32004D0915
L 385/74
ОФИЦИАЛЕН ВЕСТНИК НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ
РЕШЕНИЕ НА КОМИСИЯТА
от 27 декември 2004 година
за изменение на Решение 2001/497/ЕО за въвеждане на алтернативен комплект общи договорни клаузи за прехвърляне на лични данни в трети страни
(нотифицирано под номер С(2004) 5271)
(текст от значение за ЕИП)
(2004/915/ЕО)
КОМИСИЯТА НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ,
като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност,
като взе предвид Директива 95/46/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 24 октомври 1995 г. относно защитата на физическите лица при обработването на лични данни и за свободното движение на тези данни (1), и по-специално член 26, параграф 4 от нея,
като има предвид, че:
(1)
С цел улесняване на потоците данни от Общността е желателно лицата, отговарящи за обработката на данните, да могат да извършват прехвърлянето на данни глобално и с прилагане на единен комплект правила за защита на данните. В отсъствието на глобални норми за защита на данните, общите договорни клаузи осигуряват важен инструмент, позволяващ прехвърлянето на лични данни от всички държави-членки при спазване на общ за всички комплект правила. Във връзка с това в Решение 2001/497/ЕО на Комисията от 15 юни 2001 г. относно общите договорни клаузи за трансфера на лични данни към трети страни съгласно Директива 95/46/ЕО (2) се посочва модел на комплект общи договорни клаузи, който осигурява адекватни предпазни мерки за прехвърлянето на данни на трети страни.
(2)
От приемането на посоченото решение е придобит значителен опит. Освен това, с оглед при използването на различни механизми да се осигури ниво на защита на данните, еквивалентно на това, което се осигурява от комплекта общи договорни клаузи, предвидени в Решение 2001/497/ЕО, една група от стопански сдружения (3) представи комплект алтернативни общи договорни клаузи.
(3)
Тъй като използването на общите договорни клаузи за прехвърляне на данни в международен мащаб е доброволно, като общите договорни клаузи са само една от няколкото възможности съгласно Директива 95/46/ЕО за законно прехвърляне на лични данни в трета страна, износителите на данни на територията на Общността и вносителите на данни в трети страни би следвало да разполагат със свободата да избират друг комплект от общи договорни клаузи или друга правна основа за прехвърляне на данни. Тъй като всеки комплект като цяло оформя модел, на износителите на данни не бива да се позволява да променят тези комплекти, нито изцяло, нито частично да ги смесват по какъвто и да било начин.
(4)
Общите договорни клаузи, представени от стопанските сдружения, имат за цел увеличаване на използването на договорни клаузи сред операторите с помощта на някои механизми, като например по-гъвкави изисквания по отношение на ревизиите и по-подробни правила относно правото на достъп.
(5)
Освен това, като алтернатива на системата на солидарна отговорност, предвидена в Решение 2001/497/ЕО, в сега предложения комплект се съдържа режим на отговорност, основан на задълженията за добросъвестно изпълнение на поставените задачи в случаите, в които износителят на данните и вносителят на данните биха били задължени по отношение на субектите на данните за съответно нарушение на своите договорни задължения; освен това износителят на данните отговаря, ако не положи разумни усилия да определи дали вносителят на данните е в състояние да спази своите правни задължения съгласно клаузите (culpa in eligendo), като в този случай субектът на данните може да заведе съдебно дело срещу износителя на данните. Прилагането на клауза I, буква б) от новия комплект общи договорни клаузи е от особено значение в това отношение и в частност във връзка с възможността износителят на данните да провежда ревизии в помещенията на вносителите на данните или да изисква доказателства за достатъчно финансови ресурси, които да покриват изпълнението на неговите отговорности.
(6)
Що се отнася до упражняването от субектите на данните на правата им на бенефициери, се предвижда по-голяма ангажираност на износителя на данните при решаването на жалби от страна на субектите на данните, при което износителят на данните е задължен да влезе в контакт с вносителя на данните и при необходимост да търси принудително изпълнение на договора в рамките на обичайния едномесечен период. В случай че износителят на данните откаже да търси принудително изпълнение на договора, като същевременно нарушението на вносителя на данните все още продължава, субектът на данните може в такъв случай да търси принудително изпълнение на клаузите спрямо вносителя на данните и евентуално да предяви иск срещу него в съда на някоя от държавите-членки. Това приемане на юрисдикция и съгласието за спазване на решение на компетентен съд или орган по защита на данните не накърнява никои процесуални права на вносителите на данните, установени в трети страни, като например правото на обжалване.
(7)
При това обаче, с цел предотвратяване на злоупотребите с тази допълнителна гъвкавост, е целесъобразно да се обезпечи органите за защита на данните да могат по-лесно да забраняват или да отменят прехвърляния на данни, като при това се основават на новия комплект общи договорни клаузи в онези случаи, в които износителят на данните откаже да предприеме целесъобразните стъпки с цел прилагане на договорните задължения срещу вносителя на данните или в случай че последният откаже да сътрудничи доброволно на компетентните надзорни органи за защита на данните.
(8)
Използването на общите договорни клаузи ще се осъществява, без да се засяга прилагането на националните разпоредби, приети в съответствие с Директива 95/46/ЕО или с Директива 2002/58/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 12 юли 2002 г. относно обработката на лични данни и защитата на правото на неприкосновеност на личния живот в сектора на електронните комуникации (Директива за правото на неприкосновеност на личния живот и електронните комуникации) (4) и по-специално що се отнася до изпращането на търговски съобщения за целите на директния маркетинг.
(9)
На тази основа предпазните мерки, съдържащи се в представените общи договорни клаузи, могат да се считат за адекватни по смисъла на член 26, параграф 2 от Директива 95/46/ЕО.
(10)
Работната група за защита на физическите лица по отношение на обработката на лични данни, създадена в съответствие с член 29 от Директива 95/46/ЕО, представи своето становище (5) относно нивото на защита, предвидено съгласно представяните общи договорни клаузи, което също бе взето предвид.
(11)
С цел оценка на функционирането на измененията на Решение 2001/497/ЕО, е целесъобразно Комисията да им даде оценка три години след тяхното нотифициране до държавите-членки.
(12)
Решение 2001/497/ЕО следва да бъде съответно изменено.
(13)
Мерките, предвидени в настоящото решение, са в съответствие със становището на комитета, създаден съгласно член 31 от Директива 95/46/ЕО,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
Решение 2001/497/ЕО се изменя, както следва:
1.
В член 1 се добавя следният параграф:
„Контролиращите данните органи, , могат да избират между комплект I или комплект II от приложението. При това обаче те не могат да изменят клаузите, нито да комбинират отделни клаузи от различните комплекти или самите комплекти.“
2.
В член 4 параграфи 2 и 3 се заменят със следния текст:
„2. За целите на параграф 1 контролиращият орган, предприема целесъобразни предпазни мерки на базата на общите договорни клаузи, съдържащи се в комплект II от приложението, компетентните власти по защита на данните имат правото да упражняват своите правомощия и да забраняват или спират потоци данни във всеки от следните случаи:
а)
отказ на вносителя на данните да оказва доброволно сътрудничество на органите за защита на данните или да спазва своите ясни задължения съгласно договора;
б)
отказ на износителя на данни да предприеме целесъобразни стъпки по търсене на принудително изпълнение на договора срещу вносителя на данни в рамките на обичайния едномесечен период след уведомлението, изпратено на износителя на данни от компетентния орган за защита на данните.
За целите на първа алинея недобросъвестен отказ или отказ за търсене на принудително изпълнение на договор от страна на вносителя на данни не включва случаите, в които сътрудничеството или принудителното изпълнение на договора би влязло в конфликт с императивните изисквания на националното законодателство, приложими по отношение на вносителя на данни, които не надхвърлят необходимото в демократичното общество на базата на един от интересите, изброени в член 13, параграф 1 от Директива 95/46/ЕО и по-специално санкциите, предвидени в международните и/или националните инструменти, изискванията по отношение на декларирането на данъци или изискванията за докладване на случаи на пране на пари.
За целите на първа алинея, буква а) сътрудничеството, в частност, може да включва предаването от страна на вносителя на данни на техническите средства за обработка с цел извършване на ревизия или задължението да спазва съветите на надзорния орган за защита на данните на територията на Общността.
3. Забраната или прекратяването съгласно параграфи 1 и 2 се отменя, веднага щом причините за забраната или прекратяването престанат да съществуват.
4. Когато държавите-членки приемат мерки в съответствие с параграфи 1, 2 и 3, те незабавно информират Комисията, която изпраща информацията до останалите държави-членки.“.
3.
В член 5 първото изречение се замества със следния текст:
„Комисията дава оценка на функционирането на настоящото решение въз основа на наличната информация три години след неговото нотифициране и нотифицирането на всички негови изменения до държавите-членки.“.
4.
Приложението се изменя, както следва:
1.
След заглавието се добавя терминът „КОМПЛЕКТ I“.
2.
Добавя се текстът, посочен в приложението към настоящото решение.
Член 2
Настоящото решение се прилага от 1 април 2005 г.
Член 3
Адресати на настоящото решение са държавите-членки.
Съставено в Брюксел на 27 декември 2004 година.
COMMISSION DECISION
of 27 December 2004
amending Decision 2001/497/EC as regards the introduction of an alternative set of standard contractual clauses for the transfer of personal data to third countries
(notified under document number C(2004) 5271)
(Text with EEA relevance)
(2004/915/EC)
THE COMMISSION OF THE EUROPEAN COMMUNITIES,
Having regard to the Treaty establishing the European Community,
Having regard to Directive 95/46/EC of the European Parliament and of the Council of 24 October 1995 on the protection of individuals with regard to the processing of personal data and on the free movement of such data (1), and in particular Article 26(4) thereof,
Whereas:
(1)
In order to facilitate data flows from the Community, it is desirable for data controllers to be able to perform data transfers globally under a single set of data protection rules. In the absence of global data protection standards, standard contractual clauses provide an important tool allowing the transfer of personal data from all Member States under a common set of rules. Commission Decision 2001/497/EC of 15 June 2001 on standard contractual clauses for the transfer of personal data to third countries under Directive 95/46/EC (2) therefore lays down a model set of standard contractual clauses which ensures adequate safeguards for the transfer of data to third countries.
(2)
Much experience has been gained since the adoption of that Decision. In addition, a coalition of business associations (3) has submitted a set of alternative standard contractual clauses designed to provide a level of data protection equivalent to that provided for by the set of standard contractual clauses laid down in Decision 2001/497/EC while making use of different mechanisms.
(3)
Since the use of standard contractual clauses for international data transfers is voluntary as standard contractual clauses are only one of several possibilities under Directive 95/46/EC, for lawfully transferring personal data to a third country, data exporters in the Community and data importers in third countries should be free to choose any of the sets of standard contractual clauses, or to choose some other legal basis for data transfer. As each set as a whole forms a model, data exporters should not, however, be allowed to amend these sets or totally or partially merge them in any manner.
(4)
The standard contract clauses submitted by the business associations aim at increasing the use of contractual clauses among operators by mechanisms such as more flexible auditing requirements and more detailed rules on the right of access.
(5)
Moreover, as an alternative to the system of joint and several liability provided for in Decision 2001/497/EC, the set now submitted contains a liability regime based on due diligence obligations where the data exporter and the data importer would be liable vis-à-vis the data subjects for their respective breach of their contractual obligations; the data exporter is also liable for not using reasonable efforts to determine that the data importer is able to satisfy its legal obligations under the clauses (culpa in eligendo) and the data subject can take action against the data exporter in this respect. The enforcement of clause I(b) of the new set of standard contractual clauses is of particular importance in this regard, in particular in connection with the possibility for the data exporter to carry out audits on the data importers’ premises or to request evidence of sufficient financial resources to fulfil its responsibilities.
(6)
As regards the exercise of third party beneficiary rights by the data subjects, greater involvement of the data exporter in the resolution of data subjects' complaints is provided for, with the data exporter being obliged to make contact with the data importer and, if necessary, enforce the contract within the normal period of one month. If the data exporter refused to enforce the contract and the breach by the data importer still continues, the data subject may then enforce the clauses against the data importer and eventually sue him in a Member State. This acceptance of jurisdiction and the agreement to comply with a decision of a competent court or data protection authority does not prejudice any procedural rights of data importers established in third countries, such as rights of appeal.
(7)
In order, however, to prevent abuses with this additional flexibility, it is appropriate to provide that data protection authorities can more easily prohibit or suspend data transfers based on the new set of standard contractual clauses in those cases where the data exporter refuses to take appropriate steps to enforce contractual obligations against the data importer or the latter refuses to cooperate in good faith with competent supervisory data protection authorities.
(8)
The use of standard contractual clauses will be made without prejudice to the application of national provisions adopted pursuant to Directive 95/46/EC or to Directive 2002//58/EC of the European Parliament and of the Council concerning the processing of personal data and the protection of privacy in the electronic communications sector (Directive on privacy and electronic communications) (4), in particular as far as the sending of commercial communications for the purposes of direct marketing is concerned.
(9)
On that basis, the safeguards contained in the submitted standard contractual clauses can be considered as adequate within the meaning of Article 26(2) of Directive 95/46/EC.
(10)
The Working Party on the Protection of Individuals with regard to the Processing of Personal Data established under Article 29 of Directive 95/46/EC has delivered an opinion (5) on the level of protection provided under the submitted standard contractual clauses which has been taken into account.
(11)
In order to assess the operation of the amendments to Decision 2001/497/EC, it is appropriate that the Commission evaluates them three years after their notification to the Member States
(12)
Decision 2001/497/EC should be amended accordingly.
(13)
The measures provided for in this Decision are in accordance with the opinion of the Committee established under Article 31 of Directive 95/46/EC,
HAS ADOPTED THIS DECISION:
Article 1
Decision 2001/497/EC is amended as follows:
1.
In Article 1 the following paragraph is added:
‘Data controllers may choose either of the sets I or II in the Annex. However, they may not amend the clauses nor combine individual clauses or the sets.’
2.
In Article 4 paragraphs 2 and 3 are replaced by the following:
‘2. For the purposes of paragraph 1, where the data controller adduces adequate safeguards on the basis of the standard contractual clauses contained in set II in the Annex, the competent data protection authorities are entitled to exercise their existing powers to prohibit or suspend data flows in either of the following cases:
(a)
refusal of the data importer to cooperate in good faith with the data protection authorities, or to comply with their clear obligations under the contract;
(b)
refusal of the data exporter to take appropriate steps to enforce the contract against the data importer within the normal period of one month after notice by the competent data protection authority to the data exporter.
For the purposes of the first subparagraph, refusal in bad faith or refusal to enforce the contract by the data importer shall not include cases in which cooperation or enforcement would conflict with mandatory requirements of the national legislation applicable to the data importer which do not go beyond what is necessary in a democratic society on the basis of one of the interests listed in Article 13(1) of Directive 95/46/EC, in particular sanctions as laid down in international and/or national instruments, tax-reporting requirements or anti-money-laundering reporting requirements.
For the purposes of point (a) of the first subparagraph cooperation may include, in particular, the submission of the data importer’s data processing facilities for audit or the obligation to abide by the advice of the data protection supervisory authority in the Community.
3. The prohibition or suspension pursuant to paragraphs 1 and 2 shall be lifted as soon as the reasons for the prohibition or suspension no longer exist.
4. When Member States adopt measures pursuant to paragraphs 1, 2 and 3, they shall without delay inform the Commission which will forward the information to the other Member States.’.
3.
In Article 5 the first sentence is replaced by the following:
‘The Commission shall evaluate the operation of this Decision on the basis of available information three years after its notification and the notification of any amendment thereto to the Member States.’.
4.
The Annex is amended as follows:
1.
After the title the term ‘SET I’ is inserted.
2.
The text set out in the Annex to this Decision is added.
Article 2
This Decision shall apply from 1 April 2005.
Article 3
This Decision is addressed to the Member States.
Done at Brussels, 27 December 2004.