въз основа на това, че Полша не е успяла да приложи първоначалната версия на законопроекта преди присъединяването и следователно процедурите, формулирани в Договора за присъединяване не се прилагат по отношение на него. Заинтересованите страни се аргументират, че по този начин се пренебрегва присъщата взаимовръзка между първоначалния законопроект и PPA. За разлика от първоначалния законопроект, PPA биха останали в обхвата на процедурите, изложени в Договора за присъединяване. Комисията е следвало да продължи да анализира PPA съгласно процедура № PL 1/03, т. е. по процедурите съгласно Договора за присъединяване, и не е следвало да открива нова процедура по Договора за ЕО.
(116)
Заинтересованите страни се аргументират, че прекратяването на PPA означава, че те са лишени от техните права (39) (без съответната компенсация). (40)
4.2. Мнения по законопроекта
(117)
Само ELCHO, банките и PAK представиха мнения по законопроекта.
(118)
Заинтересованите страни повториха своята гледна точка, че PPA не представляват икономическо преимущество (вижте по-горе). Те се аргументират, че като следствие изплащането на справедлива компенсация за прекратяването също не може да представлява предимство. Заинтересованите страни се позовават на съдебното решение Asteris. (41) Те се аргументират, че компенсацията, платена съгласно законопроекта, е сходна с компенсаторните щети и в допълнение е гарантирана от частното международно право и член 10 Договора за енергийната харта.
(119)
Заинтересованите страни също така се аргументират, че законопроектът не включва държавни ресурси, тъй като парафискалният налог, който ще го финансира, не минава през PSE, а през един или повече частни оператори или дружества.
(120)
Заинтересованите страни също така се аргументират, че законопроектът може да се счита за съвместим с Договора за ЕО в контекста на член 87, параграф 3, букви от a) до в) и член 86, параграф 2. В това отношение заинтересованите страни се позовават на същите аргументи като тези, използвани при дискусията за съвместимостта на PPA с тези разпоредби на Договора.
(121)
Относно съвместимостта на законопроекта с методологията на невъзвръщаемите разходи, банките се аргументират, че този метод е бил създаден и приет в напълно различен контекст. Целта на методологията на невъзвръщаемите разходи е била да разреши проблема как да се възстановят невъзвръщаемите разходи след либерализацията. За разлика от това законопроектът е взел предвид обстоятелствата, преобладаващи в Полша към момента на сключване на PPA. Банките възразяват срещу факта, че в решението си за откриване на процедурата Комисията е окачествила определени електроцентрали в Полша като „неефективни“ и е направила опит да анализира дали проектозаконът би довел до поддържане на нивото на приходите, гарантирано преди либерализацията. Според банките подобна логика би довела до обявяването за неефективни на всички електроцентрали, изградени преди присъединяването на нова държава-членка към Европейския съюз, и впоследствие всеки договор, сключен с тези електроцентрали автоматично би бил считан за включващ държавна помощ. На свой ред това би довело до важното заключение, че всички договори трябва да бъдат прекратени към датата на присъединяване и след това предоговорени. Това не би имало правен или икономически смисъл. Банките добавят, че Комисията не е предоставила никакви убедителни или конкретни доказателства, че електроцентралите са неефективни.
(122)
Накратко, според банките, Комисията е посочила погрешна разлика между електроцентралите, които са били завършени или почти завършени към момента на присъединяване, и останалите. По този начин Комисията е пренебрегнала факта, че компенсациите трябва да бъдат изчислени във връзка с установените правила на националното и международното право. Според банките цената, която нов участник е готов да плати за да навлезе на пазара, няма връзка с тези изчисления.
5. МНЕНИЯ НА ПОЛША ПО РЕШЕНИЕТО ЗА ОТКРИВАНЕ НА ПРОЦЕДУРАТА
5.1. Мнения по PPA
(123)
Полша е на мнение, че държавата има задължение да гарантира енергийна сигурност, което включва сигурност на енергийните доставки, с необходимото внимание към екологичните изисквания.
(124)
Полша се аргументира, че PPA са били единственият начин за изпълнение на това задължение в Полша по времето, когато са били сключени договорите. За модернизирането на полския енергиен пазар са били необходими значителни инвестиции, а самите енергийни дружества са имали много ограничени ресурси. Банките са обвързали отпускането на заеми с условие за определено ниво от приходи, което се гарантира за определен период. PPA са били разглеждани като допълнителна гаранция за тези заеми.
(125)
PSE е било единственото лице, което е било в състояние да осъществи PPA. При анализа на поведението на това дружество трябва да се има предвид, че основният мотив на държавата не е да генерира печалба, а да изпълни своите задължения от гледна точка на общите интереси.
(126)
Полша се аргументира, че тъй като PPA са били сключени чрез открита, прозрачна и недискриминационна тръжна процедура, държавното участие в тях следва да се разглежда като представляващо пазарната цена за изпълнението на задължение от обществен интерес, което води до заключението, че не е включен елемент на държавна помощ. Това е съвместимо с концепцията за публично-частно партньорство, която Комисията насърчава.
(127)
Според Полша PPA са сключени при пазарни условия и формата им отразява по-специално кредитните условия, предлагани от банките на производителите на електроенергия.
(128)
Освен това Полша се аргументира, че тъй като концепциите за SGEI и публично-частно партньорство винаги касаят определен сектор, PPA не могат да бъдат разглеждани като твърде специфични за сектора инструменти.
(129)
Полша също така се аргументира, че в случаите на приватизиране на електроцентрали при продажната цена е взета предвид стойността на PPA. Следователно това изключва всеки елемент на икономическо предимство, което е един от кумулативните елементи за определяне на държавна помощ.
(130)
Полша също така е на мнение, че PPA не представляват помощ, която е все още приложима след присъединяването. Полша разглежда PPA като индивидуална помощ и заявява, че тяхното изпълнение, дори след присъединяването, не е нищо повече от трансфер на помощ, предоставена преди присъединяването. PPA също ясно показват максималното излагане на риск на държавата.
(131)
Полша заявява в своето становище, че методологията на невъзвръщаемите разходи не може да бъде прилагана за самите PPA. Тя е приложима само след като PPA са били прекратени.
(132)
В заключение полските власти оспорват становището, че PPA гарантират сигурна цена за електроенергия за определен период. Полша се аргументира, че вместо това PPA гарантират покриването на разходите за генериране на електроенергия и предвиждат малък марж на печалба до степен, необходима за погасяването на дълга. Според Полша в съответствие с пазарните икономически принципи цената на продукт или услуга следва винаги да отразява капиталовите разходи за финансиране на инвестицията.
5.2. Мнения по законопроекта
(133)
Полша отговори на съмненията на Комисията по законопроекта, както са изразени в решението за откриване на процедурата, като предложи изменен вариант на законопроекта. Законопроектът влезе в сила на 4 август 2007 г. и затова е наричан по-долу „Закона“.
(134)
Що се отнася до държавната помощ, по-долу е дадено описание на точките, по които новата версия на закона се различава от оригиналната версия, както е описана в раздел 2.2.
(135)
Списъкът на получателите на помощта и максималната сума на компенсацията са били изменени. Новият списък на компенсаторни суми за невъзвръщаеми разходи за потенциални получатели е, както следва:
Таблица 3
Компенсационни нива в изменения закон
(в 1000 PLN)
Име на получателя
Максимална компенсация
BOT Górnictwo i Energetyka S.A.
4 536 851
Południowy Koncern Energetyczny S.A.
1 479 745
Elektrownia Kozienice S.A.
623 612
Zespół Elektrowni Dolna Odra S.A.
633 496
Zespół Elektrowni Pątnów-Adamów-Konin Pątnów II
1 377 880
Elektrociepłownia Kraków S.A.
0
Elektrociepłownia Rzeszów S.A.
297 415
Elektrociepłownia Nowa Sarzyna Sp. z o.o.
777 535
Elektrociepłownia Lublin Wrotków Sp. z o.o.
425 263
Elektrociepłownia Chorzów „ELCHO“ S.A.
888 581
Elektrociepłownia Zielona Góra S.A.
464 297
Elektrociepłownia Gorzów S.A.
72 755
Общо
11 577 430
Източник: допълнение 2 към закона, както е предоставен от Полша.
(136)
При сравнение със списъка в таблица 2, измененият списък на получателите:
а)
вече не включва Electrabel Połaniec S.A. и Dalkia Poznań Zespół Elektrociepłowni S.A., тъй като техните PPA междувременно са изтекли;
б)
вече не включва Żarnowiecka Elektrownia Gazowa Sp. z o.o., тъй като PPA за тази електроцентрала е бил прекратен преди да завърши изграждането на електроцентралата;
в)
вече включва Elektrociepłownia Gorzów S.A., която получи право да кандидатства за плащанията съгласно законопроекта.
(137)
Elektrociepłownia Kraków S.A. остава с право да кандидатства за плащанията в съответствие със закона, но с максимално ниво на компенсация равно на нула.
(138)
Основните правила, ръководещи изчисляването на максималната компенсаторна сума за невъзвръщаемите разходи, описани в таблица 3 по-горе, са изложени в член 27 от закона.
(139)
Максималните компенсаторни суми са били изчислени като разлика между:
а)
Необезценени инвестиционни разходи за 2007 г., които не са обхванати от инвестиционна помощ и
б)
част от паричния поток на дружеството, което то ще е в състояние да използва, за да покрие инвестиционните си разходи.
Инвестиционните разходи са нетната балансова стойност на дълготрайните активи съгласно член 27, параграф 1 от закона. Необезценените инвестиционни разходи са балансовата стойност на дълготрайните активи след приспадане на тяхната обезценена стойност.
Впоследствие от тази сума се приспадат следните суми:
-
остатъчната балансова стойност на електроцентралата към датата, на която първоначално е планирано да изтече PPA (ако има такава), и
-
общата сума на субсидиите и отписаните суми, касаещи до активите.
Максималната сума е изчислена от 2007 г. до датата на изтичане на PPA за всяка електроцентрала.
(140)
При изчисляването на компенсаторните суми са били взети предвид само онези инвестиции, които са били завършени или пред завършване към датата на присъединяването на Полша към Европейския съюз. „Инвестиции пред завършване“ означава инвестиции, за които е било икономически по-изгодно да бъдат завършени и експлоатирани, отколкото да се спре изграждането. Оценката е била проведена към датата на присъединяването на Полша към Европейския съюз.
(141)
Бъдещите парични потоци са били изчислени въз основа на същия тип пазарни прогнози, като тези, описани в решението за откриване на процедурата. Полските власти подкрепиха своите прогнози.
(142)
Законът вече не предвижда голямо първоначално плащание; вместо това има годишни вноски със система от преимущества, които в частност вземат предвид дълговете на производителите на електроенергия. Механизмът, създаден за да адаптира компенсаторните суми към реалните промени в цените на електричеството, е бил разширен до първоначално планираното прекратяване на всяко PPA. Това съответства на периода, предвиден в съображение 139, използван за изчисление на максималните компенсаторни суми за всяко дружество.
(143)
Законът гласи, че получателите на компенсации няма да получат помощ за оздравяване или преструктуриране за период от десет години след последното компенсаторно плащане за невъзвръщаеми разходи, осигурено от закона.
(144)
Законът също така предвижда нова категория невъзвръщаеми разходи за производителите на електроенергия, посочени в таблица 3, които са сключили дългосрочен договор за доставка на природен газ, съдържащ клауза за неустойка, свързана с експлоатацията на електроцентралата съгласно нейното PPA. Дългосрочните договори с клауза за неустойка са договори, в които купувачът се задължава да закупи определено количество природен газ за всяка година от договора на цена, определена чрез формула, и дължи неустойка, ако не закупи въпросното количество.
(145)
Максималната компенсация за тези категории невъзвръщаеми разходи е равна на максималния обем електричество, което съответната електроцентрала може да произведе от природния газ, договорен с условие за неустойка, умножено по приблизителната разлика между цената за единица енергия от този газ и средната цена за единица електроенергия от въглищата, необходими за производството на същото количество електроенергия, и по коефициент, отразяващ съотношението между средните разходи за единица електроенергия от газ от полските газови находища и средната цена за единица електроенергия от газ, използван от електроцентралите, които не използват газ от полските газови находища (ако съответната електроцентрала не използва полски газ).
(146)
Следващата таблица показва максималните компенсаторни плащания, свързани с договори с клауза за неустойка, съгласно закона:
Таблица 4
Максимална компенсация за невъзвръщаеми разходи, свързани с договори с клауза за неустойка
(в 1000 PLN)
Производител на енергия
Максимална компенсация
Elektrociepłownia Rzeszów S.A.
124 395
Elektrociepłownia Lublin Wrotków Sp. z o.o.
191 480
Elektrociepłownia Nowa Sarzyna Sp. z o.o.
340 655
Elektrociepłownia Zielona Góra S.A.
313 477
Elektrociepłownia Gorzów S.A.
35 273
Общо
1 005 280
Източник: допълнение 2 към закона, както е предоставен от Полша.
(147)
Въведе се механизъм за актуализиране на действителните компенсации, отпускани всяка година на всеки от тези производители на електроенергия за невъзвръщаеми разходи, свързани с договори с клауза за неустойка.
(148)
Действителната компенсация за дадена година включва два компонента:
а)
първо, сума, равна на действителното количество електроенергия, произведена за дадена година от съответната електроцентрала от природния газ, получен по договора с клауза за неустойка, умножена по разликата между реалната цена за единица електроенергия от природния газ, закупен по договора с клауза за неустойка и реалната средна цена за единица електроенергия от количеството въглища, необходимо за производството на същото количество електроенергия в същата година, минус разликата между средната цена на дребно за единица електроенергия, начислявана от съответния производител на енергия през тази година и средната цена на дребно за единица електроенергия, начислявана от производители на електроенергия от твърди горива през същата година (когато тази разлика е отрицателна, тя не се взема предвид в изчисленията). Коефициентът, отразяващ съотношението между средните разходи за единица електроенергия от природен газ от полските газови находища и средните разходи за единица електроенергия от газ, използван от производителите на електроенергия, които не използват газ от полските газови находища (ако съответният производител на електроенергия не използва полски газ), също се прилага;
а)
второ, сума, равна на действителните неустойки, платени от съответния производител на енегия през същата година за природен газ, договорен с клауза за неустойка, който не е бил закупен.
(149)
За всеки производител на енергия сумата на действителната годишна компенсация, изчислена в съответствие с методологията, изложена в съображение 148, не може да надвишава максималната компенсаторна сума, предвидена в таблица 4. Всички компенсаторни плащания за невъзвръщаеми разходи, свързани с договори с клауза за неустойка, се прекратяват при превишаване на тази максимална сума. Във всеки случай плащането се прекратява най-късно когато прекратеното PPA е било предвидено да изтече.
(150)
Горепосочените разпоредби се прилагат само за количества природен газ, придобити по договори с клауза за неустойка, които вече са били сключени към момента на присъединяването на Полша към Европейския съюз. Допълнителни количества природен газ, договорени с клауза за неустойка от същия производител на енергия след присъединяването не отговарят на изискванията за компенсации. Освен това, ако количеството природен газ, придобито по договора с клауза за неустойка, е намалено след присъединяването, това намаляване се отразява в компенсаторните плащания.
6. ОТГОВОР НА ПОЛША НА МНЕНИЯТА ОТ ЗАИНТЕРЕСОВАНИТЕ СТРАНИ
(151)
Полша е на мнение, че PPA не следва да бъдат разглеждани като държавна помощ от Комисията. При все това, ако те трябва да се считат за държавна помощ, то те би следвало да се третират като помощ, неприложима след присъединяването.
(152)
Полша отбеляза, че освобождаването от задължението за представяне на тарифи на председателя на службата за енергийно регулиране за одобрение е било планирано с цел насърчаване на производителите на електроенергия да действат като пазарни оператори и да ограничат разходите за производство на електроенергия.
(153)
Полша подчертава, че сключването на PPA е било предшествано от тръжна процедура, която е била открита, недискриминационна и адресирана към всички производители на електроенергия (както публични, така и частни). Комисията също така беше помолена да отбележи, че някои PPA са били свързани с приватизацията и че цената на приватизираното предприятие е отразявала факта, че е сключено PPA.
(154)
Ако Комисията счете, че PPA представляват държавна помощ, Полша смята, че помощта не трябва да бъде квалифицирана като оперативна помощ, тъй като на практика тя е била свързана с изпълнението на обществените задължения, възложени на производителите на електроенергия. PPA бяха съставени така, че да осигурят сигурност на доставката.
(155)
Полша отново повтори становището си, че PPA не следва да бъдат оценявани в контекста на методологията на невъзвръщаемите разходи; методологията трябва да бъде използвана само за разходи, реализирани когато държава-членка не изпълни своите задължения и гаранции към производителите на електроенергия.
7. ОЦЕНКА ОТ КОМИСИЯТА
(156)
Както се отбелязва в съображение 133, полските власти са представили закона на Комисията като част от настоящата процедура, за да бъде оценен в съответствие с правилата за държавна помощ. Законът предвижда компенсации, свързани с предсрочното прекратяване на PPA и следователно не може да бъде отделен от самите PPA. В своето решение за откриване на процедурата, Комисията е изразила съмнение относно възможни елементи на държавна помощ и съвместимостта на PPA със законодателството за държавна помощ. PPA все още са в сила към дата на настоящото решение. Следователно Комисията има задължението да оцени PPA, описани в допълнение 1 към закона.
7.1. По отношение на PPA
7.1.1. Съществуване на държавна помощ по смисъла на член 87, параграф 1 от Договора за ЕО
(157)
По-долу Комисията анализира всеки от четирите кумулативни критерия, които съставляват определението за държавна помощ по смисъла на член 87, параграф 1 от Договора за ЕО: участието на държавни ресурси, съществуването на икономическо предимство, избирателността на преимуществото и въздействието върху търговията.
(158)
Важно е този анализ да определи времето, по което са разгледани тези критерии и което в резултат ще бъде взето предвид при оценката на държавната помощ на PPA.
(159)
В своите мнения заинтересованите страни приведоха аргументи (във връзка с няколко критерии за оценка), че Комисията следва да разгледа само обстоятелствата, преобладаващи при подписването на PPA. Изводите на този анализ след това биха били приложени върху целия срок на действие на всяко PPA, поне до неговото значително изменение.
(160)
Вярно е, че при провеждането на анализ за определянето на съществуването на помощ в определен случай, Комисията трябва да разгледа преобладаващите обстоятелства към момента, когато мярката е влязла в сила.
(161)
Това, обаче, не означава, че оценката на четирите критерия в определението за държавна помощ трябва да бъде ограничена до точния момент, в който е отпусната помощта. Ако от самото начало помощта е била отпусната за дълъг период от време под формата на последователни плащания - а не под формата на еднократно плащане - Комисията трябва да определи дали тя отговаря на критериите за целия планиран срок на мярката.
(162)
В настоящия случай Комисията е достигнала до заключението, че изводите от оценката са еднакви, независимо дали PPA се считат за държавна помощ към момента на сключването им. Ако Комисията беше на мнение, че четирите критерия за помощ са били налични към момента на сключване на PPA, мярката трябваше да бъде оценена в съответствие с Договора за присъединяване. В резултат на тази оценка (точка 7.1.2 по-долу), мярката би представлява нова помощ, считано от 1 май 2004 г., и нейната съвместимост с общия пазар следва да бъде оценявана считано от тази дата. Ако обаче бъде направено заключение, че PPA не са представлявали държавна помощ към момента, когато са сключени, Комисията е на мнение, че те стават държавна помощ към датата на присъединяване - най-късно от датата на присъединяване на Полша към ЕС (точка 7.1.2 по-долу). Въз основа на Договора за присъединяване и в съответствие с член 1, буква б), точка v) от Регламент (ЕО) № 659/1999, Комисията би заключила, че мярката представлява нова помощ, считано от 1 май 2004 г., и нейната съвместимост с правилата за държавна помощ трябва да бъде оценена от тази дата (точка 7.1.2 по-долу).
(163)
Следователно Комисията оценява дали, считано от датата на присъединяване на Полша към Европейския съюз и след тази дата, мярката отговаря на всички критерии за съществуване на държавна помощ.
(164)
В това отношение Комисията желае да отговори на мненията, представени от заинтересованите страни, че договорите от частното право не могат автоматично да бъдат обявени за невалидни в резултат на присъединяването и либерализацията, тъй като този изход, според заинтересованите страни, би противоречал на принципите на правна сигурност и законови очаквания.
(165)
Комисията отхвърля този аргумент. Европейското споразумение, създаващо асоциация между Европейските общности и държавите-членки от една страна, и Република Полша от друга страна, което проправи пътя за присъединяването, беше подписано на 16 декември 1991 г. По времето, когато страните са сключили тези споразумения, е било ясно, че Полша ще бъде приета в ЕС и, за повечето от тях, е било ясно и че това ще бъде осъществено преди крайната дата на PPA.
(166)
Република Полша подписа Договора за присъединяване на 16 април 2003 г. Договорът за присъединяване влезе в сила на 1 май 2004 г. От датата на присъединяването разпоредбите на първоначалните Договори и тези на вторичното законодателство станаха задължителни в Полша съгласно член 2 от Договора за присъединяване. (42) Следователно така наречените acquis communautaire се прилагат за всички договорни правоотношения в новите държави-членки и всякакви изключения от това правило могат да възникнат само от самия Договор. Актът за присъединяване, анексиран към Договора, както и неговите приложения не предвиждат никакви изключения от правилата за държавна помощ, които биха освободили PPA или енергийния сектор като цяло от прякото прилагане на законодателството на ЕС за държавна помощ.
(167)
Комисията е задължена да приложи правото на ЕС за конкуренцията по отношение на Полша по същия начин, както по отношение на всички други държави-членки, що се отнася до енергийния сектор и всички други сектори на полската икономика. Комисията отбеляза, че формата на помощта (договор от частното право, както е в случая с PPA) няма значение от гледна точка на държавната помощ; само резултатът от мярката е от значение за анализа на Комисията. Поради това Комисията не откри валидни аргументи в мненията на заинтересованите страни, които да обяснят защо тази процедура е несъвместима с принципите на правна сигурност или законови очаквания.
(168)
Гаранцията за доходност, която е в основата на PPA, се изявява на практика в задължението PSE да закупува електроенергия на цена, която покрива инвестиционните и експлоатационни разходи плюс определен марж на печалба. Изкупната цена се поема в пълна степен от PSE, дружество, изцяло притежавано и контролирано от държавата.
(169)
Заинтересованите страни се аргументират, че решението за сключването на PPA е взето от PSE
(170)
Доколкото участват държавни ресурси, Комисията разгледа и прилагането на съдебно решение PreussenElektra, (43) в което Съдът на Европейските общности разгледа механизъм, чрез който частно притежавани дружества са били принуждавани от държавата да закупуват електроенергия от определени производители на цена, фиксирана от държавата, която е била по-висока от пазарната цена. В този случай Съдът е постановил, че няма трансфер на държавни ресурси и следователно няма държавна помощ.
(171)
Обстоятелствата в Полша са значително по-различни от системата, разгледана от Съда в горепосоченото решение. В частност, разликата е в структурата на собственост на дружествата, за които е в сила задължението да закупуват електроенергия.
(172)
В делото PreussenElektra дружеството, от която държавата е изисквала да закупува електроенергия, е била частно, докато PSE се притежава и контролира изцяло от държавата. PSE е под държавен контрол съгласно определението, изложено в Директива 2006/111/ЕО на Комисията от 16 ноември 2006 г. относно прозрачността на финансовите отношения между държавите-членки и публичните предприятия, както и относно финансовата прозрачност в рамките на някои предприятия. (44) Следователно използваните ресурси принадлежат на изцяло държавно дружество.
(173)
Когато средствата се проследят от получателя обратно до източника в делото PreussenElektra, става ясно, че те на никой етап не са били под пряк или непряк контрол от държавата.
(174)
За разлика от обстоятелствата, описани в решението PreussenElektra, при полския случай средствата са под държавен контрол, защото са прехвърлени на държавно дружество (т.е. PSE) и следователно ще бъдат разглеждани като държавни ресурси.
(175)
Въз основа на оценката на мярката и в контекста на горепосоченото съдебно решение, Комисията заключава, че PPA наистина представляват държавни ресурси.
(176)
Що се отнася до вменяването на отговорност, в съдебното решение Stardust, (45) Съдът е постановил, че ресурсите, отпуснати на дружества под държавен контрол, са държавни ресурси. При все това, Съдът е добавил, че е необходимо също така да разгледа дали използването на такива ресурси е отговорност на държавата по определен начин.
(177)
Според решението Stardust на Съда на Европейските общности, когато публично притежавано дружество използва финансовите си средства по начин, който може да бъде вменен на държавата, тези средства следва да се разглеждат като държавни ресурси по смисъла на член 87, параграф 1 от Договора за ЕО.
(178)
От мненията на Полша и на заинтересованите страни става ясно, че решението за предприемане на програма за привличане на инвеститори в енергийния сектор е било предназначено да подпомогне модернизацията на сектора, осъвременяване на електроцентралите, така че да бъдат приведени в съответствие със стандартите на ЕС и да гарантира, че енергийните доставки напълно покриват търсенето. Това показва, че PPA са сключени от PSE не с търговска цел, а както признават самите полски власти, с оглед да се постигнат редица важни политически цели.
(179)
Контролът на държавата върху сключването на PPA се доказва от факта, че поканите за представяне на тръжни оферти са изпратени до участниците от полското министерство на промишлеността и търговията. Освен това според полския търговски кодекс министърът на финансите има пълни правомощия над общото събрание на акционерите.
(180)
Основният принцип, обосноваващ цените, предвидени в PPA, е бил, че те трябва да покриват инвестиционните и оперативни разходи и да гарантират определен марж на печалба. Тази рамка е създадена, за да осигури необходимите инвестиции и също така отразява решение, взето от държавните органи и осъществено чрез PSE.
(181)
В контекста на горната оценка Комисията счита, че горните елементи представляват група показатели, които според критериите, изложени от Съда на Европейските общности в решението Stardust, водят до заключението, че използването на средствата на PSE в PPA може да бъде определено вменено на държавата и следователно, предвид изложените аргументи, че PPA следва да се разглеждат, за целите на оценката, като финансирани от държавни ресурси.
(182)
За Комисията изглежда ясно, че държавата е участвала в сключването на PPA и в определянето на основните правила, ръководещи тези споразумения.
(183)
Правната форма на PPA е договор, сключен между две страни: PSE и производителите на електроенергия. Както е обяснено в съображение 172, PSE е дружество, изцяло притежавано от държавата.
(184)
За да определи дали PPA предоставят икономическо предимство за производителите на електроенергия, Комисията трябва да оцени дали чрез PPA производителите на електроенергия получават икономически предимства, които не биха получили на пазара.
(185)
PPA предоставя на допустимите производители на електроенергия предимство, ако страните по тези договори са поставени в по-добра икономическа позиция в сравнение с други дружества.
(186)
Въпреки че подробностите на отделните PPA могат да са различни, всички PPA са структурирани на базата на един основен неизменен принцип: задължително закупуване от страна на PSE на по-голямата част от (понякога цялата) електроенергия, произведена от съответните дружества, на цена, преразглеждана периодично в съответствие с принципа, че общите разходи (постоянни и променливи) за производство на електроенергия плюс марж на печалба се начисляват на потребителя.
(187)
Полският енергиен регулаторен орган, URE, косвено си запазва правото да проверява дали разходите, начислени на PSE, са оправдани и разумни, но на практика URE използва това правомощие само за да проверява дали цените са наистина свързани с производството на електроенергия. Освен това проверките на URE са само косвени, тъй като тяхната цел е да проверят структурата на разходите на PSE с цел да определят приходите на PSE от зависими потребители. При малко вероятните обстоятелства някои от свързаните с PPA разходи, начислявани на PSE, да бъдат счетени за неоправдани от URE, той може само да забрани на PSE да начисли тези разходи на зависимите потребители. Това може да затрудни PSE да изпълни задълженията си по PPA, но няма да означава, че те са правно анулирани.
(188)
Основният принцип, описан по-горе, се прилага за целия период на PPA, който продължава от 7 до 20 години от въвеждането в експлоатация на електроцентралите, т.е. от 10 до 31 години след сключването на PPA и в повечето случаи повече от 15 години.
(189)
Това означава, че през този период търговският риск, свързан с експлоатацията на електроцентралите, е поет от купувача на електроенергията, т.е. PSE. Това включва риска, свързан с колебанията в разходите по производството на електроенергия и в частност цените на горивата, риска, свързан с колебанията в цените на електричеството към крайните потребители и риска, свързан с колебанията в търсенето на електроенергия от крайните потребители. Това са типичните рискове, които всеки производител на енергия без PPA би поел.
(190)
Това означава, че електроцентралите, които са сключили PPA (при услови, че са правилно управлявани от техническа гледна точка), имат гарантирана печалба за значителен период, равен на обичайната продължителност на живота на съответните активи или тяхното обезценяване. Колкото по-дълъг е периодът, толкова по-голяма е стойността на гаранцията, тъй като тя предпазва от риск, чието появяване е все по-трудно предсказуемо.
(191)
Комисията счита, че тази гаранция, която е същността на PPA, поставя получателите при по-добри икономически условия от другите дружества на пазара и следователно предоставя предимство на съответните електроцентрали.
(192)
Според полските власти и заинтересованите страни, банките са изисквали PPA да бъдат сключени като предпоставка за отпускане на заеми за финансиране на активите. Electrabel заявява, че „финансовите институции не бяха готови да финансират нови инвестиции в полския енергиен сектор без да се облагодетелстват от специална гаранция, че заемополучателят ще реализира определен оборот през периода на погасяването на заема.“ (46) От тези изисквания от страна на банките следва, че гаранциите, предоставени като част от PPA, имат положителна пазарна стойност. Съгласието на финансовите институции да финансират инвестициите следователно зависи от PPA.
(193)
От горепосочените съображения следва, че PPA не са традиционна форма на гаранция, а просто гарантират плащане от притежаваната и контролирана от държавата PSE на инвестиционните разходи и на повечето съществени (ако не и на всички) оперативни разходи на електроцентралите, които са страни по споразуменията. На практика тази „гаранция“ означава, че на практика през целия период на амортизация или планирания живот на електроцентралата и независимо от каквито и да било промени в условията на пазара, PSE закупува фиксирано количество електроенергия на цена, която трябва да гарантира жизнеспособността на електроцентралата.
(194)
С оглед да се определи дали съществува предимство, Комисията анализира няколко други аспекта в следващите параграфи.
(195)
Първо, Комисията отбелязва, че в Полша PPA са били сключвани само с подбрани производители на електроенергия. По времето, когато са сключвани, е имало други производители на електроенергия, които не са били облагодетелствани от правилата на PPA. Повечето са създадени в следващите години, а в момента се развиват и нови инвестиции без подкрепата на PPA.
(196)
В първите години на PPA производителите на електроенергия без PPA са могли да продават произведената от тях електроенергия на цени, контролирани от държавата чрез URE. На 28 юни 2001 г. започна елиминирането на този механизъм и тези производители на електроенергия започнаха да продават произведената от тях електроенергия на свободни, основани на пазара цени.
(197)
Както са посочили заинтересованите страни, нито един от тези механизми (цена, контролирана от държавата или свободна, основана на пазара цена) не е давал възможност на производителите на електроенергия без PPA да покриват всичките си разходи. Те продават произведената от тях електроенергия на цена, съответстваща на пределните разходи, т. е. цена, която единствено гарантира покриването на променливите им разходи.
(198)
Заинтересованите страни допускат, че производството на електроенергия от производители без PPA не щади околната среда в същата степен, както в случая с електроенергията, произведена от производители със сключено PPA, и че това би обяснило защо първите получават по-ниска цена за своята електроенергия. Комисията отхвърля този аргумент. Първо, не е сигурно, че всички електроцентрали без PPA произвеждат „замърсяващо“ електричество. Най-новите електроцентрали в Полша (без PPA) произвеждат електроенергия по най-нови технологии. В допълнение, няма икономическа причина не толкова природосъобразната електроенергия да има по-ниска пазарна стойност от по-природосъобразната. Произведената електроенергия е напълно заменима (дори е невъзможно физически да бъдат различени двата типа електроенергия) и нейната стойност за крайния потребител е абсолютно същата. (47)
(199)
Полската енергийна борса започна работа през 1999 г. От 2001 г. средната цена на електроенергията на полската енергийна борса остана стабилна, варирайки от 110 до 125 PLN/MWh. (48) През 2004 г. средната цена на пазара достигна около 115 PLN/MWh; през 2005 г. около 115-120 PLN/MWh; през 2006 г. беше доста стабилна - около 125 и през 2007 г. (до 31 юли 2007 г.) варира от 110 до 122 PLN/MWh. Чрез сравнение информацията, предоставена от Полша, позволи на Комисията да оцени пълните разходи, реализирани през 2005 г. от електроцентралите с право на компенсации съгласно закона, както следва:
Таблица 5
Приблизителни общи разходи за производство на електроенергия през 2005 г. в електроцентрали със сключено PPA
Производител на енергия
Средни реализирани разходи през 2005 г. (PLN/MWh)
Elektrownia Opole (part of BOT)
[…] (49)
Elektrownia Turów (part of BOT)
[…]
Południowy Koncern Energetyczny S.A.
[…]
Elektrownia Kozienice S.A.
[…]
Zespół Elektrowni Dolna Odra S.A.
[…]
Pątnów II
[…]
Elektrociepłownia Kraków S.A.
[…]
Elektrociepłownia Rzeszów S.A.
[…]
Elektrociepłownia Nowa Sarzyna Sp. z o.o.
[…]
Elektrociepłownia Lublin Wrotków Sp. z o.o.
[…]
Elektrociepłownia Chorzów „ELCHO“ S.A.
[…]
Elektrociepłownia Zielona Góra S.A.
[…]
Средна цена на полската енергийна борса
115-120 PLN/MWh
Източник
:
Оценка на Комисията, базирана на данни, предоставени от Полша. За Pątnów II, стойностите са за 2008 г., първата година, през която електроцентралата следва да е била в експлоатация.
(200)
Цифрите в таблица 5 по-горе показват колко малко вероятно е пазарните цени - т.е. цените, които получават производителите без PPA за тяхната електроенергия на пазара - да бъдат достатъчни за предоставяне на същата гарантирана печалба, както тази, която предлагат PPA.
(201)
Примерът на полската енергийна борса не е изолиран. Други държави-членки също либерализираха своите енергийни пазари и създадоха енергийни борси, на които продавачи и купувачи търгуват електроенергия при пазарни условия.
(202)
В своето секторно проучване на енергийния пазар в Европа, (50) Комисията разгледа подробно условията, ръководещи търговията с енергия на европейските пазари на едро. Данните, събрани като част от това проучване, показват, че никой либерализиран пазар не осигурява гаранция на производителите на електроенергия, че те ще покрият всичките си разходи в дългосрочен план. Всъщност повечето сделки се сключват за срок от три години.
(203)
Търговията с електроенергия на енергийните борси винаги се основава на пределни цени, които гарантират само покриването на краткосрочни пределни разходи. (51) Освен това сроковете на договорите на тези пазари са по-къси от PPA. Например понастоящем най-дългосрочните договори са сключени за: четири години на NordPool (Скандинавските страни), три години на Powernext (Франция), пет години на UKPX (Обединено кралство) и шест години на EEX (Германия). На някои борси, като OMEL в Испания, не се сключват договори за бъдещи периоди. От 1 април 2006 г. на полската енергийна борса също не са сключвани договори за бъдещи периоди.
(204)
На либерализираните пазари електроенергията може също да бъде търгувана чрез двустранни договори („на гише“ или OTC пазар). Проучване на електроенергията показа, че поради възможността за арбитраж между енергийните борси и двустранните договори, търговските условия (особено цената и сроковете на договорите) на OTC пазарите са подобни на тези, преобладаващи на енергийните борси.
(205)
В PPA PSE е приело да изкупува фиксиран минимален обем електричество от производителите на електроенергия на цена, покриваща изцяло техните разходи до 2007 г. при най-краткосрочните PPA и до 2027 г. при най-дългосрочните.
(206)
Това решение беше наложено на PSE от полското правителство. Както ELCHO посочва в своите мнения, „полското министерство на търговията и промишлеността изпълни политическите цели за гарантиране на сигурност на доставките и повишаване на екологичните стандарти при производството на електроенергия чрез PSE.“ (52)
(207)
Самият факт, че полското правителство е трябвало да реши вместо PSE, че новите инвестиции ще бъдат направени и ще имат полза от PPA, ясно показва, че това решение се основава най-вече на критерии, различни от съображенията на пазарните инвеститори.
(208)
Има две основни причини, поради които PSE не би имало икономически интерес от вземането на това решение без намесата на правителството.
(209)
Първо, PSE е закупувало количество електроенергия, за което вече е известно, че може да превишава неговите потребности.
(210)
Чрез предоставянето на PPA PSE е поело задължението да закупува фиксирано и значително количество електроенергия (около 50 % от електроенергията, произведена в Полша през 2005 г. (53) и до 70 % за въпросния период).
(211)
В самото начало (първите няколко години на PPA) PSE е било единственият доставчик в полската енергийна система, така че е било в състояние да продава цялата тази електроенергия на крайните потребители. При все това от самото начало е било ясно, че PSE скоро ще престане да бъде единственият доставчик на електроенергия в Полша. PPA бяха сключени между 1996 г. и 1998 г. с изключение на един от шестте PPA на PKE, който беше подписан на 12 април 1995 г. По това време вече е било ясно, че Полша най-вероятно ще се присъедини към Съюза по време на срока на повечето, ако не на всички, PPA (всъщност присъединяването се състоя преди края на първия и 23 години преди края на последния). По-специално, по време на предприсъединителния процес, през декември 1991 г., полското правителство подписа Европейското споразумение, което представляваше партньорство за асоцииране между ЕО и Република Полша. По-късно, през 1994 г., Полша внесе своята официална кандидатура за членство в ЕС. Преговорите по присъединяването започнаха през 1998 г. и завършиха през 2002 г., когато Европейският съвет в Копенхаген счете, че Полша е изпълнила критериите за присъединяване.
(212)
Всъщност заинтересованите страни дори посочиха, че една от целите на PPA е да гарантират, че полските производители на електроенергия се съобразяват с определени директиви на ЕС за замърсяването на въздуха, и по-специално с директивите за емисиите от големи горивни инсталации, (54) което е още едно доказателство, че тези страни са наясно, че Полша е щяла скоро да бъде приета в Европейския съюз.
(213)
Било е известно, че присъединяването на Полша към Европейския съюз ще включва интеграция в международния енергиен пазар, чиято либерализация започна с приемането на Директива 96/92/ЕО. (55) Това означаваше отваряне на пазара за други доставчици, конкуренти на PSE, и съответно че PSE може да не се нуждае от цялата електроенергия, предвидена в PPA в контекста на промените на енергийния пазар.
(214)
Плановете за либерализация в Полша бяха приложени много бързо, като първите потребители бяха облагодетелствани от отварянето на пазара през 1999 г. Полската енергийна борса беше открита през същата година. По-нататъшни промени бяха осъществени на 26 юни 2003 г., когато беше приета Директива 2003/54/ЕО. Тази директива предвижда либерализацията на пазара за всички професионални потребители към 1 юли 2004 г. и за всички потребители към 1 юли 2007 г., като по този начин постепенно намалява монополния пазарен дял на PSE до нула.
(215)
Второ, дори за дела електроенергия, от който PSE реално се е нуждаело, не е имало смисъл PSE като купувач да се ангажира да заплаща на електроцентралите пълните разходи за генериране на електроенергия плюс марж на печалба, определен толкова напред във времето, въпреки че вече е било известно, че либерализацията ще ѝ позволи да избира между различни технологии и цени, включително онези, предлагани от новите участници на пазара, използващи по-ефективни технологии.
(216)
Купувачите имат интерес от сключването на дългосрочни договори само ако тези договори им осигуряват някаква застраховка срещу колебания на енергийния пазар и в частност срещу промени, свързани с колебания на цените на горивата. По тази причина купувачът би имал икономически интерес от дългосрочен договор от този тип само ако продавачът предлага да поеме част от риска, свързан с колебания на цените на горивата или ако технологията за производство гарантира стабилни цени на горивата, какъвто е случаят с водните електроцентрали и, при определени условия, атомните електроцентрали.
(217)
Тази икономическа логика се потвърждава от факта, изглежда няма пример за частни купувачи, сключващи дългосрочни договори без държавна намеса с електроцентрали, използващи изкопаеми горива и покриващи всички производствени разходи за същия срок, както PPA (повече от 10 години). Комисията не откри такива в своето проучване на енергийния пазар и противно на техните твърдения за обратното, никоя от заинтересованите страни не представи пример за такъв договор на Комисията, въпреки факта, че някои от тях принадлежат към много големи групи с дейности в няколко страни.
(218)
Единствените примери, цитирани от заинтересованите страни, не са адекватни поради причините, посочени по-долу:
а)
договорите в Португалия между Redes Energéticas Nacionais от една страна и Turbogás, Electricidade De Portugal и Pego от друга, бяха сключени от държавно дружество (Redes Energéticas Nacionais). Трябва да се отбележи, че Комисията не счете тези договори за съвместими с правилата за държавна помощ, въпреки опитите на заинтересованите страни да докажат тяхната съвместимост. Комисията единствено издаде решение относно тяхната съвместимост с член 81 от Договора за ЕО. В решение за държавната помощ, засягащо задължителното анулиране от страна на Португалия на тези договори и предоставянето на компенсации за анулирането, Комисията отбеляза, че те представляват предимство за производителите на електроенергия; (56)
б)
договорите, сключени от Northern Ireland Electricity в Обединеното кралство, са били предоставени по време, когато Northern Ireland Electricity все още е било държавно дружество, по искане на държавата. Впоследствие Northern Ireland Electricity е било приватизирано и правителството на Обединеното кралство е трябвало да въведе помощна схема за компенсации на Northern Ireland Electricity за неикономическата тежест, свързана с тези договори;
в)
договорът между Electricité de France и Péchiney във Франция обхваща само променливите разходи на атомната електроцентрала на Electricité de France. През деветдесетте години на 20 век във Франция са били сключени много други договори от този тип. Всички те се основават на принципа, че производителят на енергия приема да доставя електроенергия на купувача за дълъг период от време на цена, която покрива само пределните разходи.
(219)
Въпреки обратните твърдения на заинтересованите страни, накрая Комисията отбеляза, че сключването на PPA след конкурентна процедура не е достатъчно основание да се счита, че те не представляват помощ. Този аргумент се прилага, когато държава-членка закупува стоки или услуги за собствена употреба. Във въпросния случай целта на конкурентната процедура е била по-скоро да обслужва политически цели като насърчаване на чуждестранни инвестиции в Полша, опазване на околната среда и повишаване сигурността на доставките, отколкото закупуване на стоки и услуги, необходими на държавата. В такива случаи фактът, че е следвана конкурентна процедура, може да доведе само до заключението, че помощта е ограничена до минимума, необходим за постигане на политическите цели; това не е достатъчно, за да се изключи наличието на държавна помощ.
(220)
Производители на електроенергия, принадлежащи към частни групи, приведоха аргументи, че всякаква държавна помощ по силата на PPA би била елиминирана от приватизационния процес, защото цената, платена от дружествата, закупили електроцентралите, е щяла да вземе под внимание стойността на PPA.
(221)
Комисията счита, че този аргумент не се прилага в настоящия случай. Във въпросния случай приватизацията на електроцентралите е станала под формата на сделки с акции.
(222)
Съдът на Европейските общности е анализирал как промяна в собствеността на дадено дружество по време на сделка с акции се отразява на съществуването на помощ и на получателя на неправомерна помощ, предоставена на дружеството. Той отсъди, че неправомерната помощ остава в дружеството-получател, въпреки промяната в собствеността върху него. (57) Трансферът на дялове на пазарна цена гарантира само, че и купувачът не се облагодетелства от държавната помощ.
(223)
Във въпросния случай това означава, че промяната в собствеността на електроцентралите, които са сключили PPA, не променя факта, че PPA представляват държавна помощ за тези електроцентрали. Всъщност електроцентралите са били облагодетелствани от предимствата, съдържащи се в PPA, независимо от тяхната структура на собственост.
(224)
Всички горепосочени елементи, представляващи икономически предимства, и приведени по-горе аргументи касаят времето на присъединяване на Полша към ЕС и остават приложими към датата на настоящото решение (или за PPA, прекратени преди датата на настоящото решение, до датата на тяхното прекратяване).
(225)
Предвид горното Комисията заключава, че PPA предоставят предимство на получателите.
7.1.2. Услуги от общ икономически интерес
(226)
Заинтересованите страни приведоха аргументи, че PPA следва да се разглеждат като осъществяващи SGEI с цел гарантиране на енергийните доставки и опазването на околната среда. Счита се, че те отговарят на критериите, изложени в съдебното решение Altmark, което означава, че те не представляват помощ по смисъла на член 87, параграф 1от Договора за ЕО.
(227)
Комисията анализира тези аргументи и не може да се съгласи с тях по следните причини:
(228)
Държавите-членки имат широка свобода на действие да определят сферата на SGEI. При все това, съществуването на тази широка свобода на действие не означава, че всяка държавна намеса с политическа мотивация може да бъде характеризирана като SGEI. Например в съдебното решение Merci convenzionali porto di Genova, (58) Съдът отказа да приложи член 86, параграф 2 от Договора за ЕО, защото „не изглежда, […] че работата [по пристанищата] е от общ икономически интерес със специални характеристики в сравнение с общия икономически интерес на други икономически дейности.“ Комисията също така счита, че широката свобода на действие на държавите-членки в определянето на обхвата на SGEI се ограничава до области, за които съществува законодателство на Общността.
(229)
Заинтересованите страни се позоваха на опазването на околната среда като една SGEI, която трябва да бъде реализирани от PPA. По-точно PPA е трябвало да подкрепят инвестиции, предвидени да позволят на полските заводи да се адаптират към екологичните стандарти на ЕС.
(230)
Комисията счита, че изискването за изпълнение на екологичните стандарти не показва никакви специални характеристики в сравнение с ограниченията, наложени на всички дружества, работещи в промишлен сектор. Освен това, отчитайки изпълнението на екологичните стандарти като SGEI би противоречило принципа „замърсителят плаща“, който е един от основните принципи на правото Общността относно околната среда, съдържащ се в първичното законодателство, член 174, параграф 2 от Договора за ЕО.
(231)
Комисията отбеляза довода на заинтересованите страни, че опазването на околната среда се цитира като една от възможните сфери на задълженията за обществена услуга в член 3 от Директива 96/92/ЕО. При все това Комисията е на мнение, че това не противоречи на позицията, изложена по-горе. Фактът, че директивата гласи, че може да съществуват задължения за обществена услуга в областта на опазването на околната среда, не означава, че няма изисквания относно действителното съдържание на тези задължения за обществена услуга. В частност тези задължения трябва да показват специални характеристики в сравнение с обичайната бизнес среда на дружества в този сектор и не може да бъдат несъвместими с принципите, на които се основава политиката за опазване на околната среда на Общността (например принципа „замърсителят плаща“).
(232)
Комисията също така отбеляза, че четири от електроцентралите, ангажирани с PPA (в Turów, Pątnów, Bełchatów и Jaworzno), са включени в списъка на WWF на тридесетте европейски електроцентрали, отделящи най-много замърсители, (59) което допълнително отнема от тежестта на твърденията, че те изпълняват SGEI за опазване на околната среда.
(233)
Заинтересованите страни също така се позовават на сигурността на доставките като SGEI, която PPA изпълняват.
(234)
В практиката си за вземане на решения (60) Комисията е на мнение, че сигурността на доставките може да бъде SGEI, предмет на ограниченията, предвидени в член 8, параграф 4 на Директива 96/92/ЕО (който съответства на член 11, параграф 4 на Директива 2003/54/ЕО), т. е. при условие че засегнатите производители на електроенергия използват местни източници на горива за първична енергия и че общия обем на енергията през никоя календарна година не надвишава 15 % от общата първична енергия, необходима за производството на електроенергията, използвана от съответната държава-членка.
(235)
Във въпросния случай PPA касаят количества енергия, които значително надвишават посочените в съображение 234 15 %. Нещо повече, те се отнасят само до производителите на електроенергия, използващи местни източници на горива за първична енергия.
(236)
Комисията отбеляза, че електроцентралите със сключени PPA не показват никакви специални характеристики, които биха ги направили особено добре адаптирани за изпълнение на целите за сигурност на доставка. Всъщност те са просто обикновени електроцентрали, свързани към електропреносната мрежа, и следователно допринасят за цялостната сигурност на доставките в Полша както и всяка друга електроцентрала в сектора.
(237)
Предвид горното Комисията е на мнение, че няма причини да се отклонява от обичайната си практика в тази област. Затова тя трябва да отхвърли твърдението, че PPA изпълняват SGEI в областта на сигурността на доставките. Във всеки случай досега Полша не е дефинирала SGEI в този контекст.
(238)
Предвид горното Комисията заключава, че разпоредбите на Договора за ЕО за SGEI не се прилагат за PPA.
(239)
Комисията също така отбелязва, че PPA няма да отговорят на всички критерии, изложени в съдебното решение Altmark.
(240)
Първо, съгласно съдебното решение Altmark, от предприятието-получател всъщност се изисква да изпълнява задълженията за обществена услуга и тези задължения трябва да бъдат ясно определени.
(241)
Във въпросния случай предполагаемите задължения за обществена услуга не са ясно определени. Заинтересованите страни посочват опазване на околната среда и сигурност на доставките, но тези цели са от много общо естество. Освен това до известна степен може да се твърди, че всеки производител в енергийния сектор допринася за изпълнението на тези цели. Заинтересованите страни не предоставиха никакви документи, даващи по-конкретна дефиниция за вида SGEI, поверена на отделните производители на електроенергия, а още по-малко правен документ, формулиращ техните задължения.
(242)
Член 1, параграф 2 от полския закон за енергетиката също беше цитиран. (61) В този член се посочва, че държавата трябва да гарантира продължителна и непрекъсната доставка на електроенергия до крайните потребители по начин, който е технически и икономически осъществим, и който отдава необходимото внимание на изискванията за опазване на околната среда. Но този член от закона не вменява на никое определено дружество задължения за обществена услуга. Той вменява задължения само на държавата.
(243)
Накрая, заинтересованите страни твърдят, че PPA са документи, които поверяват на производителите на електроенергия SGEI. Но PPA не съдържат никакво конкретно определение на SGEI, нито дори посочват тези задължения или правни основания, които биха могли да бъдат основание държавата да повери изпълнението на SGEI на други лица.
(244)
Второ, параметрите, въз основа на които се изчислява компенсацията, трябва да са били определени предварително по обективен и прозрачен начин и компенсацията не следва да надвишава сумата, необходима за покриването на всички или част от реализираните разходи при изпълнението на задълженията за обществена услуга, като се вземат предвид съответните приходи и разумна печалба за изпълнението на тези задължения. (62)
(245)
При липсата на ясно определение на SGEI и в частност такова, което прави ясно разграничение между услугата, която трябва да бъде извършена, и обичайните бизнес операции на електроцентралите, не е възможно да се определят параметри за компенсация и/или да се определи дали компенсацията надвишава сумата, необходима за покриване на разходите, реализирани при изпълнението на тези задължения. Не е възможно дори да се определи точно каква е компенсацията.
(246)
Съществуването на определени параметри за определяне цените на PPA не е еднозначно на съществуването на точни параметри за изчисление на компенсация за SGEI, тъй като цената не е равна на компенсацията. Нещо повече, фактът, че цената покрива само разходите за производство на електроенергия плюс марж на печалба, не означава, че тя не включва никакви прекомерни компенсации, тъй като много от разходите за производство на електроенергия може да са обичайните разходи, покривани от всеки производител на електроенергия, а не допълнителни разходи във връзка с SGEI.
(247)
Трето, когато дружество, което трябва да изпълнява задължения за обществена услуга, не е избрано чрез процедура за възлагане на обществена поръчка, нивото на необходимата компенсация трябва да бъде определено въз основа на анализ на разходите, които едно типично предприятие, добре управлявано и снабдено с адекватните средства за производство за изпълнение на задълженията за обществена услуга, би реализирало при изпълнение на тези задължения, като се вземат предвид свързаните с това приходи и разумна печалба за изпълнение на тези задължения.
(248)
Заинтересованите страни се аргументират, че тези критерии следва да се считат за автоматично изпълнени, защото за сключването на PPA е проведена недискриминационна и прозрачна тръжна процедура PPA. При все това Комисията отбелязва, че при тръжната процедура са приложени различни критерии, не само ценови или критерии, свързани с горепосочените политически цели (опазване на околната среда, сигурност на доставките). Комисията счита, че прилагането на тези различни критерии, които не са свързани с цената или въпросните политически цели, прави невъзможно автоматичното заключение, че нивото на компенсации е коректно. Освен това фактът, че са използвани много различни критерии с цел оценяване на офертите и че не е определена конкретна цел за SGEI също показва колко различно е дори да се оцени дали предполагаемите SGEI реално са изпълнени. Например смесването на ценовите и екологичните критерии може да доведе до избиране на оферант, предлагащ производство на електричество на много ниска цена, но при по-малко съблюдаване на опазването на околната среда, вместо друг, предлагащ производство на електричество с по-високо екологично качество, но на по-висока цена. Това повдига съмнения дали производителите на електроенергия реално изпълняват SGEI и във всеки случай прави по-трудно определянето на степента на изпълняваните SGEI.
(249)
Освен това нито полските власти, нито заинтересованите страни са предоставили анализ на въпросните разходи на производителите в подкрепа на твърдението, че те съответстват на разходите, реализирани от типично предприятие. Всъщност оценките, предоставени от Полша в съответствие със закона с цел изчисляване на компенсациите на отделните производители на електроенергия, показват, че техните разходи са значително по-високи от тези, реализирани от типичен нов участник на пазара в Полша.
(250)
Накрая, Комисията отбелязва, че в случая с PPA на EC Kraków не е проведена тръжна процедура.
(251)
Заинтересованите страни са привели аргумента, че член 86, параграф 2 от Договора за ЕО може да се приложи към PPA, дори когато те не изпълняват критериите на съдебното решение Altmark.
(252)
Комисията е на мнение, че съображенията, изложени по-горе, водят до заключението, че член 86, параграф 2 не може да се прилага към PPA.
(253)
В частност член 86, параграф 2 може да се прилага само за дружества, на които е поверено предоставянето на истински SGEI, което не е налице в този определен случай, както е показано в съображения от 228 до 238. SGEI, ако има такива, трябва да бъдат поверявани на специфични дружества, което не е така в този случай, както е показано в съображения от 240 до 243. Накрая, компенсацията за предоставяне на SGEI трябва да бъде пропорционална на реализираните разходи; с други думи, трябва да бъде възможно да се извърши оценка на обхвата на SGEI, за да бъдат изчислени свързаните разходи. Случаят тук не е такъв, както е посочено в съображения 245 и 246.
(254)
PPA очевидно са избирателни, тъй като са били сключени с ограничен брой дружества. Когато са сключвани тези договори, в енергийния сектор е имало дружества, които не са били облагодетелствани от PPA.
(255)
Позоваването на заинтересованите страни на необходимостта от определяне на съответните пазари е неточно. Концепцията за избирателността включва мерки, които облагодетелстват целия сектор, дори когато облагодетелстват всички дружества в рамките на този сектор (което в този случай не е така, тъй като някои дружества в сектора не са облагодетелствани от PPA).
(256)
Що се отнася до позоваването на съдебното решение Van der Kooy, Комисията припомня, че в това решение Съдът не е поставил под въпрос избирателността на мярката за помощ. Оценката, цитирана от заинтересованите страни в техните мнения, касае наличието на предимство, но не може да бъде установено дали Съдът на европейските общности е счел, или би счел, че мярката не отговаря на критерия за избирателност.
(257)
Накрая, в отговор на твърдението на заинтересованите страни, че критерият за избирателност следва да бъде заменен с принципа на пазарния инвеститор за мерки, които не решават от държавата, Комисията отбелязва, че принципът на пазарния инвеститор е тест за проверка дали съществува предимство, а не избирателност.
(258)
Заинтересованите страни се аргументират, че Комисията е трябвало да проучи дали PPA са изкривявали конкуренцията или въздействали на търговията между държавите-членки към момента на тяхното сключване. Както беше обяснено по-горе, Комисията е на мнение, че въпросът дали PPA са представлявали държавна помощ към момента на тяхното сключване не влияе върху изхода на настоящата процедура. С оглед присъединяването си към ЕС, Полша е отворила своя пазар на ранен етап: първите потребители са получили възможност да променят доставчика на електроенергия през 1999 г., а полската енергийна борса е била открита през същата година. На 1 май 2004 г. Полша се присъедини към либерализирания вътрешен пазар. Съществуването на дългосрочни споразумения с държавното PSE, включително гаранция за закупуване на електроенергия, предоставена от това дружество, на цена, която покрива разходите на електроцентралите плюс марж на печалба, има потенциал за изкривяване на конкуренцията.
(259)
Мерките, които облагодетелства дружества в енергийния сектор на една държава-членка, могат пречат на възможностите на дружества от друга държава-членка да изнасят електроенергия към тази държава-членка или да облагодетелства износа на електроенергия към втора група държави-членки. Това важи в голяма степен за Полша, която има централно разположение в Европа и е свързана, или лесно може да бъде свързана, с няколко настоящи и бъдещи държави-членки.
(260)
Пазарът на електроенергия в Полша (полската енергийна борса) беше открит през 1999 г.; през същата година PSE се присъедини към UCTE. (63).
(261)
Към момента на сключване на PPA явно е била осъществявана търговия с електроенергия между Полша и съседните ѝ страни. Електропреносният капацитет на междусистемния капацитет не е бил голям (2 000 MW според заинтересованите страни), но е бил максимално използван, главно за износ.
(262)
През 2005 г. Полша е изнесла 14,3 TWh електроенергия и е внесла 3,1 TWh, при вътрешни нива на потребление от 144,8 TWh; (64) при все това по-голямата част от търговията се е извършвала с Република Чехия, Германия и Словакия (междусистемните връзки към Украйна и Беларус са с много малък капацитет или не са в изправност).
(263)
От горното следва, че PPA са имали потенциал да изкривят конкуренцията дори преди присъединяването на Полша към ЕС. При все това критерият за въздействието върху търговията между държавите-членки може да бъде изпълнен, по дефиниция, само след присъединяването. Тъй като присъединяването и либерализацията на енергийния сектор в Полша са били осъществени на една и съща дата (1 май 2004 г.), Комисията заключава, че най-късно към датата на присъединяването на Полша към ЕС предимствата, произтичащи от PPA, са имали потенциал да нарушат конкуренцията и да повлияят на търговията между държавите-членки и имат този потенциал за целия срок на PPA.
(264)
Въз основа на горното Комисията е на мнение, че PPA представляват държавна помощ по смисъла на член 87, параграф 1 от Договора за ЕО.
7.1.3. PPA като „нова помощ“ в противовес на „съществуваща помощ“ Неправомерност на помощта
(265)
Според приложение IV, глава 3 от Договора за присъединяване Комисията е компетентна да изследва подробно мерките (индивидуални мерки за помощ и схеми за помощ), които са влезли в сила преди присъединяването, остават в сила след тази дата и представляват държавна помощ.
(266)
Първо, тъй като PPA са били сключени между 1994 г. и 1998 г., т.е. преди Полша да се присъедини към Европейския съюз, те отговарят на условието за влизане в сила преди присъединяването. В тази връзка Комисията отбелязва, че настоящото решение засяга само онези PPA, които са били в сила към датата на присъединяването на Полша към ЕС (1 май 2004 г.). То не включва никои PPA, прекратени преди тази дата.
(267)
Второ, PPA са приложими след присъединяването. Те изтичат между 2006 г. и 2027 г. - т.е. след присъединяването. Точният риск за държавата по силата на PPA не е бил известен към датата на присъединяването.
(268)
В този контекст Комисията като цяло счита, че следните мерки за помощ са приложими след присъединяването и представляват нова помощ: (65)
а)
всички схеми за помощ, влезли в сила преди датата на присъединяването и въз основа на които, без да са необходими мерки за по-нататъшно прилагане, може да бъде предоставена индивидуална помощ на дружествата, посочени в закона по общ и абстрактен начин след присъединяването;
б)
помощ, която не е свързана с определен проект и е била предоставена преди присъединяването на едно или повече дружества за неопределен период от време и/или неопределена сума;
в)
индивидуални мерки за помощ, при която точният риск за държавата не е бил известен към датата, на която е предоставена помощта.
(269)
PPA са служили като гаранция за жизнеспособността на електроцентралите. При все това, те не са класическа форма на гаранция: PPA предвиждат бъдеща възвръщаемост от инвестициите и доходност чрез гарантирано изкупуване на електроенергия на гарантирана (макар и променлива) цена за гарантиран период от време, независимо от пазарните условия.
(270)
Финансовият риск за държавата, произтичащ от PPA, не е бил ограничен с максимална сума преди присъединяването, нито е била ограничена помощ за производителите на електроенергия, категорично и безусловно предоставяна до определени суми преди присъединяването.
(271)
Обратно, икономическият риск за държавата, произтичащ от PPA, зависи от параметрите на по-нататъшното развитие, което не е било известно по време на присъединяването. Освен това PPA са гарантирали на производителите на електроенергия защита от измененията в цените, които не са били свързани с транзакции или събития преди присъединяването, а са засягали бъдещото развитие и следователно не са били неизвестни към датата на присъединяването.
(272)
По-специално фактът, че рискът за държавата, произтичащ от PPA, не е бил известен към датата на присъединяването и че държавата е продължила да носи отговорност след присъединяването, се доказва от следните обстоятелства.
(273)
Първо, цените на електроенергията, по които производителите на електроенергия продават електроенергията на PSE, не са били формулирани в отделните PPA. Цените са резултат от изчисления, изготвени по формула, обхващаща серия от параметри, които се променят по непредвидим начин.
(274)
Например тези формули включват параметри като индекси на потребителските цени в Полша или в САЩ, цени на нефта или въглищата на световните пазари, средна работна заплата в Полша или валутния курс USD/PLN. Очевидно колебанията на всички тези параметри не се определят единствено от събития, които са се случили преди присъединяването. Изчисленията на цените, а понякога и самите формули, се променят непрекъснато по силата на серия от приложения към PPA, приемани в някои случаи ежегодно или дори по-често.
(275)
На този фон Комисията е на мнение, че съществуването на ценообразуваща формула не представлява достатъчно ограничение за икономическия риск за държавата. Самото съществуване на редица развиващи се параметри във формулата прави невъзможно определянето на потенциалното ниво на риска за държавата със задоволителна точност.
(276)
Освен това, за разлика от класическите гаранции, PPA покриват оперативните разходи на получателите. Те предвиждат продължително закупуване на гарантирано количество електроенергия от PSE и непрекъснато изплащане на променливите или постоянни оперативни разходи по посочените ценообразуващи формули.
(277)
Комисията също така взе предвид факта, че с оглед на значителния брой параметри, които включват ценовите формули, не може да се изключи възможността самият получател на помощта да повлияе на крайната цена (чрез определени елементи от оперативните разходи, например заплати на служителите и управителите).
(278)
Като допълнителен аргумент, финансовият риск за PSE, произтичащ от PPA, в значителна степен зависи от търсенето. Той е равен на разликата между изкупната цена по PPA и печалбата, която PSE може да генерира чрез продажбата на електроенергията на крайния потребител. Цената, на която PSE продава електроенергията на крайния потребител не може да бъде прогнозирана. Цената на електроенергията, продавана на монополния пазар, се определя ежегодно от държавата, докато на свободния пазар цените варират по непредсказуем начин. Това увеличава непредсказуемостта на риска за държавата, произтичащ от PPA. Може дори да се окаже, че фиксираният минимален задължителен обем електроенергия, предвидена в PPA, надхвърля действителните нужди на PSE, особено след като завърши либерализацията на енергийния пазар през 2007 г. Излишъкът на електроенергия може да доведе до дори по-високи непредвидими разходи, увеличавайки още повече непредсказуемостта на риска за държавата, произтичащ от PPA.
(279)
Следователно плащанията на PSE към производителите на електроенергия след присъединяването не са просто изплащане на траншове в рамките на изцяло фиксирано ограничение, определено преди присъединяването. Освен това PPA са били коригирани чрез допълнителни приложения няколко пъти след датата на тяхното подписване.
(280)
Комисията отбелязва, че - в съответните случаи - когато се съставя оценката на съвместимостта на помощта с общия пазар, трябва да се обърне необходимото внимание на помощ, предоставена преди държавата-членка да се присъедини към Европейския съюз и приложима след присъединяването.
(281)
Съгласно горепосочените разпоредби от Договора за присъединяване, всички мерки, влезли в сила преди присъединяването и все още приложими след тази дата, които представляват държавна помощ и които не попадат в някоя от категориите, изброени по-долу, се разглеждат, считано от датата на присъединяването, като нова помощ по смисъла на член 88, параграф 3 от Договора за ЕО.
(282)
Трите категории съществуваща помощ, посочени в Договора за присъединяване, обхващат:
1.
мерки за помощ, които не са влезли в сила в Полша преди 10 декември 1994 г.
С изключение на едно PPA с производителя Turów S.A. (66), PPA са подписани след 10 декември 1994 г., и следователно не представляват съществуваща помощ по смисъла на член 88, параграф 1 от Договора за ЕО.
2.
мерки за помощ, включени в списъка на съществуващата държавна помощ, приложен към Договора за присъединяване.
Комисията не е била уведомена нито за схемата, която обхваща PPA, нито за които и да е индивидуални PPA, с оглед включване в списъка на съществуващите схеми за помощ, анексиран към Договора за присъединяване, нито са били включени в допълнението към приложение IV към Договора за присъединяване, посочено в точка 1, буква б), глава 3, приложение IV, което съдържа списък със съществуващи мерки за помощ; като такива, те не представляват съществуваща помощ по смисъла на член 88, параграф 1 от Договора за ЕО.
3.
мерки за помощ, които преди датата на присъединяване са били оценени от органа за държавна помощ в Полша и са били счетени за съвместими с правото на Общността, и срещу които Комисията не е възразила въз основа на сериозни съмнения относно съвместимостта с общия пазар съгласно процедурата, изложена в Договора за присъединяване, така наречената „временна процедура“ (вижте втори параграф, глава 3 от приложение IV към Договора за присъединяване).
Тъй като по така наречената временна процедура в Комисията не са били никакви PPA, те не представляват съществуваща помощ по смисъла на член 88, параграф 1от Договора за ЕО.
(283)
С оглед на факта, че индивидуалните PPA не принадлежат към никоя от категориите съществуваща помощ, изброени в Договора, те представляват нова помощ, считано от датата на присъединяване.
(284)
Комисията отбеляза, че тази категоризация е също така в съответствие с последното изречение на член 1, буква б), точка v) от Регламент (ЕО) № 659/1999. Този член гласи, че когато мерките станат помощ след либерализация в съответствие с правото на Общността (в този случай либерализация на енергийния пазар в съответствие с Директива 96/92/ЕО, която влезе в сила в Полша, когато Полша се присъедини към Европейския съюз), такива мерки не се считат за съществуваща помощ след датата, определена за либерализация, т. е. те се разглеждат като нова помощ.
(285)
По отношение на мненията на заинтересованите страни, посочени в съображение 71, Комисията счита, че те разглеждат PPA като схема за помощ по причините, изложени в съображение 31. Тя също така взема под внимание факта, че решение на държавата да предложи на инвеститорите PPA, които гарантират тяхната жизненост, докато споразуменията са в сила, е общ знаменател за всички PPA.
(286)
Заинтересованите страни се аргументират, че PPA не са представлявали държавна помощ, когато са били сключени и следователно не може да бъдат разглеждани като нова помощ. Те се позовават на съдебното решение Alzetta Mauro, (67) привеждайки довода, че помощ, предоставена на пазар, който първоначално е бил затворен за конкуренция преди неговата либерализация, следва да се разглежда като съществуваща помощ от датата на либерализацията. Независимо от горното член 1, буква б), точка v) от Регламент (ЕО) № 659/1999 засяга както схемите за помощ, така и индивидуалните мерки за помощ.
(287)
Комисията отхвърля този довод. Беше демонстрирано, че всички критерии, определящи съществуването на държавна помощ, са били изпълнени към датата на присъединяването на Полша към ЕС. В частност, беше демонстрирано, че е била осъществявана търговия с електроенергия между Полша и съседните ѝ страни по това време и че полската енергийна борса работи от 1999 г. Във всеки случай не е имало съмнение, че от датата на присъединяване Полша незабавно ще се присъедини към сектор, отворен за конкуренция. Комисията е на мнение, че целта на разпоредбите за държавна помощ, съдържащи се в Договора за присъединяване, е точно да гарантират, че мерки, които биха могли да изкривят конкуренцията между държавите-членки, считано от датата на присъединяване, са били преразгледани. В противоречие с договорите за присъединяване до 1 май 2004 г., Договорът за присъединяване, подписан от Полша и девет други страни е съставен така че да ограничи мерките, считани, че представляват съществуваща помощ в трите специфични случая, описани по-горе. Съдебното решение Alzetta Mauro не касае мярка, предвидена в Договора за присъединяване, и следователно не може да се счита за приложимо в това отношение към оценяваните PPA. Накрая, Комисията е на мнение, че съдебното решение Alzetta Mauro касае действителната ситуация, както е описана в решението на Комисията от дата преди влизането в сила на Регламент (ЕО) № 659/1999.
(288)
Следователно въз основа на Договора за присъединяване Комисията заключава, че PPA представляват нова помощ.
(289)
Предвид факта, че Комисията не е била уведомена за PPA съгласно процедурните правила за държавна помощ, Комисията е на мнение, че те представляват неправомерна помощ.
7.1.4. Приложими разпоредби на Договора
(290)
Заинтересованите страни приведоха аргументи, че Комисията е трябвало да анализира PPA в контекста на временните механизми на Договора за присъединяване, заедно с дело за държавна помощ PL 1/03. (68)
(291)
Комисията отхвърля това твърдение.
(292)
Съгласно временния механизъм на Договора за присъединяване правомощията на Комисията са били ограничени до одобряване или отхвърляне на решения, взети от органите за конкуренция в страните в процес на присъединяване относно мерки, влезли в сила и все още в сила след присъединяването. Дело PL 1/03 касае решение на полския орган в областта на конкуренцията по проектозакона за държавни компенсации за прекратяване на PPA. То не покрива помощ в рамките на самите PPA и полските власти не са подали уведомление за PPA съгласно временната процедура; съответното решение на службата за конкуренция и защита на потребителите също не обхваща индивидуалните PPA. Комисията не е имала правомощия да вземе едностранно решение за разширяване на обхвата на делото въз основа на временната процедура.
(293)
В допълнение, дори ако Комисията е имала правомощия да разшири обхвата на делото едностранно, това не би било възможно в този определен случай, защото законът, преразгледан по временната процедура е предвиждал задължително прекратяване на всички PPA преди присъединяването на Полша към ЕС. Тъй като преразглеждането на Комисията може да обхване само въпросите, свързани с държавната помощ, която е все още приложима след присъединяването, PPA не биха могли да бъдат включени в тази сфера.
(294)
Що се отнася до другите двустранни договори или енергийната харта, Комисията отбелязва, че те не забраняват прекратяването на такива договори, но препоръчват подходяща компенсация, което не променя естеството на PPA като държавна помощ. Целта на тези договори е да гарантира баланс между целите на либерализацията и задължението да се поддържат инвестиции. По отношение на мненията на заинтересованите страни за лишаване от права, Комисията е на мнение, че ако PPA представляваха неправомерна и несъвместима държавна помощ, те биха били незаконни. Съответно прекратяването на тези споразумения не може да се разглежда като лишаване от права. Ако такова прекратяване се счита за лишаване от права, Комисията е на мнение, че могат да бъдат отпуснати компенсации и че условията, изложени в методологията, ще гарантират, че тази компенсация е справедлива.
7.1.5. Оценка на съвместимостта
(295)
Член 87, параграф 1 от Договора за ЕО предвижда генерална забрана върху държавната помощ в рамките на Общността.
(296)
Член 87, параграф 2 и член 87, параграф 3 от Договора за ЕО предвиждат освобождаване от общото правило, че такава помощ е несъвместима с общия пазар, съгласно член 87, параграф 1.
(297)
Освобождаването по член 87, параграф 2 от Договора за ЕО не е в сила в настоящия случай, защото тази мярка няма социален характер, не е била предоставена на индивидуални потребители, не е предвидена за отстраняване на щети, причинени от природни бедствия или извънредни събития и не е била предоставена на икономиката в отделни региони на Федерална република Германия, засегнати от разделянето на тази страна.
(298)
Допълнителни освобождавания са изложени в член 87, параграф 3 от Договора за ЕО.
(299)
Член 87, параграф 3, буква a) гласи, че „помощ за стимулиране на икономическото развитие на региони, където стандартът на живот е необичайно нисък или където има високо равнище на безработица“ може да се счита за съвместима с общия пазар. По-голямата част и дори цяла Полша може да бъде разглеждана като такъв регион.
(300)
Комисията прие насоки за оценка на такава помощ. Когато Полша се присъедини към ЕС, в сила са били насоките за националната регионална помощ (69) („регионалните насоки“). Тези насоки също така определят оценката на регионалната помощ в контекста на член 87, параграф 3, буква в) от Договора за ЕО.
(301)
Съгласно регионалните насоки, държавната помощ би могла по принцип да бъде разрешена само за инвестиционни разходи. Оперативната помощ обикновено е забранена (точка 4.15 от регионалните насоки), но може по изключение да бъде разрешена в определени региони, ако е ограничена като време и прогресивно намалява. (70)
(302)
Помощта не може да бъде разглеждана като инвестиционна помощ. Инвестиционната помощ се определя посредством списък с потенциални допустими разходи, посочени в точки 4.5 и 4.6 от регионалните насоки. Плащанията по PPA очевидно обхващат и други разходи. Най-видният пример е, че PPA гарантират цените на горивата, свързани с експлоатацията на електроцентралите. Разходите за персонала също са обхванати от PPA. Ясно е, че тези разходи не са допустими за инвестиционната помощ. Обратното, те съответстват на текущите разходи на оператора и като такива трябва да бъдат включени в оперативните разходи, както е посочено в точка 4.15 от регионалните насоки.
(303)
Помощта, отпусната по PPA, не е предмет на разумна времева рамка. PPA са сключени за много дълги периоди от време, сходни с очаквания жизнен цикъл на типична електроцентрала. Освен това PPA не включват никакви разпоредби за постепенно намаляване на сумата на помощта. Гарантираните обеми на закупувана електроенергия не са дегресивни, а цените се индексират, което означава, че те по-скоро ще нарастват, отколкото намаляват. Гарантираната печалба и нейния обхват също не намаляват през съответния период от време.
(304)
С оглед на горното Комисията заключава, че помощта не отговаря на дерогацията, предвидена в член 87, параграф 3, буква a) от Договора за ЕО.
(305)
Член 87, параграф 3, буква б) от Договора за ЕО гласи, че „помощите за насърчаване изпълнението на важен проект от общоевропейски интерес или за преодоляването на сериозни затруднения в икономиката на държава-членка“ може да бъде обявена за съвместима с общия пазар.
(306)
Комисията отбелязва, че въпросната помощ не е предвидена за насърчаване изпълнението на важен проект от общоевропейски интерес.
(307)
Комисията не откри и никакви доказателства, че помощта е предназначена за отстраняване на сериозни нарушения в полската икономика. Комисията признава, че електроенергията е важен продукт за икономиката на всяка държава-членка, и че е съществувала нужда от модернизация в този сектор в Полша пред деветдесетте години на 20 век.
(308)
При все това Комисията е на мнение, че понятието „сериозни нарушения в икономиката на държава-членка“ касае много по-сериозни случаи. Само позоваването на потенциалните последствия за икономиката на държава-членка, както направиха заинтересованите страни, не е достатъчно горепосочените разпоредби на Договора да се считат за приложими към дадена мярка. Като минимум биха били необходими по-подробно описание и анализ на вероятността от възникване на такова нарушение и на обхвата на неговите последствия.
(309)
Накрая Комисията отбелязва, че това понятие включва някои идеята за спешност, която е несъвместима с продължителния цикъл на тръжните процедури и преговорите по PPA.
(310)
С оглед на горното Комисията заключава, че помощта не отговаря на дерогацията, съдържаща се в член 87, параграф 3, буква б) от Договора за ЕО.
(311)
Член 87, параграф 3, буква г) от Договора за ЕО гласи, че помощ за насърчаване на културата и опазване на наследството може да се счита за съвместима с Договора за ЕО, когато тази помощ не засяга условията на търговия и конкуренция в Общността в степен, противоречаща на общия интерес. Този член очевидно не се прилага към PPA.
(312)
Член 87, параграф 3, буква в) предвижда разрешаване на държавна помощ за улесняване развитието на някои икономически дейности или на някои икономически региони, доколкото такава помощ не засяга по неблагоприятен начин условията на търговия до степен, която противоречи на общия интерес. Комисията е изготвила няколко насоки и съобщения, които обясняват как ще прилага дерогацията, съдържаща се в този член.
(313)
Заинтересованите страни се позоваха на прилагането на регионалните насоки и на насоките за опазване на околната среда.
(314)
Съображения от 300 до 304 посочват причините, поради които помощта не може да се счита за съвместима с общия пазар при прилагането на регионалните насоки. (71)
(315)
Комисията отбелязва, че насоките за опазване на околната среда, както и насоките за регионална помощ, на първо място разрешават инвестиционна помощ. Оперативната помощ е ограничена до специфични цели. Първата е помощ за управление на отпадъците и енергоспестяване (раздел E.3.1) и е ограничена до максимум 5 години. Втората е помощ под формата на данъчни облекчения или освобождаване (раздел E.3.2). Третата е помощ за възобновяеми енергийни източници (раздел E.3.3). Очевидно никоя от тези разпоредби не се прилага в настоящия случай.
(316)
Четвъртият и последен тип оперативна помощ, която може да бъде разрешена, е помощ за комбинирано производство на електрическа и топлинна енергия (раздел E.3.4). Някои от засегнатите производители произвеждат топлинна и електрическа енергия. При все това нито Полша, нито който и да е от засегнатите производители не са демонстрирали, че тези електроцентрали напълно отговарят на критериите за ефективност, изложени в насоките за опазване на околната среда. В действителност Полша е предоставила на Комисията данни, сочещи, че само ограничена част от производството може да се счита за съвместима с тези критерии за ефективност. По мнение на Комисията това означава, че помощ, която обхваща цялото производство на въпросните юридически лица, не може да бъде разрешена въз основа на тези разпоредби.
(317)
От документите, посочени в съображение 312, единственият, който може да бъде приложен в настоящия случай, е методологията на невъзвръщаемите разходи. Методологията на невъзвръщаемите разходи касае помощ, предоставена на изпълнители, които са изградили електроцентрали преди либерализацията на енергийния сектор и които може да изпитват затруднения при тяхната експлоатация на либерализирания пазар.
(318)
В решението за откриване на процедурата Комисията повдигна редица съмнения относно възможността PPA да бъдат разрешени въз основа на методологията на невъзвръщаемите разходи.
(319)
Едно тези съмнения беше породено от факта, че методологията на невъзвръщаемите разходи посочва, че Комисията изпитва сериозни съмнения относно помощ, предназначена да опазва всички или някои от приходите, предхождащи по дата влизането в сила на Директива 96/92/ЕО, без стриктно да взема предвид допустимите невъзвръщаеми разходи, които могат да възникнат в резултат от въвеждането на конкуренция. (72)
(320)
PPA са били предвидени точно за предпазване на по-голямата част от приходите, предхождащи по дата влизането в сила на Директива 96/92/ЕО, получени от засегнатите производители на електроенергия и електроцентрали. Освен това те касаят електроцентрали с много важен пазарен дял и за много дълъг период от време, значително надвишаващ времето, необходимо за разумен пазарен преход.
(321)
В контекста на горното Комисията заключава, че PPA са несъвместими с критериите, изложени в методологията на невъзвръщаемите разходи. Те противоречат на фундаменталните ѝ принципи, предвидени да направят възможно прогресивен, но естествен пазарен преход.
(322)
Заинтересованите страни са привели аргумента, че PPA могат да бъдат разрешени пряко в съответствие с член 87, параграф 3, буква в) от Договора за ЕО. Те са посочили, че PPA улесняват развитието на полския енергиен сектор, като привличат чужди инвестиции в модерен и природосъобразен капацитет за производство на електроенергия. Като такива PPA са били предвиждани да „улеснят развитието на определени икономически дейности.“
(323)
Комисията отбелязва, че двете горепосочени политически цели, а именно: привличане на инвестиции и насърчаване на природосъобразен капацитет за производство на електроенергия, са същите политически цели, посочени в регионалните насоки и насоките за опазване на околната среда. Комисията извърши анализ на PPA в контекста на тези насоки и заключи, че те не са съвместими с тези правила. Комисията е на мнение, че възможността за позоваване на член 87, параграф 3, буква в) за разрешаване на PPA е изчерпана.
(324)
С оглед на горното Комисията заключава, че PPA са несъвместими с общия пазар.
7.1.6. Специфичният случай на Żarnowiecka Elektrownia Gazowa Sp. z o.o.
(325)
PPA на Żarnowiecka Elektrownia Gazowa Sp. z o.o. е било прекратено от PSE на 17 май 2006 г. преди изграждането на електроцентралата да достигне напреднал стадий. (73) Като се има предвид, че електроцентралата в дадения момент не е била в експлоатация, тя не се е възползвала от PPA. Следователно тя не е използвала никаква държавна помощ.
(326)
Поради това Комисията е на мнение, че това PPA не е предоставило помощ на Żarnowiecka Elektrownia Gazowa Sp. z o.o.
7.2. По отношение на закона
(327)
Комисията анализира четирите кумулативни критерия за съществуване на държавна помощ по смисъла на член 87, параграф 1 от Договора за ЕО.
(328)
Комисията е провела анализ за определяне източника на средства, които да бъдат използвани за плащанията, предвидени от закона. Тя заключи, че тези средства биха били приходи от парафискален налог, определени по силата на същия закон.
(329)
Налогът се налага на всички потребители (член 8 от закона), като неговата зависи от размера и характеристиките на тяхната връзка с електропреносната мрежа (членове 10 и 11 от закона). Сумата на налога се определя от URE (член 12 от закона). Приходите от налога, събрани от доставчиците, се внасят в сметка на името на Zarządca Rozliczeń S.A. Това е дружество със специално предназначение, изцяло притежавано и контролирано от държавата, основано в съответствие с глава 7 от закона. Zarządca Rozliczeń S.A използва средствата за извършване на плащания на подходящите производители на електроенергия по силата на глава 4 от закона под административния надзор на URE.
(330)
Комисията анализира характеристиките на този налог в контекста на практиката си за вземане на решения (74) и съдебната практика на Съда на Европейските общности. (75) Тя направи следните наблюдения.
(331)
Първо, налогът е задължителна вноска, която се налага на всички потребители от държавата.
(332)
Второ, приходите от налога се внасят в сметка на името на Zarządca Rozliczeń S.A. От седемте членове в надзорния съвет на Zarządca Rozliczeń S.A, четирима, включително председателя, се номинират от министри, двама се номинират от президенти на обществени органи (URE и службата за конкуренция и защита на потребителите) и един се номинира от общото събрание на акционерите, т. е. от PSE. Комисията заключава, че Zarządca Rozliczeń S.A е напълно контролирана от държавата. Това заключение се подкрепя от факта, че Zarządca Rozliczeń S.A работи под егидата на URE, която е държавен орган. Следователно, приходите от налога се управляват от орган, който изцяло се контролира от държавата.
(333)
Трето, Zarządca Rozliczeń S.A използва средствата, събрани за извършването на плащания в полза на определени производители на електроенергия, съгласно разпоредбите, приети от държавата в закона. В съответствие със закона, Zarządca Rozliczeń S.A. изплаща средствата на производителите на електроенергия за покриване на невъзвръщаемите разходи под формата на аванси за такива плащания за дадена година и под формата на годишни изравнявания.
(334)
От трите наблюдения по-горе Комисията заключава, че приходите от налога представляват държавни ресурси.
(335)
Законът предвижда плащания към електроцентралите, които са избрали да приложат неговия механизъм. Тези електроцентрали ще получат плащанията в замяна на прекратяване на своите PPA с PSE.
(336)
Плащанията по закона позволяват на получаващите ги електроцентрали да облекчат тежестта на реализираните разходи. Формулата за изчисление на тези плащания предвижда в частност държавата да покрива загубите, свързани с определени видове разходи, плюс обезценяване и цени на горивата, ако приходите, събрани от пазара, не са достатъчни за тази цел, подлежащи на определени условия, които вероятно ще бъдат изпълнени при нормален икономически сценарий. Това означава, че държавните плащания покриват разходите, обикновено поемани от производителите на електроенергия при нормални пазарни условия. Поради това тези плащания представляват икономическо предимство.
(337)
Заинтересованите страни се аргументират, че плащанията не представляват предимство, защото са само справедлива компенсация за прекратяването на PPA. Това твърдение се основава на предпоставката, че самите PPA не представляват икономическо предимство, което не е така в този случай, както беше обяснено в точка 7.1.1.
(338)
Тъй като получателите на закона са същите електроцентрали, които се облагодетелстват от PPA, се прилагат същите аргументи, изложени в съображения от 254 до 257.
(339)
Законът предоставя предимство на много дружества, работещи на пазара за производство на електроенергия. В ЕС този пазар е либерализиран. Мерките, които облагодетелстват дружества в енергийния сектор в една държава-членка, могат да възпрепятстват възможността на дружества от други държави-членки да изнасят електроенергия към тази държава-членка, или да благоприятстват износ на електроенергия към втора група държави-членки. Това в особена сила важи за Полша, която има централно разположение в Европа и е свързана, или лесно може да бъде свързана към няколко държави-членки.
(340)
Конкурентното предимство, произтичащо от закона, може да изкриви конкуренцията и да повлияе на търговията между държавите-членки.
(341)
В контекста на горното Комисията е на мнение, че компенсаторната система, предвидена в закона, представлява държавна помощ.
7.2.1. Предоставяне на помощ в съответствие с правото
(342)
Законът влезе в сила на 4 август 2007 г. Комисията е на мнение, че в съответствие с член 6, параграф 1 от закона производителите на електроенергия, които решат да се възползват от схемата, получават на средства за покриване на невъзвръщаемите разходи едва след сключване на споразумението за прекратяване. В допълнение, съгласно член 22, параграф 4 от закона, първата вноска от авансовото плащане за покриване на невъзвръщаемите разходи е платима на избраните производители на електроенергия до пето число на месеца след изтичане на период от 120 дни, считано от датата на предсрочното прекратяване на PPA по силата на споразумението за прекратяване. В контекста на горното, датата, на която законът влиза в сила, не може да се приема за датата, на която помощта се предоставя на производителите на електроенергия, т.е. датата, на която получателите са получили правно обвързващо разрешение за помощ. Поради това Комисията не счита, че влизането в сила на закона преди приемането на настоящото решение представлява неизпълнение на задължението, посочено в член 88, параграф 3 от Договора за ЕО.
7.2.2. Оценка на съвместимостта
(343)
Член 87, параграф 1 от Договора за ЕО предвижда генерална забрана на държавната помощ в рамките на Общността.
(344)
Член 87, параграф 3, буква в) предвижда разрешаване на държавна помощ за улесняване развитието на някои икономически сектори, когато такава помощ не оказва неблагоприятно въздействие върху условията на търговия до степен, противоречаща на общия интерес. Комисията е изготвила няколко насоки и съобщения, които обясняват как ще прилага дерогацията, съдържаща се в този член.
(345)
Методологията на невъзвръщаемите разходи е предвидена да анализира помощ, предоставена на изпълнители в енергийния сектор в контекст, когато определени решения, вземани от тези изпълнители преди либерализацията, вече нямат смисъл от гледна точка на бизнеса след либерализацията.
(346)
Първия параграф на раздел 3 от методологията на невъзвръщаемите разходи обяснява, че невъзвръщаемите разходи „могат на практика да приемат редица форми: дългосрочни договори за закупуване; инвестиции, направени при скрита или явна гаранция за продажба; инвестиции, направени извън сферата на обичайната дейност и др.“ В конкретния случай помощта е предназначена за инвестиции за модернизация или разширяване на електроцентралите, с PPA като изрична гаранция за продажба. Той също така касае последствията от дългосрочни договори за закупуване на природен газ, сключени от производителите на електроенергия, работещи по тази технология. Следователно Комисията е на мнение, че помощта попада в сферата на методологията за невъзвръщаемите разходи. Съответно тя анализира помощта в контекста на методологията.
(347)
Методологията на невъзвръщаемите разходи предвижда двуетапна оценка на помощта, предназначена за компенсация на невъзвръщаемите разходи. Първият етап, който е посочен в раздел 3 на методологията, касае определението за допустими разходи, което в частност включва изчисляване на максималната компенсация, която може да бъде отпусната. Вторият етап, който се описва в раздел 4 от методологията, касае механизъма за изчисление на реалната компенсация, която да бъде изплатена за невъзвръщаемите разходи, като се взема предвид развитието на конкуренцията на пазара.
(348)
Комисията първо анализира дали помощта отговаря на условията, изложени в точки от 3.1 до 3.12 от методологията на невъзвръщаемите разходи.
(349)
Съгласно точка 3.1 на методологията на невъзвръщаемите разходи, максималните компенсаторни плащания вземат предвид само инвестициите, завършени преди влизането в сила на Директива 96/92/ЕО в Полша, т. е. датата, на която Полша се присъедини към ЕС, и обема от природен газ, договорен съгласно правилото за неустойки преди тази дата. В извънредни случаи инвестициите, договорени преди датата на присъединяването на Полша, но които още не са били завършени към датата на присъединяването, също са взети предвид, но само доколкото Полша беше в състояние да докаже на Комисията, че завършването на тези инвестиции и реализирането на приходи от тях ще доведе до по-ниски невъзвръщаеми разходи, отколкото цялостното спиране на строителните работи.
(350)
В съответствие с точка 3.2 от методологията на невъзвръщаемите разходи, няма съмнение относно съществуването и валидността на гаранциите, предоставени на производителите на електроенергия, тъй като те са изрично упоменати в PPA.
(351)
В съответствие с точка 3.3 от методологията на невъзвръщаемите разходи, участващите инвестиции са значителни и могат да доведат до много големи загуби. Това важи и за дългосрочните договори за закупуване с клауза за неустойка. Комисията е на мнение, че ако тези загуби не бъдат компенсирани по никакъв начин, те биха могли, предвид техния обем, да застрашат бъдещата жизнеспособност на въпросните дружества. Това заключение се подкрепя от реакцията на институциите, финансирали инвестициите, които уведомиха Комисията, че ако не се предоставят подходящи компенсации, това може да се счита за неизпълнение на финансовите спогодби поради значителния риск от банкрут, пред който са изправени въпросните дружества.
(352)
Комисията също така е взела предвид факта, че въздействието на невъзвръщаемите разходи е изчислено във връзка с консолидирани групи. Това позволява надлежно да се вземат под внимание всички ефекти на либерализацията, отрицателни или положителни, върху групата. Този механизъм ще изключи новите инвестиции, ако те очевидно не са заместващи инвестиции. Комисията също така е на мнение, че новите инвестиции в сектора са жизненоважни за правилното функциониране на пазара и че компенсациите за невъзвръщаемите разходи не трябва да представляват пречка.
(353)
Съгласно точка 3.4 от методологията на невъзвръщаемите разходи сумите, предназначени за получателите, са окончателни. Няма друг начин да бъдат възстановени разходите за инвестиции в електроцентрала, освен тя да бъде експлоатирана или продадена на цена, която не може да надвиши приходите, които електроцентралата реализира чрез продажба на произведената от нея електроенергия на пазара. Договорите за закупуване с клауза за неустойка също не могат да бъдат прекратени едностранно от производителите на електроенергия.
(354)
Съгласно точка 3.5 от методологията невъзвръщаемите разходи, свързани с инвестиции в електроцентрали, не са свързани с двустранни споразумения. Следователно няма смисъл да се проверява дали тези невъзвръщаеми разходи произтичат от гаранции, които обвързват две дружества в една и съща група. Невъзвръщаемите разходи, свързани с договори за закупуване с клауза за неустойка, не обвързват дружества, принадлежащи към една и съща група.
(355)
Съгласно точка 3.6 от методологията за невъзвръщаемите разходи полските власти са предоставили на Комисията списък с разходите, които трябва да бъдат покрити от компенсация в случаите, когато приходите на дадена електроцентрала са недостатъчни за тази цел. След като анализира тези категории разходи, Комисията стигна до заключение, че компенсацията няма да надхвърли необходимото за покриване на недостига в приходите от инвестиции за жизнения цикъл на новите активи, включително, където е необходимо, разумен марж на печалба. Изчислението на максималната стойност на компенсацията се основава на редица икономически предположения, включително в частност базова пазарна цена, равна на цената, която нов участник на пазара в Полша е готов да предложи. Допуска се, че основният източник на енергия на този нов пазарен участник са въглища. Комисията провери дали това предположение относно енергийния източник е съвместимо с настоящите тенденции в новите инвестиции в сектора в Полша и дали полският резерв от въглища е достатъчен тази тенденция да продължи в бъдеще. Ако реалната пазарна цена е по-ниска от прогнозираната базова пазарна цена, базовата пазарна цена ще бъде взета предвид при изчисляване на компенсацията. Комисията е на мнение, че тази формула за изчисление на невъзвръщаемите разходи, която е идентична с формулата, използвана в обичайната ѝ практика, (76) взема предвид икономическите разходи, които съответстват на реално инвестираните суми. Компенсацията за договорите за закупуване с клауза за неустойка е била изчислена въз основа на реално договорените количества и на най-добрите прогнози за тенденциите на цените в договорите.
(356)
Съгласно точка 3.7 от методологията на невъзвръщаемите разходи методът, използван за изчисление на компенсацията, взема предвид приходите, реализирани от въпросните активи. Максималната сума на компенсацията е сумата след приспадане на приходите, реализирани от активите в миналото, и може да покрие инвестиционните разходи и паричния поток на електроцентралата от 2007 г. до датата на изтичане на PPA, която може да покрие инвестиционните разходи. Всички тези приходи са взети предвид, считано от датата на сключване на PPA, и цялата получена държавна помощ, считано от 1 май 2004 г. се включва в приспаднатите суми.
(357)
Съгласно точка 3.8 от методологията на невъзвръщаемите разходи стойността на помощ, предоставена в миналото за въпросните активи, по-специално инвестиционна помощ, е приспадната от максималната компенсация.
(358)
Съгласно точка 3.9 от методологията на невъзвръщаемите разходи методът, използван за изчисление на заварените разходи, взема предвид реалните тенденции в цените на електроенергията. Периодичното приравняване в компенсацията ще взема предвид разликата между прогнозната цена на електроенергията, използвана при изчислението на максималната сума на компенсациите, и реалната цена на електричеството. Компенсаторните плащания за договорите за закупуване с клауза за неустойка ще вземат предвид реалното потребление на природен газ и реалната цена на природния газ, но също така и реалната цена, на която е била продадена електроенергията, произведена от дружествата.
(359)
Съгласно точка 3.10 от методологията на невъзвръщаемите разходи, максималната компенсация се изчислява във връзка с цените, които са се понижили преди влизането в сила на Директива 96/92/ЕО в Полша.
(360)
Съгласно точка 3.11 от методологията на невъзвръщаемите разходи компенсациите са изчислени въз основа на най-евтиното решение за държавата. За активи, чието изграждането е започнало преди Полша да се присъедини към Европейския съюз, но които не са били завършени до присъединяването, Полша доказа, че максималната компенсация е изчислена въз основата на по-евтиния от два възможни сценария: завършване на изграждането и експлоатация на новите активи с цел генериране на приходи или спиране на изграждането. Компенсаторния механизъм на невъзвръщаемите разходи, свързани с договорите за закупуване с клауза за неустойка, също е бил замислен по такъв начин, че да осигури стимул производителите на електроенергия реално да експлоатират електроцентралите, за да намалят общите невъзвръщаеми разходи, вместо да спрат производството и да понесат пълните неустойки, което ще доведе до много по-високи невъзвръщаеми разходи. Комисията анализира няколко сценария, предоставени от Полша, с цел да определи дали този механизъм помага за намаляването на общата сума на компенсациите. Последно, ако обемът на договорения природен газ по договори за закупуване с клауза за неустойка бъде предоговорен и намален в рамките на схемата за компенсация, реалната сума на компенсаторните плащания ще бъде съответно намалена.
(361)
Съгласно точка 3.12 от методологията на невъзвръщаемите разходи периодът на изплащане на компенсациите се удължава до 2027 г. Точка 3.12 от съобщението за невъзвръщаемите разходи гласи, че „разходи, които някои предприятия може да се наложи да поемат след крайната дата, посочена в член 26 от директивата (18 февруари 2006 г.) не могат, по правило, да представляват допустими невъзвръщаеми разходи по смисъла на тази методология.“ При все това в бележка 5 на методологията на невъзвръщаемите разходи Комисията заявява, че „трябва да се разбере, че инвестиции, които не могат да бъдат компенсирани или не са икономически жизнеспособни в резултат на либерализацията на вътрешния пазар на електроенергия, могат да представляват невъзвръщаеми разходи по смисъла на тази методология, включително в случаите, когато те трябва по принцип да бъдат разсрочени след 2006 г. Освен това ангажименти или гаранции, които задължително трябва да продължат да се спазват след 18 февруари 2006 г., защото тяхното неизпълнение може да доведе до значителни рискове във връзка с опазването на околната среда, обществената безопасност, социалната защита на работниците или сигурността на електропреносната мрежа, могат, ако са надлежно доказани, да представляват допустими невъзвръщаеми разходи според тази методология.“
(362)
Невъзвръщаемите разходи, посочени в закона, са тясно свързани с инвестиции в електроцентралите, които не могат да бъдат компенсирани в резултат на либерализацията на вътрешния енергиен пазар. Това важи и за договорите за закупуване с клауза за неустойка, сключени с цел доставка към електроцентралите, сключили PPA, до степен, съвместима с обема електроенергия, покрит от PPA. С оглед на горепосочената бележка под линия 5, Комисията може да разреши удължаване на компенсацията след крайния срок, ако счете това за оправдано в контекста на обстоятелствата по случая.
(363)
Комисията отбелязва, че въпросните инвестиции са инвестиции в електроцентрали. Това са особено дългосрочни инвестиции (от 15 до 30 години), които са много чувствителни към тенденциите на цените на електроенергията, за които е трудно да бъдат прогнозирани, особено по време на преходния период към напълно либерализиран пазар. Разходите за тези инвестиции не могат да бъдат компенсирани в случаи, когато цените на електроенергията са по-ниски от цените, предвидени при изграждането на електроцентралите.
(364)
При тези обстоятелства Комисията е на мнение, както и в предишните документи, касаещи Гърция (77) и Португалия, (78) че бележка под линия 5 от методологията на невъзвръщаемите разходи се прилага към тези специфични невъзвръщаеми разходи и обосновава предоставянето на компенсация след 2006 г. и до изтичането на първоначалните PPA.
(365)
Предвид горното Комисията заключава, че законът отговаря на критерия, изложен в точки от 3.1 до 3.12 от методологията на невъзвръщаемите разходи. Максималната компенсация за невъзвръщаемите разходи не надвишава нивото, позволено от методологията на невъзвръщаемите разходи. Следователно те трябва да бъдат разглеждани като допустими по смисъла на методологията.
(366)
Комисията анализира дали помощта отговаря на условията, изложени в точки от 4.1 до 4.6 от методологията на невъзвръщаемите разходи.
(367)
В съответствие с точка 4.1 от методологията на невъзвръщаемите разходи, максималните суми на компенсацията са били изчислени въз основа на ясно определени индивидуални електроцентрали и договори за закупуване с клауза за неустойка. Реално изплатените компенсации няма да надвишават тези максимални суми.
(368)
В съответствие с точка 4.2 от методологията на невъзвръщаемите разходи реално изплатените компенсации ще вземат предвид реалните тенденции в основните икономически данни, по-специално цените на електроенергията и количеството природен газ, закупен по договори с клауза за неустойка. Например ако реалните цени на електроенергията са различни от базовата пазарна цена, посочена в съображение 355, сумата на реалната компенсация ще бъде съответно изменена. Реалните компенсаторни суми за договори за закупуване с клауза за неустойка също ще вземат предвид реалните условия, при които засегнатите производители на електроенергия закупуват природния газ и продават произведената от тях електроенергия на пазара.
(369)
В съответствие с точка 4.3 от методологията на невъзвръщаемите разходи, полските власти са се ангажирали да предоставят на Комисията годишен доклад за прилагането на закона.
(370)
В съответствие с точка 4.4 от методологията на невъзвръщаемите разходи базовата пазарна цена, разгледана в съображение 355, нараства значително във времето, в резултат на което сумата на платимата компенсация ще намалее в определена степен, което Комисията счита за благоприятно.
(371)
Съгласно точка 4.5 от методологията на невъзвръщаемите разходи максималната сума на компенсациите, които трябва да бъдат платени на дадено дружество, е предварително определена. Това взема предвид бъдещите печалби на получателите, произтичащи от ръста на производителността. Уведомлението за помощта е посочило по-специално как изчисленията на невъзвръщаемите разходи ще вземат предвид промени в различни икономически фактори (като цени, пазарни дялове или други уместни фактори, посочени от държавите-членки и включени в методологията).
(372)
В съответствие с точка 4.6 от методологията на невъзвръщаемите разходи, полските власти са поели ангажимент да не предоставят никаква помощ за оздравяване или преструктуриране на дружествата-получатели по закона за период от десет години след последното плащане към въпросните дружества. Този период, който за някои дружества продължава до 2037 г., е съвместим с принципа за еднократност, тълкуван от Комисията в точка 73 на насоките на Общността относно държавна помощ за оздравяване и преструктуриране на фирми в затруднено положение. (79) Комисията е на мнение, че това решение предоставя и достатъчна гаранция, че няма неоправдано натрупване на помощ в рамките на методологията на невъзвръщаемите разходи.
(373)
Предвид горното Комисията заключава, че законът съответства на критериите, изложени в точки от 4.1 до 4.6 от методологията на невъзвръщаемите разходи. Методът за извършване на реалните плащания по невъзвръщаемите разходи следователно е съвместим с методологията на невъзвръщаемите разходи.
(374)
С оглед на казаното по-горе Комисията заключава, че законът е съвместим с методологията на невъзвръщаемите разходи. Помощ, предвидена да компенсира допустими невъзвръщаеми разходи, отговаря на критериите, изложени в методологията и следователно може да бъде обявена за съвместима с общия пазар.
(375)
Подходящите производители на електроенергия са били упълномощени да получат помощ в съответствие с методологията на невъзвръщаемите разходи, считано от 1 май 2004 г. Законът предвижда система за бъдещи компенсации, но при изчислението на максималните компенсаторни суми, сумите на получените в миналото от производителите на електроенергия помощи също се вземат предвид. Съгласно приложение 2 към закона максималната компенсаторна сума е сумата след приспадане на приходите, реализирани от активите в миналото и която е достатъчна да покрие инвестиционните разходи. Както е посочено в съображение 356, всяка държавна помощ, получена на 1 май 2004 г., е включена в приспаднатите приходи. Отчитайки закона за съвместим с общия пазар, Комисията също така счита сумите получена от получателите помощ, считано от 1 май 2004 г., за съвместими с общия пазар.
7.2.3. Специфичен случай на Dalkia Poznań Zespół Elektrociepłowni S.A. и Electrabel Połaniec S.A.
(376)
Двете PPA, сключени с Dalkia Poznań Zespół Elektrociepłowni S.A. и Electrabel Połaniec S.A., изтекоха на 31 декември 2006 г. По тази причина тези електроцентрали не попадат в обхвата на закона. Тъй като никое от тези PPA не се обхваща от закона, те не се разглеждат и от настоящото решение и Комисията ще издаде отделно решение за двете засегнати дружества.
8. ЗАКЛЮЧЕНИЕ
(377)
Комисията заключава, че:
а)
PPA представляват държавна помощ по смисъла на член 87, параграф 1 от Договора за ЕО, с изключение на PPA със Żarnowiecka Elektrownia Gazowa Sp. z o.o., и че тази държавна помощ е несъвместима с общия пазар;
б)
законът представлява държавна помощ по смисъла на член 87, параграф 1 от Договора за ЕО, и че тази държавна помощ е съвместима с общия пазар при прилагане на член 87, параграф 3, буква в) от Договора за ЕО.
(378)
Както беше обяснено в точка 7.1.1, елементът на държавна помощ, предвиден в PPA, се състои предимно от факта, че PPA гарантират закупуването от страна на PSE на определен обем електроенергия по цена, покриваща всички производствени разходи.
(379)
Тъй като държавната помощ е несъвместима с Договора за ЕО, тя трябва да бъде прекратена. Тъй като разпоредбите за гарантирани вземания и гарантирано покриване на разходите са основните разпоредби на PPA, Комисията заключава, че прекратяването на държавната помощ може да бъде постигнато само чрез прекратяване на самите PPA.
(380)
Комисията е на мнение, че прекратяването на PPA ще предполага полагане на значителна работа от страните, особено що се отнася до споразумението по условията, определящи прекратяването на PPA. Комисията е на мнение, че е необходимо да предостави разумен период от време за осъществяването на този процес, за да се гарантира, че сигурността на доставките на електроенергия остават адекватни и че преходът към напълно либерализиран пазар в Полша се извършва при добри условия. Тези цели са също така в интерес на Общността.
(381)
При изготвянето на закона в рамките на националния законодателен процес, Полша се допита до всички заинтересовани страни относно техническите въпроси, свързани с доброволното прекратяване на PPA. В резултат крайния срок, посочен от закона за сключване на споразуменията за прекратяване на PPA, е 150 дни, считано от датата на влизане на закона в сила, т. е. 1 януари 2008 г. Комисията е на мнение, че този период също е достатъчен за целите на прекратяването на PPA съгласно изискванията на настоящото решение. Комисията е на мнение, че съгласно член 5 от закона PPA ще бъдат реално прекратени на първия ден от месеца след изтичането на период от 210 дни, започващ от датата на влизане в сила на закона (т.е. 1 април 2008 г.).
(382)
Съответно, както е посочено в съображения 356 и 375, сумите получена от получателите помощ, считано от 1 май 2004 г., попадат в обхвата на закона и следователно се считат за съвместими с общия пазар,
(383)
В специфичния случай на Żarnowiecka Elektrownia Gazowa Sp. z o.o. Комисията заключава, че електроцентралата не е извлякла ползи от помощ в съответствие със своето PPA.
(384)
Двете PPA, сключени с Dalkia Poznań Zespół Elektrociepłowni S.A. и Electrabel Połaniec S.A., не попадат в обхвата на настоящото решение. Комисията ще разгледа тези две дружества в отделно решение,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
1. Споразуменията за закупуване на електроенергия между Polskie Sieci Elektroenergetyczne S.A. и дружествата, посочени в приложение 1 към закона за правилата, определящи покриването на разходите, направени от предприятията във връзка с предсрочното прекратяване на споразуменията за закупуване на електроенергия, представляват държавна помощ по смисъла на член 87, параграф 1 от Договора за ЕО за производителите на електроенергия.
2. Държавната помощ, посочена в член 1, параграф 1, е била предоставена неправомерно и е несъвместима с общия пазар.
Член 2
1. Полша е длъжна да прекрати споразуменията за закупуване на електроенергия, посочени в член 1.
2. Споразуменията за прекратяване на споразуменията за закупуване на електроенергия се сключват до 1 януари 2008 г. и влизат в сила не по-късно от 1 април 2008 г.
Член 3
Споразумението за закупуване на електроенергия между Polskie Sieci Elektroenergetyczne S.A. и Żarnowiecka Elektrownia Gazowa Sp. z o.o. не представлява държавна помощ по смисъла на член 87, параграф 1 от Договора за ЕО.
Член 4
1. Компенсацията, предвидена в закона, представлява държавна помощ по смисъла на член 87, параграф 1 от Договора за ЕО за производителите на електроенергия, изброени в допълнение 2 към закона.
2. Държавната помощ, посочена в член 4, параграф 1, е съвместима с общия пазар въз основа на методологията на невъзвръщаемите разходи.
3. Максималният размер на компенсацията, предвиден в закона, е сумата след приспадане на общите приходи, реализирани от активите в рамките на PPA, която е на разположение за покриване на инвестиционните разходи.
Член 5
1. До 31 януари 2008 г. полските власти уведомяват Комисията за мерките, взети от Полша, за прилагане на настоящото решение.
2. Полските власти представят на Комисията годишни доклади за прилагането на закона.
Член 6
Адресат на настоящото решение е Република Полша.
Съставено в Брюксел на 25 септември 2007 година.
COMMISSION DECISION
of 25 September 2007
on State aid awarded by Poland as part of Power Purchase Agreements and the State aid which Poland is planning to award concerning compensation for the voluntary termination of Power Purchase Agreements
(notified under document number C(2007) 4319)
(Only the Polish text is authentic)
(Text with EEA relevance)
(2009/287/EC)
THE COMMISSION OF THE EUROPEAN COMMUNITIES,
Having regard to the Treaty establishing the European Community, and in particular the first subparagraph of Article 88(2) thereof,
Having regard to the Agreement on the European Economic Area, and in particular Article 62(1)(a) thereof,
Having called on interested parties to submit their comments pursuant to the provisions cited above (1) and having regard to their comments,
Whereas:
1. PROCEDURE
(1)
By letter dated 1 March 2005, ref. WEH/1023/6-54/05, registered on 3 March 2005 (SG/2005/A/226), Poland gave notification to the European Commission, under Article 88(3) of the EC Treaty, of a bill on ‘the rules governing the covering of costs incurred by enterprises in connection with the early termination of Power Purchase Agreements’ (the Bill).
(2)
Following a preliminary assessment, the Commission found the notification to be incomplete and, by letter of 27 April 2005, asked Poland to provide additional information on the measure.
(3)
By letter of 1 June 2005, registered on 2 June 2005, Poland submitted some of the additional information requested; the remaining information was provided by letter of 24 June 2005, registered on 28 June 2005.
(4)
On 28 and 29 June 2005, at Poland's request, a technical meeting was organised to discuss the notification. The meeting identified the remaining aspects still to be clarified in writing by Poland in order to provide the Commission with comprehensive information for its assessment.
(5)
In the absence of a comprehensive reply, the Commission reminded the Polish authorities by letter of 28 July 2005 (D/55776) of the clarifications requested at the meeting of 28 June 2005 and asked Poland to provide the requested information.
(6)
By letter of 7 September 2005, registered on 9 September 2005, Poland informed the Commission that work on the Bill had been halted as the parliamentary term had ended.
(7)
By letter dated 23 November 2005, the Commission informed Poland that it had decided to initiate the procedure laid down in Article 88(2) of the EC Treaty in respect of the Bill and in respect of Power Purchase Agreements (PPAs) in the Polish electricity sector.
(8)
The Commission decision to initiate the procedure was published in the Official Journal of the European Union. (2) The Commission called on interested parties to submit their comments.
(9)
By letter of 16 December 2005 the Polish authorities requested that certain information contained in the decision to initiate the procedure not be disclosed to third parties. The Commission replied to the request and, by letter of 25 January 2006, presented its proposal for the non-confidential version of the decision, which was accepted by the Polish authorities by e-mail of 16 February 2006 registered on the same day.
(10)
Poland provided the Commission with the first part of its comments on the initiation of the procedure in connection with the Bill on the early termination of Power Purchase Agreements by letter dated 28 December 2005, registered by the Commission on 4 January 2006, which described the action taken to allay the concerns expressed by the Commission on the Bill. Second, following a request for a deadline extension which was accepted by the Commission on 12 January 2006, the Polish authorities provided their comments on the Commission's assessment of the PPAs by letter dated 23 January 2006, registered by the Commission on 26 January 2006.
(11)
As a supplement to their letter of 23 December 2005, the Polish authorities provided by letter of 5 April 2006, registered on 6 April 2006, a further description of the planned changes to the Bill on the early termination of Power Purchase Agreements in order to bring it in line with the relevant state aid rules. The annexes to that letter were provided by letter of 6 April 2006, registered on 10 April 2006.
(12)
The Commission received comments from interested parties. By letter dated 20 June 2006 the Commission forwarded these comments to Poland, which was given the opportunity to react.
(13)
The decision to open the procedure was challenged by one of the interested parties before the Court of First Instance by way of an application lodged on 12 May 2006 and was assigned reference number T-142/06.
(14)
Following a request by the Polish authorities dated 7 July 2006, registered on 12 July 2006, most of the comments were translated into Polish and transmitted to the Polish authorities by letter of 23 February 2007. In reply to that letter, by letter dated 12 March 2007, registered on the same day, the Polish authorities informed the Commission that it was no longer necessary to translate the remaining comments.
(15)
The Polish authorities subsequently submitted an opinion on the interested parties' comments by letter dated 28 March 2007, registered by the Commission on the same day.
(16)
In reply to the Commission's letter dated 28 April 2006, the Polish authorities submitted additional information on the measure by letter of 6 June 2006 registered on 8 June 2006. By letter of 13 July 2006, registered on 17 July 2006, the Polish authorities submitted copies of the PPAs with the corresponding annexes and appendices (609 documents in total) in paper format.
(17)
By letter registered on 4 May 2006 the Polish authorities requested an interpretation of one of the points of the Commission Communication relating to the methodology for analysing state aid linked to stranded costs (the Stranded Costs Methodology). (3)
(18)
By letter of 27 September 2006 the Commission sent the Polish authorities a list of points which were of crucial importance for the drafting of the Bill on the early termination of Power Purchase Agreements.
(19)
Different versions of the Bill on the early termination of Power Purchase Agreements at different stages of the legislative procedure in Poland were submitted by letters registered on 17 August 2006, 5 January 2007 and 28 May 2007 and by e-mail registered on 29 May 2007 (English version of the Bill).
(20)
In the course of the procedure, Poland provided additional information on the measure by letters registered on 31 January 2007 and 4 April 2007, by emails dated 2, 4, 7 and 11 May 2007 and by letter registered on 6 June 2007.
(21)
By letter dated 3 April 2007 the Commission asked the Polish authorities about progress with legislative work on the Bill on the early termination of Power Purchase Agreements and about the action taken by Poland further to earlier discussions with the Commission.
(22)
In addition, within the framework of the investigation procedure, meetings were held with the Polish authorities on 5 April 2006, 7 September 2006, 26 October 2006, 2 February 2007, 22 February 2007, 26 April 2007, 2 May 2007 and 14 May 2007.
(23)
By letter of 9 July 2007 Poland submitted the final version of the Early Termination of Purchase Power Agreements Act, which was adopted by the Polish Parliament and entered into force on 4 August 2007. On 18 July 2007 Poland submitted the English translation of the Act and a list of the changes made to the Act by the Upper Chamber of Parliament, the Senate, together with an explanatory memorandum.
2. DESCRIPTION OF THE AID
2.1. Power Purchase Agreements
(24)
In the mid-90s the Polish government decided to launch a programme designed to modernise the Polish electricity sector and bring it into line with the technical and environmental standards of Western Europe.
(25)
In order to implement this programme, Poland launched a tender procedure with a view to selecting projects for new or modernised electricity generation plants. These projects would be awarded long-term PPAs for their generation capacity. The decision to launch the tendering procedure was taken by the Ministry of Trade and Industry. The procedure was organised under the aegis of the Ministry by Polskie Sieci Elektroenergetyczne S.A. (PSE), the publicly owned Polish electricity network operator.
(26)
Technical documents and specifications for the tendering procedure were published in August and September 1994. The documents indicated three objectives to be met by the projects: procurement of cheap electricity, maintenance of a reasonable level of security of supply and improvement of environmental standards/prevention of environmental deterioration, taking into account the requirements of integration between Poland and Western Europe.
(27)
Various criteria were used to evaluate the bids, including: the project's efficiency, the volume of capital expenditure, pro-environmental action and the use of proven technologies and stable and secure sources of fuel.
(28)
The deadline for submitting bids was 5 January 1995. 44 bids were received. The least attractive bids were eliminated. Direct negotiations were undertaken with the remaining bidders. These negotiations led to the conclusion of PPAs with several companies or groups of companies.
(29)
The PPAs were signed between 1996 and 1998, with the exception of one of seven PPAs with Południowy Koncern Energetyczny S.A. group (PKE), which was signed on 12 April 1995, and the PPA with Elektrownia Turów, which was signed on 26 August 1994.. The PPA with Elektrownia Turów was not covered by the decision to initiate the procedure (4) and is therefore not covered by this Decision. The following table lists the companies concerned.
Table 1
PPAs in Poland
No
Name of recipient
1
BOT Górnictwo i Energetyka S.A.
2
Południowy Koncern Energetyczny S.A.
3
Elektrownia Kozienice S.A.
4
Zespół Elektrowni Dolna Odra S.A.
5
Zespół Elektrowni Pątnów-Adamów-Konin Pątnów II
6
Electrabel Połaniec S.A.
7
Elektrociepłownia Kraków S.A. (5)
8
Dalkia Poznań Zespół Elektrociepłowni S.A.
9
Elektrociepłownia Rzeszów S.A.
10
Elektrociepłownia Nowa Sarzyna Sp. z o.o.
11
Elektrociepłownia Lublin Wrotków Sp. z o.o.
12
Elektrociepłownia Chorzów ‘ELCHO’ S.A.
13
Żarnowiecka Elektrownia Gazowa Sp. z o.o.
14
Elektrociepłownia Zielona Góra S.A.
Source: Decision to initiate the procedure.
(30)
The duration of PPAs ranges from 7 to 20 years, calculated from the date on which the power plant starts operating; most of them have been concluded for a period of more than 15 years. The last PPA expires in 2027.
(31)
All PPAs are underpinned by the same basic principles:
(a)
power generators undertake to create new capacity, to modernise equipment and to supply PSE with a fixed minimum volume of electricity from the plant in question;
(b)
PSE undertakes to purchase at least that minimum volume of electricity;
(c)
the electricity purchase price is based on passing costs on to the consumer; power generators charge PSE an amount equivalent to all their fixed and variable costs, plus a profit margin.
However, since the final content of PPAs is the result of an individual set of negotiations for each project, they are not completely identical and the details may differ.
(32)
Some PPAs have been amended, some several times, since they were signed. These amendments changed certain aspects of the contract, but the main principles described above were always respected.
2.2. Bill on the early termination of PPAs in respect of which the decision to initiate the procedure was taken
(33)
The Bill in respect of which the decision to initiate the procedure was taken provided for the power generators listed in Table 1 to voluntarily terminate PPAs concluded with PSE. The power generators that opt in to the system would be entitled to compensation under the conditions laid down in the Bill.
(34)
Compensation may cover the difference between the costs incurred by a company for the purpose of discharging a PPA and the share of the revenue generated by the sale of electricity that the company can use to cover these costs. This difference is hereinafter referred to as ‘the compensatable difference’. These costs also include costs directly linked to the termination of the PPA, such as costs associated with early loan repayments.
(35)
Compensation takes the form of an initial payment, followed by annual adjustments until 2016 and a final adjustment in that year.
(36)
The initial payment is equal to the compensatable difference from 2006 to 2025 or to the year in which the PPA in question was originally to expire, whichever is earlier, based on forecast trends in prices and market shares over that period.
(37)
During the period from the entry into force of the Bill to 2014, the amount of the compensatable difference will be recalculated annually on the basis of actual economic data and compared against the amount originally calculated on the basis of the forecast. If the actual value differs from the forecast, an adjustment will be made which may be positive or negative and will give rise either to a further payment to the recipient or to reimbursement by the recipient, as appropriate. For practical reasons, in particular the time needed to collect and compile all data, computation of adjustments will actually take place two calendar years after the year to which the economic data refer.
(38)
In 2016 a new forecast will be established for trends in prices and market shares covering the period from 2015 to 2025 or the year in which the PPA in question was originally to expire, whichever is earlier (the remaining period). The amount of the compensatable difference over the remaining period, determined on the basis of this forecast, will be compared against the value calculated using the original forecast. If these amounts are different, a final adjustment will be made which will cover the whole remaining period. Like the previous adjustments, the final adjustment may be positive or negative and will give rise either to a further payment to the recipient or to reimbursement by the recipient, as appropriate.
(39)
The total compensation paid, including adjustments, may not exceed the following maximum amount. This maximum amount is determined for individual companies or, where companies belong to a single group, for the group: (6)
Table 2
Maximum compensation provided for in the version of the Bill analysed in the decision to initiate the procedure
(in 1000 PLN)
Name of recipient
Maximum compensation
1
BOT Górnictwo i Energetyka S.A.
7 554 899
2
Południowy Koncern Energetyczny S.A.
5 085 101
3
Elektrownia Kozienice S.A.
1 610 729
4
Zespół Elektrowni Dolna Odra S.A.
1 106 014
5
Zespół Elektrowni Pątnów-Adamów-Konin Pątnów II
2 173 335
6
Electrabel Połaniec S.A.
1 204 454
7
Elektrociepłownia Kraków S.A.
84 656
8
Dalkia Poznań Zespół Elektrociepłowni S.A.
132 773
9
Elektrociepłownia Rzeszów S.A.
302 684
10
Elektrociepłownia Nowa Sarzyna Sp. z o.o.
641 453
11
Elektrociepłownia Lublin Wrotków Sp. z o.o.
508 176
12
Elektrociepłownia Chorzów ‘ELCHO’ S.A.
1 338 272
13
Żarnowiecka Elektrownia Gazowa Sp. z o.o.
1 013 081
14
Elektrociepłownia Zielona Góra S.A.
540 323
Total
22 755 627
Source: Decision to initiate the procedure.
(40)
This maximum amount is equal to the compensatable difference as calculated from 2006 to 2025 on the basis of the hypothesis that prices on the electricity market will increase steadily but slowly from a level even lower than at present to the levels recorded in Western Europe. In this scenario, average electricity prices start around EUR 22/MWh in 2006, increase slowly to EUR 30/MWh in 2015, then rise more steeply to around EUR 40/MWh in 2018 and stabilize around this amount, with some upward and downward fluctuations, until the end of the reference period in 2025.
(41)
Compensation will be paid by PSE or a fully state-owned subsidiary, and financed by the introduction of a levy on consumers proportionate to their subscription to the electricity grid. In order to finance the large initial payment, PSE and/or its subsidiary will securitize revenue from the levy.
3. GROUNDS FOR INITIATING THE PROCEDURE
(42)
In its decision to initiate the procedure, with a view to assessing the notified Bill, the Commission examined both the state aid element of the PPAs themselves and the state aid element of the compensation paid in the event of termination of the PPAs. As explained in point 3 of the decision to initiate the procedure, these two measures were closely connected.
(43)
The doubts raised in the decision to initiate the procedure are summarised in points 3.1 and 3.2. below. For a more detailed assessment, the Commission refers to point 3 of the decision to initiate the procedure.
3.1. Power Purchase Agreements
(44)
In its preliminary analysis, the Commission took the view that the PPAs were likely to provide a competitive advantage to the contracting power generators, which would distort competition and affect trade between Member States.
(45)
The Commission expressed the view that PPAs did not constitute existing aid as - on the basis of the Accession Treaty - none of the PPAs was eligible for one of the three categories of aid that were regarded, as of accession, as existing aid within the meaning of Article 88(1) of the EC Treaty. (7)
(46)
In particular, first, none of the PPAs (with the exception of the one signed with Elektrociepłownia Turów) had entered into force before 10 December 1994. Second, the Commission had not been given notice of the PPAs under the so-called ‘interim procedure’ and, third, none of the PPAs had been indicated on the existing aid list annexed to the Accession Treaty.
(47)
The Commission stated that, since the PPAs had not been notified to it under Article 88(3) of the EC Treaty, they constituted unlawful aid within the meaning of Article 1(f) of Council Regulation (EC) No 659/1999 of 22 March 1999 laying down detailed rules for the application of Article 93 of the EC Treaty (8).
(48)
The Commission expressed the view that the terms and conditions of the PPAs put power generators which were parties to a PPA in a more advantageous economic situation than other power generators that were not parties to a PPA and companies in other, comparable sectors in which such long-term agreements had not even been offered to market players. The measure was therefore found, on a preliminary basis, to confer a selective advantage to those power generators.
(49)
The Commission also noted that the electricity markets had been opened to competition and that electricity had been traded between Member States at least since the entry into force of Directive 96/92/EC of the European Parliament and of the Council of 19 December 1996 concerning common rules for the internal market in electricity (9). Measures that favour companies in the energy sector in one Member State were therefore regarded as potentially impeding the scope for companies from other Member States to export electricity to that Member State, or favouring exports of electricity to the second group of Member States.
(50)
The Commission also expressed the view that this advantage entailed the use of state resources, because the decision to sign the PPAs was a consequence of state policy implemented via the network operator PSE, which was fully state-owned. Under the case law of the Court of Justice of the European Communities (Court of Justice), when a state owned company uses its funds in a way that can be deemed to constitute state action, then these funds should be regarded as state resources within the meaning of Article 87(1) of the EC Treaty. (10)
(51)
The Commission therefore concluded that the PPAs probably constituted state aid to the power generators within the meaning of Article 87(1) of the EC Treaty.
(52)
The Commission went on to state that the Stranded Costs Methodology should be used to analyse the state aid received by the power generators. On the basis of the documents in its possession at the time, the Commission had doubts as to the PPAs' compatibility with the criteria set out in the Stranded Costs Methodology.
(53)
First, the Commission had doubts that the very rules governing a PPA which foreclosed a significant part of the market could be deemed compatible with the fundamental objectives of the Stranded Costs Methodology, i.e. to increase the pace of liberalisation of the sector by granting adequate compensation to incumbents facing unfair competition.
(54)
Second, the Commission doubted that the aid element included in PPAs would be compatible with the detailed criteria of the Stranded Costs Methodology as regards the calculation of eligible stranded costs and the attribution of adequate compensation.
3.2. Compensation in the event of early termination of PPAs
(55)
In the decision to initiate the procedure the Commission used the same reasoning as the one explained above to determine whether the PPAs contained aid elements. It subsequently concluded, on a provisional basis, that aid elements were also present in cases of compensation for the early termination of PPAs. (11)
(56)
The Commission then analysed the compatibility of the aid element of compensation with the criteria set out in the Stranded Costs Methodology.
(57)
The Commission doubted that the compensation was compatible with the detailed criteria of the Stranded Costs Methodology as regards the calculation of eligible stranded costs and the awarding of adequate compensation.
4. COMMENTS FROM INTERESTED PARTIES
(58)
Following the publication of the decision to initiate the procedure, and within the relevant deadline or, in a few cases, following a deadline extension requested by the interested parties, the Commission received comments from:
(a)
the following electricity generators: Elektrociepłownia Rzeszów S.A. (Elektrociepłownia Rzeszów), Electrabel SA and Electrabel Połaniec S.A. (collectively referred to as ‘Electrabel’), Zespół Elektrowni Pątnów - Adamów - Konin S.A. and Elektrownia Pątnów II Sp. z o.o. (collectively referred to as ‘PAK’), BOT Górnictwo i Energetyka S.A., BOT Elektrownia Opole S.A. and BOT Elektrownia Turów (collectively referred to as ‘BOT’), Elektrociepłownia Chorzów ‘ELCHO’ Sp. z. o.o. Elektrociepłownia Kraków S.A (ECK)., Elektrociepłownia Zielona Góra S.A. (ECZG) and Elektrociepłownia Nowa Sarzyna Sp. z o.o. (ENS);
(b)
the following banking institutions that provided financing to the electricity generators: Dresdner Bank AG London Branch, Bank Pekao S.A., WestLB AG London Branch (12) and WestLB AG (collectively referred to as ‘the Banks’);
(c)
PSE.
(59)
The comments submitted to the Commission by the parties are very similar, sometimes virtually identical. For that reason, instead of describing the comments of each interested party separately, the Commission has grouped them into general categories (see below).
4.1. Comments on the PPAs
(60)
The interested parties argue that PPAs should not be regarded as ‘still applicable after accession’ within the meaning of Annex IV, paragraph 3, subparagraph 1(c) to the Accession Act. (14)
(61)
The interested parties argue that measures that were established in accordance with the law prior to accession should not be reviewed by the Commission after accession. This is in line with the general principle of non-retroactivity. The Community state aid rules were not supposed to apply until accession.
(62)
The interested parties refer to previous Commission decisions (15) in which the Commission stated that aid systems which, in their view, were similar to the PPAs, did not apply after accession.
(63)
In their opinion, any aid under PPAs would have been awarded prior to accession. Annual payments would still have to be effected but should not be regarded as constituting new aid.
(64)
PPAs fixed the volume of electricity to be purchased by PSE and the purchase price for the electricity over the period in question. In the case of certain items at least, prices were calculated in such a way that they could not exceed a level previously agreed between the parties or fluctuations would be limited to a reasonable amount as compared to specified market prices, i.e. the most objective standard possible. Actual prices were sometimes even lower, in particular because the Polish regulator kept indirect control over them. As such, the state's maximum exposure was also clearly determined by the PPAs prior to accession.
(65)
The interested parties argue that, even if one was to admit that the PPAs constitute state aid within the meaning of Article 87(1) of the EC Treaty, this state aid should be regarded as existing aid within the meaning of Article 1(b) of Regulation (EC) No 659/1999.
(66)
The interested parties take the view that a decision determining whether aid awarded prior to accession and continued after accession should be regarded as ‘new aid’ or ‘existing aid’ should not be based solely on Annex IV to the Accession Act. According to the interested parties, if such aid does not qualify as existing aid under Annex IV of the Accession Act, it should still be examined in the light of Article 1(b)(ii) to (v) of Regulation (EC) No 659/1999.
(67)
The interested parties argue that Article 1(b)(v) of Regulation (EC) No 659/1999 applies to the PPAs, and that therefore the PPAs constitute ‘existing aid’.
(68)
The interested parties go on to state that the last sentence of Article 1(b)(v) of Regulation (EC) No 659/1999 does not apply to the PPAs for three reasons.
(69)
First, in the Alzetta Mauro judgment, (17) the Court ruled that aid that existed in a certain market which was initially closed to competition before its liberalisation is to be regarded as existing aid from the time of liberalisation. According to the interested parties, this judgment is based directly on an interpretation of Article 88(1) of the EC Treaty, and therefore takes precedence over Regulation (EC) No 659/1999.
(70)
Second, in any event, given that Regulation (EC) No 659/1999 had not yet entered into force when the electricity market was liberalised under Directive 96/92/EC or when the PPAs were signed, the rules as set out in the Alzetta Mauro judgment applied, not Regulation (EC) No 659/1999.
(71)
Third, a comparison of the wording of the different categories in Article 1(b) of Regulation (EC) No 659/1999 leads to the conclusion that Article 1(b)(v) applies only to state aid schemes, since individual aid was not explicitly mentioned.
(72)
In support of this contention, the interested parties also point to the fact that the PPAs were private-law agreements as opposed to state measures. According to the interested parties, it would be a perverse outcome if a contract legally and validly concluded before Poland's accession to the EU and liberalisation were to become illegal after accession. The interested parties take the view that this would be an expansive and retroactive interpretation of the EC Treaty state aid rules which is incompatible with the internationally recognised principles of legal certainty and legitimate expectations.
(73)
The following comments were submitted by the Banks.
(74)
The Banks argue that the measure cannot be imputed to the State, but to PSE. Bearing in mind the state of the Polish electricity sector when the PPAs were signed, PSE's only option was to conclude long-term contracts. This would also have been the case if PSE had been a privately-owned market operator. It was therefore in the interest of both the state and the parties to the agreements for the PPAs to be concluded, rather than a case of the state imposing a policy decision on PSE.
(75)
Most of the interested parties argue that the PPAs do not confer any economic advantage.
(76)
The interested parties criticise the Commission's preliminary finding that the prices established under the PPAs are higher than wholesale market prices. According to the interested parties, the Commission did not make it clear in the decision to initiate the procedure which market and which prices the decision referred to. In particular, the Polish Power Exchange was not opened until December 1999, by which time many PPAs had already been concluded. In the opinion of the interested parties, the interconnectors between Poland and other countries were congested at the time. The Commission wrongly referred to a price recorded in Greece in 2003, i.e. in a totally different geographical and temporal context.
(77)
Energy sold under PPAs cannot be compared with energy sold outside PPAs, even in Poland. The former respect modern environmental standards, while the latter is produced by less environmentally friendly units, which ‘dump’ (19) their surplus capacity at marginal costs, under various mechanisms, none of which ensures prices that cover both fixed and variable costs. Power generators operating outside PPAs were also subsidised and were not required to modernise their equipment, unlike power generators under the PPAs. They were in any event not able to produce enough electricity to cover total demand in Poland, in particular in 1997-1998.
(78)
According to the interested parties, PPAs should be analysed in the light of the circumstances prevailing at the time when they were concluded, i.e. a centralised, regulated electricity system with a single customer, rather than a liberalised system with a wholesale market.
(79)
PPAs were the only way to secure investments which met the requirements for the electricity sector in Poland (in particular, modernisation of the whole system, environmental protection and security of supply). The Banks required PPAs to serve as collateral for their loans. Applying the private investor principle meant taking account of these requirements, and the only way of meeting them was PPAs. The interested parties note that PPAs impose investment and availability obligations on power generators.
(80)
The interested parties argue that PSE's behaviour in signing PPAs should not be analysed in terms of whether it achieved short-term profits but whether it ensured the profitability of long-term investments and - from a network operator's perspective - whether it ensured stable security of supply and discharged its general public service duties. The interested parties state that the PPAs were concluded by way of a transparent and open tender procedure, which was conducted in a non-discriminatory way and led to the lowest possible price. According to the interested parties, it follows from Court of Justice case-law that this is in itself sufficient for the granting of an economic advantage to be ruled out. (20) Before launching the tender procedure for the PPAs, a lowest cost analysis was undertaken to determine a list of investment priorities in the sector.
(81)
The interested parties also argue that since PSE was operating in a regulated electricity system, its behaviour cannot be compared with the behaviour of companies operating under normal market conditions. Accordingly, PSE's behaviour should be assessed with reference to objective and verifiable elements which, according to the interested parties, are constituted by the costs incurred by power generators. (21) PSE's behaviour is compatible with the private investor principle because PPAs cover nothing other than fixed costs plus variable costs and a reasonable margin of profit.
(82)
It is said to be generally accepted practice for operators in the sector to conclude long-term contracts like PPAs. This, it is argued, is a normal form of risk-sharing between the power generator and the buyer. The long duration of a contract should not be construed as an advantage per se. The interested parties cite a number of examples: a contract between Electricité de France and Péchiney in France, two contracts between Redes Energéticas Nacionais and Turbogás and Electricidade De Portugal and Pego in Portugal, and contracts concluded by Northern Ireland Electricity in the United Kingdom. The interested parties also refer to an ‘IASB’ contract, but the references provided were incorrect and the Commission was unable to find the document. (22) The interested parties claim that the Commission did not express reservations about the duration of these contracts, even though it amounted to at least 15 years. The interested parties state that long-term contracts are also a generally accepted practice in the USA, but fail to provide any specific examples.
(83)
The interested parties also claim that PPAs do not guarantee return on investment. PSE and regulatory authorities have retained the legal means to limit return on investment. In particular, the regulatory authorities can review prices and reject excessive or unjustified charges. PSE did not always use power plants' full capacity, and incorporated gains resulting from efficiency improvements when calculating electricity prices in the contracts. Power generators also bear a number of risks relating e.g. to financing, construction, operating and maintenance.
(84)
Since the PPAs do not provide any economic advantage, it is argued, they do not constitute state aid within the meaning of Article 87(1) of the EC Treaty.
(85)
Interested parties that are privately owned also argue that, even if the PPAs did contain some economic advantage, the value of this economic advantage would have been reflected in the sale price agreed at the time of the privatisation of the power plant. PPAs were necessary in order to carry out privatisation, being one of the basic preconditions of the privatisation agreements for these plants. The interested parties argue that, further to the Banks (23) and Falck judgments of the Court of Justice, the circumstances referred to above rule out any element of economic advantage from the PPAs.
(86)
The interested parties argue that the power generators that are parties to the PPAs provide services of general economic interest (SGEIs).
(87)
state aid under the PPAs, if any, meets the four cumulative criteria laid down by the Court in its judgment in case C-280/00 (the Altmark judgment). (25)
(88)
First, the power generators that are parties to the PPAs will be entrusted with providing SGEIs. This follows from Article 1(2) of the 1997 Polish Energy Act, which states that the state must secure a continuous and uninterrupted supply of energy to end-users in a manner that is technically and economically justifiable, with due regard for the requirements of environmental protection. The interested parties also consider diversification of fuel supply and reduction of nitrogen oxide emissions close to urban areas as SGEIs which they are bound to provide. Member States have a wide margin of discretion to determine which services constitute SGEIs. More precisely, Directive 96/92/EC makes it possible for security of supply to be regarded as an SGEI, which is confirmed by the Commission's decision-making practice. Environmental protection, including energy efficiency and climate protection, was also recognised as an SGEI in Directive 2003/54/EC of the European Parliament and of the Council of 26 June 2003 concerning common rules for the internal market in electricity and repealing Directive 96/92/EC (26). As such, the PPAs are regarded as a legal instrument used by the State to entrust power generators with the aforementioned SGEIs, as confirmed by the bid assessment criteria.
(89)
Second, the PPAs, including annexes, lay down precise rules governing compensation for the costs of the SGEIs from the outset. This is a part of the negotiations for the PPAs. Certain PPAs were amended several times, even after Poland's accession to the European Union, but this did not have a significant impact on the compensation rules or the amounts involved.
(90)
Third, the compensation paid on the basis of PPAs does not exceed the costs of the SGEIs provided. PPAs solely cover the costs of generating the electricity purchased (e.g. construction costs, capital costs, fixed and variable operating and maintenance costs, overheads) and a reasonable margin of profit.
(91)
Fourth, the SGEIs were entrusted to companies selected by way of an open, competitive and non-discriminatory tender procedure for the conclusion of the PPAs.
(92)
In the light of the above, the interested parties conclude that the PPAs fulfil the four cumulative criteria referred to in the Altmark judgment and should be regarded as not constituting aid within the meaning of Article 87(1) of the EC Treaty.
(93)
The interested parties also argue that even if PPAs were deemed not to fulfil the four cumulative criteria of the Altmark judgment, they could still be declared compatible with the common market under Article 86(2) of the EC Treaty.
(94)
As indicated in recital 88, the PPAs entrusted power generators with SGEIs, the nature of which is laid down in Polish law. PPAs are regarded as a necessary means to guarantee provision of SGEIs; otherwise, appropriate sources of financing for the plants' development could not have been found. Aid under PPAs is proportionate to the objective of obtaining the SGEIs since it does not cover more than the full costs of electricity generation, plus a reasonable margin of profit. In short, in view of the very limited number of interconnections between Poland's electricity network and other electricity networks in the European Union, the aid could not affect the development of trade between Member States to an extent contrary to the common interest.
(95)
The interested parties consider that the PPA system does not comprise elements of selectivity.
(96)
According to the interested parties, it cannot be automatically assumed that a measure that favours only one sector of the economy is selective. The interested parties argue that the Commission should always define the relevant geographical and product market. The Commission should then identify the competitors of the aid measure's recipients in this market so as to determine whether the measure is selective. In this specific case, the tender procedure for the selection of parties to the PPAs was open, transparent and non-discriminatory, which means that no selectivity was involved.
(97)
The interested parties also argue that sector-specific measures may be non-selective if they are purely the result of market forces. The measures examined by the Court in the Van der Kooy judgment (28) are a typical example of non-selective measures of this type.
(98)
The interested parties also point out that the decision to conclude PPAs was taken not by the state, but by PSE. The selectivity criterion should be replaced by the private investor principle.
(99)
The interested parties argue that the Commission should have examined whether the PPAs distorted competition or affected trade between Member States at the time when they were concluded.
(100)
The PPAs were signed at a time when there was no competition on the Polish electricity market. Directive 96/92/EC was not applicable to Poland at that time. Poland was at a very early stage of its EU membership negotiations - there was not even a definitive timeline for accession. Prices at the time were fully regulated, including prices for electricity generators which were not parties to PPAs. So PPAs could not be seen as distorting competition at that time.
(101)
The interested parties also note that Poland was not a Member State of the European Union at the time the PPAs were signed. Furthermore, connection capacity between Poland and its neighbours was limited, and the electricity generated under the PPAs was more expensive than electricity generated outside the PPAs. As such, it cannot be argued that the PPAs affected trade between Member States at the time when they were concluded.
(102)
The interested parties argue that, if the PPAs were state aid, they could be declared compatible with the common market pursuant to Article 87(3)(a) of the EC Treaty.
(103)
The interested parties argue that the PPAs cannot be regarded as operating aid. Operating aid (as opposed to investment aid) is ‘aid that is intended to relieve an undertaking of the expenses that it would normally have to bear in its day-to-day management or its usual activities.’ Payments under the PPAs cannot be regarded as constituting such aid. They constitute the price payable for goods or services supplied under a business contract. Besides, the purpose of PPAs is to enable implementation of an investment project, which demonstrates that they are investment (as opposed to operating) measures.
(104)
The interested parties also take the view that the Commission should recognise the existence of exceptional circumstances that could result in the operating aid being authorised in this case. Due consideration should be given to the state of the Polish electricity sector in the 1990s. Clearly, Poland could be treated as one of the regions referred to in Article 87(3)(a) of the EC Treaty. Some of the power generators in question were located in areas where closure would have a very significant impact on the community as a whole. PPAs also promoted the development of the electricity sector in Poland and of the economy as a whole, given the importance of this sector.
(105)
The interested parties argue that, if the PPAs were state aid, they could be declared compatible with the common market pursuant to Article 87(3)(b) of the EC Treaty.
(106)
According to the interested parties, when the PPAs were signed the state of the Polish electricity sector was creating serious disruption in the Polish economy. PPAs, it is argued, were a way of remedying this serious disruption.
(107)
The interested parties argue that, if the PPAs were state aid, they could be declared compatible with the common market pursuant to Article 87(3)(c) of the EC Treaty.
(108)
In that respect, the interested parties take the view that PPAs should not be analysed in the light of the Stranded Costs Methodology, since they were not designed to compensate for these costs. PPAs should instead be analysed directly in the light of Article 87(3)(c).
(109)
The interested parties claim that PPAs were designed to enable the development of the Polish energy sector by attracting foreign investment in modern, environmentally friendly power plants. As such, PPAs were intended to ‘facilitate the development of certain economic activities.’
(110)
The interested parties also claim that PPAs had little impact on trade in electricity between Member States. For technical reasons, interconnections between Poland and other countries were limited. Imports faced technical barriers and full use had already been made of the scope for exports, so it cannot be claimed that PPAs introduced restrictions in this area. According to the interested parties, in its initial report on the energy market, (33) the Commission did not identify PPAs as an obstacle to integration of the European energy markets. The interested parties conclude that the PPAs had ‘no adverse effect on trading conditions to an extent contrary to the common interest.’
(111)
The interested parties also argue that the PPAs should have been analysed in the light of the Community guidelines on state aid for environmental protection, (34) bearing in mind the fact that PPAs were specifically designed to bring power generators in Poland into line with the requirements of Directive 2001/80/EC of the European Parliament and of the Council of 23 October 2001 on the limitation of emissions of certain pollutants into the air from large combustion plants (35).
(112)
The interested parties argue that PPAs should be examined under state aid procedure No PL 1/03, (37) which was initiated by the Commission in application of the interim mechanism provided for in the Accession Treaty.
(113)
Case No PL 1/03 dealt with the notification by Poland of the initial version of the bill for the abolition of PPAs. The interested parties consider that, when it examined the notification, the Commission probably reached the same conclusion on the link between the PPAs and the initial bill as on the link between the PPAs and the Bill, namely that the PPAs and the bill are ‘closely linked.’
(114)
According to the interested parties, the logical conclusion is that the Commission should have analysed the PPAs by way of the same procedure that it used to analyse the initial bill, i.e. procedure No PL 1/03, just as it did in the present case.
(115)
The interested parties note that the decision to initiate the procedure also repeals the Commission decision concerning case PL 1/03. The Commission justified this repealing decision on the grounds that Poland had failed to implement the initial bill prior to accession and that therefore the procedures laid down in the Accession Treaty did not apply to it. The interested parties argue that this ignores the intrinsic relationship between the initial bill and the PPAs. Contrary to the initial bill, the PPAs would have remained within the scope of the procedures laid down in the Accession Treaty. The Commission should have continued to analyse the PPAs by way of procedure No PL 1/03, i.e. under the procedures of the Accession Treaty, and should not have initiated a new procedure under the EC Treaty.
(116)
The interested parties argue that termination of the PPAs means that they are deprived of their rights (39) (without adequate compensation). (40)
4.2. Comments on the Bill
(117)
Only ELCHO, the Banks and PAK submitted comments on the Bill.
(118)
The interested parties reiterate their viewpoint that the PPAs do not constitute an economic advantage (see above). They argue that, as a consequence, the payment of fair compensation for termination cannot constitute an advantage either. The interested parties refer to the Asteris judgement. (41) Compensation paid under the Bill is, they argue, akin to compensatory damages, and in addition is guaranteed under private international law and Article 10 of the Energy Charter Treaty.
(119)
The interested parties also argue that the Bill does not involve state resources in so far as the parafiscal levy that will fund it does not go through PSE, but through one or more private operators or companies.
(120)
The interested parties also argue that the Bill can be regarded as compatible with the EC Treaty in the light of Articles 87(3)(a)-(c) and 86(2). In this respect, the interested parties are invoking the same arguments as the ones used when discussing the compatibility of PPAs with these Treaty provisions.
(121)
Regarding the Bill's compatibility with the Stranded Costs Methodology, the Banks argue that this method was conceived and adopted in a totally different context. The objective of the Stranded Costs Methodology was to resolve the problem of how to recover sunk costs following liberalisation. The Bill, by contrast, took account of the circumstances prevailing in Poland when the PPAs were signed. The Banks criticise the fact that, in its decision to initiate the procedure, the Commission qualified certain power plants in Poland as ‘inefficient’ and sought to analyse whether the Draft Law would result in the level of income guaranteed before liberalisation being maintained. According to the Banks, this logic would result in any power plants constructed before the accession of a new Member State to the European Union being deemed inefficient, with the consequence that any contracts concluded with these power plants would automatically be regarded as including state aid. In turn, this would lead to the far-reaching conclusion that all contracts would have to be terminated at the date of accession and then renegotiated. This would make no legal or economic sense. The Banks add that the Commission has failed to provide any convincing or tangible evidence that the power plants are inefficient.
(122)
In short, according to the Banks, the Commission made a wrong distinction between power plants that had been completed, or nearly completed, at the time of accession, and the others. In so doing, the Commission overlooked the fact that compensation must be calculated with reference to the established rules of domestic and international law. According to the Banks, the price which a new player is prepared to pay to enter the market is irrelevant to these calculations.
5. COMMENTS FROM POLAND ON THE DECISION TO INITIATE THE PROCEDURE
5.1. Comments on the PPAs
(123)
Poland takes the view that the state has a duty to ensure energy security, which includes securing energy supplies, with due account for environmental requirements.
(124)
Poland argues that PPAs were the only way of discharging this duty in Poland at the time when the agreements were signed. Significant investment was necessary to modernise the Polish electricity market, and the energy companies themselves had very limited resources. The Banks made the granting of loans contingent on a certain level of income being guaranteed for a specified period. PPAs were regarded as collateral for these loans.
(125)
PSE was the only entity that was capable of implementing the PPAs. When analysing this company's behaviour, it should be borne in mind that the main motive of the state is not to generate profit but to discharge its duties in the general interest.
(126)
Poland argues that, since the PPAs were concluded by way of an open, transparent and non-discriminatory tender procedure, the state's participation in them should be seen as representing the market price for discharging the duty in the public interest, which leads to the conclusion that there is no state aid element involved. This is compatible with the concept of public-private partnership, which is promoted by the Commission.
(127)
According to Poland, the PPAs were concluded under market terms and their form reflected in particular the credit terms offered by the banks to power generators.
(128)
Furthermore, Poland argues that, since the concepts of SGEIs and public-private partnership always refer to a specific sector, the PPAs cannot be viewed as instruments which are abnormally sector-specific.
(129)
Poland also argues that, in cases where power plants were privatised, the sales price took account of the value of the PPA. This therefore rules out any element of economic advantage, which is one of the cumulative elements for defining state aid.
(130)
Poland also takes the view that the PPAs do not constitute aid which is still applicable after accession. Poland regards PPAs as individual aid, and states that their implementation, even after accession, is nothing more than the transfer of aid awarded before accession. The PPAs also clearly indicate the state's maximum exposure.
(131)
Poland states in its opinion that the Stranded Costs Methodology cannot be applied to the PPAs themselves. It is applicable only after the PPAs have been terminated.
(132)
In conclusion, the Polish authorities dispute the statement that the PPAs guarantee a certain price for the electricity over a specified period. Poland argues that instead the PPAs ensure that the costs of generating electricity are covered and allow for a small profit margin to the extent necessary to repay the debt. According to Poland, in accordance with market economy principles, the price of a product or service should always reflect the costs of the capital obtained to finance the investment.
5.2. Comments on the Bill
(133)
Poland responded to the Commission's doubts on the Bill as expressed in the decision to initiate the procedure by proposing an amended version of the Bill. The Bill entered into force on 4 August 2007 and is therefore referred to hereinafter as ‘the Act’.
(134)
As regards state aid, a description is given below of the points in which the new version of the Act differs from the original version as described in section 2.2.
(135)
The list of aid recipients and the maximum amount of compensation have been amended. The new list of stranded costs compensation amounts for potential recipients is as follows:
Table 3
Compensation levels in the amended Act
(in 1000 PLN)
Name of recipient
Maximum compensation
BOT Górnictwo i Energetyka S.A.
4 536 851
Południowy Koncern Energetyczny S.A.
1 479 745
Elektrownia Kozienice S.A.
623 612
Zespół Elektrowni Dolna Odra S.A.
633 496
Zespół Elektrowni Pątnów-Adamów-Konin Pątnów II
1 377 880
Elektrociepłownia Kraków S.A.
0
Elektrociepłownia Rzeszów S.A.
297 415
Elektrociepłownia Nowa Sarzyna Sp. z o.o.
777 535
Elektrociepłownia Lublin Wrotków Sp. z o.o.
425 263
Elektrociepłownia Chorzów ‘ELCHO’ S.A.
888 581
Elektrociepłownia Zielona Góra S.A.
464 297
Elektrociepłownia Gorzów S.A.
72 755
Total
11 577 430
Source: Appendix 2 to the Act as submitted by Poland.
(136)
As compared against the list in Table 2, the amended list of recipients:
a)
no longer includes Electrabel Połaniec S.A. and Dalkia Poznań Zespół Elektrociepłowni S.A., because their PPAs have expired in the meantime;
b)
no longer includes Żarnowiecka Elektrownia Gazowa Sp. z o.o., because the PPA for this power plant was terminated before construction of the plant had been completed;
c)
now includes Elektrociepłownia Gorzów S.A., which became eligible for payments under the Bill.
(137)
Elektrociepłownia Kraków S.A. remains eligible for payments under the Act, but with a maximum level of compensation equivalent to zero.
(138)
The main rules governing the calculation of the maximum amount of stranded cost compensation listed in Table 3 above are laid down in Article 27 of the Act.
(139)
The maximum amounts of compensation were calculated as the difference between:
(a)
undepreciated investment costs as of 2007 not covered by investment aid, and
(b)
the part of its cash flow that the company will be able to use to recoup its investment costs.
Investment costs are the net book value of fixed assets as per Article 27(1) of the Act. Undepreciated investment costs are the book value of fixed assets after deduction of their depreciated value.
The following are subsequently deducted from this amount:
-
the residual book value of the power plant as at the day on which the PPA was originally scheduled to end (if any), and
-
the total amount of the grants and write-offs relating to the assets.
This maximum amount was calculated from 2007 until expiry of the PPA for each power plant.
(140)
When the compensation amounts were calculated, only those investments that had been completed or were on the point of completion as of the date of Poland's accession to the European Union were taken into consideration. ‘Investments on the point of completion’ means investments which it was more economic to complete and operate rather than stopping construction. The assessment was carried out as at the date of Poland's accession to the European Union.
(141)
Future cash flows were calculated on the basis of the same type of market forecasts as the ones described in the decision to initiate the procedure. The Polish authorities substantiated their forecasts.
(142)
The Act no longer provides for a large initial payment; instead, there are annual instalments with a system of advances which, in particular, take account of the power generator's debt. The mechanism designed to adapt compensation amounts to actual changes in electricity prices was extended until the originally planned termination of each PPA. It corresponds to the period referred to in recital 139 used to calculate the maximum amount of compensation for each company.
(143)
The Act states that recipients of compensation will not receive rescue or restructuring aid for a period of ten years after the last stranded costs compensation payment provided for by the Act.
(144)
The Act also provides for a new category of stranded costs for the power generators listed in Table 3 which have concluded a long-term gas supply contract containing a take or pay clause relating to the plants' operation under their PPA. Long-term take or pay contracts are contracts in which the buyer undertakes to take a certain quantity of gas for each year of the contract at a price set by a formula and is liable to a fine if it fails to purchase the quantity in question.
(145)
The maximum compensation for these categories of stranded costs is equivalent to the maximum volume of electricity that the generator in question can produce from the gas contracted under take or pay conditions, multiplied by the estimated difference between the price per unit of energy of this gas and the average price per unit of energy of the coal needed to produce the same amount of electricity, and by a coefficient reflecting the ratio between the average cost per unit of energy of gas from Polish gas fields and the average cost per unit of energy of the gas used by generators not using gas from Polish gas fields (if the generator concerned does not use Polish gas).
(146)
The following table indicates the maximum payments for compensation linked to take or pay contracts under the Act:
Table 4
Maximum compensation for stranded costs linked to take or pay contracts
(in 1000 PLN)
Generator
Maximum compensation
Elektrociepłownia Rzeszów S.A.
124 395
Elektrociepłownia Lublin Wrotków Sp. z o.o.
191 480
Elektrociepłownia Nowa Sarzyna Sp. z o.o.
340 655
Elektrociepłownia Zielona Góra S.A.
313 477
Elektrociepłownia Gorzów S.A.
35 273
Total
1 005 280
Source: Appendix 2 to the Act as submitted by Poland.
(147)
A mechanism has been put in place to update the actual compensation granted each year to each of these generators for stranded costs linked to take or pay contracts.
(148)
Actual compensation in a given year comprises two items:
a)
first, an amount equivalent to the actual quantity of electricity produced in a given year by the generator in question from the gas obtained under his take or pay contract, multiplied by the difference between the actual price per unit of energy of the gas purchased under the take or pay contract and the actual average price per unit of energy of the quantity of coal necessary to produce the same amount of electricity in that year, minus the difference between the average sales price per unit of energy of the electricity charged by the generator concerned in that year and the average sales price per unit of energy of electricity charged by coal-fired generators in that year (when this difference is negative it is not taken into account in the calculations). The coefficient reflecting the ratio between the average cost per unit of energy of gas from Polish gas fields and the average cost per unit of energy of the gas used by generators not using gas from Polish gas fields (if the generator concerned does not use Polish gas) is also applied;
b)
second, an amount equivalent to the actual fines paid by the generator in question in that year for gas contracted under take or pay provisions and not taken.
(149)
For each power generator, the sum of actual annual compensation as calculated in accordance with the methodology laid down in recital 148 may not exceed the maximum amount of compensation provided for in Table 4. All payments for the compensation of stranded costs linked to take or pay contracts cease when this maximum amount is exceeded. In any event, payments cease at the latest when the terminated PPA was originally scheduled to expire.
(150)
The above-mentioned provisions apply only to quantities of gas acquired under take or pay contracts that had already been concluded at the time of Poland's accession to the European Union. Additional quantities of gas contracted under take or pay provisions by the same power generator after accession do not qualify for compensation. Furthermore, if the quantity of gas acquired under the take or pay provisions is reduced after accession, then this reduction is reflected in compensation payments.
6. REPLY FROM POLAND ON COMMENTS FROM INTERESTED PARTIES
(151)
Poland takes the view that PPAs should not be regarded as state aid by the Commission. However, if they were to be deemed as constituting state aid, they should be treated as aid not applicable after accession.
(152)
Poland notes that the exemption from the obligation to submit tariffs to the President of the Office for Energy Regulation for approval was intended to encourage power generators to behave like market operators and limit energy generation costs.
(153)
Poland emphasises that the conclusion of PPAs was preceded by a tender procedure which was open and non-discriminatory and addressed to all generators (public and private alike). The Commission is also requested to note that some PPAs were linked to privatisation and that the price of the privatised enterprise reflected the fact that a PPA had been concluded.
(154)
Should the Commission deem PPAs to constitute state aid, Poland considers that the aid should not be qualified as operating aid, as in practice it was linked to the discharge of the public duties vested in the power generators. PPAs were designed to ensure security of supply.
(155)
Poland once again reiterated its standpoint that PPAs should not be assessed in the light of the Stranded Costs Methodology; the Methodology should be used only for costs arising when a Member State fails to discharge its obligations and guarantees vis-à-vis generators.
7. ASSESSMENT BY THE COMMISSION
(156)
As mentioned in recital 133, the Polish authorities have submitted the Act to the Commission as part of the present procedure for it to be assessed under the state aid rules. The Act provides for compensation linked to early termination of PPAs and cannot therefore be dissociated from the PPAs themselves. In its decision to initiate the procedure, the Commission expressed doubts about possible state aid elements and PPAs' compatibility with state aid legislation. The PPAs are still in force at the date of the present Decision.. Therefore the Commission has a duty to assess the PPAs listed in Appendix 1 to the Act.
7.1. With regard to PPAs
7.1.1. Existence of state aid within the meaning of Article 87(1) of the EC Treaty
(157)
Below the Commission analyses each of the four cumulative criteria which comprise the definition of state aid within the meaning of Article 87(1) of the EC Treaty: the involvement of state resources, the existence of an economic advantage, the selectivity of the advantage and the impact on trade.
(158)
It is important that this analysis should determine the time at which these criteria are examined and which will, as a result, be taken into account for the state aid assessment of the PPAs.
(159)
In their comments, the interested parties argued (with reference to several assessment criteria) that the Commission should consider only the situation prevailing when the PPAs were signed. The findings of this analysis would then extend to the whole duration of each PPA, at least until it was substantially amended.
(160)
It is true that, when carrying out an analysis to determine the existence of aid in a specific case, the Commission must examine the situation prevailing at the time when the measure entered into force.
(161)
However, that does not mean that the assessment of the four criteria in the definition of state aid should be limited to the precise time at which the aid was granted. If, from the outset, the aid was granted for a long duration in the form of successive payments - as opposed to a one-off payment - the Commission must determine whether the criteria were met over the whole planned duration of the measure.
(162)
In the present case, the Commission has reached the conclusion that the assessment findings were identical irrespective of whether the PPAs were deemed to constitute state aid when they were concluded. If the Commission were to take the view that the four criteria for aid were present when the PPAs were concluded, the measure should be assessed in accordance with the Accession Treaty. As a result of this assessment (point 7.1.2 below), the measure would constitute new aid as of 1 May 2004 and its compatibility with the common market should be assessed as of that date. Should it be concluded, however, that the PPAs did not constitute state aid when they were signed, the Commission is of the view that they became state aid at the time of accession - at the latest on the date of accession of Poland to the EU (point 7.1.2 below). On the basis of the Accession Treaty and in accordance with Article 1(b)(v) of Regulation (EC) No 659/1999, the Commission would conclude that the measure constitutes new aid as of 1 May 2004 and its compatibility with the state aid rules is to be assessed as of that date (point 7.1.2 below).
(163)
Therefore the Commission is assessing whether, as of the day on which Poland acceded to the European Union and since that date, the measure meets all the criteria for the existence of state aid.
(164)
In this regard, the Commission wishes to respond to comments submitted by the interested parties to the effect that private-law contracts cannot automatically become void as a result of accession and liberalisation, as this outcome would, according to the interested parties, go against the principles of legal certainty and legitimate expectations.
(165)
The Commission rejects this argument. The Europe Agreement establishing an association between the European Communities and their Member States, of the one part, and the Republic of Poland, of the other part, which paved the way for accession, was signed on 16 December 1991. At the time when the parties concluded these agreements, it was clear that Poland would accede to the EU and, for most of them, it was also clear that this would take place before the end date of the PPA.
(166)
The Republic of Poland signed the Accession Treaty on 16 April 2003. The Accession Treaty entered into force on 1 May 2004. From the date of accession, the provisions of the original Treaties and those of the secondary legislation became binding in Poland, in line with Article 2 of the Accession Act. (42) Consequently, the so-called acquis communautaire applies to all contractual relations in the new Member States, and any exceptions to this rule can stem only from the Accession Treaty itself. The Accession Act annexed to the Treaty and its Annexes do not provide for any exception under the state aid rules that would exempt the PPAs or the energy sector in general from the direct application of EU state aid legislation.
(167)
The Commission is duty bound to apply EU competition law to Poland in the same way as it does to all other Member States as regards the energy sector and all other sectors of the Polish economy. The Commission notes that the form of aid (private-law contract as in the case of the PPAs) is not relevant from the state aid viewpoint; only the effect of the measure is relevant to the Commission's analysis. The Commission therefore found no valid arguments in the interested parties' comments to explain why this procedure is incompatible with the principles of legal certainty or legitimate expectations.
(168)
The guarantee of profitability, which is the basis of the PPAs, manifests itself in practice in the obligation for PSE to purchase electricity at a price which covers investment and operating costs plus a certain margin of profit. The purchase price is borne in full by PSE, a company which is entirely owned and controlled by the Treasury.
(169)
The interested parties have argued that the decision to conclude the PPAs was made by PSE
(170)
As far as state resources are concerned, the Commission has also considered the application of the PreussenElektra judgment, (43) in which the Court of Justice examined a mechanism whereby privately owned companies were compelled by the state to purchase electricity from specific producers at a price fixed by the state which was higher than the market price. The Court ruled that, in this case, there was no transfer of public resources, and therefore no state aid.
(171)
The Polish situation is significantly different from the system examined by the Court in the aforementioned ruling. In particular, the difference lies in the ownership structure of the companies to which the obligation to purchase the electricity applies.
(172)
In the PreussenElektra case, the company which the State required to purchase the electricity was privately owned, whereas PSE is entirely owned and controlled by the state. PSE is under state control in accordance with the definition set out in Commission Directive 2006/111/EC of 16 November 2006 on the transparency of financial relations between Member States and public undertakings as well as on financial transparency within certain undertakings. (44) The resources used therefore belong to a fully state-owned company.
(173)
In the PreussenElektra case, when the funds are traced from the recipient back to the source, it emerges that at no time were they under the direct or indirect control of the state.
(174)
In contrast to the situation described in the PreussenElektra judgment, in the Polish case the funds are under state control because they are transferred to a public company (i.e. PSE) and will therefore be regarded as state resources.
(175)
On the basis of the assessment of the measure and in the light of the aforementioned judgment, the Commission concludes that the PPAs do comprise state resources.
(176)
As far as imputability is concerned, in the Stardust judgment, (45) the Court stated that resources allocated to companies that are under the control of the state are state resources. However, the Court added that it is also necessary to examine whether the use of such resources is imputable to the state in a concrete manner.
(177)
According to the Stardust judgment of the Court of Justice, when a publicly owned company uses its funds in a way which is imputable to the state, then these funds should be regarded as state resources within the meaning of Article 87(1) of the EC Treaty.
(178)
It clearly appears from the comments submitted by Poland and interested parties that the decision to launch a programme to attract investors to the power generation sector was designed to promote the sector's modernisation, update power plants so as to bring them into line with EU standards and ensure that energy supplies fully covered demand. This demonstrates that the PPAs were concluded by PSE not for commercial purposes but, as acknowledged by the Polish authorities themselves, in order to implement a number of important policy objectives.
(179)
The state's control over the award of PPAs is evidenced in the fact that the invitations to submit tenders were sent to participants by the Polish Ministry of Industry and Trade. Moreover, under the Polish Commercial Code, the Minister of the Treasury has the full authority of the General Assembly of Shareholders.
(180)
The core principle underpinning the prices provided for in the PPAs was that they should cover investment and operating costs and ensure a certain profit margin. This framework is designed to ensure the necessary investments and also reflects a decision by the state authorities implemented via PSE.
(181)
In the light of the above assessment, the Commission considers that the above elements constitute a set of indicators which, according to the criteria laid down by the Court of Justice in the Stardust judgment, lead to the conclusion that the use of PSE's funds in the PPAs is imputable to the state and that therefore, in view of the arguments set out, the PPAs should be considered, for the purposes of the assessment, as being financed from state resources.
(182)
It seems clear to the Commission that the state was involved in concluding the PPAs and in defining the basic rules governing these agreements.
(183)
The legal form of a PPA is a contract concluded between two parties: PSE and the power generators. As explained in recital 172, PSE is a fully state-owned company.
(184)
To determine whether the PPAs provide an economic advantage to power generators, the Commission must assess whether, via the PPAs, generators obtain economic advantages that they would not obtain from the market.
(185)
PPAs provide eligible generators with an advantage if the parties to these agreements are placed in a better economic position than other companies.
(186)
Even though the details of individual PPAs may vary, all PPAs are structured around a core invariable principle: the mandatory purchase by PSE of most (sometimes all) of the electricity generated by the companies concerned, at a price reviewed periodically in accordance with the principle that the total costs (fixed and variable) of generating electricity, plus a profit margin, are passed on to the consumer.
(187)
The Polish electricity regulator, URE, indirectly retains the right to check whether the costs charged to PSE are justified and reasonable, but in practice URE uses this power only to check that the costs were actually linked to electricity generation. Furthermore, URE's checks are only indirect since their purpose is to verify the cost structure of PSE with a view to defining PSE's income from captive customers. In the unlikely circumstance of some of the PPA-related costs charged to PSE being deemed unjustified by URE, it can only prohibit PSE from passing these costs on to its captive customers. This might make it more difficult for PSE to discharge its obligations under the PPAs, but it would not mean they had been legally annulled.
(188)
The core principle described above is applied for the whole duration of the PPA, which lasts from 7 years to 20 years from the beginning of operation of the plants, i.e. from 10 to 31 years following the conclusion of the PPAs and, in the majority of cases, more than 15 years.
(189)
This means that, during this period, the commercial risk associated with operating the power plants is borne by the buyer of the electricity, i.e. PSE. This includes the risk associated with fluctuations in electricity generation costs and, in particular, fuel costs, the risk associated with fluctuations in end-user electricity prices, and the risk associated with fluctuation in end-user electricity demand. These are the typical risks that any power generator without a PPA would bear itself.
(190)
This means that power plants which have concluded PPAs (provided that they are properly managed from a technical perspective) have guaranteed profits extending over a very significant period equivalent to the typical expected lifetime of the assets concerned or their depreciation. The longer the period is, the greater the value of the guarantee, since it protects against a risk whose occurrence is increasingly unpredictable.
(191)
The Commission considers that this guarantee, which is the core of the PPAs, places the beneficiaries in a better economic situation than other companies on the market and therefore provides an advantage to the relevant power plants.
(192)
According to both the Polish authorities and the interested parties, the banks required the PPAs to be signed as a precondition for awarding loans to finance the assets. Electrabel states that ‘Financial institutions were not ready to finance new investments in the Polish power sector without benefiting from a special guarantee that the borrower will achieve a certain turnover during the period of reimbursement of the loan.’ (46) It follows from these requirements on the part of banks that the guarantees awarded as part of the PPAs had a positive market value. The financial institutions' agreement to finance the investments was therefore contingent on the PPA.
(193)
It follows from the above considerations that PPAs are not a traditional form of guarantee but simply provide for payment by the State-owned and State-controlled PSE of the investment costs and the most important (if not all) operating costs of the power plants which are parties to the agreements. In practice, this ‘guarantee’ means that, over more or less the full depreciation period or planned lifetime of the plant, and irrespective of any changes in the conditions obtaining on the market, PSE buys a fixed quantity of electricity at a price that must ensure the power plant's viability.
(194)
With a view to determining whether an advantage exists, the Commission analyses several other aspects in the following paragraphs.
(195)
First, the Commission notes that in Poland PPAs were concluded only with selected power generators. At the time they were concluded, there were other electricity generators that did not benefit from the PPA rules. More were set up in later years, and new investments are currently under way without PPA support.
(196)
In the first years of the PPAs, power generators without a PPA could sell their electricity at prices controlled by the State via URE. On 28 June 2001 a start was made on eliminating this mechanism and these power generators started selling their electricity at free, market-based prices.
(197)
As the interested parties have indicated, none of these mechanisms (price controlled by the state or free, market-based price) enabled generators without PPAs to cover all their costs. They sell their electricity at a price corresponding to marginal costs, i.e. a price which only ensures that their variable costs are covered.
(198)
The interested parties have suggested that electricity produced by power generators without PPAs is not as environmentally friendly as electricity generated by beneficiaries of PPAs, and that this would justify the former receiving a lower price for their electricity. The Commission rejects this argument. First, it is not certain that all power plants without PPAs generate ‘dirty’ electricity. The newest plants in Poland (without PPAs) produce electricity using state-of-the-art technology. In addition, there is no economic reason why less environmentally friendly electricity would have a lower market value than more environmentally friendly electricity. The electricity produced is completely substitutable (it is not even possible to distinguish physically between the two types), and its value for the customer is exactly the same. (47)
(199)
The Polish Power Exchange started operating in 1999. Since 2001 the average price of electricity on the Polish Power Exchange has remained stable and has fluctuated within a range of 110 to 125 PLN/MWh. (48) In 2004, the average price on the market fluctuated around 115 PLN/MWh; in 2005 around 115-120 PLN/MWh; in 2006 it was rather stable at around 125 and in 2007 (to 31 July 2007) it fluctuated between 110 and 122 PLN/MWh. By way of comparison, the information provided by Poland allowed the Commission to estimate the full costs incurred in 2005 by the power plants entitled to compensation under the Act as follows:
Table 5
Estimated total costs of generating electricity in power plants which concluded PPAs in 2005
Generator
Average generation costs in 2005 (PLN/MWh)
Elektrownia Opole (part of BOT)
[…] (49)
Elektrownia Turów (part of BOT)
[…]
Południowy Koncern Energetyczny S.A.
[…]
Elektrownia Kozienice S.A.
[…]
Zespół Elektrowni Dolna Odra S.A.
[…]
Pątnów II
[…]
Elektrociepłownia Kraków S.A.
[…]
Elektrociepłownia Rzeszów S.A.
[…]
Elektrociepłownia Nowa Sarzyna Sp. z o.o.
[…]
Elektrociepłownia Lublin Wrotków Sp. z o.o.
[…]
Elektrociepłownia Chorzów ‘ELCHO’ S.A.
[…]
Elektrociepłownia Zielona Góra S.A.
[…]
Average price on the Polish Power Exchange
115-120 PLN/MWh
Source
:
Commission estimates based on data provided by Poland. For Pątnów II, the value is for 2008, the first year in which the plant should be operational.
(200)
The figures in Table 5 above show how unlikely it is that market prices - i.e. the price that generators without PPAs are paid for their electricity on the market - would suffice to provide the same type of profit guarantee as the one PPAs offer.
(201)
The example of the Polish Power Exchange is not an isolated one. Other Member States have also liberalised their electricity markets and established power exchanges in which buyers and sellers trade electricity under market conditions.
(202)
In its Sector Enquiry on electricity markets in Europe, (50) the Commission examined in detail the conditions governing trade in electricity in European wholesale markets. The data gathered as part of this enquiry shows that no liberalised market provides a guarantee to generators that they will cover all their costs in the long-term. As a matter of fact, most transactions take place within a horizon of three years.
(203)
Trade in electricity on power exchanges is always based on marginal pricing, which guarantees only that short-run marginal costs are covered. (51) Furthermore, the time horizon for contracts on these markets is shorter than for PPAs. For instance, at present the longest contracts have been concluded for: four years in NordPool (Scandinavian countries), three years in Powernext (France), five years in UKPX (United Kingdom) and six years in EEX (Germany). On some exchanges, like OMEL in Spain, no forward contracts are concluded. Since 1 April 2006 no forward contracts have been concluded on the Polish Power Exchange either.
(204)
In liberalised markets, electricity can also be traded via bilateral contracts (over the counter’ or OTC market). An energy enquiry showed that, because of the possibility of arbitrage between power exchanges and bilateral contracts, trading conditions (in particular price and duration of contracts) on the OTC market are similar to those prevailing on power exchanges.
(205)
In the PPAs, PSE undertook to purchase a fixed minimum volume of electricity from power generators at a price covering their full costs until 2007 for the shortest PPAs and until 2027 for the longest ones.
(206)
This decision was imposed on PSE by the Polish Government. As ELCHO indicates in its comments, ‘the Polish Minister for Trade and Industry implemented the policy objectives of ensuring security of supply and improving environmental standards of power generation through PSE.’ (52)
(207)
The very fact that the Polish Government had to decide in PSE's place that new investments would take place and would benefit from PPAs clearly shows that this decision was mainly based on criteria other than market investor considerations.
(208)
There are two main reasons why PSE would not have had an economic interest in taking this decision without government intervention.
(209)
First, PSE purchased a quantity of energy that it already knew might be surplus to its requirements.
(210)
By awarding the PPAs, PSE undertook to purchase a fixed and significant quantity of electricity (around 50 % of Polish electricity production in 2005, (53) and up to 70 % in the period in question).
(211)
At the very beginning (the first few years of the PPAs) PSE was the only supplier in the Polish electricity system, so it could sell all this electricity to its end users. However, from the very outset, it was clear that PSE would soon cease to be the sole electricity supplier in Poland. The PPAs were signed between 1996 and 1998, with the exception of one of the six PKE PPAs, which was signed on 12 April 1995. It was already clear at the time that Poland was likely to accede to the Union during the life of most if not all of the PPAs (in reality, accession occurred before the end of the first one and 23 years before the end of the last one). In particular, during the pre-accession process, in December 1991, the Polish government had signed the Europe Agreement which constituted an association partnership between the EC and the Republic of Poland. Later, in 1994, Poland lodged its official application for EU membership. Accession negotiations started in 1998 and ended in 2002 when the Copenhagen European Council found that Poland fulfilled the accession criteria.
(212)
As a matter of fact, the interested parties even indicated that one of the aims of the PPAs was to ensure that Polish power generators complied with certain EU directives on air pollution and, in particular, with the directives on emissions of large combustion plants, (54) which is further evidence that these parties were aware that Poland would soon accede to the European Union.
(213)
It was known that Poland's accession to the European Union would entail integration into the internal electricity market, liberalisation of which started with the adoption of Directive 96/92/EC. (55) This meant the opening-up of the market to other suppliers competing with PSE, and, accordingly, that PSE might not need all the electricity provided for in the PPAs in the light of changes on the electricity market.
(214)
The liberalisation plans were implemented very rapidly in Poland, with the first customers benefiting from the opening-up of the market in 1999. The Polish Power Exchange opened in the same year. Further changes occurred when Directive 2003/54/EC was adopted on 26 June 2003. This Directive provides for the liberalisation of the market for all professional consumers by 1 July 2004 and for all consumers by 1 July 2007, thus gradually reducing PSE's captive market share to zero.
(215)
Second, even for the share of electricity which PSE actually needed, it made no sense for PSE, as the buyer, to undertake to pay the power plants the full costs of generating power, plus a profit margin established such a long time in advance even though it was already known that liberalisation would allow it to choose between different technologies and prices, including those offered by new market entrants using more efficient technologies.
(216)
Buyers have an interest in concluding long-term contracts only if these contracts provide them some hedging against fluctuations in the electricity market, and in particular against changes linked to fluctuations in fuel costs. For this reason a buyer would have an economic interest in a long-term contract of this type only if the seller offered to take part of the risk associated with fluctuations in fuel costs or if the generating technology ensured stable fuel costs, as is the case with hydropower plants, and, in certain conditions, nuclear plants.
(217)
This economic logic is confirmed by the fact that there does not seem to be any example of private buyers taking long-term contracts without state intervention with plants using fossil fuel and covering all production costs for the same duration as the PPAs (more than 10 years). The Commission found none in its energy sector enquiry, and, despite their claims to the contrary, none of the interested parties submitted an example of such a contract to the Commission, despite the fact that some of them belong to very large groups with activities in several countries.
(218)
The only examples quoted by the interested parties are not adequate for the reasons indicated below:
a)
the contracts in Portugal between Redes Energéticas Nacionais on the one hand and Turbogás, Electricidade De Portugal and Pego on the other hand, were concluded by a publicly owned company (Redes Energéticas Nacionais). It should be noted that the Commission did not regard these contracts as compatible with the state aid rules, despite attempts by the interested parties to prove that they were. The Commission only issued a decision concerning their compatibility with Article 81 of the EC Treaty. In a state aid decision concerning the compulsory annulment by Portugal of these contracts and the awarding of compensation for annulment, the Commission noted that they constituted an advantage for the power generators; (56)
b)
the contracts concluded by Northern Ireland Electricity in the United Kingdom were awarded at a time when Northern Ireland Electricity was still a publicly owned company, at the request of the state. Northern Ireland Electricity was subsequently privatised and the UK Government had to put in place a support scheme to compensate Northern Ireland Electricity for the non-economic burden associated with these contracts;
(c)
the contract between Electricité de France and Péchiney in France covers only Electricité de France's variable nuclear plant costs. Many other contracts of that type were concluded in France in the 1990s. They are all based on the principle that the generator undertakes to deliver electricity to the buyer over a long period at a price which only covers its marginal costs.
(219)
Lastly, the Commission notes that, despite the interested parties' claims to the contrary, it is not true that the fact that PPAs were concluded following a competitive procedure suffices for them to be deemed as not constituting aid. This reasoning applies when a Member State purchases goods or services for its own use. In the case at issue, the purpose of the competitive procedure was to serve policy objectives such as promotion of foreign investment in Poland, environmental protection and improvements in security of supply, rather than to purchase goods and services required by the state. In such cases, the fact that a competitive procedure was followed may lead only to the conclusion that the aid is limited to the minimum necessary to achieve the policy objectives; it does not suffice to rule out the presence of state aid.
(220)
Power generators belonging to privately owned groups have argued that any state aid under the PPAs would have been eliminated by the privatisation process because the price paid by the companies that purchased the power plants would have taken account of the value of the PPAs.
(221)
The Commission considers that this reasoning does not apply in the present case. In the case at issue, privatisation of the power plants took the form of share deals.
(222)
The Court of Justice has analysed how a change in the ownership of a company during a share deal affects the existence of aid and the recipient of unlawful aid granted to the company. It ruled that the unlawful aid remains and stays with the company that benefited from the aid, despite the change in its ownership. (57) The transfer of shares at the market price merely ensures that the buyer did not benefit from state aid either.
(223)
In the case at issue, this means that the change in the ownership of the power plants that benefited from the PPAs did not alter the fact that the PPAs constitute state aid to these power plants. In reality, the power plants benefited from the advantages contained in the PPAs, irrespective of their ownership structure.
(224)
All the above-mentioned elements of the economic advantage and the arguments developed above concern the time of accession of Poland to the EU and remain applicable as at the date of this Decision (in the case of PPAs which terminated before the date of this Decision, until the date on which they terminated).
(225)
In view of the above, the Commission concludes that the PPAs provide an advantage to the beneficiaries.
7.1.2. Service of general economic interest
(226)
The interested parties have argued that the PPAs should be regarded as implementing SGEIs for the purpose of securing electricity supplies and environmental protection. They are said to fulfil the criteria laid down in the Altmark judgment, which means that they do not constitute aid within the meaning of Article 87(1) of the EC Treaty.
(227)
The Commission has analysed these arguments and cannot agree with them for the following reasons:
(228)
Member States have a wide margin of discretion to define the scope of SGEIs. However, the existence of this wide margin of discretion does not mean that just any state intervention with a policy motivation can be characterised as an SGEI. For instance, in the Merci convenzionali porto di Genova judgment, (58) the Court rejected the application of Article 86(2) of the EC Treaty because ‘it does not appear […] that [dock] work is of a general economic interest exhibiting special characteristics as compared with the general economic interest of other economic activities.’ The Commission also considers that the Member States' wide margin of discretion in defining the scope of SGEIs is restricted in fields where Community legislation exists.
(229)
The interested parties have invoked environmental protection as one of the SGEIs to be implemented by the PPAs. More precisely, the PPAs were supposed to support investment designed to allow Polish plants to adapt to EU environmental standards.
(230)
The Commission considers that the requirement to fulfil environmental standards does not exhibit any special characteristics as compared with the constraints imposed on all companies active in an industrial sector. Furthermore, considering the fulfilment of environmental standards as an SGEI would go directly against the polluter pays principle which is one of the core principles of Community environmental law, enshrined in primary legislation by Article 174(2) of the EC Treaty.
(231)
The Commission notes the interested parties' argument that environmental protection is quoted as one of the possible areas for public service obligations in Article 3 of Directive 96/92/EC. However, the Commission takes the view that this does not undermine the position set out above. The fact that the Directive states that there may be public service obligations in the field of environmental protection does not mean that there are no requirements as to the actual content of these public service obligations. In particular, these obligations must exhibit special characteristics as compared with the normal business environment of companies in the sector, and may not be incompatible with the principles on which Community environmental protection policy is based (e.g. the polluter pays principle).
(232)
The Commission also notes that four of the power plants concerned by the PPAs (in Turów, Pątnów, Bełchatów and Jaworzno) feature on the WWF's list of Europe's thirty most polluting power stations, (59) which further relativises the claims that they fulfil an SGEI in terms of environmental protection.
(233)
The interested parties also invoke security of supply as one of the SGEIs that the PPAs implement.
(234)
In its decision practice, (60) the Commission has taken the view that security of supply could be an SGEI, subject to the restrictions provided for in Article 8(4) of Directive 96/92/EC (which corresponds to Article 11(4) of Directive 2003/54/EC), that is, provided that the generators concerned use indigenous primary energy fuel sources, and that the total volume of energy does not exceed in any calendar year 15 % of the total primary energy necessary to produce the electricity consumed in the Member State concerned.
(235)
In the case at issue, the PPAs concern quantities of energy that are largely in excess of the 15 % referred to in recital 234. Furthermore, they do not solely concern generators using indigenous primary energy fuel sources.
(236)
The Commission notes that the power plants concerned by the PPAs do not exhibit any special characteristics that would make them particularly well adapted to meet security of supply objectives. In fact, they are just normal plants connected to the network, and therefore contribute to overall security of supply in Poland just like any other power plant in the sector.
(237)
In view of the above, the Commission takes the view that there is no reason to deviate from its usual practice in this field. It must therefore reject the claim that the PPAs implement an SGEI in the field of security of supply In any event, no SGEI has been defined by Poland in this context to date.
(238)
In view of the above, the Commission concludes that the EC Treaty provisions on SGEIs do not apply to PPAs.
(239)
The Commission also notes that the PPAs would not fulfil all the criteria laid down in the Altmark judgment.
(240)
First, under the Altmark judgment, the recipient undertaking is actually required to discharge public service obligations and those obligations must have been clearly defined.
(241)
In the case at issue, the alleged public service obligations have not been clearly defined. The interested parties mention environmental protection and security of supply, but these objectives are of a very general nature. In addition, the view could be taken that, to some extent, any generator in the electricity sector contributes to the realisation of these objectives. The interested parties failed to submit any document providing a more tangible definition of the type of SGEI entrusted to individual generators, let alone a legal document laying down their obligations.
(242)
Article 1(2) of the Polish Energy Act was also invoked. (61) This Article indicates that the state must secure a continuous and uninterrupted supply of energy to end-users in a manner that is technically and economically viable and takes due account of environmental protection requirements. But this Article of the Act does not entrust any specific company with public service obligations. It entrusts duties to the state alone.
(243)
Lastly, the interested parties argue that PPAs are documents that entrust generators with SGEIs. But PPAs do not contain any tangible definition of SGEIs either, nor do they even refer to these obligations or to legal provisions that could be a basis for the state to entrust SGEIs to other entities.
(244)
Second, the parameters on the basis of which the compensation is calculated must have been established beforehand in an objective and transparent manner, and the compensation should not exceed what is necessary to cover all or part of the costs incurred in discharging the public service obligations, taking into account the relevant revenue and a reasonable profit for discharging those obligations. (62)
(245)
In the absence of a clear definition of the SGEIs to be provided, in particular one making a clear distinction between the service to be rendered and the power plants' normal business operations, it is impossible to establish parameters for compensation and/or to determine whether the compensation exceeds the amount necessary to cover the costs incurred in discharging these obligations. It is not even possible to define exactly what the compensation is.
(246)
The existence of certain parameters for establishing the PPA prices is not equivalent to the existence of precise parameters for calculating compensation for SGEIs, since the price is not equal to the compensation. Furthermore, the fact that the price covers only the costs of generating electricity, plus a margin for profit, does not mean that it does not include any excess compensation, since many of the costs of generating electricity may be the normal costs covered by any electricity generator, as opposed to the surplus costs associated with SGEIs.
(247)
Third, where the company which is to discharge public service obligations has not been chosen in a public procurement procedure, the level of compensation needed must be determined on the basis of an analysis of the costs which a typical undertaking, well run and provided with adequate means of production to meet the public service requirements, would have incurred in discharging those obligations, taking into account the associated revenue and a reasonable profit for discharging its obligations.
(248)
The interested parties argue that these criteria should be deemed to be automatically fulfilled because a non-discriminatory and transparent tender procedure was held to award the PPAs. However, the Commission notes that various criteria were applied in the tender procedure, not just price or criteria associated with the above-mentioned policy objectives (environmental protection, security of supply). The Commission considers that the application of those other criteria not related to the price or the said policy objectives makes it impossible to conclude automatically that the level of compensation is correct. Besides, the fact that many different criteria were used for the purpose of assessing the bids and that no tangible objective for the SGEIs was defined also shows how difficult it is even to assess whether the alleged SGEIs are actually implemented. For instance, mixing price and environmental criteria could result in a bidder proposing to generate electricity for a very low price but with lesser environmental protection being chosen over one proposing to generate electricity of better environmental quality but for a higher price. This raises doubts as to whether the generators actually fulfil an SGEI and, in any event, makes it more difficult to determine the extent of the SGEIs fulfilled.
(249)
Furthermore, neither the Polish authorities nor the interested parties provided an analysis of the costs of the generators in question to support the contention that they tally with the costs incurred by a typical undertaking. As a matter of fact, the estimates provided by Poland under the Act for the purpose of calculating compensation to individual power generators show that their costs are significantly higher than those incurred by a typical new entrant in Poland.
(250)
Finally, the Commission notes that in the case of the PPA with EC Kraków no tender procedure was organised.
(251)
The interested parties have argued that Article 86(2) of the EC Treaty might apply to the PPAs even where they do not fulfil the criteria of the Altmark judgment.
(252)
The Commission takes the view that the considerations set out above lead to the conclusion that Article 86(2) cannot apply to PPAs.
(253)
In particular, Article 86(2) can apply only to companies which have been entrusted with providing genuine SGEIs, which is not the case in this particular instance, as demonstrated in recitals 228 to 238. SGEIs, if any, must be entrusted to specific companies, which is not the case in this instance, as demonstrated in recitals 240 to 243. Lastly, compensation for providing the SGEI must be proportionate to the costs incurred; in other words, it must be possible to carry out an assessment of the scope of the SGEIs in order to calculate the associated costs. This is not the case here as is demonstrated in recitals 245 and 246.
(254)
PPAs are obviously selective since they were concluded with a limited number of companies. When these agreements were signed, there were companies in the electricity sector that did not benefit from a PPA.
(255)
The interested parties' reference to the imperative of defining the relevant markets is incorrect. The concept of selectivity includes measures that benefit a whole sector, even when they benefit all companies within that sector (which is not the case in this instance since some companies within the sector did not benefit from PPAs).
(256)
As for the reference to the Van der Kooy judgment, the Commission recalls that in this judgment, the Court did not call into question the selectivity of the aid measure. The assessment referred to by the interested parties in their comments concerns the presence of an advantage but it cannot be established whether the Court of Justice deemed, or would deem, the measure not to meet the selectivity criterion.
(257)
Finally, in reply to the interested parties' claim that the selectivity criterion should be replaced by the market investor principle for measures that are not decided by the state, the Commission notes that the market investor principle is a test to check whether an advantage is present, not selectivity.
(258)
The interested parties argue that the Commission should have examined whether the PPAs distorted competition or affected trade between Member States at the time when they were concluded. As explained above, the Commission is of the view that whether the PPAs constituted state aid when they were concluded does not influence the outcome of the present procedure. In view of its accession to the EU, Poland opened up its market at an early stage: the first customers became eligible to change electricity supplier in 1999 and the Polish Power Exchange opened in the same year. On 1 May 2004 Poland joined the liberalised internal market. The existence of long-term agreements with the state-owned PSE, including an electricity purchase guarantee issued by that company at a price which covers the power plants' cost plus a profit margin, has the potential to distort competition.
(259)
Measures that favour energy-sector companies in one Member State may impede the potential for companies from other Member States to export electricity to that Member State, or favour exports of electricity to the second group of Member States. This is especially true for Poland, which is centrally located in Europe and is connected, or easily connectable to, several current and future Member States.
(260)
The electricity market in Poland (Polish Power Exchange) was opened up in 1999; in that same year PSE joined UCTE. (63)
(261)
When the PPAs were signed, trade in electricity between Poland and its neighbouring countries was clearly taking place. The transmission capacity of the interconnectors capacity was not large (2 000 MW according to the interested parties) but was used in full, mostly for export.
(262)
In 2005 Poland exported 14,3 TWh of electricity and imported 3,1 TWh, with domestic consumption levels of 144,8 TWh; (64) however, most trade taking place with the Czech Republic, Germany and Slovakia (interconnectors with Ukraine and Belarus have very small capacity or are out of order).
(263)
It follows from the above that PPAs had the potential to distort competition even before Poland's accession to the EU. However, the criterion of the effect on trade between Member States can be met, by definition, only after accession. As accession and liberalisation of the energy sector in Poland took place on the same date (1 May 2004), the Commission concludes that, by the date of Poland's accession to the EU at the latest, the advantages resulting from the PPAs had the potential to distort competition and affect trade between Member States and has this potential throughout the life of the PPAs.
(264)
On the basis of the above, the Commission takes the view that PPAs constitute state aid within the meaning of Article 87(1) of the EC Treaty.
7.1.3. PPAs as ‘new aid’ as opposed to ‘existing aid’ Unlawfulness of the aid
(265)
According to Annex IV, Chapter 3 of the Accession Treaty, the Commission was competent to scrutinise measures (individual aid measures and aid schemes) which entered into force prior to accession, remain applicable after that date and constitute state aid.
(266)
First, since the PPAs were signed between 1994 and 1998, i.e. before Poland joined the European Union, they meet the condition of having entered into force prior to accession. In that respect, the Commission notes that the present decision concerns only those PPAs that were in force on the date of Poland's accession to the EU (1 May 2004). It does not cover any PPAs that were terminated before that date.
(267)
Second, the PPAs are applicable after accession. They expire between 2006 and 2027 - i.e. after accession. The state's exact exposure by virtue of the PPAs was not known on the date of accession.
(268)
In this context, the Commission generally considers the following aid measures to be applicable after accession and to constitute new aid: (65)
a)
any aid schemes that entered into force before the date of accession and on the basis of which, without further implementing measures being required, individual aid may be awarded to the companies indicated in the Act in a general and abstract manner after accession;
b)
aid that is not linked to a specific project and that was awarded before accession to one or more companies for an indefinite period of time and/or an indefinite amount;
c)
individual aid measures for which the state's exact exposure was not known on the date on which the aid was granted.
(269)
PPAs served to guarantee the power plants' viability. However, they are not a classic form of guarantee: PPAs provide for a forward-looking return on investment and profitability through a guaranteed purchase of energy at a guaranteed (albeit variable) price for a guaranteed period of time, regardless of market conditions.
(270)
The state's financial exposure under the PPAs was not capped at a maximum amount before accession and nor was aid to power generators definitively and unconditionally granted in a given amount prior to accession.
(271)
On the contrary, the state's economic exposure under the PPAs depends on parameters the future evolution of which was unknown at the time of accession. Moreover, the PPAs guaranteed generators protection from fluctuations in costs which were unrelated to pre-accession transactions or events but concerned future developments and were therefore unknown on the date of accession.
(272)
In particular, the fact that the state's exposure under the PPAs was not known on the date of accession and that the state remained liable after accession is demonstrated by the following circumstances.
(273)
First, the energy prices at which the power generators sell the electricity to PSE were not laid down in the individual PPAs. The prices are the result of calculations made using a formula comprising a series of parameters that fluctuate in an unforeseeable way.
(274)
For instance, these formulas include parameters such as the Consumer Price indexes in Poland or in the USA, oil or coal prices on world markets, average wages in Poland or the USD/PLN exchange rate. Obviously, fluctuations in all these parameters are not conditioned solely by events that took place before accession. Price calculations and sometimes the formulas themselves change continuously by virtue of a series of annexes to the PPAs, adopted, in some cases, on an annual or even more frequent basis.
(275)
Against this background, the Commission takes the view that the existence of the price-setting formula does not constitute a sufficient cap on the state's economic exposure. The very existence of a number of evolving parameters in the formula makes it impossible to determine the potential level of the state's exposure with sufficient precision.
(276)
Furthermore, unlike classic guarantees, PPAs cover the beneficiaries' operating costs. They provide for the continuous purchase of a guaranteed quantity of electricity by PSE and for permanent payment of the variable or fixed operating costs as per the price formulas indicated.
(277)
The Commission has also taken into account the fact that, in view of the significant number of parameters which the price formulas comprise, it cannot be excluded that the aid recipient could itself influence the final price (by way of certain operating cost elements, e.g. employees' and managers' pay).
(278)
As a subsidiary argument, PSE's financial exposure under the PPAs is very much contingent on demand. It is equivalent to the difference between the purchase price under the PPAs and the revenue PSE can generate by selling the electricity to end-users. The price at which PSE sells its electricity to end-users cannot be predicted. The price of electricity sold on the captive market is set by the state on an annual basis, whereas on the free market prices fluctuate in an unforeseeable way. This increases the unpredictability of the state's exposure under PPAs. It may even be the case that the fixed minimum obligatory purchase of energy volume as provided for in the PPAs will be in excess of real PSE needs, in particular once liberalisation of the energy market is completed in 2007. The electricity surplus may lead to even higher unknown costs, increasing the unpredictability of the state's exposure under PPAs still further.
(279)
Therefore PSE's payments to the power generators after accession are not the mere disbursement of tranches within an overall fixed cap established before accession. Moreover, the PPAs had been revised by subsequent annexes on several occasions since the date on which the initial contracts were signed.
(280)
The Commission notes that - in the relevant cases - when the assessment of the compatibility of measures with the common market is drawn up, due account should be taken of aid awarded before the Member State joined the European Union and applicable after accession.
(281)
According to the above-mentioned provisions of the Accession Treaty, all measures which entered into force before accession and are still applicable after that date which constitute state aid and which do not fall under one of the categories listed below shall be regarded, as of accession, as new aid within the meaning of Article 88(3) of the EC Treaty.
(282)
The three categories of existing aid referred to in the Accession Treaty comprise:
1.
aid measures put into effect in Poland before 10 December 1994.
With the exception of one PPA with the generator Turów S.A. (66) the PPAs were signed after 10 December 1994, and as such do not constitute existing aid within the meaning of Article 88(1) of the EC Treaty.
2.
aid measures which were included in the list of existing state aid measures attached to the Accession Treaty.
Neither the scheme covering PPAs nor any of the individual PPAs were notified to the Commission with a view to inclusion in the list of existing aid schemes annexed to the Accession Treaty and nor were they included in the Appendix to Annex IV of the Accession Treaty referred to in point 1(b), Chapter 3, Annex IV, which contains a list of existing aid measures; as such, they do not constitute existing aid within the meaning of Article 88(1) of the EC Treaty.
3.
aid measures which prior to the date of accession had been assessed by the state aid authority in Poland and had been found to be compatible with Community law and which the Commission had not objected to because it had serious doubts regarding compatibility with the common market pursuant to the procedure laid down in the Accession Treaty, the so-called ‘interim procedure’ (cf. second paragraph, Chapter 3 of Annex IV to the Accession Treaty).
As no PPAs were submitted to the Commission under the so-called interim procedure, they do not constitute existing aid within the meaning of Article 88(1) of the EC Treaty.
(283)
In view of the fact that the individual PPAs do not belong to any of the categories of existing aid enumerated in the Treaty, they constitute new aid as of the date of accession.
(284)
The Commission notes that this categorisation is also in line with the last sentence of Article 1(b)(v) of Regulation (EC) No 659/1999. This Article states that where measures become aid following liberalisation under Community law (in this case liberalisation of the energy market pursuant to Directive 96/92/EC, which entered into force in Poland when Poland joined the European Union), such measures are not deemed to be existing aid after the date fixed for liberalisation, i.e. they are treated as new aid.
(285)
With reference to the comments by the interested parties referred to in recital 71, the Commission observes that it treats PPAs as an aid scheme for the reasons set out in recital 31. It also takes account of the fact that a decision by the state offering investors PPAs which guarantee their viability while the agreements remain in force is a common denominator of all PPAs.
(286)
The interested parties argue that the PPAs did not constitute state aid when they were concluded and cannot therefore not be regarded as new aid. They invoke the Alzetta Mauro judgment, (67) arguing that aid awarded in a market which was initially closed to competition before its liberalisation is to be regarded as existing aid from the date of liberalisation. Irrespective of the above, Article 1(b)(v) of Regulation (EC) No 659/1999 concerns both aid schemes and individual aid measures.
(287)
The Commission rejects this argument. It has been demonstrated that all the criteria governing the existence of state aid were met on the date of Poland's accession to the EU. In particular, it has been demonstrated that energy was traded between Poland and its neighbouring countries at this time and that the Polish Power Exchange has been operating since 1999. In any case, there were no doubts that, on the date of accession, Poland would immediately join a sector that had been opened to competition. The Commission takes the view that the purpose of the state aid provisions contained in the Accession Treaty was precisely to ensure that measures which might distort competition between Member States as of the date of accession were reviewed. In contrast to the accession treaties prior to 1 May 2004, the Accession Treaty signed by Poland and nine other countries is designed to restrict measures deemed to constitute existing aid to the three specific cases described above. The Alzetta Mauro judgment does not concern a measure caught by the Accession Treaty and cannot therefore be deemed applicable in this regard to the PPAs under assessment. Lastly, the Commission also takes the view that the Alzetta Mauro judgment concerns the actual situation as described in the Commission decision dated prior to the entry into force of Regulation (EC) No 659/1999.
(288)
Therefore, on the basis of the Accession Treaty, the Commission concludes that the PPAs constitute new aid.
(289)
Given that the PPAs were not notified to the Commission in accordance with the state aid procedural rules, the Commission takes the view that they constitute unlawful aid.
7.1.4. Applicable Treaty provisions
(290)
The interested parties have argued that the Commission should have analysed the PPAs in the light of the interim mechanism of the Accession Treaty, together with state aid case PL 1/03. (68)
(291)
The Commission rejects this assertion.
(292)
Under the Accession Treaty's interim mechanism the Commission's powers were limited to endorsing or objecting to decisions taken by the competition authorities in the accession countries concerning measures had been put into effect and were still applicable after accession. Case PL 1/03 concerned a decision by the Polish competition authority on the draft law on state compensation for the termination of PPAs. It did not cover aid within PPAs themselves and the Polish authorities did not give notification of PPAs under the interim procedure; nor did the relevant decision of the Office for Competition and Consumer Protection cover individual PPAs. The Commission did not have powers to decide unilaterally to extend the scope of the case on the basis of the interim procedure.
(293)
In addition, even if the Commission had had powers to extend the scope of the case unilaterally, this would not have been possible in this particular instance because the law reviewed under the interim procedure provided for the mandatory termination of all PPAs before Poland acceded to the EU. Since the Commission review could only address state aid issues still applicable after accession, the PPAs could not have been included within its scope.
(294)
As regards the other bilateral treaties or the Energy Charter, the Commission notes that they do not prohibit the termination of such contracts but recommend appropriate compensation which does not alter the state aid nature of PPAs. The purpose of these treaties is to ensure a balance between the objectives of liberalisation and the obligation to maintain investments. With regard to the interested parties' comments on deprivation of rights, the Commission takes the view that if the PPAs were to constitute unlawful and incompatible state aid, they would be illegal. Accordingly, the termination of these agreements cannot be regarded as constituting deprivation of rights. If such termination is deemed to constitute deprivation of rights, the Commission takes the view that compensation can be awarded and that the conditions laid down in the Methodology will ensure that compensation is fair.
7.1.5. Compatibility assessment
(295)
Article 87(1) of the EC Treaty provides for the general prohibition of state aid within the Community.
(296)
Articles 87(2) and 87(3) of the EC Treaty provide for exemptions to the general rule that such aid is incompatible with the common market as stated in Article 87(1).
(297)
The exemptions in Article 87(2) of the EC Treaty do not apply in the present case because this measure does not have a social character, has not been awarded to individual consumers, is not designed to make good damage caused by natural disasters or exceptional occurrences and has not been awarded to the economy of certain areas of the Federal Republic of Germany affected by the division of that country.
(298)
Further exemptions are laid out in Article 87(3) of the EC Treaty.
(299)
Article 87(3)(a) states that ‘aid to promote the economic development of areas where the standard of living is abnormally low or where there is serious underemployment’ may be declared compatible with the common market. Most if not all of Poland can be regarded as such an area.
(300)
The Commission has adopted guidelines for the assessment of such aid. When Poland acceded to the EU the guidelines on national regional aid (69) (the Regional Guidelines) were in force. These guidelines also governed the assessment of regional aid in the light of Article 87(3)(c) of the EC Treaty.
(301)
Under the Regional Guidelines, state aid could in principle be authorised only for investment costs. Operating aid was normally prohibited (point 4.15 of the Regional Guidelines), but could exceptionally be authorised in specific regions provided it was limited in time, and progressively reduced. (70)
(302)
The aid cannot be regarded as investment aid. Investment aid is defined using a list of potential eligible costs which are indicated in points 4.5 and 4.6 of the Regional Guidelines. Payments under the PPAs clearly cover other costs as well. The most striking example is that PPAs guarantee the fuel costs associated with operating the power plants. Staff costs are also covered by the PPAs. Clearly, these costs are not eligible for investment aid. On the contrary, they correspond to the operator's current expenses and must as such be included in operating costs as defined in point 4.15 of the Regional Guidelines.
(303)
Aid awarded under the PPAs is not subject to a reasonable time framework. PPAs are concluded for very long periods, similar to the expected lifetime of a typical power plant. Furthermore, PPAs do not include any provisions for a gradual reduction in the amount of aid. The guaranteed volumes of purchased electricity are not degressive, and prices are indexed, which means that they increase rather than decrease. The profit guarantee and its scope do not reduce over time either.
(304)
In view of the above, the Commission concludes that the aid is not eligible for the derogation provided for in Article 87(3)(a) of the EC Treaty.
(305)
Article 87(3)(b) of the EC Treaty states that ‘aid to promote the execution of an important project of common European interest or to remedy a serious disturbance in the economy of a Member State’ may be declared compatible with the common market.
(306)
The Commission notes that the aid in question is not designed to promote the execution of an important project of common European interest.
(307)
Nor has the Commission found any evidence that it is designed to remedy a serious disturbance in the Polish economy. The Commission acknowledges that electricity is an important product for any Member State's economy, and that there was a need to modernise this sector in Poland in the 1990s.
(308)
However, the Commission takes the view that the notion of ‘serious disturbance in the economy of a Member State’ refers to much more serious cases. A mere reference to the potential consequences for the economy of a Member State as made by the interested parties is not sufficient for the above-mentioned Treaty provisions to be deemed applicable to a given measure. As a minimum, a more detailed description and analysis of the probability of such disturbance occurring and of the scale of its consequences would be required.
(309)
Lastly, the Commission notes that this concept includes some notion of urgency which is incompatible with the time-consuming cycle of tendering and negotiating the PPAs.
(310)
In view of the above, the Commission concludes that the aid does not qualify for the derogation enshrined in Article 87(3)(b) of the EC Treaty.
(311)
Article 87(3)(d) of the EC Treaty states that aid to promote culture and heritage conservation may be declared compatible with the EC Treaty where such aid does not affect trading conditions and competition in the Community to an extent that is contrary to the common interest. This Article obviously does not apply to the PPAs.
(312)
Article 87(3)(c) provides for the authorisation of state aid to facilitate the development of certain economic activities or of certain economic areas, where such aid does not adversely affect trading conditions to an extent contrary to the common interest. The Commission has developed several guidelines and communications that explain how it will apply the derogation contained in this Article.
(313)
The interested parties have invoked the application of the Regional Guidelines and of the Environmental Guidelines.
(314)
Recitals 300 to 304 indicate the reasons why the aid cannot be deemed compatible with the common market in application of the Regional Guidelines. (71)
(315)
The Commission notes that the Environmental Guidelines, like the Regional Aid Guidelines, primarily allow investment aid. Operating aid is limited to specific objectives. The first is aid for the management of waste and for energy saving (section E.3,1), which is limited to a maximum duration of 5 years. The second is aid in the form of tax reductions or exemptions (section E.3.2). The third is aid for renewable energy sources (section E.3.3). Clearly, none of these provisions apply in the present case.
(316)
The fourth and last type of operating aid that can be authorised is aid for the combined production of power and heat (section E.3.4). Some of the generators concerned produce heat and power. However, neither Poland nor any of the concerned producers has demonstrated that these plants fully meet the efficiency criteria laid down in the Environmental Guidelines. Indeed, Poland has provided the Commission with data showing that only a limited part of the production could be deemed to meet these efficiency criteria. In the Commission's view, this means that aid that covers the whole production of the entities in question cannot be authorised on the basis of these provisions.
(317)
Of the documents referred to in recital 312, the only one which could apply in the present case is the Stranded Costs Methodology. The Stranded Costs Methodology concerns aid granted to incumbents that built power plants prior to liberalisation of the electricity sector and that may have difficulties in operating them in a liberalised market.
(318)
In the decision to initiate the procedure, the Commission raised a number of doubts as to the possibility of PPAs being authorised on the basis of the Stranded Costs Methodology.
(319)
One of these doubts arose from the fact that the Stranded Costs Methodology indicates that the Commission entertains the most serious misgivings regarding aid that is intended to safeguard all or some of the income pre-dating the entry into force of Directive 96/92/EC, without taking strictly into account the eligible stranded costs that might result from the introduction of competition. (72)
(320)
The PPAs were precisely designed to safeguard most of the income pre-dating the entry into force of Directive 96/92/EC obtained by the power generators and the plants concerned. Furthermore, they concerned plants with a very important share of the market and for a very long duration, largely exceeding the time necessary for a reasonable transition to the market.
(321)
In the light of the above, the Commission concludes that the PPAs are incompatible with the criteria laid down in the Stranded Costs Methodology. They go against its fundamental principles, which were designed to enable a progressive but genuine transition to the market.
(322)
The interested parties have argued that the PPAs could be authorised directly under Article 87(3)(c) of the EC Treaty. They indicated that PPAs facilitated the development of the Polish energy sector by attracting foreign investment in modern, environmentally-friendly electricity generation capacity. As such, PPAs were intended to ‘facilitate the development of certain economic activities.’
(323)
The Commission notes that the two policy objectives mentioned above: i.e. attracting investment and promoting environmentally-friendly electricity generation capacity, are precisely the policy objectives referred to in the Regional Guidelines and the Environmental Guidelines. The Commission has analysed the PPAs in the light of these two sets of guidelines and concluded that they are not compatible with these rules. The Commission takes the view that the possibility of invoking Article 87(3)(c) to authorise the PPAs has been exhausted.
(324)
In view of the above, the Commission concludes that the PPAs are incompatible with the common market.
7.1.6. The specific case of Żarnowiecka Elektrownia Gazowa Sp. z o.o.
(325)
The PPA with Żarnowiecka Elektrownia Gazowa Sp. z o.o. was terminated by PSE on 17 May 2006, before construction work on the power plant reached the advanced stage. (73) Given that the power plant was not operational at the time, it did not benefit from the PPA. It did not, therefore, benefit from any state aid.
(326)
The Commission therefore takes the view that this PPA did not provide any aid to Żarnowiecka Elektrownia Gazowa Sp. z o.o.
7.2. With regard to the Act
(327)
The Commission has analysed the four cumulative criteria for the existence of state aid within the meaning of Article 87(1) of the EC Treaty.
(328)
The Commission has carried out an analysis to determine the source of the funds to be used for the payments provided for in the Act. It concluded that these funds would be the proceeds of a parafiscal levy established by virtue of the same Act.
(329)
The levy is imposed on all consumers (Article 8 of the Act), the amount thereof being contingent on the size and characteristics of their connection to the grid (Articles 10 and 11 of the Act). The amount of the levy is established by the URE (Article 12 of the Act). The proceeds of the levy collected by suppliers are paid into an account in the name of Zarządca Rozliczeń S.A. This is a special purpose company, fully owned and controlled by the State, founded under Chapter 7 of the Act. Zarządca Rozliczeń S.A uses the funds to make payments to eligible generators pursuant to Chapter 4 of the Act, under the administrative supervision of URE.
(330)
The Commission has analysed the characteristics of this levy in the light of its decision-making practice (74) and Court of Justice case-law. (75) It made the following observations.
(331)
First, the levy is a mandatory contribution which is imposed on all consumers by the state.
(332)
Second, the proceeds of the levy are paid into an account in the name of Zarządca Rozliczeń S.A. Of the seven members of Zarządca Rozliczeń S.A's supervisory board, four, including the Chairman, are nominated by ministers, two are nominated by presidents of public bodies (URE and the Office for Competition and Consumer Protection) and one is nominated by the General Assembly of Shareholders, i.e. by PSE. The Commission concludes that Zarządca Rozliczeń S.A is fully under state control. This conclusion is reinforced by the fact that Zarządca Rozliczeń S.A operates under the aegis of URE, which is a state body. The proceeds of the levy are therefore managed by a body which is completely controlled by the State.
(333)
Third, Zarządca Rozliczeń S.A uses the funds raised to make payments to the benefit of certain generators, in accordance with the provisions adopted by the state in the Act. In accordance with the Act, Zarządca Rozliczeń S.A. disburses the funds to power generators to cover stranded costs in the form of advances for such costs for a given year and in the form of annual adjustments.
(334)
From the three observations above, the Commission concludes that the proceeds of the levy constitute state resources.
(335)
The Act provides for payments to the power plants that opt to apply its mechanism. These power plants will receive the payments in exchange for terminating their PPA with PSE.
(336)
Payments under the Act allow the entitled power plants to alleviate the burden of costs incurred. The formula for calculating these payments provides in particular for the state to cover the losses associated with certain types of cost, plus depreciation and fuel costs, if the revenue collected on the market is not sufficient for that purpose, subject to certain conditions which are likely to be fulfilled in a normal economic scenario. This implies that state payments cover the costs normally borne by generators under normal market conditions. These payments therefore constitute an economic advantage.
(337)
The interested parties argue that the payments do not constitute an advantage because they are only fair compensation for the termination of the PPAs. This reasoning is based on the premise that the PPAs themselves do not constitute an economic advantage, which is not the case, as was explained in point 7.1.1.
(338)
Since the beneficiaries of the Act are the same power plants that benefit from the PPAs, the same reasoning as set out in recitals 254 to 257 applies.
(339)
The Act provides an advantage to many companies operating on the energy production market. This market is liberalised in the EU. Measures that favour energy-sector companies in one Member State may impede the potential for companies from other Member States to export electricity to that Member State, or favour exports of electricity to the second group of Member States. This is especially true for Poland, which is centrally located in Europe and is connected, or easily connectable to, several Member States.
(340)
The competitive advantage resulting from the Act may distort competition and affect trade between Member States
(341)
In the light of the above, the Commission takes the view that the compensation system provided for in the Act constitutes state aid.
7.2.1. Award of aid in accordance with the law
(342)
The Act entered into force on 4 August 2007. The Commission takes the view that, under Article 6(1) of the Act, power generators which decide to benefit from the scheme receive funds to cover stranded costs only after the terminating agreement has been concluded. In addition, under Article 22(4) of the Act, the first instalment of the advance to cover stranded costs is paid to the eligible power generators by the fifth day of the month after a period of 120 days has elapsed, starting on the day on which the early termination of the PPAs took place by virtue of the terminating agreements. In the light of the above, the date on which the Act enters into force cannot be deemed to be the date on which aid is granted to the power generators, i.e. the date on which the beneficiary received a legally binding aid authorisation. The Commission therefore does not take the view that the entry into force of the Act prior to the adoption of this Decision constitutes a failure to comply with the obligation referred to in Article 88(3) of the EC Treaty.
7.2.2. Compatibility assessment
(343)
Article 87(1) of the EC Treaty provides for the general prohibition of state aid within the Community.
(344)
Article 87(3)(c) provides for the authorisation of state aid to facilitate the development of certain economic sectors, where such aid does not adversely affect trading conditions to an extent contrary to the common interest. The Commission has developed several guidelines and communications that explain how it will apply the derogation contained in this Article.
(345)
The Stranded Costs Methodology is designed to analyse aid granted to incumbents in the electricity sector in a context where certain decisions taken by these incumbents prior to liberalisation no longer make business sense after liberalisation.
(346)
The first paragraph of section 3 of the Stranded Costs Methodology explains that stranded costs ‘may, in practice, take a variety of forms: long-term purchase contracts, investments undertaken with an implicit or explicit guarantee of sale, investments undertaken outside the scope of normal activity, etc.’ In this particular case, the aid is earmarked for investments in the modernisation or expansion of power plants with the PPAs as an explicit guarantee of sale. It also addresses the consequences of long-term gas purchase contracts concluded by gas-fired generators. The Commission therefore takes the view that the aid falls within the remit of the Stranded Costs Methodology. Accordingly, it analysed the aid in the light of the Methodology.
(347)
The Stranded Costs Methodology provides for a two-stage assessment of aid earmarked for compensation of stranded costs. The first stage, which is referred to in section 3 of the Methodology, concerns the definition of eligible costs, which involves in particular calculating the maximum compensation that can be awarded. The second stage, which is dealt with in section 4 of the Methodology, concerns the mechanism for calculating the actual compensation to be paid for the stranded costs, taking the development of competition on the market into account.
(348)
The Commission first analysed whether the aid met the conditions laid down in 3.1 to 3.12 of the Stranded Costs Methodology.
(349)
Under point 3.1 of the Stranded Costs Methodology, maximum compensation payments take account only of investments completed before the entry into force of Directive 96/92/EC in Poland, i.e. the date on which Poland joined the EU, and of the volume of gas contracted in accordance with the take or pay rule before that date. In exceptional cases, investments contracted before the date of Poland's accession but which were not yet completed as of accession were also taken into account, but only in so far as Poland could prove to the Commission that completing these investments and generating revenue from them would result in smaller stranded costs than would halting construction work altogether.
(350)
In line with point 3.2 of the Stranded Costs Methodology, there is no doubting the existence and validity of the guarantees granted to the power generators, as they are explicitly mentioned in the PPAs.
(351)
In line with point 3.3 of the Stranded Costs Methodology, the investments involved are very significant and may generate very large losses. This also applies to long-term take or pay contracts. The Commission takes the view that, were these losses not to be compensated in any way, they might, in the light of their size, jeopardise the continued viability of the companies in question. This conclusion is further reinforced by the reaction of the institutions which financed the investments, which informed the Commission that failure to provide proper compensation could be deemed to constitute default under the financing arrangements because of the significant risk of bankruptcy facing the company in question.
(352)
The Commission has also taken account of the fact that the impact of stranded costs is calculated with reference to the consolidated groups. This allows due account to be taken of all the effects of liberalisation, negative or positive, on the group. This mechanism will exclude new investments if they are not clearly replacement investments. The Commission also takes the view that new investment in the sector is vital if the market is to operate properly, and that compensation for stranded costs should not constitute a deterrent.
(353)
In accordance with point 3.4 of the Stranded Costs Methodology, the amounts earmarked by the beneficiaries are committed on an irrevocable basis. There is no other way to recoup the costs of investment in a power plant than to operate it or sell it at a price that cannot exceed the revenue that the power plant generates by selling its electricity on the market. The take or pay contracts may not be revoked unilaterally by the generators either.
(354)
In accordance with point 3.5 of the Methodology, stranded costs associated with investments in power plants are not linked to bilateral agreements. There is therefore no point in checking whether these stranded costs result from guarantees binding two companies within the same group. Stranded costs associated with take or pay contracts do not bind companies belonging to one and the same group.
(355)
In accordance with point 3.6 of the Stranded Costs Methodology, the Polish authorities have provided the Commission with a list of costs to be covered by compensation where a power plant's income is insufficient for that purpose. Having analysed these cost categories, the Commission has come to the conclusion that the compensation will not exceed what is necessary to cover the shortfall in investment return over the lifetime of the new assets, including where necessary a reasonable profit margin. The calculation of the maximum value of the compensation is based on a number of economic assumptions, including in particular a base market price equal to the price that a new entrant in Poland would be prepared to offer. The assumption is that this new entrant's primary source of energy would be coal. The Commission has checked that this assumption regarding the energy source is consistent with present trends in new investments in the sector in Poland, and that Polish coal reserves are sufficient for this trend to continue in the future. If the actual market price is lower than the forecast base market price, the base market price will be taken into account for the purpose of calculating compensation. The Commission takes the view that this formula for calculating stranded costs, which is identical to the formula used in its constant practice, (76) takes account of economic costs that correspond to the actual amounts invested. Compensation for take or pay contracts was calculated on the basis of the actual volumes contracted and the best possible estimate of price trends in the contracts.
(356)
In accordance with point 3.7 of the Stranded Costs Methodology, the method used to calculate compensation takes account of the revenue generated by the assets in question. The maximum amount of compensation is the amount following deduction of the revenue generated by the assets in the past and which is available to cover investment costs and the cash flow of the power plant from 2007 until the expiry date of the PPA which is available to cover investment costs. All this revenue is taken into account as of the day on which the PPA was concluded, and all state aid received as of 1 May 2004 is included in the deducted amounts.
(357)
In accordance with point 3.8 of the Stranded Costs Methodology, the value of aid awarded in the past for the assets concerned, in particular investment aid, has been deducted from the maximum compensation.
(358)
In accordance with point 3.9 of the Stranded Costs Methodology, the method used to calculate the stranded costs takes due account of real trends in electricity prices. The periodical adjustment in compensation will take account of the difference between the forecast electricity price used to calculate the maximum amount of compensation and the actual electricity price. Compensation payments for take or pay contracts will take into account actual gas use and actual gas prices, but also the actual price at which the electricity generated by the companies was sold.
(359)
In accordance with point 3.10 of the Stranded Costs Methodology, maximum compensation is calculated with reference to costs depreciated before the entry into force of Directive 96/92/EC in Poland.
(360)
In accordance with point 3.11 of the Stranded Costs Methodology, compensation has been calculated on the basis of the least expensive solution for the state. For assets the construction of which started before Poland joined the European Union but which were not completed by accession, Poland has demonstrated that the maximum compensation was calculated on the basis of the cheapest of the two possible scenarios: completing construction and operating the new assets to generate revenue, or halting construction work. The compensation mechanism for stranded costs associated with take or pay contracts was also devised in such a way as to provide an incentive for power generators to actually operate the plant to mitigate the overall stranded costs, rather than stop generation and incur the full penalties, which would result in much higher stranded costs. The Commission analysed several scenarios provided by Poland with a view to determining whether this mechanism helps to reduce the overall amount of compensation. Lastly, should the volume of gas contracted under take or pay agreements be renegotiated and reduced during the compensation scheme, the actual amount of the compensation payments will be decreased accordingly.
(361)
In accordance with point 3.12 of the Stranded Costs Methodology, the payment period for compensation extends until 2027. Point 3.12 of the Stranded Costs Communication states that ‘costs which some undertakings may have to bear after the time horizon indicated in Article 26 of the Directive (18 February 2006) cannot, as a rule, constitute eligible stranded costs within the meaning of this methodology.’ However, in footnote 5 of the Stranded Costs Methodology the Commission states that ‘it must be understood that investments which cannot be recouped or are not economically viable as a result of the liberalisation of the internal market in electricity may constitute stranded costs within the meaning of this methodology, including in cases where they are, in principle, to extend beyond 2006. Furthermore, commitments or guarantees which must absolutely continue to be honoured after 18 February 2006 because failure to do so might give rise to major risks concerning protection of the environment, public safety, social protection of workers or the security of the electricity network may, if duly justified, constitute eligible stranded costs according to this methodology.’
(362)
The stranded costs referred to in the Act are closely linked to investments in power plants that cannot be recouped as a result of liberalisation of the internal market in electricity. This also applies to take or pay contracts, which were concluded with a view to supplying power plants benefiting from PPAs to an extent consistent with the volume of electricity covered by the PPAs. In view of the aforementioned footnote 5, the Commission may authorise the extension of compensation beyond the deadline if it regards this as justified in the light of the circumstances of the case.
(363)
The Commission notes that the investments in question are investments in power plants. These are particularly long-term investments (from 15 to as much as 30 years), which are very sensitive to electricity price trends that are difficult to predict, in particular during the transition to a fully liberalised market. The costs of these investments cannot be recouped in cases where electricity prices are lower than the prices provided for when the power plants were built.
(364)
Under these circumstances, the Commission takes the view, as it did in previous files concerning Greece (77) and Portugal, (78) that footnote 5 of the Stranded Costs Methodology applies to these specific stranded costs and justifies the award of compensation after 2006 and until the end of the original PPAs.
(365)
In the light of the above, the Commission concludes that the Act complies with the criterion laid down in points 3.1 to 3.12 of the Stranded Costs Methodology. The maximum stranded costs compensation does not exceed the level allowed by the Stranded Costs Methodology. They should therefore be regarded as eligible within the meaning of the Methodology.
(366)
The Commission analysed whether the aid fulfilled the conditions laid down in points 4.1 to 4.6 of the Stranded Costs Methodology.
(367)
In accordance with point 4.1 of the Stranded Costs Methodology, the maximum amounts of compensation were calculated on the basis of clearly defined, individual power plants and take or pay contracts. The compensation actually paid will not exceed these maximum amounts.
(368)
In accordance with point 4.2 of the Stranded Costs Methodology, the compensation actually paid will take account of actual trends in underlying economic data, in particular electricity prices and volumes of gas purchased under take or pay contracts. For instance, should actual electricity prices differ from the base market price referred to in recital 355, the amount of actual compensation will be amended accordingly. The actual amounts of compensation for take or pay contracts will also take account of the actual conditions in which the power generators concerned purchase their gas and sell their electricity on the market.
(369)
In accordance with point 4.3 of the Stranded Costs Methodology, the Polish authorities have undertaken to provide the Commission with an annual report on implementation of the Act.
(370)
In accordance with point 4.4 of the Stranded Costs Methodology, the base market price considered in recital 355 increases significantly over time, as a result of which the amount of compensation payable will decrease to a certain extent, which the Commission views favourably.
(371)
In accordance with point 4.5 of the Stranded Costs Methodology, the maximum amount of compensation to be paid to a given company is fixed in advance. This takes account of beneficiaries' future profits resulting from productivity gains. The notification of the aid specified in particular how stranded cost calculations will take account of changes in various economic factors (like prices, market shares or other relevant factors indicated by the Member States and listed in the Methodology).
(372)
In accordance with point 4.6 of the Stranded Costs Methodology, the Polish authorities have undertaken not to grant any rescue or restructuring aid to beneficiary companies under the Act for a period of ten years after the last payment to the companies concerned. This period, which extends until 2037 for certain companies, is compatible with the ‘one time last time’ principle as interpreted by the Commission in point 73 of the Community guidelines on state aid for rescuing and restructuring firms in difficulty. (79) The Commission takes the view that this solution also provides sufficient assurance that undue cumulation of aid does not occur within the framework of the Stranded Costs Methodology.
(373)
In the light of the above, the Commission concludes that the Act complies with the criteria laid down in points 4.1 to 4.6 of the Stranded Costs Methodology. The method for disbursing actual stranded cost payments is therefore compatible with the Stranded Costs Methodology.
(374)
In view of the above, the Commission concludes that the Act is compatible with the Stranded Costs Methodology. Aid designed to offset eligible stranded costs complies with the criteria set out in the Methodology and can therefore be declared compatible with the common market.
(375)
Eligible power generators were authorised to receive aid in accordance with the Stranded Costs Methodology as of 1 May 2004. The Act provides for a system of future compensation, but when maximum amounts of compensation are calculated, amounts of aid received by power generators in the past is also taken into account. According to Annex 2 to the Act, the maximum amount of compensation is the amount following deduction of the revenue generated by the assets in the past and which is available to cover investment costs. As pointed out in recital 356, all state aid received as of 1 May 2004 is included in the deducted revenue. In deeming the Act to be compatible with the common market, the Commission also deems the amounts of aid received by beneficiaries as of 1 May 2004 compatible with the common market.
7.2.3. Specific case of Dalkia Poznań Zespół Elektrociepłowni S.A. and Electrabel Połaniec S.A.
(376)
The two PPAs concluded with Dalkia Poznań Zespół Elektrociepłowni S.A. and Electrabel Połaniec S.A. elapsed on 31 December 2006. For that reason, these power stations are not covered by the Act. Since neither of these PPAs is covered by the Act, they are not caught by the present Decision either and the Commission will issue a separate decision on the two companies concerned.
8. CONCLUSION
(377)
The Commission concludes that:
(a)
the PPAs constitute state aid within the meaning of Article 87(1) of the EC Treaty, with the exception of the PPA with Żarnowiecka Elektrownia Gazowa Sp. z o.o., and that this state aid is incompatible with the common market;
(b)
the Act constitutes state aid within the meaning of Article 87(1) of the EC Treaty, and that this state aid is compatible with the common market in application of Article 87(3)(c) of the EC Treaty.
(378)
As was explained in point 7.1.1, the state aid element provided for in the PPAs consists principally of the fact that the PPAs guarantee the purchase by PSE of a certain volume of electricity at a price covering all generation costs.
(379)
Since the state aid is incompatible with the EC Treaty, it must be ended. Since the guaranteed collection and cost-covering guarantee provisions are the core provisions of the PPAs, the Commission concludes that ending the state aid can only be achieved by ending the PPAs themselves.
(380)
The Commission takes the view that ending the PPAs will entail significant work on the part of the parties, particularly as regards agreement on the terms governing the termination of the PPAs. The Commission takes the view that it is necessary to allow a reasonable time for this process to take place in order to ensure that security of electricity supply remains adequate and that the transition to a fully liberalised market in Poland takes place in good conditions. These objectives are also in the interest of the Community.
(381)
While drafting the Act within the framework of its national legislative process, Poland consulted all the interested parties on technical matters linked to the voluntary termination of the PPAs. As a result, the deadline laid down in the Act for concluding termination agreements for the PPAs is 150 days as of the entry into force of the Act, i.e. 1 January 2008. The Commission takes the view that this period is also adequate for the purpose of winding up the PPAs as required by this decision. The Commission takes the view that, pursuant to Article 5 of the Act, the PPAs will be actually terminated on the first day of the month after a period of 210 days has elapsed, starting on the day on which the Act entered into force (i.e. 1 April 2008).
(382)
Accordingly, as indicated in recitals 356 and 375, amounts of aid received by beneficiaries as of 1 May 2004 are caught by the Act and are therefore deemed compatible with the common market,
(383)
In the specific case of Żarnowiecka Elektrownia Gazowa Sp. z o.o. the Commission concludes that the plant did not benefit from any aid under its PPA.
(384)
The two PPAs concluded with Dalkia Poznań Zespół Elektrociepłowni S.A. and Electrabel Połaniec S.A. are not caught by the present Decision. The Commission will deal with those two companies in a separate decision,
HAS ADOPTED THIS DECISION:
Article 1
1. The Power Purchase Agreements between Polskie Sieci Elektroenergetyczne S.A. and the companies indicated in Annex 1 to the Act on the rules governing the covering of costs incurred by enterprises in connection with the early termination of Power Purchase Agreements constitutes state aid within the meaning of Article 87(1) of the EC Treaty to electricity generators.
2. The state aid referred to in Article 1(1) was awarded unlawfully and is incompatible with the common market.
Article 2
1. Poland shall terminate the Power Purchase Agreements referred to in Article 1.
2. The termination agreements for the Power Purchase Agreements shall be concluded by 1 January 2008 and shall enter into force not later than 1 April 2008.
Article 3
The Power Purchase Agreement between Polskie Sieci Elektroenergetyczne S.A. and Żarnowiecka Elektrownia Gazowa Sp. z o.o. does not constitute state aid within the meaning of Article 87(1) of the EC Treaty.
Article 4
1. The compensation provided for in the Act constitutes state aid within the meaning of Article 87(1) of the EC Treaty to the electricity generators listed in Appendix 2 to that Act.
2. The state aid referred to in Article 4(1) is compatible with the common market on the basis of the Stranded Costs Methodology.
3. The maximum amount of compensation provided for in the Act shall be the amount following deduction of the total revenue generated by the assets under the PPAs and which is available to cover investment costs.
Article 5
1. The Polish authorities shall inform the Commission by 31 January 2008 of the measures taken by Poland to implement this Decision.
2. The Polish authorities shall submit to the Commission annual reports on implementation of the Act.
Article 6
This Decision is addressed to the Republic of Poland.
Done at Brussels, 25 September 2007.