РЕШЕНИЕ НА КОМИСИЯТА
от 24 април 2007 година
относно държавна помощ C 26/2006 (ex N 110/2006), временен защитен механизъм за корабостроене - Португалия
(нотифицирано под номер C(2007) 1756)
(само текстът на португалски език е автентичен)
(Текст от значение за ЕИП)
(2007/581/ЕО)
КОМИСИЯТА НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ,
като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност, и по-специално член 88, параграф 2, първа алинея от него,
като взе предвид Споразумението за Европейското икономическо пространство, и по-специално член 62, параграф 1, буква а) от него,
като прикани заинтересованите страни да представят своите мнения съгласно посочените разпоредби (1) и като взе предвид техните бележки,
като има предвид, че:
I. ПРОЦЕДУРА
(1)
С писмо от 7 февруари 2006 г. (заведено като получено на 10 февруари 2006 г.) Португалия уведоми Комисията за своето намерение да предостави оперативна помощ на Estaleiros Navais de Viana do Castelo SA (наричана по-долу „ENVC“). С писмо от 13 март 2006 г. Комисията поиска допълнителни разяснения, които Португалия предостави чрез електронно писмо от 28 април 2006 г.
(2)
С писмо от 23 юни 2006 г. Комисията уведоми Португалия, че е взела решение да започне процедурата, предвидена в член 88, параграф 2 от Договора за ЕО по отношение на помощта.
(3)
С писмо от 25 юли 2006 г. (заведено като получено на 26 юли 2006 г.) португалските органи предоставиха своите коментари в контекста на посочената по-горе процедура.
(4)
Решението на Комисията да започне процедурата бе публикувано в Официален вестник на Европейския съюз (2). Комисията прикани заинтересованите страни да представят мненията си. Нямаше мнения от трети страни.
II. ПОДРОБНО ОПИСАНИЕ НА МЯРКАТА ЗА ПОМОЩ
(5)
Помощта се предвижда за Estaleiros Navais de Viana do Castelo SA (ENVC), португалска корабостроителница, в която понастоящем работят около 1 000 души.
(6)
На 14 ноември 2003 г. ENVC подписа договор с френския собственик на кораби Fouquet Sacops SA за доставка на химически и петролен танкер (корпус № 227) на договорна цена в размер на 22 900 000 EUR. Плавателният съд бе доставен на 26 април 2005 г.
(7)
Португалия предлага да предостави на ENVC помощ за този договор под формата на безвъзмездна помощ в размер на 1 461 702 EUR въз основа на Регламент (ЕО) № 1177/2002 на Съвета от 27 юни 2002 г. относно временен защитен механизъм за корабостроене (3), изменен с Регламент (ЕО) № 502/2004 на Съвета (4) (наричан по-долу „регламент за ВЗМ“). Регламентът за ВЗМ влезе в сила на 3 юли 2002 г. и срокът му на действие изтече на 31 март 2005 г.; следователно, когато Португалия уведоми за помощта, той вече е бил невалиден.
(8)
При все това Португалия твърди, че с договора може да се кандидатства за помощ съгласно регламента за ВЗМ въз основа на причините, изложени по-долу.
(9)
В член 4 от регламента за ВЗМ е отбелязано, че: „Настоящият регламент се прилага към сключени договори, подписани от влизането в сила на настоящия регламент до неговото изтичане…“. В тази връзка Португалия твърди, че въпросният договор е бил подписан на 14 ноември 2003 г., т.е. докато регламентът за ВЗМ е бил в сила, и следователно може да кандидатства за помощ.
(10)
Освен това Португалия се аргументира, че въпросният договор е бил обект на предложения за по-ниска цена от корейски корабостроителници, като по този начин отговаря на условията на член 2 от регламента за ВЗМ и следователно помощта е обоснована за противопоставяне на нелоялна конкуренция от страна на корейските корабостроителници.
III. ОСНОВАНИЯ ЗА ПРЕДПРИЕМАНЕ НА ОФИЦИАЛНАТА ПРОЦЕДУРА ЗА РАЗСЛЕДВАНЕ
(11)
В своето решение да предприеме официалната процедура за разследване по този случай Комисията заяви, че има съмнения относно съвместимостта на помощта с общия пазар въз основа на регламента за ВЗМ поради причините, изложени по-долу.
(12)
Първо, Комисията има съмнения относно стимулиращия ефект на помощта. Комисията отбеляза в това отношение, че Португалия не е представила доказателства, че по времето, когато ENVC е подписала договора, е имало каквито и да е публични уверения, че корабостроителницата ще получи помощта. Напротив, Португалия не е разполагала със схема за ВЗМ в действие. Освен това, в съответствие с наличната информация, решението на португалските органи да предоставят помощ на ENVC (подлежащо на одобрение от страна на Комисията) е било взето едва на 28 декември 2005 г., т.е. достатъчно дълго след като договорът е бил подписан и корабът - доставен. По този начин изглежда, че ENVC не е била стимулирана от държавната помощ да подпише договора, като се има предвид, че помощта не е била предоставена, когато е бил сключен проектът.
(13)
Второ, Комисията постави под въпрос правното основание за одобрение на помощта. Комисията изтъкна, че срокът на действие на регламента за ВЗМ е изтекъл на 31 март 2005 г. и следователно регламентът не е бил в сила по времето, когато Португалия е уведомила за помощта. При все че регламентът за ВЗМ се е прилагал към договори, подписани по време на периода на неговото прилагане, малко е вероятно Комисията да е в състояние да оцени нотифицираната мярка въз основа на инструмент, който вече не е част от правото на ЕС.
(14)
В допълнение Комисията отбеляза, че Корея е оспорила съвместимостта на регламента за ВЗМ с правилата на Световната търговска организация (СТО). На 22 април 2005 г. експертна група на СТО е издала свой доклад, заключаващ, че регламентът за ВЗМ и няколко национални схеми за ВЗМ, съществуващи по времето, когато Корея е започнала спора със СТО, са били в нарушение на член 23, параграф 1 от Договореността относно правилата и процедурите за уреждане на спорове (ДППУС) (5). На 20 юни 2005 г. Органът за уреждане на спорове на СТО (ОУС) е приел доклада на експертната група, включително неговата препоръка Общността да съгласува регламента за ВЗМ и националните схеми за ВЗМ със своите задължения съгласно Споразуменията със СТО (6). На 20 юли 2005 г. Общността уведоми ОУС, че вече се е съобразила с решението и препоръките на ОУС, тъй като срокът на действие на регламента за ВЗМ е изтекъл на 31 март 2005 г. и държавите-членки повече не могат да предоставят оперативна помощ в съответствие с него.
(15)
Разрешаването на предложената помощ би било равностойно на продължаване на прилагане на регламента за ВЗМ в нарушение на задължението на Общността да спази решението на ОУС. Следователно Комисията е счела на онзи етап, че помощта не може да се съгласува с международните задължения на Общността.
(16)
Трето, като се вземе предвид размерът на помощта, Комисията отбеляза, че сумата изглежда надвишава 6 % от договорната стойност и следователно е в разрез с максималния размер на помощ, позволен съгласно член 2, параграф 3 от регламента за ВЗМ.
IV. КОМЕНТАРИ, ПРЕДОСТАВЕНИ ОТ ПОРТУГАЛИЯ
(17)
Португалия отбеляза, че сумата на помощта, посочена от Комисията в нейното решение да започне официална процедура за разследване (1 401 702 EUR) (7), не отговаря на нотифицираната сума за помощ (1 461 702 EUR).
(18)
По отношение на размера на помощта Португалия отбеляза, че съгласно регламента за ВЗМ максималният размер на помощ е бил 6 % от договорната стойност преди помощта (за разлика от 6 % от договорната стойност, посочена в решението на Комисията за започване на официалната процедура за разследване (8) и че въз основа на това размерът на помощта е съгласуван с регламента за ВЗМ.
(19)
В по-общ план Португалия отбеляза, че целта на регламента за ВЗМ е била да се противопостави на нелоялната конкуренция от страна на Корея и че всички корабостроителници в ЕС са подлежали на еднакви условия за получаване на помощ съгласно регламента. От гледна точка на Португалия помощта следователно не е оказвала въздействие върху търговията на общия пазар и поради тази причина е било малко вероятно да може да се квалифицира като държавна помощ съгласно член 87, параграф 1 от Договора за ЕО.
(20)
По отношение на стимулиращия ефект Португалия предостави нови доказателства, които показват, че корабостроителницата е поискала помощта на 25 септември 2003 г., т.е. преди подписването на договора. В този контекст Португалия е предала копие на писмото от португалските органи до корабостроителницата от 26 септември 2003 г., в което португалските органи потвърждават получаването на молбата за помощ и припомнят на корабостроителницата, че помощта подлежи на одобрение от страна на Комисията. Според Португалия това писмо е било показателно за желанието на португалските органи да предоставят помощта, при условие че се спазват всички правни условия.
(21)
Освен това Португалия се аргументира въз основа на предишни практики, че съществува разбиране, че молби за помощ от корабостроителната индустрия може да бъдат подкрепени от Португалия, при условие че има правно основание за това (в този случай - регламентът за ВЗМ). Фактът, че помощта е била формално одобрена от Португалия едва през декември 2005 г., се е дължал на вътрешни административни забавяния. Все пак това не омаловажава факта, че корабостроителницата е очаквала да получи помощта въз основа на посочените по-горе съображения (виж съображение 20) и въз основа на общата политика на португалските органи в това отношение. Корабостроителницата е разполагала с доказателства, че корейски корабостроителници са предложили по-ниски цени във връзка с договора и е сключила договора въз основа на предположението, че ще получи помощ от португалските органи.
(22)
Що се касае до правното основание за одобряване на помощта, Португалия припомни своите коментари в нотификацията, а именно че регламентът за ВЗМ е бил подходящата основа за одобряване на помощта, тъй като договорът е бил подписан по времето, когато регламентът за ВЗМ е бил в сила и преди възражението на ОУС срещу регламента за ВЗМ. Португалия отбеляза, че ситуацията, следователно, не е по-различна от тази, при която се предоставят мерки за помощ от други държави-членки (по схеми за ВЗМ) за договори, подписани по времето, когато регламентът за ВЗМ все още е бил в сила. Датата, на която са подписани договорите, определя дали с тях може да се кандидатства за помощ, а не датата, на която помощта е нотифицирана или предоставена. Португалия също така отбеляза, че никоя от корабостроителниците бенефициери не е поискала възстановяване на помощта след доклада на експертната група на СТО. Да не се предостави помощта на ENVC по този начин би било в нарушение на общия принцип за еднакво третиране.
V. ОЦЕНКА
(23)
Съгласно член 87, параграф 1 от Договора за ЕО помощ, предоставена от държава-членка или чрез държавни ресурси под каквато и да е форма, която нарушава или заплашва да наруши конкуренцията чрез поставяне в по-благоприятно положение на определени предприятия или производството на някои стоки, доколкото засяга търговията между държави-членки, е несъвместима с общия пазар.
(24)
Комисията смята, че предложената мярка представлява държавна помощ по смисъла на член 87, параграф 1 от Договора за ЕО: тя приема формата на безвъзмездна помощ, която се финансира от държавни ресурси; дори при условие, че регламентът за ВЗМ се е прилагал във всички държави-членки, както се аргументира Португалия, мярката е избирателна, тъй като се ограничава до ENVC; тази избирателна безвъзмездна помощ вероятно ще наруши конкуренцията, като даде на ENVC предимство пред други конкуренти, които не получават помощ. Последно, корабостроенето е икономическа дейност, която включва засилена търговия между държави-членки. Като такава мярката засяга търговията между държави-членки.
(25)
Следователно Комисията потвърждава, че нотифицираната мярка за помощ попада в приложното поле на член 87, параграф 1 от Договора за ЕО.
(26)
След коментарите, представени от Португалия, Комисията потвърждава, че нотифицираната сума за помощ е 1 461 702 EUR. Въз основа на член 2, параграф 3 от регламента за ВЗМ максималният позволен размер на помощ е 6 % от договорната стойност преди помощта (9). Комисията заключава, че нотифицираната помощ е съгласувана с максималния размер на помощ, разрешен от регламента за ВЗМ.
(27)
Като общ принцип държавната помощ може да се смята за съвместима с общия пазар само, ако е необходимо приемащото дружество да бъде стимулирано да действа по начин, който съдейства за постигане на целите, предвидени в съответната дерогация (10).
(28)
В тази връзка Комисията отбелязва, че целта на регламента за ВЗМ е била „да позволи ефективно на корабостроителници на Общността да преодолеят нелоялна конкуренция от Корея“ (виж съображение 6). Директна помощ до 6 % от договорната стойност преди помощта следователно може да се разреши при наличие на конкуренция за същия договор от корабостроителницата в Корея, предлагаща по-ниска цена (член 2).
(29)
Новото доказателство, предоставено от Португалия, показва, че помощта е била поискана от корабостроителницата преди подписване на договора. Освен това Португалия предостави копие на писмото от съответните португалски органи (Генерална дирекция „Промишлени предприятия“) до ENVC от 26 септември 2003 г., в което се потвърждава приемането на молбата за помощ, иска се доказателство за съобразяване с член 2, параграф 1 от регламента за ВЗМ (т.е. доказателство, че има конкуренция за договора от корейска корабостроителница, предлагаща по-ниска цена - това доказателство впоследствие е представено от корабостроителницата) и на корабостроителницата се напомня, че предоставянето на помощ подлежи на предварително нотифициране и одобрение от страна на Комисията. Комисията смята, че посочените по-горе факти са показателни за желанието на португалските органи да предоставят помощта, ако се спазят всички условия. Тъй като условията за кандидатстване, изглежда, са били изпълнени в този случай, тези факти са създали впечатление у корабостроителницата, че тя ще получи помощта (11). Въз основа на това съмненията на Комисията за стимулиращия ефект на помощта отпадат.
(30)
В решението си да започне официалната процедура за разследване, Комисията отбеляза, че регламентът за ВЗМ е изтекъл на 31 март 2005 г. и следователно не е бил валиден по времето, когато Португалия е уведомила за помощта. При все че регламентът за ВЗМ се е прилагал за договори, подписани в периода му на прилагане, малко е вероятно Комисията да е в състояние да оцени нотифицираната мярка въз основа на инструмент, който вече не е част от правото на ЕС.
(31)
Коментарите, предоставени от Португалия след решението да се предприеме официалната процедура за разследване, не са премахнали съмненията на Комисията по този въпрос.
(32)
Комисията отбелязва, че по отношение на нотифицирана помощ нейната практика е да основава оценката си на законите в сила по време на оценяването (12), освен ако не е предвидено друго в самия закон в сила. Португалия вътрешно е одобрила помощта (подлежаща на одобрение на Комисията) и е уведомила Комисията за нея дълго време след като регламентът за ВЗМ е изтекъл.
(33)
В това отношение Португалия твърди, че регламентът за ВЗМ е приложим за въпросния договор въз основа на член 4 от регламента, където се отбелязва, че „Настоящият регламент се прилага към сключени договори, подписани от влизането в сила на настоящия регламент до неговото изтичане(…)“. Португалия изтъква, че договорът е бил подписан на 14 ноември 2003 г., т.е. докато регламентът за ВЗМ все още е бил в сила и следователно по него може да се кандидатства за помощ.
(34)
При все това Комисията смята, че член 4, цитиран по-горе, не определя временното прилагане на регламента за ВЗМ. Вместо това временното прилагане на регламента е определено в член 5 (13), който посочва, че действието на регламента „изтича на 31 март 2005 г.“.
(35)
За разлика от това в член 4 се определят допълнителни условия за съвместимостта на помощта. Това се потвърждава също така от втората част на член 4, която предвижда регламентът за ВЗМ да не се прилага към „сключени договори, подписани преди Общността да публикува известие в Официален вестник на Европейските общности относно предприемане на процедура за уреждане на спор с Корея (…), както и сключени договори, подписани един или повече месеци след като Комисията публикува известие в Официален вестник на Европейските общности, че процедурите за уреждане на спор са приключили или са прекратени“.
(36)
От горното е видно, че регламентът за ВЗМ е трябвало да се прилага само в случай на неуреден спор с Корея (14) и във всеки случай не по-късно от 31 март 2005 г.
(37)
Това тълкуване се подкрепя от самата цел на регламента за ВЗМ: той е бил предвиден „като извънредна и временна мярка с цел да съдейства на корабостроителници на Общността в тези сегменти, които са пострадали от неблагоприятни ефекти под формата на материални щети и сериозни вреди, възникнали от нелоялна корейска конкуренция,… [и е трябвало да се прилага] за ограничени пазарни сегменти и само за кратък период“ (15) (съображение 3).
(38)
Фактът, че Съветът не е подновил този регламент след неговото изтичане, ясно показва, че Съветът не е възнамерявал да продължи правомощието на Комисията да одобрява помощ в съответствие с регламента за ВЗМ. Това е съпоставимо с факта, че Общността е уведомила ОУС, че държавите-членки вече не могат да предоставят оперативна помощ в съответствие с регламента.
(39)
В този контекст Комисията отбелязва, че тълкуването на регламента за ВЗМ трябва да се разглежда, като се вземат предвид международните задължения на Общността. Съгласно утвърдената съдебна практика на Съда на Европейската общност законодателството на Общността следва да се тълкува, доколкото това е възможно, по начин, който се съгласува с международното право, включително задълженията на ЕО към СТО (16).
(40)
Докладът на експертната група и решението на ОУС, съгласно което докладът оцени регламента за ВЗМ per se като противоречащ на правилата на СТО и поиска Комисията да спре прилагането на регламента за ВЗМ. Задължението на Общността да изпълни решението на ОУС също така обхваща бъдещи решения за предоставяне на нова помощ при прилагане на регламента за ВЗМ (17). Чрез уведомяване на ОУС, че се съобразява с решението и препоръките на ОУС, съгласно които регламентът за ВЗМ е изтекъл на 31 март 2005 г. и държавите-членки вече не могат да предоставят оперативна помощ в съответствие с него, Общността се ангажира да не разрешава нова помощ съгласно регламента. В съответствие с това одобряването на настоящата помощ би довело до неспазване на международните ангажименти на Общността.
(41)
Последно, трябва да се отбележи също така, че Португалия не предаде своята нотификация в рамките на разумен срок. Португалия уведоми за мярката едва на 7 януари 2006 г., т.е. около 27 месеца след като корабостроителницата е подала молбата за помощ, 10 месеца след изтичането на регламента за ВЗМ и 6 месеца след като Общността е уведомила ОУС, че държавите-членки вече не могат да предоставят оперативна помощ съгласно регламента за ВЗМ. Предвид извънредното и временно естество на регламента, както и ангажиментите на ЕО към СТО, които са известни на Португалия, Португалия не може да очаква механизмът да продължи да се прилага след датата на изтичане на неговото действие.
(42)
В допълнение Комисията отбелязва, че дори ако ENVC е очаквала да получи помощта, това не дава право на корабостроителницата да получи помощта, която зависи не само от одобрението на Португалия, но също така от нотифицирането и одобрението на Комисията.
(43)
По подобен начин и в разрез с аргументите на Португалия, принципът за еднакво третиране не е поставен под въпрос в настоящия случай. Корабостроителниците в държави-членки, в които е имало действаща схема за ВЗМ, са имали право да получават помощ въз основа на схеми, които са били одобрени от Комисията преди 30 март 2005 г., но Комисията не е взимала последващи решения за одобряване на нова помощ съгласно регламента за ВЗМ след тази дата. Също така Комисията отбелязва, че в съответствие с решението на ОУС задължението да не се предоставя нова помощ съгласно регламента за ВЗМ се прилага както към помощ в съответствие с одобрени схеми, така и с помощ ad hoc, като по този начин не се прави разлика между помощ за корабостроителници, обхваната от схема, или, както е в настоящия случай, помощ ad hoc извън схема (виж параграф 14 по-горе): в решението на ОУС се съдържа препоръка Общността да съгласува не само регламента за ВЗМ, но и националните схеми за ВЗМ със своите задължения съгласно Споразуменията със СТО.
(44)
Въз основа на посоченото по-горе Комисията заключава, че нотифицираната помощ не може да бъде одобрена съгласно регламента за ВЗМ. Тъй като не се прилага друга клауза за освобождаване съгласно член 87, параграф 2 или 3 от Договора за ЕО, помощта се смята за несъвместима с общия пазар,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
Нотифицираната помощ в размер 1 461 702 EUR, която Португалия е планирала да предостави на Estaleiros Navais de Viana do Castelo SA във връзка с договор, подписан от последната, не може да се разреши съгласно Регламент (ЕО) № 1177/2002 на Съвета относно временен защитен механизъм за корабостроенето, изменен с Регламент (ЕО) № 502/2004 на Съвета, и следователно е несъвместима с общия пазар. Помощта не следва да се предоставя.
Член 2
Адресат на настоящото решение е Португалската република.
Съставено в Брюксел на 24 април 2007 година.
COMMISSION DECISION
of 24 April 2007
on State aid C 26/2006 (ex N 110/2006), temporary defensive mechanism to shipbuilding - Portugal
(notified under document number C(2007) 1756)
(Only the Portuguese version is authentic)
(Text with EEA relevance)
(2007/581/EC)
THE COMMISSION OF THE EUROPEAN COMMUNITIES,
Having regard to the Treaty establishing the European Community, and in particular the first subparagraph of Article 88(2) thereof,
Having regard to the Agreement on the European Economic Area, and in particular Article 62(1)(a) thereof,
Having called on interested parties to submit their comments pursuant to those provisions (1) and having regard to their comments,
Whereas:
I. PROCEDURE
(1)
By letter dated 7 February 2006 (registered on 10 February 2006), Portugal notified the Commission of its intention to grant operating aid to Estaleiros Navais de Viana do Castelo SA (ENVC). By letter dated 13 March 2006, the Commission requested further clarifications, which Portugal provided by e-mail dated 28 April 2006.
(2)
By letter dated 23 June 2006, the Commission informed Portugal that it had decided to initiate the procedure laid down in Article 88(2) of the EC Treaty in respect of the aid.
(3)
By letter dated 25 July 2006 (registered on 26 July 2006), the Portuguese authorities presented their comments in the context of the abovementioned procedure.
(4)
The Commission decision to initiate the procedure was published in the Official Journal of the European Union (2). The Commission called on interested Parties to submit their comments. There were no comments from third Parties.
II. DETAILED DESCRIPTION OF THE AID MEASURE
(5)
The aid is intended for Estaleiros Navais de Viana do Castelo SA (ENVC), a Portuguese shipyard currently employing some 1 000 people.
(6)
On 14 November 2003, ENVC signed a contract with a French ship owner, Fouquet Sacops SA, for the delivery of a chemical and oil tanker (hull No 227), for the contract price of EUR 22 900 000. The vessel was delivered on 26 April 2005.
(7)
Portugal proposes to grant ENVC aid for this contract in the form of a grant of EUR 1 461 702 on the basis of Council Regulation (EC) No 1177/2002 concerning a temporary defensive mechanism to shipbuilding (3), as amended by Council Regulation (EC) No 502/2004 (4) (the TDM Regulation). The TDM Regulation entered into force on 3 July 2002 and expired on 31 March 2005; therefore, it was no longer in force at the time Portugal notified the aid.
(8)
Portugal claims that the contract is nonetheless eligible for aid under the TDM Regulation, on the following grounds.
(9)
Article 4 of the TDM Regulation states that ‘This Regulation shall be applied to final contracts signed from the entry into force of this Regulation until its expiry …’. Portugal states in this respect that the contract in question was signed on 14 November 2003, i.e. while the TDM Regulation was still in force, and therefore remains eligible for aid.
(10)
Portugal further argues that the contract in question was the subject of lower price offers by Korean shipyards, thus fulfilling the conditions of Article 2 of the TDM Regulation and that the aid is thus justified to counter unfair competition from Korean shipyards.
III. GROUNDS FOR INITIATING THE FORMAL INVESTIGATION PROCEDURE
(11)
The Commission, in its decision to initiate the formal investigation procedure in the present case, stated that it had doubts about the compatibility of the aid with the common market based on the TDM Regulation for the following reasons.
(12)
First, the Commission had doubts concerning the incentive effect of the aid. The Commission noted, in this respect, that Portugal had not provided evidence that, at the time ENVC signed the contract, there were any public assurances that the shipyard would obtain the aid. On the contrary, Portugal did not have a TDM scheme in place. In addition, according to the information available, the decision by the Portuguese authorities to grant aid to ENVC (conditional on approval by the Commission) was taken only on 28 December 2005, i.e. long after the contract had been signed and the ship delivered. It thus appeared that ENVC had not been induced by State aid to sign the contract, given that the aid was not available at the time the project was concluded.
(13)
Second, the Commission questioned the legal basis for approving the aid. The Commission pointed out that the TDM Regulation had expired on 31 March 2005 and was therefore no longer in force at the time Portugal notified the aid. Although the TDM Regulation applied to contracts signed during its period of application, it was doubtful that the Commission could still assess the notified measure on the basis of an instrument that was no longer part of EU law.
(14)
In addition, the Commission noted that Korea had challenged the compatibility of the TDM Regulation with WTO rules. On 22 April 2005, a WTO Panel had issued its report concluding that the TDM Regulation and several national TDM schemes existing at the time when Korea initiated the WTO dispute were in breach of Article 23.1 of the Understanding on rules and procedures governing the settlement of disputes (DSU) (5). On 20 June 2005, the WTO Dispute Settlement Body (DSB) had adopted the Panel report including its recommendation that the Community bring the TDM Regulation and the national TDM schemes into conformity with its obligations under the WTO Agreements (6). On 20 July 2005, the Community had informed the DSB that it had already complied with the DSB ruling and recommendations since the TDM Regulation had expired on 31 March 2005 and Member States could no longer grant operating aid under it.
(15)
Authorising the proposed aid would be tantamount to continuing to apply the TDM Regulation in breach of the Community’s obligation to comply with the DSB ruling. The Commission, therefore, did not consider at that stage that the aid could be in conformity with the Community’s international obligations.
(16)
Third, concerning the aid intensity, the Commission noted that the aid amount appeared to be in excess of 6 % of the contract value and thus contrary to the maximum aid intensity allowed by Article 2(3) of the TDM Regulation.
IV. COMMENTS SUBMITTED BY PORTUGAL
(17)
Portugal noted that the aid amount referred to by the Commission in the decision to initiate the formal investigation procedure (EUR 1 401 702) (7) did not correspond to the notified aid amount (EUR 1 461 702).
(18)
Concerning the intensity of the aid, Portugal noted that, according to the TDM Regulation, the maximum aid intensity was 6 % of the contract value before aid (as opposed to 6 % of the contract value mentioned in the Commission’s decision to initiate the formal investigation procedure (8)) and that on this basis the aid intensity complied with the TDM Regulation.
(19)
More generally, Portugal noted that the objective of the TDM Regulation was to counter unfair competition from Korea and that all shipyards in the EU were subject to the same conditions for obtaining aid under the Regulation. In Portugal’s view, the aid did not therefore affect trade in the common market and for this reason it was doubtful that it could qualify as State aid under Article 87(1) of the EC Treaty.
(20)
Concerning the incentive effect, Portugal provided new evidence showing that the shipyard had requested the aid on 25 September 2003, i.e. prior to signing the contract. In this context, Portugal submitted a copy of the letter from the Portuguese authorities to the shipyard dated 26 September 2003, in which the Portuguese authorities acknowledged receipt of the request for aid and reminded the shipyard that the aid was conditional on approval by the Commission. According to Portugal, this letter was indicative of the Portuguese authorities willingness to grant the aid, provided all legal conditions were met.
(21)
Portugal further argued that, based on previous practice, there was an understanding that requests for aid by the shipbuilding industry would be supported by Portugal provided there was a legal basis for doing so (in this case, the TDM Regulation). The fact that the aid had been formally approved by Portugal only in December 2005 was due to internal administrative delays. However, this did not detract from the fact that the shipyard had expectations of receiving the aid, based on the above considerations (see recital 20) and on the general policy of the Portuguese authorities in this respect. The shipyard had evidence that lower prices had been offered by Korean shipyards in relation to the contract and accepted the contract on the assumption that it would receive the aid from the Portuguese authorities.
(22)
Concerning the legal basis for approving the aid, Portugal reiterated its comments in the notification to the effect that the TDM Regulation was the appropriate basis for approving the aid because the contract had been signed while the TDM Regulation was still in force and, indeed, prior to the TDM Regulation being condemned by the DSB. Portugal noted that the situation was therefore no different from that of aid measures granted by other Member States (under TDM schemes) for contracts signed while the TDM Regulation was still in force. It was the moment when the contracts were signed that determined the eligibility of the contracts for aid, and not the moment when the aid was notified or granted. Portugal also noted that none of the beneficiary shipyards had been requested to reimburse the aid following the WTO panel report. Failing to improve the aid to ENVC would, thus, be contrary to the general principle of equal treatment.
V. ASSESSMENT
(23)
According to Article 87(1) of the EC Treaty, any aid granted by a Member State or through State resources in any form whatsoever which distorts or threatens to distort competition by favouring certain undertakings or the production of certain goods, in so far as it affects trade between Member States, is incompatible with the common market.
(24)
The Commission considers that the proposed measure constitutes State aid within the meaning of Article 87(1) of the EC Treaty: it takes the form of a grant financed by State resources; even if the TDM Regulation applied in all Member States, as argued by Portugal, the measure is selective as it is limited to ENVC; this selective grant is likely to distort competition by providing ENVC with an advantage over other competitors not receiving aid. Finally, shipbuilding is an economic activity involving extensive trade between Member States. As such, the measure affects trade between Member States.
(25)
The Commission thus confirms that the notified aid measure falls within the scope of Article 87(1) of the EC Treaty.
(26)
Following the comments submitted by Portugal, the Commission confirms that the notified aid amount is EUR 1 461 702. On the basis of Article 2(3) of the TDM Regulation, the maximum aid intensity allowed is 6 % of the contract value before aid (9). The Commission concludes that the notified aid conforms to the maximum aid intensity allowed by the TDM Regulation.
(27)
As a general principle, State aid may be considered compatible with the common market only if it is necessary to induce the recipient firm to act in a manner which assists attainment of the objectives envisaged by the relevant derogation (10).
(28)
The Commission notes in this respect that the objective of the TDM Regulation was to ‘effectively enable Community shipyards to overcome unfair competition from Korea’ (see recital 6). Direct aid up to 6 % of the contract value before aid could thus be authorised provided there had been competition for the same contract from a shipyard in Korea offering a lower price (Article 2).
(29)
The new evidence supplied by Portugal shows that the aid was requested by the shipyard prior to signing the contract. In addition, Portugal provided a copy of a letter from the relevant Portuguese authorities (Directorate-General for Industry) to ENVC, dated 26 September 2003, acknowledging receipt of the request for aid, requesting evidence of compliance with Article 2(1) of the TDM Regulation (i.e. evidence that there was competition for the contract from a Korean shipyard offering a lower price - this evidence was subsequently submitted by the shipyard) and reminding the shipyard that the granting of aid was subject to prior notification to and approval by the Commission. The Commission considers that the above facts were indicative of the willingness of the Portuguese authorities to grant the aid, provided all conditions were met. As the conditions for eligibility appeared to be met in this case, these facts were bound to create expectations on the part of the shipyard that it would receive the aid (11). On this basis, the Commission's doubts about the incentive effect of the aid are allayed.
(30)
In the decision to initiate the formal investigation procedure, the Commission noted that the TDM Regulation had expired on 31 March 2005 and was therefore no longer in force at the time when Portugal notified the aid. Although the TDM Regulation applied to contracts signed during its period of application, it was doubtful that the Commission could still assess the notified measure on the basis of an instrument that was no longer part of EU law.
(31)
The comments submitted by Portugal following the decision to initiate the formal investigation procedure have not allayed the Commission’s doubts on this issue.
(32)
The Commission notes that, with regard to notified aid, its practice is to base its assessment on the laws in force at the time of the assessment (12), unless otherwise specified in the law in force itself. Portugal internally approved the aid (subject to approval by the Commission) and notified it to the Commission long after the TDM Regulation had expired.
(33)
Portugal maintains, in this respect, that the TDM Regulation is applicable to the contract in question based on Article 4 of the Regulation, which states that ‘This Regulation shall be applied to final contracts signed from the entry into force of this Regulation until its expiry …’. Portugal argues that the contract was signed on 14 November 2003, i.e. while the TDM Regulation was still in force, and therefore remains eligible for aid.
(34)
However, the Commission considers that Article 4 as quoted above does not define the application in time of the TDM Regulation. Rather, the temporal application of the Regulation is defined in Article 5 (13), which states that it ‘shall expire on 31 March 2005’.
(35)
In contrast, Article 4 establishes additional conditions for the compatibility of the aid. This is also confirmed by the second part of Article 4, which provides that the TDM Regulation shall not apply to ‘final contracts signed before the Community gives notice in the Official Journal of the European Communities that it has initiated dispute settlement proceedings against Korea (…) and final contracts signed one month or more after the Commission gives notice in the Official Journal of the European Communities that these dispute settlement proceedings are resolved or suspended’.
(36)
From the above, it is clear that the TDM Regulation was only to be applied as long as there was a pending dispute with Korea (14) and in any event, no later than 31 March 2005.
(37)
This interpretation is supported by the very objective of the TDM Regulation: it was designed ‘as an exceptional and temporary measure, in order to assist Community shipyards in those segments that have suffered adverse effects in the form of material injury and serious prejudice caused by unfair Korean competition, … [and was to apply] for limited market segments and for a short period only’ (15) (recital 3).
(38)
The fact that the Council did not renew this Regulation following its expiry is a clear indication that it did not intend to continue to authorise the Commission to approve aid under the TDM Regulation. This is compatible with the fact that the Community informed the DSB that the Member States could no longer grant operating aid under the Regulation.
(39)
The Commission notes, in this context, that the interpretation of the TDM Regulation must also be seen in the light of the Community’s international obligations. According to the settled case law of the Court of Justice, Community legislation must, as far as possible, be interpreted in a manner that is consistent with international law, including the EC’s WTO obligations (16).
(40)
The Panel report and the DSB ruling adopting that report condemned the TDM Regulation per se for being in breach of WTO rules and required the Community to stop applying the TDM Regulation. The obligation of the Community to implement the DSB ruling also covers future decisions to grant new aid in application of the TDM Regulation (17). The Community, by informing the DSB that it had already complied with the DSB ruling and recommendations given that the TDM Regulation had expired on 31 March 2005 and Member States could no longer grant operating aid under it, undertook not to authorise new aid under the Regulation. Accordingly, approving the present aid would result in a breach of the Community’s international commitments.
(41)
Finally, it should also be noted that Portugal did not submit its notification within a reasonable time. Portugal notified the measure only on 7 January 2006, i.e. about 27 months after the shipyard had filed the application for aid, 10 months after the TDM Regulation had expired and 6 months after the Community had informed the DSB that the Member States could no longer grant operating aid under the TDM Regulation. Given the exceptional and temporary nature of the Regulation, as well as the EC’s WTO commitments, of which Portugal was aware, Portugal could not expect the mechanism to continue being applied beyond the date of its expiry.
(42)
The Commission further notes that even if ENVC had expectations of receiving the aid, this did not entitle the shipyard to receive the aid, which was dependent not only on approval by Portugal but also on notification to and approval by the Commission.
(43)
Similarly, and contrary to Portugal’s argument, the principle of equal treatment is not in question in the present case. Shipyards in Member States which had a TDM scheme in place were entitled to receive aid on the basis of schemes that were approved by the Commission before 30 March 2005, but the Commission has taken no further decisions approving new aid under the TDM Regulation since that date. Also, the Commission notes that pursuant to the DSB ruling, the obligation to no longer grant new aid under the TDM Regulation applies both to aid under approved schemes as well as to ad hoc aid, thus making no distinction between aid to shipyards covered by a scheme or, as in the case at hand, ad hoc aid outside of a scheme (see paragraph 14 above: the DSB ruling recommended that the Community bring not only the TDM Regulation but also the national TDM schemes into conformity with its obligations under the WTO Agreements).
(44)
On the basis of the above, the Commission concludes that the notified aid cannot be approved under the TDM Regulation. Since no other exemption clause under Article 87(2) or (3) of the EC Treaty applies, the aid is thus incompatible with the common market,
HAS ADOPTED THIS DECISION:
Article 1
The notified aid of EUR 1 461 702 that Portugal planned to grant to Estaleiros Navais de Viana do Castelo SA in relation to a contract signed by the latter cannot be authorised under Council Regulation (EC) No 1177/2002 concerning a temporary defensive mechanism to shipbuilding, as amended by Council Regulation (EC) No 502/2004, and is therefore incompatible with the common market. The aid must not be implemented.
Article 2
This Decision is addressed to Portugal.
Done at Brussels, 24 April 2007.